natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The market economy investor principle is explained in detail in the Commission communication to the Member States on the Application of Articles 92 and 93 of the EEC Treaty and of Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC to public undertakings in the manufacturing sector [23].
Markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatetta käsitellään yksityiskohtaisesti EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan sekä komission direktiivin 80/723/EY 5 artiklan soveltamisesta julkisiin teollisuusyrityksiin annetussa komission tiedonannossa [23] jäsenvaltioille.
The Court has also, e.g. in Case-40/85 (Boch) [24] stated that the appropriate ways of establishing whether the measure is State aid is to apply the criterion to what extent the undertaking would be able to obtain the sums in question on the private capital markets at the same conditions. It continues, ‘in particular, whether in similar circumstances a private shareholder, having regard to the forseeability of obtaining a return and leaving aside all social, regional policy and sectoral considerations, would have subscribed the capital in question’.
Esimerkiksi asiassa C 40/85, Belgia vastaan komissio (Boch [24]), 10 päivänä heinäkuuta 1986 annetussa yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa todetaan, että arvioitaessa, liittyykö toimenpiteeseen valtiontukea, on aiheellista selvittää, missä määrin yritys voisi saada kyseiset summat samoin ehdoin yksityisiltä pääomamarkkinoilta, ja erityisesti, olisiko yksityinen yrittäjä samanlaisissa olosuhteissa ennustettavissa olevien kannattavuusmahdollisuuksien perusteella, ottamatta huomioon sosiaalisia, aluepoliittisia tai alakohtaisia seikkoja, ryhtynyt vahvistamaan pääomarakennettaan tällä tavoin.
The Commission does not exclude that funds provided by SEPI may be free of aid as long as SEPI’s actions comply with the market investor principle.
Komissio pitää mahdollisena, että SEPI:n myöntämät varat eivät sisällä tukea, jos SEPI noudattaa markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatetta.
The Commission will therefore, for each of the transactions under scrutiny, assess whether SEPI acted according to the market investor principle.
Komissio arvioi tämän vuoksi kunkin yrityskaupan osalta, toimiko SEPI niissä kyseisen periaatteen mukaisesti.
Spain further claims that transactions within the SEPI group do not have to correspond to market conditions, and refers to cases where the Commission had not required that intra-group transactions were done on market terms.
Espanja väittää myös, ettei SEPI:n sisäisissä yrityskaupoissa tarvitse noudattaa markkinaehtoja. Espanja viittaa tältä osin tapauksiin, joissa komissio ei ole vaatinut markkinaehtojen noudattamista konsernin sisäisissä yrityskaupoissa.
The Commission considers that while it could, in certain very specific cases, be accepted that within a State-owned group firms are transferred on non-market terms, this can not be accepted when State resources are transferred to companies in competition with other companies in the common market.
Komissio katsoo, että vaikka tietyissä erityistapauksissa voidaan sallia, että yrityksiä siirretään valtio-omisteisen konsernin sisällä kaupallisten ehtojen kanssa ristiriidassa olevilla ehdoilla, tätä ei voida hyväksyä, jos on kyse valtion varojen siirrosta yrityksille, jotka kilpailevat muiden yhteismarkkinoilla toimivien yritysten kanssa.
Aid contained in transactions linked to transfer 1, between AESA and SEPI
AESA:n ja SEPI:n väliseen siirtoon 1 liittyviin yrityskauppoihin sisältyvä tuki
SEPI on 28 December 1999 bought the three companies Juliana, Cadiz, and Manises from AESA.
SEPI osti 28 päivänä joulukuuta 1999 AESA:lta Juliana-, Cádiz- ja Manises-yritykset.
There are two aspects that need to be assessed in order to determine the existence of State aid in this transfer.
Arvioitaessa, sisältyykö tähän kauppaan valtiontukea, on kiinnitettävä huomiota kahteen seikkaan.
One issue is if the purchase price paid by SEPI to AESA was market price, and the other issue is if SEPI’s provision of loans to the companies it bought, complied with the market investor principle.
Ensimmäinen kysymys liittyy siihen, vastaako SEPI:n AESA:lle maksama hinta markkinahintaa, ja toinen siihen, noudattavatko lainat, jotka SEPI myönsi ostamilleen yrityksille, markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatetta.
The purchase price
Hankintahinta
It can firstly be noted that Spain has informed the Commission that the price paid for the three companies was EUR 15302000 and not EUR 60 million, as stated in the opening of the procedure.
Espanja on ilmoittanut komissiolle, että yrityksistä maksettu hinta oli 15,302 miljoonaa euroa eikä menettelyn aloittamisen yhteydessä mainittu 60 miljoonaa euroa. Espanja oli ilmoittanut aiemmin, että SEPI:n yrityksistä maksama 15,302 miljoonan euron hinta vastasi yritysten kirjanpitoarvoa yrityskauppojen toteuttamisen aikaan.
Spain had previously claimed that the EUR 15302000 that SEPI paid for the three companies corresponded to book value at the time of the transaction, but at a late stage of the investigation informed that this was the book value at an earlier, unspecified, date in 1999.
Myöhemmässä tutkintavaiheessa Espanja ilmoitti kuitenkin, että kyseinen summa vastasi yritysten kirjanpitoarvoa aiempana, tarkemmin määrittelemättömänä ajankohtana vuoden 1999 aikana.
Spain further claims that SEPI did not have to pay the market price since it bought the three shipyards in order to privatise them.
Espanja on lisäksi väittänyt, ettei SEPI:n tarvinnut maksaa yrityksistä markkinahintaa, koska se osti telakat yksityistääkseen ne.
However, the classification of a measure as State aid does not depend on its aim but on its effect.
Toimenpiteen luokittelu valtiontueksi ei kuitenkaan riipu sen tavoitteesta vaan sen vaikutuksista.
The fact that the shipyards were bought for a certain alleged purpose (privatisation) is therefore not a reason to disregard the State aid character of the transaction.
Se seikka, että telakat ostettiin tiettyä tarkoitusta (yksityistämistä) varten ei ole peruste sen mahdollisuuden kumoamiselle, että kauppaan sisältyi valtiontukea.
From the annual reports of the concerned companies it is apparent that the book value of the three companies at the end of 1999, three days after the sales transaction, was EUR – 40646000 (Cadiz EUR – 13745000, Juliana EUR – 18679000, Manises EUR – 8222000).
Kohdeyritysten vuosikertomusten mukaan kaikkien yritysten kirjanpitoarvo vuoden 1999 lopulla, kolmen päivän kuluttua niiden myynnistä, oli – 40,646 miljoonaa euroa (Cádiz – 13,745 miljoonaa, Juliana – 18,679 miljoonaa ja Manises – 8,222 miljoonaa euroa).
Furthermore, as explained above, Spain evaluated the market value of these three companies in July 2000, when they were transferred to Bazán.
Kuten edellä todettiin, Espanja määritti yritysten markkina-arvon heinäkuussa 2000, jolloin yritykset siirtyivät Bazánin omistukseen.
Spain argues that, at that point in time, the market value was the book value minus the estimated risks not included in the balance sheet of the companies.
Espanjan mukaan yritysten silloinen markkina-arvo oli kirjanpitoarvo, josta vähennettiin yritysten taseisiin sisältymättömät arvioidut riskit.
The risks were e.g. estimated losses for ships under construction and costs of under-activity.
Riskit liittyivät esimerkiksi rakennusvaiheessa olevista laivoista aiheutuneisiin tappioihin ja tavanomaista vähäisemmästä toiminnasta aiheutuviin kustannuksiin.
Although these factors may change over time, it is reasonable to assume that they did not change significantly over a seven-month period.
Vaikka nämä tekijät voivat muuttua ajan mittaan, voidaan kohtuudella olettaa, etteivät ne muutu oleellisesti seitsemän kuukauden jakson aikana.
For the three companies under consideration here, Spain estimated the total risks to be EUR 25300000 in July 2000.
Espanjan arvion mukaan kyseisten yritysten kokonaisriskit heinäkuussa 2000 olivat 25,3 miljoonaa euroa.
Any amount exceeding the market price has to be considered as State aid to the seller, AESA.
Markkinahinnan ylittävä osuus on katsottava myyjälle eli AESA:lle myönnetyksi valtiontueksi.
In the information injunction of July 2002 the Commission requested copies of all documents that could clarify the evaluation of the companies at the time of the transfer of ownership.
Heinäkuussa 2002 lähettämässään tietopyynnössä komissio pyysi kopiot kaikista asiakirjoista, jotka voisivat helpottaa yrityksissä omistajavaihdoksen aikaan vallinneen tilanteen arviointia.
Spain did not provide any such information for this transaction, and therefore the Commission has no other option than to make an estimation of the market value based on the available information.
Espanja ei toimittanut tietoja tästä toimenpiteestä, joten komission oli laskettava markkina-arvo saatavilla olleiden tietojen perusteella.
The market value in this case would correspond to the book value minus the financial risks.
Yritysten markkina-arvo on tässä tapauksessa kirjanpitoarvo, josta vähennetään arvioidut taloudelliset riskit.
Because of lack of information the Commission is not able to calculate the exact value of the financial risks.
Tietojen puutteellisuuden vuoksi komissio ei pysty arvioimaan taloudellisten riskien täsmällistä määrää.
In order to exclude an overestimation of these risks, it therefore takes a prudent approach and assumes the financial risks to be zero.
Taloudellisten riskien yliarvioinnin välttämiseksi komissio noudattaa arvioinnissa varovaista lähestymistapaa ja olettaa, että riskit ovat olemattomat.
A prudent approximation of the market value would, therefore, in the current circumstances, be to use the best approximation of the book value.
Nykytilanteessa markkina-arvon varovainen likiarvo saadaan käyttämällä kirjanpitoarvon tarkinta likiarvoa.
In conclusion, SEPIs payment of EUR 15302000 for the three companies Cadiz, Juliana and Manises cannot be considered to be in accordance with the market investor principle.
Onkin pääteltävä, että SEPI:n Cádiz-, Juliana- ja Manises-yrityksistä maksama 15,302 miljoonan euron hinta ei ole markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukainen.
The gain of EUR 55948000 made by AESA should therefore be considered to be State aid to AESA, which, following the sale, still owned three other shipyard companies involved in civil ship construction.
AESA:n saama 55,948 miljoonan euron voitto-osuus on tämän vuoksi katsottava valtiontueksi. Myynnin jälkeen AESA:n omistuksessa oli vielä kolme siviilialuksia valmistavaa telakkaa.
This State aid was illegal, given that it has not been notified to the Commission and it is not compatible with the common market, since it cannot be authorised as restructuring aid or any other type of aid.
Kyse oli sääntöjenvastaisesta valtiontuesta, sillä tukea ei ilmoitettu komissiolle eikä tuki sovellu yhteismarkkinoille, koska sitä ei voida hyväksyä rakenneuudistustukena eikä muuntyyppisenä tukena.
The 1998 and 1999 annual reports of AESA and the companies it owned, state that the continuation of all the operations were dependent on the financial support of the respective shareholder, i.e. SEPI for AESA and AESA for the shipyards.
AESA:n ja sen omistamien yritysten vuosikertomukset 1998 ja 1999 osoittavat, että yrityskauppojen jatkaminen riippui kunkin osakkaan (SEPI:n AESA:lle ja AESA:n telakoille) myöntämästä taloudellisesta tuesta.
From this information the Commission concludes that the aid provided by SEPI to AESA in this transaction was transferred to the three companies still owned by AESA (Sestao, Sevilla and Puerto Real).
Komissio päättelee näiden tietojen perusteella, että SEPI:n AESA:lle kyseisen yrityskaupan osana myöntämä tuki siirrettiin edelleen AESA:n omistuksessa vielä olleille kolmelle yritykselle (Sestaolle, Sevillalle ja Puerto Realille).
The conclusion that State aid to AESA implied State aid to its shipbuilding activities was already made in the Commission’s decision [25] on illegal State aid provided from SEPI to AESA in 1998, which subsequently was upheld by the court [26].
SEPI:n AESA:lle vuonna 1998 myöntämästä sääntöjenvastaisesta valtiontuesta tehdyssä komission päätöksessä [25], joka vahvistetaan asiassa C-36/00, Espanja vastaan komissio, 21 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa [26].
Loans provided by SEPI to three shipyards in December 1999
SEPI:n telakoille joulukuussa 1999 myöntämät lainat
In its second extension of the procedure, the Commission noted that SEPI had provided the three companies Juliana, Cadiz and Manises with loans of EUR 194400000 during the year 1999.
Menettelyn toisen laajentamisen yhteydessä komissio totesi, että SEPI myönsi Juliana-, Cádiz- ja Manises-yrityksille vuoden 1999 aikana yhteensä 194,4 miljoonan euron lainat.
The Commission had doubts that this could be State aid to these companies.
Komissio epäilee, että lainoissa oli kyse valtiontuesta.
These loans carried an interest rate of MIBOR plus 8 points.
Lainoihin sovellettu korko oli MIBOR + 8 prosenttiyksikköä.
SEPI in turn took over the claim of EUR 192100000 from AESA.
SEPI otti vastakseen AESA:n 192,1 miljoonan euron saatavat.
The difference between EUR 192100000 and the EUR 194400000 stated in the second extension of the procedure (EUR 2100000) is due to small loans that already had been provided by SEPI to the shipyards at an earlier date.
Tämän 192,1 miljoonan euron summan ja menettelyn toisen laajentamisen yhteydessä ilmoitetun 194,4 miljoonan euron summan välinen erotus (2,1 miljoonaa euroa) johtuu SEPI:n kyseisille telakoille jo aiemmin myöntämistä lainoista.
From a State aid point of view, the assessment needs to focus on the transaction by which State resources were transferred from the State to the beneficiaries. Therefore, the assessment will focus on SEPI’s loan of EUR 192100000 to the three companies Juliana, Cadiz and Manises.
Valtiontuen arvioinnissa on keskityttävä yrityskauppaan, jota varten valtion varoja siirrettiin valtiolta tuensaajille, toisin sanoen SEPI:n Julianalle, Cádizille ja Manisesille myöntämään 192,1 miljoonan euron lainaan.
The difference between this amount and the EUR 194400000 stated in the second extension of the procedure, EUR 2100000, will be assumed not to be State aid since it has not been established when and how this amount of money was provided.
Tämän summan ja menettelyn toisen laajentamisen yhteydessä mainitun 194,4 miljoonan euron summan välisen 2,1 miljoonan euron erotuksen ei otaksuta olevan valtiontukea, sillä kyseisen summan myöntämisajankohtaa ja -tapaa ei ole kyetty vahvistamaan.
The issue to be assessed is, as the Court has established in Case 40/85 (Boch) whether in similar circumstances a private shareholder, having regard to the foreseeability of obtaining a return and leaving aside all social, regional policy and sectoral considerations would have provided such loans.
Tässä vaiheessa on arvioitava, kuten yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa 40/85 (Boch) antamassaan tuomiossa, olisiko yksityinen osakas samanlaisissa olosuhteissa ennustettavissa olevien kannattavuusmahdollisuuksien perusteella, ottamatta huomioon sosiaalisia, aluepoliittisia tai alakohtaisia seikkoja, ryhtynyt vahvistamaan pääomarakennettaan tällä tavoin.
Therefore, the question is if a private investor, even if taking a decision at the level of the whole group would under normal market economy conditions expect an acceptable rate of profitability on the capital invested.
Kysymys kuuluu, olisiko yksityinen sijoittaja olettanut tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa saavansa sijoitetusta pääomasta hyväksyttävän tuoton.
The Court further stated that an appropriate way of establishing whether a loan is State aid is to apply the criterion of determining to what extent the undertaking would be able to obtain the sums in question on the private capital markets, the so called private creditor test [27].
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa [27] todetaan, että paras tapa vahvistaa, onko laina valtiontukea, on määrittää, missä määrin yritys voisi saada tarvitsemansa summat yksityisiltä pääomamarkkinoilta. Tätä menetelmää kutsutaan yksityisen sijoittajan testiksi.
From the annual reports for Juliana, Cadiz and Manises it is clear that these three companies receiving the loans were in difficulties.
Julianan, Cádizin ja Manisesin vuosikertomuksista ilmenee, että yritykset olivat vaikeuksissa.
Each of the three companies had negative book values at the end of 1998, and recorded losses for 1999.
Jokaisen yrityksen kirjanpitoarvo vuoden 1998 lopulla oli miinusmerkkinen, ja ne kirjasivat vuonna 1999 tappioita.
The auditor also stated in the annual accounts both for year 1998 and 1999 that the companies needed support from their shareholders in order to be able to continue operation.
Yritysten tilintarkastaja ilmoitti vuosien 1998 ja 1999 tilinpäätöksissä, että yritysten oli saatava tukea osakkailtaan voidakseen jatkaa toimintaansa.
There were furthermore no signs that the difficult financial situation for the shipyards would improve.
Ei myöskään ollut viitteitä siitä, että niiden vaikea taloudellinen tilanne olisi paranemassa.
For these reasons, it can be established that the three companies would not have been able to obtain the loans on the private capital markets.
Voidaankin todeta, että yritykset eivät olisi kyenneet saamaan kyseisiä lainoja yksityisiltä pääomamarkkinoilta.
Therefore, these loans did not comply with the private creditor test.
Tämä merkitsee, etteivät lainat läpäise yksityisen sijoittajan testiä.
For the same reasons SEPI could not have expected a repayment of the loans and the interest.
Samoista syistä ei ollut odotettavissa, että yritykset maksaisivat takaisin SEPI:n niille myöntämät lainat korkoineen.
This State aid was illegal, given that it was not notified to the Commission and it is not compatible with the Common market since it cannot be authorised as restructuring aid or any other type of aid.
Kyse oli sääntöjenvastaisesta valtiontuesta, sillä tukea ei ilmoitettu komissiolle, eikä tuki sovellu yhteismarkkinoille, koska sitä ei voida hyväksyä rakenneuudistustukena eikä muuntyyppisenä tukena.
According to Spain, the loans, amounting to EUR 192100000, have on 12 September 2000 been repaid to SEPI, with interest, by IZAR which at that time had taken over and dissolved the companies Juliana, Cadiz and Manises.
Espanjan mukaan IZAR maksoi 192,1 miljoonan euron lainat korkoineen takaisin SEPI:lle 12 päivänä syyskuuta 2000. IZAR oli tuolloin jo ostanut Juliana-, Cádiz- ja Manises-yritykset ja purkanut ne sen jälkeen.
This illegal aid has therefore been recovered.
Sääntöjenvastainen tuki on tämän mukaisesti peritty takaisin.
However, the Commission intends to use this information in another State aid investigation, C 38/03, which concerns the extent to which SEPI’s capital injections to IZAR benefited civil shipbuilding.
Komissio aikoo kuitenkin käyttää tätä tietoa toisen valtiontukiasian (C 38/03) tutkinnassa, jossa tarkastellaan, missä määrin SEPI:n IZAR:n hyväksi toteuttamat pääomankorotukset suosivat siviilialusten rakennusta.
Aid contained in transactions linked to transfer 2, between AESA and IZAR
AESA:n ja IZAR:n väliseen siirtoon 2 liittyviin yrityskauppoihin sisältyvä tuki
AESA on 20 July 2000 sold to Bazán its remaining three shipyard companies, Puerto Real, Sestao and Sevilla [28].
AESA myi 20 päivänä heinäkuuta 2000 Bazánille vielä omistuksessaan olleet kolme telakkaa, Puerto Realin, Sestaon ja Sevillan [28].
There are two aspects that need to be assessed, and which were raised in the decisions to extend the procedure, in order to determine the existence of State aid.
Valtiontuen olemassaoloa selvitettäessä on arvioitava kahta seikkaa, jotka otettiin esille myös menettelyn laajentamista koskevissa päätöksissä.
One is whether the purchase price paid by IZAR to AESA was market price, and the other is whether SEPI’s capital injection of EUR 252425000 to AESA complied with the market investor principle.
Ensimmäinen arvioitava seikka on, vastasiko IZAR:n AESA:lle maksama hinta markkinahintaa, ja toinen, noudattiko SEPI markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatetta toteuttaessaan AESA:n hyväksi 252,425 miljoonan euron pääomankorotuksen.
The capital injection
Pääomankorotus
SEPI decided on 18 July 2000 to provide AESA with EUR 252425000 capital injection, two days before AESA sold its shipyards companies (Sestao, Sevilla, Puerto Real) to Bazán.
SEPI päätti 18 päivänä heinäkuuta 2000 eli kaksi päivää ennen yrityskauppaa, jolla AESA myi telakkansa (Sestaon, Sevillan ja Puerto Realin) Bazánille, toteuttaa AESA:n hyväksi 252,425 miljoonan euron pääomankorotuksen.
This capital was provided in September 2000.
Pääomankorotus toteutettiin syyskuussa 2000.
Spain claims that since this capital was only provided in September 2000, when AESA already had sold its shipyards, it could not distort competition for shipbuilding.
Espanja väittää, että koska korotus toteutettiin syyskuussa 2000, jolloin AESA oli jo myynyt telakkansa, se ei voinut vääristää kilpailua laivanrakennusalalla.
According to the annual report of AESA for the year 2000, AESA provided EUR 309 million to its three shipyard companies before they were sold to Bazán/IZAR.
AESA:n vuosikertomuksessa 2000 ilmoitetaan, että se korotti kolmen telakkansa pääomaa 309 miljoonalla eurolla ennen niiden myyntiä Bazánille/IZAR:lle.
The annual reports of these shipyards reveal that this capital was provided to the shipyards through debt cancellations.
Telakoiden vuosikertomusten mukaan pääomankorotus toteutettiin velan peruutusten muodossa.
Spain has confirmed that AESA ‘adjusted’ its debts to its shipyard companies in connection with their sale to Bazán to ‘better reflect the value of the yards’, but did not provide any figures.
Espanja on myöntänyt AESA:n ”mukauttaneen” telakoiden velkasummaa ”vastaamaan paremmin niiden arvoa”, kun ne myydään Bazánille. Espanja ei ole kuitenkaan toimittanut tietoja siitä, kuinka suuresta summasta mukautuksessa oli kyse.
Following the debt cancellation AESA sold the companies for ESP 1 each to Bazán.
Peruutettuaan yritysten velat AESA myi yritykset Bazánille 1 Espanjan pesetan kappalehintaan.
The issue to be assessed is, as noted above, whether in similar circumstances a private shareholder, would have injected the capital and could expect an acceptable rate of profitability on the capital invested.
Tässä vaiheessa on arvioitava, olisiko yksityinen osakas korottanut yritysten pääomaa vastaavasti odottaen saavansa sijoituksestaan hyväksyttävän voiton.
It is firstly evident that AESA could not generate any acceptable return on the capital, since it used the funds to cover costs linked to the cancellation of debts to its shipyards and the subsequent loss when selling these shipyards to Bazán.
On ilmeistä, että AESA ei voinut tuottaa hyväksyttävää voittoa saamallaan pääomalla, sillä se käytti varat kattaakseen omistamiensa telakoiden velkojen peruuttamiseen ja telakoiden myynnistä Bazánille aiheutuneeseen tappioon liittyvät kustannukset.
In addition, AESA is a pure holding company, which is not involved in any other economic activity. Thus, it is not able to generate own profits.
AESA on lisäksi konserni, joka ei harjoita mitään muuta toimintaa ja joka ei sen vuoksi kykene tuottamaan itse voittoa.
It can therefore be concluded that the capital injection by SEPI to AESA did not comply with the market investor principle and therefore constitute State aid.
Voidaan tämän vuoksi päätellä, että koska SEPI:n AESA:n hyväksi toteuttama pääomankorotus rikkoi markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatetta, se on katsottava valtiontueksi.
It has to be stressed in this regard that AESA, by cancelling debts of its shipyards for EUR 309 million improved their financial situation by the same amount.
Kun AESA peruutti omistamiensa telakoiden velkoja 309 miljoonalla eurolla, se paransi niiden taloudellista asemaa vastaavalla määrällä.