natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The bank made its own significant contribution by selling assets or subsidiaries which were not essential for its long‐term viability.
Saksan mukaan pankki oli tehnyt merkittävän oman suorituksen myymällä omaisuuseriä tai tytäryhtiöitä, jotka eivät olleet sen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden kannalta välttämättömiä.
The holdings in question were both substantial and profitable and were sold by open and transparent procedures.
Kyseessä oli merkittäviä ja myös tuottoisia osuuksia, jotka oli myyty avoimen ja läpinäkyvän menettelyn mukaisesti.
It was also planned to sell the real estate services business.
Lisäksi se oli ilmoittanut myyvänsä kiinteistöpankkipalvelutoimintonsa.
BGB could make no further contribution of its own, having already done its utmost in 2001 to counter the extensive loss of own resources and to prop up its own‐funds ratio by reducing its risk‐bearing assets.
Muut omat suoritukset eivät olisi mahdollisia, koska BGB oli jo vuonna 2001 riskivastaaviaan vähentämällä toteuttanut kaikki sen vallassa olevat toimenpiteet torjuakseen mahdollisimman tehokkaasti omien varojen supistumisen ja turvatakseen oman pääoman osuuksien säilymisen.
The core capital and own‐funds ratios targeted from 2003 under the restructuring plan and provisionally approved as rescue aid were also necessary.
Pelastustukena alustavasti hyväksytyt ja vuodesta 2003 rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti saavutetut peruspääomaosuudet ja oman pääoman osuudet olivat myös välttämättömiä.
If the undertaking was to survive and obtain a solid rating from rating agencies, it was vital that it achieved the provisionally approved core‐capital ratio of 5 % and the own‐funds ratio of 9,7 % and, from 2006, the target core‐capital ratio of around 7,5 % and the own‐funds ratio of around 12 %.
Alustavasti hyväksytty peruspääomaosuuden nostaminen 5 prosenttiin ja oman pääoman osuuden nostaminen 9,7 prosenttiin sekä vuodesta 2006 tavoitteeksi asetettu 7,5 prosentin peruspääomaosuus ja noin 12 prosentin oman pääoman osuus olivat erittäin tarpeellisia yrityksen toiminnan jatkumiselle ja sille, että luokituslaitokset arvioisivat sen vakavaraiseksi.
Given [...]* and BGB’s [...]* liquidity situation, an above‐average capital base was essential if [...]*.
Erityisesti BGB: n [...]* sekä [...]* maksuvalmius huomioon ottaen keskimääräistä suurempi oman pääoman lisäys oli välttämätön, jotta [...]*.
Between 1995 and 2000 the average core capital and own‐funds ratios of Land banks/saving banks ranged from 5,7 % to 6,8 % and from 8,9 % to 10,2 % respectively.
Vuosina 1995—2000 Landesbank/Sparkasse-sektorilla keskimääräinen peruspääomaosuus vaihteli 5,7 prosentista 6,8 prosenttiin ja oman pääoman osuus 8,9 prosentista 10,2 prosenttiin.
BGB’s provisionally approved core‐capital ratio of 5 % was therefore below the long‐term average of comparable banks, while the provisionally approved own‐funds ratio was a mere 0,1 % above the mean value for the years 1995 to 2000.
BGB: lle alustavasti hyväksytty 5 prosentin peruspääomaosuus oli näin ollen vertailukelpoisten pankkien pitkäaikaista keskiarvoa pienempi, kun taas alustavasti hyväksytty oman pääoman osuus oli asettunut vain hieman, eli 0,1 prosenttia vuosien 1995—2000 keskiarvon yläpuolelle.
These ratios appeared to be very conservative and failed to take account of BGB’s specific problems.
Nämä osuudet vaikuttivat hyvin maltillisilta eikä niitä määriteltäessä oltu otettu huomioon BGB: n erityisongelmia.
In the market as a whole, i.e. private and public banks in Germany, solvency ratios ranged between 6,3 % and 7,3 % (core‐capital ratio) and between 10,4 % and 11,3 % (own‐funds ratio), partly because of the absence of guarantor liability in private banking.
Kokonaismarkkinoiden, eli Saksan yksityisten ja julkisten pankkien omavaraisuusasteet vaihtelivat muun muassa yksityiseltä pankkisektorilta puuttuvan valtion takausvastuun (Gewährträgerhaftung) vuoksi 6,3 prosentista 7,3 prosenttiin (peruspääomaosuus) ja 10,4 prosentista 11,3 prosenttiin (oman pääoman osuus).
Even before the guarantor liability for public banks was discontinued, it was likely that the solvency ratios of Land banks/saving banks would gradually be aligned on the higher ratios of private banks.
Jo ennen julkisia pankkeja koskevan valtion takausvastuun kumoutumista Landesbank/Sparkasse-sektorin vakavaraisuusasteet olisivat uutta tilannetta ennakoiden hitaasti lähestyneet yksityisten pankkien korkeampaa tasoa.
As a result, the average own‐funds ratios of Land banks/saving banks would ceteris paribus increase from 9,6 % to around 10,9 % in 2006.
Tämä vaikutus korottaisi muiden muuttujien pysyessä ennallaan Landesbank/Sparkasse-sektorin keskimääräisiä oman pääoman osuuksia vuoteen 2006 mennessä 9,6 prosentista noin 10,9 prosenttiin.
The restructuring plan estimates BGB’s own‐funds ratio in 2006 at [...]* %; on this basis, BGB’s own resources cushion would be reduced to no more than around [...]* %.
Näin ollen BGB: n oma puskuripääoma supistuisi BGB: n tervehdyttämiskonseptissa vuodelle 2006 ennustetun [...]* prosentin oman pääoman osuuden mukaan vain noin [...]* prosenttiin.
When it came to assessing the own‐funds ratio, what counted therefore was not the statutory minimum of 8 %, which BAFin had in fact increased to 8,4 % and which, allowing for volatility, actually lay around 8,6 %.
Oman pääoman osuuden arvioinnissa säännösten mukaisella 8 prosentin vähimmäisosuudella ei olisi näin ollen merkitystä, sillä BAFin olisi käytännössä nostanut sen jo 8,4 prosenttiin ja maksuvalmiuden vuoksi se olisi käytännössä jo 8,6 prosentin tasolla.
Instead, the capital market and rating agencies tended to use appropriate benchmarks which entailed considerably higher own‐funds ratios and hence reduced the apparently large own resources cushion from just under [...]* % to around [...]* %.
Pääomamarkkinat ja luokituslaitokset käyttäisivät tyypillisesti ohjenuoranaan pikemminkin asianmukaisia esikuvia, joiden oman pääoman osuudet ovat merkittävästi suuremmat ja vastaavasti ne supistaisivat näennäisen suuria omia puskuripääomiaan vajaista [...]* prosentista noin [...]* prosenttiin.
An above‐average own‐funds ratio in 2006 was vital [...]*.
Keskimääräistä suurempi oman pääoman osuus olisi vuonna 2006 [...]* välttämätön.
Rating agencies attached considerable importance to capital structure and in the past have called for improvements in BGB’s core‐capital ratio.
Saksan mukaan luokituslaitokset pitävät pääomarakennetta erittäin merkittävänä luokitukseen vaikuttavana tekijänä ja ovat myös jo aiemmin kehottaneet BGB: tä kasvattamaan peruspääomaosuuttaan.
Given the close correlation between the financial strength rating and the long‐term rating, on the one hand, and the forthcoming end of guarantor liability, on the other, a significant improvement in the financial strength rating was required to avoid negative consequences for the scale and cost of refinancing.
Koska arviolla rahoitusaseman vahvuudesta ja pitkän aikavälin luokituksella on läheinen yhteys tulevaan valtion takausvastuun poistumiseen, rahoitusaseman vahvuutta koskeva luokitus on saatava merkittävästi paranemaan jälleenrahoituksen määrään ja kustannuksiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten välttämiseksi.
Moreover, the reappraisal of risk‐bearing assets under Basel II would probably result in a higher own resources requirement from 2006 onwards because of the increasing volatility of risk‐bearing assets.
Lisäksi riskivastaavien arviointi uudelleen Basel II ‐sopimuksen mukaisesti lisäisi nähtävästi vuodesta 2006 alkaen oman pääoman tarvetta riskivastaavien kasvaneen volatiliteetin vuoksi.
COMMENTS FROM OTHER INTERESTED PARTIES
IV MUIDEN ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
In response to the publication of the decision to initiate proceedings in the Official Journal of the European Communities, the Commission received comments from two other interested parties, namely Berliner Volksbank and a third party which asked for its identity to be kept secret.
Sen jälkeen, kun menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus oli julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, komissio vastaanotti huomautukset kahdelta muulta asianomaiselta. Ne olivat Berliner Volksbank ja eräs kolmas osapuoli, joka on pyytänyt pitämään henkilöllisyytensä salassa.
Comments from Berliner Volksbank
Berliner Volksbankin huomautukset
Berliner Volksbank argued that there could be no question of authorising the notified restructuring aid under Article 87(3) of the EC Treaty.
Berliner Volksbank esitti, että ilmoitettujen rakenneuudistustukien hyväksyminen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti ei tulisi kysymykseen.
The aid was also not covered by the statutory arrangements of institutional liability (Anstaltslast) and guarantor liability (Gewährträgerhaftung) and hence was not existing aid.
Sen mukaan tuet eivät myöskään kuuluneet julkisen pankin asemaa ja valtion takausvastuuta koskevien säännösten piiriin, joten ne eivät olleet voimassa olevaa tukea.
The aid measures for BGB were on a completely new scale.
BGB: n hyväksi toteutetut tukitoimenpiteet ylittävät huomautuksen mukaan tähän saakka tunnetun laajuuden.
The bank’s financial difficulties were due in the first place to its extremely exposed business in closed‐end real estate funds.
BGB: n taloudellisten vaikeuksien syynä olisivat ennen kaikkea yrityksen erittäin tappiolliset liiketoiminnot suljettuine kiinteistörahastoineen.
The reason for BGB’s losses was that virtually no checks had been made when the property had been acquired.
BGB: n tappiot johtuisivat siitä, että kohteita hankittaessa ei oltu käytännössä suoritettu minkäänlaista tarkastusta.
Yet investors had been guaranteed an income.
Siitä huolimatta tuottoja oli taattu rahastosijoittajille.
The undertaking had been regarded throughout the Federal Republic as the market leader — primarily, in all probability, on account of the favourable conditions for investors.
Yritystä oli pidetty — ilmeisesti lähinnä sijoittajille tarjottujen edullisien ehtojen vuoksi — koko liittotasavallan markkinajohtajana.
Restructuring aid could be justified in individual cases given the serious negative consequences of a bank failure for the banking system and public confidence.
Rakenneuudistustukia on yksittäistapauksissa mahdollista perustella yhden pankin konkurssista pankkijärjestelmälle ja yleisön luottamukselle aiheutuvilla vakavilla kielteisillä vaikutuksilla.
Unlike in previous cases decided by the Commission, however, the aid recipient here operated on a limited regional scale so that the effect of the aid was concentrated on only a few competitors.
Komission tähän saakka ratkaisemista asioista poiketen kyseessä olisi kuitenkin tuensaaja, jonka alueellinen vaikutuspiiri on vähäinen, joten tukien vaikutus keskittyy muutamiin harvoihin kilpailijoihin.
These would be hit all the harder by the distortive effects, especially Berliner Volksbank, which competed with the BGB right across its business.
Kilpailua vääristävät vaikutukset kohdistuisivat niihin sitäkin voimakkaampina. Erityisesti niistä kärsisi Berliner Volksbank, joka on kaikilla liiketoiminta-alueillaan BGB: n kilpailija.
The level and intensity of the aid should be limited to the minimum necessary for the restructuring.
Tuen määrä ja intensiteetti tulisi rajoittaa rakenneuudistuksen kannalta ehdottoman välttämättömään vähimmäismäärään.
But this was not apparent.
Näin ei voida kuitenkaan todeta tapahtuvan.
The Land guarantee for risks in the property sector was an unlimited additional funding commitment since the Land of Berlin’s associated liability could not currently be estimated and was therefore a ‘blank cheque’ for future losses.
Osavaltion takuut kiinteistöalan riskeille vastaavat rajoittamatonta lisätukivelvoitetta, koska tähän liittyvää Berliinin osavaltion takuuvelvoitetta ei voida tässä vaiheessa arvioida, joten se vastaisi ”avointa sekkiä” tulevien tappioiden varalta.
No excess liquidity could be allocated to the undertaking, however.
Yritykseen ei saisi kuitenkaan maksaa ylimääräisiä käteisvaroja.
Given its amount (EUR 21,6 billion) and its duration (30 years), the guarantee was already disproportionate: it gave the bank virtually unlimited creditworthiness and distorted competition quite considerably.
Jo määrältään (21,6 miljardia euroa) ja kestoltaan (30 vuotta) takuu olisi suhteeton ja toisi pankille käytännössä rajoittamattoman maksukyvyn, joten sillä olisi näin ollen merkittävä kilpailua vääristävä vaikutus.
By being completely indemnified against the risks of property servicing in operational banking, BGB was receiving an ‘unconditional licence’ to submit offers on whatever terms it wanted, e.g. when selling or leasing property.
Pankin täydellinen vapauttaminen kiinteistöpankkipalvelutoimintoihin liittyvistä riskeistä operatiivisessa pankkitoiminnassa antaisi BGB: lle vapaat kädet tehdä tarjouksia millä tahansa ehdoilla esimerkiksi kiinteistöjen myynti- tai vuokraustilanteissa.
Even if the bank were to make losses in the process, these would be fully compensated by the Land of Berlin.
Vaikka pankille koituisi niiden vuoksi tappioita, Berliinin osavaltio korvaisi ne jälleen täysimääräisinä.
Consequently, the guarantee was an additional funding commitment of unlimited amount which, by its very nature, could not be authorised and which was also not defined in the underlying legislation.
Näin ollen takuu vastaisi suuruudeltaan rajoittamatonta lisätukivelvoitetta, jota ei pelkän olemuksensakaan perusteella voitaisi hyväksyä ja jolta puuttuvat myös järjestelmän perustana olevassa laissa annetut välttämättömät perusteet.
In addition, the capital injection combined with the risk‐hedging guarantee provided double cover.
Pääomanlisäyksen ja riskisuojatakuun kumulatiivinen myöntäminen johtaisivat myös kaksinkertaiseen riskien kattamiseen.
When determining the grant equivalent of the guarantee, the fact that much of it would definitely be used should be taken into account.
Takuun tukivastaavuutta määritettäessä olisi otettava huomioon, että sitä tultaisiin varmasti käyttämään huomattavan laajasti.
The market for financial services was characterised by strong competition on terms, with considerable pressure on margins.
Rahoituspalvelumarkkinoilla käydään tiukkaa kilpailua ehdoilla ja voittomarginaaleihin kohdistuu huomattava paine.
It was therefore to be expected that BGB would pass on the full advantage conferred by the aid to the market and thus considerably distort competition to the detriment of its competitors.
Tästä syystä olisi odotettavissa, että BGB hyödyntäisi tukien myötä saamansa edut kokonaan markkinoilla ja aiheuttaisi näin ollen merkittävää kilpailun vääristymistä kilpailijoidensa vahingoksi.
This was a particular cause for concern because the aid was being granted to the market leader in the Berlin/Brandenburg region, whose market share in that region relative to the lending business as a whole was, on BGB’s own estimation, just under 50 % and which owned just over 50 % of all branches of credit institutions in Berlin.
Tämä olisi erityisen epäilyttävää, koska tuet myönnetään Berliinin/Brandenburgin alueen markkinajohtajalle, jonka oman arvion mukainen markkinaosuus alueella on yrityksen kaikki aktiiviset liiketoiminnot huomioon ottaen lähes 50 prosenttia ja jonka hallussa on runsaat 50 prosenttia Berliinin luottolaitosten kaikista konttoreista.
BGB was a direct competitor of Berliner Volksbank in the latter’s main fields of business, i.e. personal banking and banking for medium‐sized corporate clients, and already had a market share many times larger than Berliner Volksbank’s.
BGB olisi Berliner Volksbankin suora kilpailija sen tärkeimmillä toimintalohkoilla, yksityisasiakkaiden ja keskikokoisten yritysasiakkaiden alueella, ja jo sen nykyinen osuus markkinoista olisi Berliner Volksbankin markkinaosuutta ylivoimaisesti suurempi.
The aid thus contributed to a further economic ‘consolidation of power’ in the Berlin banking market.
Tuki edistäisi näin ollen BGB: n taloudellista valta-asemaa Berliinin pankkimarkkinoilla.
The bank’s comparatively strong market presence was also a consequence of the multibrand strategy of BGB, which was operating with several institutions under different brands or business names.
BGB: n suhteellisen vahva läsnäolo markkinoilla johtuisi myös BGB: n useiden merkkien strategiasta, joka ilmenee eri merkkien alla toimivien eri laitosten ja yritysten muodossa.
BGB was pursuing a business strategy which had detached itself from profitability strategies and, through its subsidised conditions, had become predatory.
BGB noudattaisi liiketoimintastrategiaa, jossa ei tarvitsisi ottaa huomioon kannattavuusstrategioita ja joka olisi tukiin perustuvien ehtojensa ansiosta johtanut kilpailijoiden poissulkemiseen.
Because it lacked a cogent plan for a sustained recovery, the proposed restructuring programme would not restore the long‐term profitability of the undertaking.
Esitetty rakennemuutossuunnitelma ei soveltuisi vakuuttavan toimintamallin puuttumisen vuoksi yrityksen kestävään tervehdyttämiseen, joka mahdollistaisi sen pitkän aikavälin kannattavuuden.
It was based on overly optimistic assumptions, was not sufficiently specific and overemphasised positive aspects.
Suunnitelman perustana olisivat liian optimistiset oletukset, se ei olisi riittävän konkreettinen ja siinä korostettaisiin liikaa myönteisiä näkökohtia.
Moreover, it was not suited to ensuring the long‐term profitability and hence the viability of the undertaking since it set out to achieve a target profitability of only some 6 to 7 %, which was only half as much as the usual average for the sector.
Se ei myöskään soveltuisi varmistamaan yrityksen pitkän aikavälin kannattavuutta eikä sen elinkelpoisuutta, koska sen perustuisi vain 6—7 prosentin kannattavuustavoitteeseen, joka olisi vain puolet alan tavanomaisesta keskiarvosta.
Lastly, the restructuring programme did not mention future aid reimbursement obligations associated with the pending investigation of the transfer of WBK to the Land bank in 1993.
Rakenneuudistussuunnitelmassa ei myöskään mainittaisi tulevia tukioikeudellisia takaisinmaksuvelvoitteita, jotka liittyvät vuonna 1993 toteutettua WBK: n siirtämistä Landesbankille koskevaan käsiteltävänä olevaan asiaan.
Insufficient attention was paid to the need, identified in the Commission’s guidelines, to reduce the adverse effects on competitors by limiting the presence of the aid recipient on the relevant markets after restructuring since business activities in the relevant markets would actually expand.
Tukien kielteisiä vaikutuksia kilpailijoihin on komission suuntaviivojen mukaisesti lievennettävä rajoittamalla tuen vastaanottajan läsnäoloa merkityksellisillä markkinoilla rakenneuudistuksen jälkeen. Tätä ei olisi otettu riittävästi huomioon, koska liiketoimintoja merkityksellisillä markkinoilla on tarkoitus jopa laajentaa.
The restructuring programme would make it possible to increase profits in the private and corporate customer segments and to compensate for the closure of various sites outside Berlin, in particular by focusing and expanding those activities in Berlin.
Rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti tulosten parantaminen yksityis- ja yritysasiakkaiden alueella sekä useiden Berliinin ulkopuolella sijaitsevien toimipaikkojen sulkemisen korvaaminen olisi tarkoitus saavuttaa lähinnä keskittämällä ja laajentamalla samoja toimintoja Berliinissä.
BGB was planning to retreat only from those geographic markets in which it had not so far acquired considerable importance.
BGB olisi suunnittelemassa vetäytymistä vain niiltä alueellisilta markkinoilta, joilla sille ei ole tähän saakka kehittynyt mainittavaa merkitystä.
The announced closure of branches might not lead to a reduction of BGB’s market presence but it corresponded more to a general trend in the markets for financial services in Germany, which was regarded as ‘over‐banked’.
Ilmoitettu sivukonttoreiden sulkeminen ei voisi vähentää BGB: n läsnäoloa markkinoilla, vaan vastaisi pikemminkin yleistä Saksan rahoituspalvelumarkkinoilla vallitsevaa trendiä liian tiheänä pidetyn konttoriverkon purkamiseksi.
The extent of the remedies to be provided by BGB would have to be calculated using its current dominant position in the Berlin banking market, since this was where the distortive effects were strongest.
BGB: n tarjoamien vastasuoritteiden laajuutta olisi arvioitava ottaen huomioon sen nykyinen määräävä markkina-asema, koska kilpailua vääristävät vaikutukset näkyvät siinä kaikkein voimakkaimpina.
As a condition for offsetting the distortions caused by the aid, the Commission should consider the sale of part of the BGB group.
Komission määräämänä velvoitteena korvata tukien aiheuttamat kilpailun vääristymät voitaisiin käyttää BGB-konsernin jonkin osa-alueen myyntiä.
One possibility would be to sell Berliner Bank, which in the relevant market segments had market shares similar to those of Berliner Volksbank.
Tähän tarkoitukseen soveltuisi esimerkiksi Berliner Bank -toimintojen myynti, koska kyseisen yksikön markkinaosuudet merkityksellisillä markkinasegmenteillä vastaavat Berliner Volksbankin markkinaosuuksia.
The advantage of selling Berliner Bank was that, organisationally, the institution was largely independent and had its own entrance to the market; it could therefore be taken over by a competitor with relative ease.
Berliner Bankin myynnistä olisi se etu, että kyseessä on organisaatioltaan hyvin itsenäinen laitos, joka esiintyy omalla nimellään markkinoilla ja joka voitaisiin liittää ilman suuria muutoksia kilpailijan organisaatioon.
Given the amount of aid, the size of the business sold off would be appropriate compensation for the aid’s considerable distortive effects.
Tällä toimenpiteellä luovutettujen liiketoimintojen koko olisi tuen määrä ja siitä aiheutunut kilpailun vääristyminen huomioon ottaen kohtuullinen korvaus.
Along with the public liability guarantees (Anstaltslast and Gewährträgerhaftung) and the transfer of Wohnbau‐Kreditanstalt to the Berlin Land bank, the present aid measure was only one of the many financial public support measures for BGB.
Tarkasteltavana oleva tuki olisi valtiollisten takuuvelvoitteiden (julkisen pankin asema ja valtion takausvastuu) sekä Wohnbau-Kreditanstaltin Landesbank Berliniin siirron ohella vain yksi monista julkishallinnon taloudellisista tukitoimenpiteistä BGB: n hyväksi.
This resulted in a combination of aid which would also have to be taken into account in determining the remedies for the granting of the restructuring aid.
Tämä aiheuttaisi tukien kasautumista, joka olisi otettava huomioon myös määritettäessä rakenneuudistustukien vastasuoritteita.
Raising the own‐funds ratio to 9,7 % was not essential.
Oman pääoman osuuden nostaminen 9,7 prosenttiin ei olisi tarpeen.
Only the 8 % minimum laid down in the German Banking Law (Kreditwesengesetz) was legally binding and, in the words of the guidelines, the ‘strict minimum needed’.
Vain KWG: ssä säädettyä 8 prosentin vähimmäisosuutta olisi noudatettava oikeudellisesti sitovana ja komission suuntaviivoissa säädettynä ehdottomana vähimmäismääränä.
The combination of risk hedging and capital injection was not essential since the former by itself would cover the risk of losses in the property sector.
Riskisuojan ja pääomanlisäyksen kumulointi ei olisi tarpeen, koska jo ensin mainitun toimenpiteen on määrä kattaa kiinteistöpankkipalvelutoimintojen tappioista aiheutuvat riskit.
The capital injection led to the Land of Berlin compensating for losses twice over.
Pääomanlisäys johtaisi Berliinin osavaltion suorittamaan kaksinkertaiseen tappioiden tasaukseen.
BGB might use the additional funds obtained for other business segments.
BGB voisi käyttää saamansa ylimääräiset varat muiden liiketoiminta-alueiden hyväksi.
Furthermore, there were indications of other aid.
Lisäksi olisi olemassa viitteitä myös muista tuista.
The Land government was negotiating with selected investors over the takeover of the bank.
Senaatti neuvottelisi valikoitujen sijoittajien kanssa pankin ostosta.
The sale was not at the market price since the tendering procedure was not open to all, was not transparent and was not being conducted without discrimination.
Myyntiä ei olisi tarkoitus toteuttaa markkinahintaan, koska tarjousmenettely ei olisi kaikille avoin, läpinäkyvä eikä syrjimätön.