natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Feed and food should be safe and wholesome.
Rehujen ja elintarvikkeiden olisi oltava turvallisia ja terveellisiä.
Community legislation comprises a set of rules to ensure that this objective is attained.
Yhteisön lainsäädäntö sisältää joukon sääntöjä, joilla varmistetaan, että tavoite saavutetaan.
These rules extend to the production and the placing on the market of both feed and food.
Säännöt kattavat sekä rehujen että elintarvikkeiden tuotannon ja markkinoille saattamisen.
The basic rules with regard to feed and food law are laid down in Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down procedures in matters of food safety [4].
Rehu- ja elintarvikelainsäädäntöä koskevat perussäännöt on vahvistettu elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 178/2002 [4].
In addition to those basic rules, more specific feed and food law covers different areas such as animal nutrition including medicated feedingstuffs, feed and food hygiene, zoonoses, animal by-products, residues and contaminants, control and eradication of animal diseases with a public health impact, feed and food labelling, pesticides, feed and food additives, vitamins, mineral salts, trace elements and other additives, materials in contact with food, quality and compositional requirements, drinking water, ionisation, novel foods and genetically modified organisms (GMOs).
Näiden perussääntöjen lisäksi yksityiskohtaisemman rehu- ja elintarvikelainsäädännön piiriin kuuluu eri alueita, muun muassa lääkerehut, rehu- ja elintarvikehygienia, zoonoosit, eläinperäiset sivutuotteet, jäämät ja vierasaineet, kansanterveysvaikutuksia omaavien eläintautien valvonta ja hävittäminen, rehujen ja elintarvikkeiden merkitseminen, torjunta-aineet, rehujen ja elintarvikkeiden lisäaineet, vitamiinit, mineraalisuolat, hivenaineet ja muut lisäaineet, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin tulevat aineet, laatu- ja koostumusvaatimukset, juomavesi, ionisaatio, uuselintarvikkeet ja muuntogeeniset organismit (GMO:t).
Community feed and food law is based on the principle that feed and food business operators at all stages of production, processing and distribution within the businesses under their control are responsible for ensuring that feed and food satisfy the requirements of feed and food law which are relevant to their activities.
Yhteisön rehu- ja elintarvikelainsäädäntö perustuu periaatteeseen, jonka mukaan rehu- ja elintarvikealan toimijat vastaavat kaikkien yrityksessään tapahtuvien tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheiden aikana siitä, että rehut ja elintarvikkeet ovat niiden toimintaa koskevien rehu- ja elintarvikelainsäädännön vaatimusten mukaisia.
Animal health and animal welfare are important factors that contribute to the quality and safety of food, to the prevention of the spreading of animal diseases and to a humane treatment of animals.
Eläinten terveys ja hyvinvointi ovat merkittäviä elintarvikkeiden laatuun ja turvallisuuteen, eläintautien leviämisen estämiseen ja eläinten inhimilliseen kohteluun vaikuttavia tekijöitä.
The rules covering these matters are laid down in several acts.
Näitä asioita koskevia sääntöjä on annettu useissa säädöksissä.
These acts specify the obligations of natural and legal persons with regard to animal health and animal welfare as well as the duties of the competent authorities.
Niissä säädetään luonnollisten ja oikeushenkilöiden velvollisuuksista eläinten terveyden ja hyvinvoinnin suhteen sekä toimivaltaisten viranomaisten tehtävistä.
The Member States should enforce feed and food law, animal heath and animal welfare rules and monitor and verify that the relevant requirements thereof are fulfilled by business operators at all stages of production, processing and distribution.
Jäsenvaltioiden olisi pantava rehu- ja elintarvikelainsäädäntö sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevat säännöt täytäntöön sekä seurattava ja valvottava, että toimijat noudattavat niiden asiaankuuluvia vaatimuksia kaikissa tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheissa.
Official controls should be organised for that purpose.
Tätä tarkoitusta varten on järjestettävä virallinen valvonta.
It is therefore appropriate to establish at Community level a harmonised framework of general rules for the organisation of such controls.
Yhteisön tasolla olisi näin ollen vahvistettava yleisistä säännöistä koostuvat yhdenmukaiset puitteet tällaisen valvonnan järjestämistä varten.
It is appropriate to assess in the light of experience whether such a general framework functions properly, in particular in the area of animal health and welfare.
On asianmukaista arvioida saadun kokemuksen perusteella, toimivatko kyseiset yleiset puitteet asianmukaisesti, erityisesti eläinten terveyden ja hyvinvoinnin alalla.
It is therefore appropriate for the Commission to present a report together with any necessary proposal.
Komission olisi näin ollen laadittava tästä kertomus ja liitettävä siihen mahdollisesti tarvittava ehdotus.
As a general rule this Community framework should not include official controls with regard to organisms harmful to plants and plant products since these controls are already adequately covered by Council Directive 2000/29/EC of 8 May 2000 on protective measures against the introduction into the Community of organisms harmful to plants or plant products and against their spread within the Community [5].
Näihin puitteisiin ei pääsääntöisesti sisältyisi kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien virallinen valvonta, sillä tällaisesta valvonnasta säädetään jo riittävässä määrin kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetussa neuvoston direktiivissä 2000/29/EY [5].
Certain aspects of this Regulation should however also apply to the plant health sector and in particular those concerning the establishment of multiannual national control plans and Community inspections within the Member States and in third countries.
Kasvinterveysalalla olisi kuitenkin sovellettava joitain tämän asetuksen näkökohtia, varsinkin niitä, jotka koskevat monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien vahvistamista ja yhteisön tarkastuksia jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa.
It is therefore appropriate to amend Directive 2000/29/EC accordingly.
Siksi on aiheellista muuttaa direktiiviä 2000/29/EY vastaavasti.
Council Regulations (EEC) No 2092/91 of 24 June 1991 on organic production of agricultural products and indications referring thereto on agricultural products and foodstuffs [6], (EEC) No 2081/92 of 14 July 1992 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs [7], and (EEC) No 2082/92 of 14 July 1992 on certificates of specific character for agricultural products and foodstuffs [8] contain specific measures for the verification of compliance with the requirements contained therein.
Maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2092/91 [6], maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/92 [7] sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden erityisluonnetta koskevista todistuksista 14 päivänä heinäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2082/92 [8] sisältävät erityisiä toimenpiteitä, joilla todetaan kyseisiin asetuksiin sisältyvien vaatimusten noudattaminen.
The requirements of this Regulation should be flexible enough so as to take account of the specificity of these areas.
Tämän asetuksen vaatimusten olisi oltava riittävän joustavia, jotta näiden alojen erityispiirteet tulevat otetuiksi huomioon.
For the verification of compliance with the rules on the common organisation of the markets of agricultural products (arable crops, wine, olive oil, fruit and vegetables, hops, milk and milk products, beef and veal, sheepmeat and goatmeat and honey) a well established and specific control system is already in place.
Maataloustuotteiden (peltokasvien, viinin, oliiviöljyn, hedelmien ja vihannesten, humalan, maidon ja maitotuotteiden, naudan- ja vasikanlihan, lampaan- ja vuohenlihan sekä hunajan) yhteisen markkinajärjestelyn sääntöjen noudattamisen toteamiseksi on jo olemassa vakiintunut ja erillinen valvontajärjestelmä.
This Regulation should therefore not apply to these areas, all the more since the objectives of this Regulation differ from the objectives pursued by the control mechanisms for the common organisation of the markets of agricultural products.
Siksi tätä asetusta ei tulisi soveltaa näillä aloilla, semminkin kun tämän asetuksen tavoitteet poikkeavat tavoitteista, joihin pyritään maataloustuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn valvontamekanismeilla.
The competent authorities for performing official controls should meet a number of operational criteria so as to ensure their impartiality and effectiveness.
Virallista valvontaa suorittavien toimivaltaisten viranomaisten olisi täytettävä tietyt toimintaperusteet, jotta varmistetaan niiden puolueettomuus ja tehokkuus.
They should have a sufficient number of suitably qualified and experienced staff and possess adequate facilities and equipment to carry out their duties properly.
Niillä olisi oltava riittävästi pätevää ja kokenutta henkilökuntaa sekä riittävät tilat ja laitteet velvollisuuksiensa asianmukaista hoitamista varten.
The official controls should be carried out using appropriate techniques developed for that purpose, including routine surveillance checks and more intensive controls such as inspections, verifications, audits, sampling and the testing of samples.
Virallisessa valvonnassa olisi käytettävä tarkoitukseen kehitettyjä sopivia valvontatekniikkoja, joihin kuuluvat rutiininomaiset seurantatarkastukset ja tarkempi valvonta, kuten tarkastukset, todennukset, toiminnan tarkastaminen, näytteiden otto ja määritys.
The correct implementation of those techniques requires appropriate training of the staff performing official controls.
Tekniikoiden moitteeton soveltaminen edellyttää valvontahenkilöstön asianmukaista koulutusta.
Training is also required in order to ensure that the competent authorities take decisions in a uniform way, in particular with regard to the implementation of the hazard analysis and critical control points (HACCP) principles.
Koulutusta tarvitaan myös siksi, että varmistetaan toimivaltaisten viranomaisten päätösten yhtenäisyys varsinkin HACCP-periaatteiden (vaara-analyysi ja kriittiset valvontapisteet) täytäntöönpanon osalta.
The frequency of official controls should be regular and proportionate to the risk, taking into account the results of the checks carried out by feed and food business operators under HACCP based control programmes or quality assurance programmes, where such programmes are designed to meet requirements of feed and food law, animal health and animal welfare rules.
Virallisten valvontatoimien olisi oltava säännöllisiä ja niiden tiheys olisi suhteutettava riskiin ottaen huomioon rehu- ja elintarvikealan toimijoiden omissa, HACCP-järjestelmään perustuvissa valvontaohjelmissa tai laadunvarmistusohjelmissa tehtyjen tarkastusten tulokset, jos ohjelmien tarkoituksena on rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen vaatimusten täyttäminen.
Ad hoc controls should be carried out in case of suspicion of non-compliance.
Valvontatoimia olisi toteutettava tapauskohtaisesti, jos epäillään, ettei säännöksiä ole noudatettu.
Additionally ad hoc controls could be carried out at any time, even where there is no suspicion of non-compliance.
Muita tapauskohtaisia valvontatoimia voisi kuitenkin aina toteuttaa, vaikka ei epäiltäisikään säännösten noudattamatta jättämistä.
Official controls should take place on the basis of documented procedures so as to ensure that these controls are carried out uniformly and are of a consistently high quality.
Virallisen valvonnan olisi perustuttava dokumentoituihin menettelyihin, jotta varmistetaan, että valvonta on yhtenäistä ja tasaisen korkealaatuista.
The competent authorities should ensure that where different control units are involved in carrying out official controls, appropriate coordination procedures are in place and effectively implemented.
Kun valvontaan osallistuvat useat eri valvontayksiköt, toimivaltaisten viranomaisten olisi varmistettava, että käytettävissä on asianmukaiset koordinointijärjestelyt ja että niitä sovelletaan tehokkaasti.
The competent authorities should also ensure that, where the competence to carry out official controls has been delegated from the central level to a regional or local level, there is effective and efficient coordination between the central level and that regional or local level.
Toimivaltaisen viranomaisen olisi myös varmistettava, että jos toimivalta virallisen valvonnan suorittamiseksi on annettu keskustasolta alue- tai paikallistasolle, keskustason ja alue- tai paikallistason välinen koordinaatio on toimivaa ja tehokasta.
Laboratories involved in the analysis of official samples should work in accordance with internationally approved procedures or criteria-based performance standards and use methods of analysis that have, as far as possible, been validated.
Virallisten näytteiden määrityksestä vastaavien laboratorioiden olisi toimittava kansainvälisesti hyväksyttyjä menettelyitä tai vaatimuksiin perustuvia toimintastandardeja noudattaen ja käytettävä mahdollisuuksien mukaan validoituja määritysmenetelmiä.
Such laboratories should in particular have equipment that enables the correct determination of standards such as maximum residue levels fixed by Community law.
Tällaisilla laboratorioilla olisi erityisesti oltava laitteet, joilla voidaan tarkasti määrittää normit, kuten yhteisön lainsäädännössä vahvistetut jäämien enimmäismäärät.
The designation of Community and national reference laboratories should contribute to a high quality and uniformity of analytical results.
Yhteisön ja jäsenvaltioiden vertailulaboratorioiden nimeämisellä olisi osaltaan vaikutettava analyysitulosten korkeaan laatuun ja yhtenäisyyteen.
This objective can be achieved by activities such as the application of validated analytical methods, ensuring that reference materials are available, the organisation of comparative testing and the training of staff from laboratories.
Tavoite voidaan saavuttaa muun muassa soveltamalla validoituja määritysmenetelmiä, varmistamalla vertailumateriaalien saatavuus, järjestämällä vertailutestejä sekä kouluttamalla laboratorioiden henkilöstöä.
The activities of reference laboratories should cover all the areas of feed and food law and animal health, in particular those areas where there is a need for precise analytical and diagnostic results.
Vertailulaboratorioiden toiminnan olisi katettava rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyden kaikki osa-alueet ja varsinkin ne, joilla tarvitaan täsmällisiä analyyttisiä ja diagnostisia tuloksia.
For a number of activities related to official controls, the European Committee for Standardisation (CEN) has developed European standards (EN standards) appropriate for the purpose of this Regulation.
Euroopan standardointikomitea (CEN) on kehittänyt joitakin viralliseen valvontaan liittyviä toimia varten eurooppalaisia standardeja (EN-standardeja), jotka soveltuvat tämän asetuksen tarkoituksiin.
These EN standards relate in particular to the operation and assessment of testing laboratories and to the operation and accreditation of control bodies.
EN-standardit liittyvät erityisesti testauslaboratorioiden toimintaan ja arviointiin sekä valvontaelinten toimintaan ja akkreditointiin.
International standards have also been drawn up by the International Organisation for Standardisation (ISO) and the International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC).
Kansainvälisiä standardeja ovat myös laatineet kansainvälinen standardointijärjestö (ISO) ja kansainvälinen teoreettisen ja sovelletun kemian liitto International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC).
These standards might, in certain well defined cases, be appropriate for the purposes of this Regulation, taking into account that performance criteria are laid down in feed and food law in order to ensure flexibility and cost effectiveness.
Kyseiset standardit saattavat tietyissä hyvin määritellyissä tapauksissa soveltua tämän asetuksen tarkoituksiin, kun otetaan huomioon, että rehu- ja elintarvikelainsäädännössä annetaan suorituskykyä koskevat perusteet joustavuuden ja kustannustehokkuuden varmistamiseksi.
Provision should be made for delegating competence for performing specific control tasks from the competent authority to a control body, and for the conditions under which such delegation can take place.
Olisi säädettävä järjestelyistä, joilla yksittäisten valvontatoimien suorittamista koskeva toimivalta voidaan siirtää toimivaltaiselta viranomaiselta valvontaelimelle, ja ehdoista, joilla toimivallan siirtäminen voidaan tehdä.
Appropriate procedures should be available for the cooperation of the competent authorities in and between the Member States, in particular when official controls reveal that feed and food problems extend to more than one Member State.
Käytettävissä olisi oltava tarkoituksenmukaiset menettelyt jäsenvaltioiden sisäistä ja niiden välistä toimivaltaisten viranomaisten yhteistyötä varten, erityisesti jos virallisessa valvonnassa on käynyt ilmi, että rehuihin ja elintarvikkeisiin liittyvät ongelmat koskevat useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota.
In order to facilitate such cooperation, Member States should designate one or more liaison bodies with the role of coordinating the transmission and reception of requests for assistance.
Yhteistyön helpottamiseksi jäsenvaltioiden on nimettävä yksi tai useampi yhdyselin, jonka tehtävänä on koordinoida avunpyyntöjen välittämistä ja vastaanottamista.
In accordance with Article 50 of Regulation (EC) No 178/2002, the Member States shall inform the Commission where information relating to the existence of a serious direct or indirect risk to human health deriving from food or feed is available.
Asetuksen (EY) N:o 178/2002 50 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, kun niillä on tietoa elintarvikkeista tai rehusta ihmisten terveydelle aiheutuvasta vakavasta välittömästä tai välillisestä riskistä.
It is important to create uniform procedures for the control of feed and food from third countries introduced into the territory of the Community, taking into account that harmonised import procedures have already been established for food of animal origin by virtue of Council Directive 97/78/EC [9], and for live animals by virtue of Council Directive 91/496/EEC [10].
On tärkeää luoda yhtenäiset menettelyt kolmansista maista peräisin olevien yhteisön alueelle tuotavien rehujen ja elintarvikkeiden valvontaa varten, ottaen huomioon, että yhdenmukaiset tuontimenettelyt on jo vahvistettu eläinperäisten elintarvikkeiden osalta neuvoston direktiivin 97/78/EY [9] nojalla ja elävien eläinten osalta neuvoston direktiivin 91/496/ETY [10] nojalla.
These existing procedures function properly and should be maintained.
Nämä olemassa olevat menettelyt toimivat hyvin, ja ne olisi säilytettävä.
The checks on feed and food from third countries referred to in Directive 97/78/EC are limited to veterinary aspects.
Direktiivissä 97/78/EY tarkoitetut kolmansista maista peräisin oleville rehuille ja elintarvikkeille tehtävät tarkastukset on rajoitettu koskemaan eläinlääkinnällisiä näkökohtia.
It is necessary to supplement these checks with official controls on aspects that are not covered by veterinary checks, such as those on additives, labelling, traceability, irradiation of food and materials in contact with food.
Näitä tarkastuksia on tarpeen täydentää virallisella valvonnalla, joka koskee eläinlääkinnällisten tarkastusten piiriin kuulumattomia seikkoja, kuten lisäaineita, pakkausmerkintöjä, jäljitettävyyttä, elintarvikkeiden säteilytystä sekä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin tulevia aineita.
Community legislation also provides for procedures for the control of imported feed by virtue of Council Directive 95/53/EC of 25 October 1995 fixing the principles governing the organisation of official inspections in the field of animal nutrition [11].
Tuontirehun valvonnassa noudatettavista menettelyistä säädetään rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista 25 päivänä lokakuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/53/EY [11].
That Directive contains principles and procedures that must be applied by the Member States when releasing imported feed for free circulation.
Direktiivi sisältää periaatteet ja menettelyt, joita jäsenvaltioiden on sovellettava luovuttaessaan tuontirehua vapaaseen liikkeeseen.
It is appropriate to establish Community rules in order to ensure that feed and food from third countries is submitted to official controls before release for free circulation in the Community.
On aiheellista vahvistaa yhteisön säännöt sen varmistamiseksi, että kolmansista maista peräisin olevat rehut ja elintarvikkeet asetetaan viralliseen valvontaan ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen yhteisössä.
Special attention should be paid to import controls of feed and food for which there may be an increased risk of contamination.
Erityishuomiota olisi kiinnitettävä sellaisten rehujen ja elintarvikkeiden tuontivalvontaan, joihin voi liittyä kohonnut kontaminaatioriski.
Provision should also be made for the organisation of official controls of feed and food that is introduced into the territory of the Community under customs procedures other than free circulation, and in particular those introduced under the customs procedures referred to in points (b) to (f) of Article 4(16) of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code [12], as well as their entry into a free zone or free warehouse.
Olisi myös säädettävä virallisen valvonnan järjestämisestä sellaisille rehuille ja elintarvikkeille, jotka saatetaan yhteisön alueelle muuta tullimenettelyä kuin vapaaseen liikkeeseen luovutusta käyttäen, ja erityisesti sellaisille, jotka tuodaan yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 [12] 4 artiklan 16 kohdan b–f alakohdassa tarkoitettuja tullimenettelyitä käyttäen sekä niiden saapuessa vapaa-alueelle tai vapaavarastoon.
This includes the introduction of feed and food from third countries by passengers of international means of transport and through parcels sent by mail.
Tähän sisältyy myös rehujen ja elintarvikkeiden tuonti kolmansista maista kansainvälisessä liikenteessä olevien kuljetusvälineiden matkustajien mukana ja postipaketteina.
For the purpose of official controls on feed and food, it is necessary to define the territory of the Community in which the rules apply in order to ensure that feed and food that is introduced into this territory is submitted to the controls laid down by this Regulation.
Rehujen ja elintarvikkeiden virallista valvontaa varten on määriteltävä se yhteisön alue, jolla sääntöjä sovelletaan, jotta voidaan varmistaa, että yhteisöön tuotavat rehut ja elintarvikkeet saatetaan tässä asetuksessa säädettyyn valvontaan.
This territory is not necessarily the same as provided for in Article 299 of the Treaty, or as defined in Article 3 of Regulation (EEC) No 2913/92.
Tämä alue ei välttämättä ole sama kuin EY:n perustamissopimuksen 299 artiklassa tarkoitettu alue tai asetuksen (ETY) N:o 2913/92 3 artiklassa määritelty alue.