natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Conseil régional of Provence Alpes-Côte d’Azur
Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueneuvosto
Conseil général of Bouches-du-Rhône
Bouches-du-Rhônen alueneuvosto
City of Marseille
Marseillen kaupunki
Part 2 — Private contributions
Osa 2 – Yksityinen tuki
Shareholders’ capital contribution
Osakkeenomistajien pääomansiirrot
Bank loans
Pankkilainat
(The French central government will provide CMR with EUR 1600000 in the form of an interest-free loan.
Ranskan hallitus myöntää CMR:lle 1600000 euron korottoman lainan.
France attributed to the loan a net grant equivalent (NGE) of EUR 404640, which is based on the Commission’s reference rate for 2002, i.e. 5,06 %.
Ranskan lainalle laskema nettoavustusekvivalentti (NAE) on 404640 euroa komission vuoden 2002 viitekoron, 5,06 prosentin perusteella.
According to France, the conditions governing the payment of this loan can be represented as in Table 4.
Ranska toteaa, että lainan maksuehdot voivat olla taulukon 4 mukaiset.
In September 2003, an amount of EUR 800000 was paid to CMR.
CMR:lle maksettiin 800000 euron lainaerä syyskuussa 2003.
Conditions under which the loan to CMR is paid out and repaid
CMR:n lainan maksu- ja takaisinmaksuehdot
Year of payment
Maksuvuosi
Year of repayment
Takaisinmaksuvuosi
The Conseil régional of Provence Alpes-Côte d’Azur, the Conseil général of Bouches-du-Rhône and the City of Marseille will provide CMR with EUR 630000 in the form of a grant.
Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueneuvosto, Bouches-du-Rhônen alueneuvosto ja Marseillen kaupunki maksavat CMR:lle avustuksena 630000 euroa kukin.
As of September 2003, the totality of the contribution from local authorities (EUR 1890000) had been paid out and was used to cover the losses of the company in the first six months of its operation (2002).
Vuoden 2003 syyskuusta paikallisten hallintoyksiköiden myöntämä tuki (1890000 euroa) oli kokonaisuudessaan maksettu ja käytetty kattamaan yrityksen kuuden edellisen kuukauden liiketoiminnan (2002) tappioita.
The private contributions are described as capital contributions of shareholders of CMR (EUR 610000) and bank loans (EUR 1830000).
Yksityinen tuki oli osakkeenomistajien toteuttamia pääomasiirtoja CMR:lle (610000 euroa) ja pankkilainoja (1830000 euroa).
The bank loans did not involve any request for special guarantees by the banks, except as regards the following aspects.
Pankit vaativat lainojen vakuudeksi erityistakauksia vain seuraavissa tapauksissa.
A part of CMR’s assets is financed by means of leasing, i.e. it remains in the ownership of the banks until the loan is paid back.
Osa CMR:n omaisuuseristä on rahoitettu luottotakuilla, toisin sanoen se on pankin omaisuutta, kunnes laina on maksettu takaisin.
Another part of CMR’s assets is subject to mortgage, which means that CMR could lose ownership of them to the banks if the loan is not repaid under the conditions agreed.
Toinen osa CMR:n omaisuuseristä on kiinnitetty. Tämä merkitsee sitä, että CMR voisi menettää sen pankeille, jos lainaa ei maksettaisi takaisin sovituin ehdoin.
The bank that provided the loan is the cooperative bank of the Banque populaire group.
Lainan antanut pankki on Banque populaire -konserniin kuuluva osuuspankki.
According to France, the French ship repair sector has in the past twenty years been subject to restructuring due to the strong downturn within the market.
Ranskan mukaan Ranskan laivankorjausalalla on viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana toteutettu rakenneuudistusta markkinoiden voimakkaan heikkenemisen vuoksi.
In Marseille, ship repair companies ran into difficulties because they had not taken account of unfavourable developments on the market.
Marseillessa laivankorjausyhtiöt joutuivat vaikeuksiin, koska ne eivät olleet ottaneet huomioon markkinoiden epäsuotuisaa kehitystä.
France states that maintaining three ship repair companies in Marseille (Marine Technologie, Travofer and CMdR) until 2000 when they were taken over by Cammell Laird exceeded the capacity of the market.
Ranska toteaa, että kolmen laivankorjausyhtiön säilyttäminen Marseillessa (Marine Technologie, Travofer ja CMdR) vuoteen 2000, jolloin niiden omaisuus siirtyi Cammel Lairdin haltuun, ylitti markkinoiden kysynnän.
France argues, however, that the existence of a single ship repair company in Marseille is in line with market requirements.
Ranskan näkemyksen mukaan yksi laivankorjausyhtiö Marseillessa riittää täyttämään markkinoiden tarpeet.
As regards CMR’s workforce, CMR had 100 production workers in March 2003, compared with an average of 184 in the five preceding years.
CMR:n henkilöstöstä tuotantotehtävissä työskenteli 100 henkilöä maaliskuussa 2003, kun vastaava luku viitenä edellisenä vuonna oli keskimäärin 184.
This reduction was also due to departures related to the protection of asbestos-affected workers (30 persons).
Henkilöstön väheneminen johtui myös asbestille altistuneiden työntekijöiden eläkkeelle siirtymisestä (30 henkilöä).
France notes, however, that these workers will be replaced in line with CMR’s recruitment requirements.
Ranska huomauttaa kuitenkin, että kyseisten henkilöiden tilalle palkataan tarvittaessa uusia.
According to France, a capacity reduction at CMR was nevertheless achieved by the closure of the former Marine Technologie site and the Travofer site, which have been returned to the port of Marseille and will no longer be used for ship repair.
Ranska toteaa, että CMR:n kapasiteetti on kuitenkin vähentynyt Marine Technologien entisen toimipaikan ja Travoferin toimipaikan sulkemisen jälkeen. Ne on palautettu Marseillen satamaan eikä niitä käytetä enää laivankorjaustoimintaan.
The decision to initiate proceedings under Article 88(2) of the EC Treaty
Päätös perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta
In the decision to initiate the formal investigation procedure (hereinafter referred to as the decision to initiate proceedings), the Commission took the view that the measures constituted state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Päätöksessä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta (jäljempänä ’päätös menettelyn aloittamisesta’) komissio arvioi, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea.
The measures were then assessed under Council Regulation (EC) No 1540/98 of 29 June 1998 establishing new rules on aid to shipbuilding [7] (hereinafter referred to as the Shipbuilding Regulation) as well as the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [8] (hereinafter referred to as the Restructuring Guidelines).
Toimenpiteitä tarkasteltiin sen jälkeen laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta 29 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1540/98 [7] (jäljempänä ’laivanrakennusasetus’) ja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja niiden rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen [8] (jäljempänä ’rakenneuudistussuuntaviivat’) perusteella.
In the decision to initiate proceedings, the Commission expressed doubts whether the financial measures in question could be authorised as restructuring aid, considering, on the one hand, that CMR seemed to be a newly created firm emerging from the liquidation of CMdR and bearing in mind, on the other hand, point 7 of the Restructuring Guidelines, according to which a newly created firm is not eligible for rescue or restructuring aid, even if its initial financial position is insecure.
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio esitti epäilyjä siitä, voidaanko kyseiset rahoitustoimenpiteet hyväksyä rakenneuudistustueksi, kun otetaan huomioon, että CMR vaikutti vasta perustetulta yritykseltä, joka oli syntynyt CMdR:n selvitystilan jälkeen. Rakenneuudistussuuntaviivojen 7 kohdan mukaan vasta perustettu yritys ei ole oikeutettu pelastamis- ja rakenneuudistustukeen, vaikka sen rahoitustilanne olisi aluksi epävarma.
The Commission also doubted whether, even if CMR were deemed eligible for restructuring aid, all the other criteria stipulated for the approval of restructuring aid were met.
Lisäksi komissio epäili, että vaikka CMR voitaisiinkin katsoa oikeutetuksi rakenneuudistustukeen, muut rakenneuudistustuen hyväksymisen perusteet eivät täyty.
In particular, the Commission noted that France did not describe which structural difficulties needed to be addressed by restructuring and only stated that the difficulties at CMR resulted mainly from the bankruptcy of CMdR.
Komissio huomautti erityisesti, että Ranska ei kuvaillut rakenteellisia vaikeuksia, johon rakenneuudistustukea tarvittaisiin, vaan tyytyi toteamaan, että CMR:n vaikeudet johtuivat suurelta osin CMdR:n konkurssista.
The Commission therefore doubted whether CMR in fact suffered from such structural difficulties. Consequently, the Commission also doubted whether the business plan for CMR was suitable for restoring CMR’s viability within a reasonable timescale.
Tämän vuoksi komissio epäili, oliko CMR:llä tosiasiassa mainittuja rakenteellisia ongelmia ja muutettiinko CMR:n liiketoimintasuunnitelmaa yrityksen elinkelpoisuuden palauttamiseksi kohtuullisessa ajassa.
In addition, the Commission doubted whether the capacity reductions required by Article 5 of the Shipbuilding Regulation would take place.
Lisäksi komissio epäili, että laivanrakennusasetuksen 5 artiklassa vaadittua kapasiteetin vähennystä ei olisi tapahtunut.
It noted that France had not provided more precise information on the workforce actually taken over by CMR and that there were indications that subcontracting activities would be significantly increased.
Se huomautti, että Ranska ei ollut toimittanut tarkempia tietoja CMR:n palvelukseen tosiasiassa siirtyneestä henkilöstöstä ja että näytti siltä, että alihankintaa olisi merkittävästi lisättävä.
The Commission further doubted whether the aid was in proportion to the restructuring costs and benefits.
Komissio epäili myös, oliko tuki oikeassa suhteessa kustannuksiin ja rakenneuudistuksesta saatavaan hyötyyn.
In the context of proportionality, the decision to initiate proceedings raised the issue of determination of the net grant equivalent of the loan granted to CMR by the state, noting that, in conformity with the Commission notice on the method for setting the reference and discount rates [9], the reference rate may be increased in situations involving a particular risk (for example, a company in difficulty) and, in such cases, the premium may amount to 400 basic points or more.
Tuen suhteellisuuden osalta menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä otettiin esiin valtion CMR:lle myöntämän lainan nettoavustusekvivalentin määrittämiseen liittyvä ongelma. Siinä mainittiin, että komission tiedonannossa viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmästä [9] todetaan, että viitekorkoa voidaan korottaa tilanteissa, joissa on erityinen riski, ja että tällaisissa tapauksissa preemio voi olla 400 pistettä tai enemmän.
The Commission therefore doubted whether the totality of the loan could be considered to be aid.
Tämän vuoksi komissio epäili, voidaanko koko lainamäärä katsoa tueksi.
Also in the context of proportionality, the Commission doubted whether all the costs could be admitted as restructuring costs, citing in particular the costs relating to the training of employees of CMR’s subcontractors.
Tarkastellessaan edelleen tuen suhteellisuutta komissio epäili, voidaanko kaikki kustannukset laskea rakenneuudistuksesta aiheutuneiksi. Komissio mainitsee erityisesti CMR:n alihankkijoiden työntekijöiden koulutukseen liittyvät kustannukset.
In its reply to the decision to initiate proceedings and in the supplementary information which it subsequently provided, France submitted the following information and comments.
Ranska on esittänyt seuraavat lisähuomautukset ja -tiedot menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen antamassaan vastauksessa ja sen jälkeen toimittamissaan lisätiedoissa.
As regards the doubts as to whether CMR was a firm eligible for restructuring aid, France argued that despite the fact that CMR was a new company, it still faced difficulties.
Epäilyistä, jotka koskevat CMR:n mahdollisuutta saada rakenneuudistustukea, Ranska toteaa, että vaikka CMR onkin uusi yritys, se on ollut koko ajan vaikeuksissa.
While recognising that taking over human and physical resources potentially constituted an asset for a new company, France maintained that such resources also imposed a substantial burden.
Ranska toteaa, että henkilöresurssien ja omaisuuden siirtymisestä voi olla etua uudelle yritykselle mutta huomauttaa samalla, että kyseisistä resursseista aiheutuu myös huomattavia kuluja.
France thereby confirmed its initial position that although CMR was a new company, it was similar to an existing company experiencing difficulties.
Se vahvistaa myös alkuperäisen kantansa, jonka mukaan CMR muistuttaa vaikeuksissa olevaa yritystä, vaikka onkin uusi yritys.
France also confirmed that CMR began its activity without debts.
Ranska vahvistaa, että CMR aloitti toimintansa velatta.
According to French bankruptcy law, a company in difficulties could, before filing for bankruptcy, attempt to stabilise its situation by concluding an agreement with its creditors with the help of an ad hoc administrator appointed by a commercial court.
Yritysten akordimenettelyä koskevan Ranskan lainsäädännön mukaan vaikeuksissa oleva yritys voi yrittää vakauttaa taloudellisen asemansa tekemällä akordisopimuksen velkojiensa kanssa kauppatuomioistuimen nimeämän konkurssipesänhoitajan avustuksella, ennen kuin se hakee konkurssiin asettamista.
Such an administrator was appointed at the request of CMdR.
CMdR oli vaatinut konkurssipesänhoitajan nimeämistä.
Under his supervision, all work in progress was finished and the creditors paid.
Hänen valvonnassaan kesken olevat työt saatettiin loppuun ja velkojille maksettiin.
However, the attempt to stabilise the situation in CMdR was not successful and, due to a decrease in its assets and a lack of orders, CMdR eventually filed for bankruptcy on 31 July 2001.
Pyrkimykset CMdR:n tilanteen vakiinnuttamiseksi eivät kuitenkaan onnistuneet omaisuuden vähenemisen ja tilausten puutteen vuoksi, ja yritys haki konkurssiin asettamista 31 päivänä heinäkuuta 2001.
Therefore, at the time of the takeover, CMdR no longer had any debts.
Näin ollen CMdR:llä ei omaisuuden luovutuksen aikaan ollut enää velkoja.
Furthermore, it was stated that, contrary to what France initially asserted, all the work in progress was finished by CMdR before it filed for bankruptcy and that one of the reasons for filing for bankruptcy was an empty order book (see paragraph 44 above).
Toisin kuin alkuperäisissä huomautuksissa Ranska toteaa lisäksi, että CMdR oli saattanut keskeneräiset työt päätökseen ennen konkurssihakemusta ja että yksi syy hakemuksen jättämiseen oli nimenomaan se, että sillä ei ollut tilauksia (katso johdanto-osan 44 kappale).
As regards the doubts as to the viability of the restructuring plan for CMR, France specified further elements of this plan.
Epäilyihin CMR:n rakenneuudistussuunnitelman toteuttamiskelpoisuudesta Ranska vastaa esittämällä tarkennuksia useisiin suunnitelman kohtiin.
CMR would resume the ship repair activity abandoned by CMdR in favour of ship conversion.
CMR aloittaa uudelleen laivankorjaustoiminnan, jonka CMdR oli lopettanut siirtyessään laivakonversiotoimintaan.
CMR planned to replace some of the ‘asbestos departures’ by young workers with higher qualifications and make unprecedented efforts to train its staff.
Se aikoo täyttää osan asbestin vuoksi eläkkeelle siirtyneiden työntekijöiden työpaikoista ammattitaitoisemmilla nuorilla ja pyrkii panostamaan entistä enemmän työntekijöidensä koulutukseen.
Also CMR envisaged introducing annualisation of the working schedule within the framework of the regulation limiting weekly working hours to 35 hours and harmonising differences in staff status.
Se aikoo myös ottaa käyttöön vuotuisen työajan viikoittaisen työajan 35 tuntiin rajaavan lainsäädännön puitteissa sekä yhdenmukaistaa henkilöstösäännöt.
Furthermore, CMR would modernise its plant and working methods, improve safety conditions and draw up an ISO 9001 quality plan.
Lisäksi se modernisoi laitteistoaan ja työmenetelmiään, parantaa työoloja ja -turvallisuutta ja laatii ISO 9001 -standardin mukaisen laadunhallintasuunnitelman.
These measures, in addition to the measures notified initially, would, according to France, ensure the viability of CMR within a reasonable timescale.
Aiemmin ilmoitettujen toimenpiteiden lisäksi näillä toimenpiteillä taataan Ranskan mukaan CMR:n elinkelpoisuus riittävän ajan kuluessa.
France also stated that the viability of the plan was ensured by realistic market hypotheses based on the actual operations of the ship repair companies in Marseille prior to their integration into Cammell Laird.
Ranska vakuuttaa myös, että liiketoimintaa koskevien realististen oletusten perusteella suunnitelma on toteuttamiskelpoinen. Oletukset perustuvat Marseillessa toimivien laivankorjausyritysten todelliseen toimintaan, ennen kuin ne siirtyivät Cammell Lairdin haltuun.
In addition, France noted that CMR had concluded an agreement with its employees guaranteeing social peace on the site.
Lisäksi Ranska huomauttaa, että CMR on tehnyt työntekijöidensä kanssa sopimuksen, joka takaa työrauhan työmaalla.
Lastly, France observed that CMR’s operating results in 2002 and in the first half of 2003 proved that the company would probably become viable as from 2003, as anticipated in the restructuring plan.
Lopuksi se huomauttaa, että CMR:n liiketoiminnan tulos vuonna 2002 ja vuoden 2003 ensimmäisellä puoliskolla osoittaa, että yritys on todennäköisesti elinkelpoinen vuodesta 2003, kuten rakenneuudistussuunnitelmassa oletettiin.
As to the need to ensure that competition would not be distorted, France argued that the reduction of ship repair capacities was ensured by the closing of the other two ship repair sites in Marseille (Marine Technologie and Travofer).
Ranska toteaa, että kaikenlaisen kilpailun vääristymisen estämiseksi laivankorjauskapasiteettia vähennetään sulkemalla kaksi muuta laivankorjaustelakkaa Marseillessa (Marine Technologie ja Travofer).
Moreover, France argued in this context that ship repair yards in the northern Mediterranean were if anything complementary and not in real competition.
Lisäksi Ranska vakuuttaa, että Välimeren pohjoisosassa sijaitsevat laivankorjaustelakat lähinnä täydentävät CMR:n toimintaa eivätkä ole sen varsinaisia kilpailijoita.
France further confirmed that CMR was an SME within the meaning of Article 2(b) of Commission Regulation (EC) No 70/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid to small and medium-sized enterprises [10] (hereinafter referred to as the SME Regulation).
Ranska toteaa myös, että CMR on 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 70/2001 [10] 2 artiklan b kohdan mukainen pk-yritys. Asetus koskee perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamista pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen.
Lastly, France stated that 132 CMR employees had been taken over by CMR and that a total number of 58 workers were due to leave in the period 2002 to 2004 for reasons related to asbestos exposure.
Ranska toteaa lopuksi, että 132 CMdR:n työntekijää on siirtynyt CMR:n palvelukseen ja että 58 työntekijää siirtyy pois yrityksen palveluksesta vuosien 2002–2004 aikana asbestille altistumisen vuoksi.
As to the proportionality of the financial measures in question, France stated that the amount of EUR 5930000 in public and private contributions covered, on the one hand, restructuring costs (EUR 3649494) and, on the other, part of the company’s working capital requirements over and above restructuring requirements.
Kyseessä olevien toimenpiteiden oikeasuhteisuudesta Ranska toteaa, että 5930000 euron julkinen ja yksityinen tuki kattaa sekä rakenneuudistuskulut (3649494 euroa) että osan yrityksen muuhun kuin rakenneuudistukseen liittyvän toiminnan kustannuksista.
France explained that it considered the costs of training of subcontractors to be part of restructuring costs.
Ranska toteaa, että se katsoo alihankkijoiden koulutuskustannukset osaksi rakenneuudistuskustannuksia.
In this context, France noted that many activities essential to CMR’s operation were carried out by external specialised companies.
Ranska huomauttaa, että ulkopuoliset erikoistuneet yritykset huolehtivat monista CMR:n toiminnalle välttämättömistä tehtävistä.
The latter, which as subcontractors were affected by the problems of the ship repair industry in Marseille, were not in a position to finance the training of their employees.
Kyseiset yritykset joutuvat alihankkijoina kärsimään Marseillen laivankorjausalan ongelmista eivätkä pysty rahoittamaan työntekijöidensä koulutusta.
This was why CMR was shouldering this financing, in its capacity as the contractor, who had full responsibility vis-à-vis the ship owner.
Tämän vuoksi CMR ottaa rahoituksen vastattavakseen toimeksiantajan ominaisuudessa, sillä se on suoraan vastuussa alusten omistajille.
Alternatively to its claim in terms of restructuring aid, France asked the Commission to consider the compatibility of the financial measures with the common market directly on the basis of the EC Treaty (Article 87(3)(c)), if the aid was not compatible under the Restructuring Guidelines.
Kuten rakenneuudistustukea koskevassa pyynnössäänkin, Ranska pyytää komissiota tarkastelemaan kyseisten rahoitustoimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille suoraan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella siinä tapauksessa, että tukea ei rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella katsottaisi yhteismarkkinoille soveltuvaksi.
France argued that ship repair was essential to the proper functioning of the port of Marseille, i.e. it was necessary in order to accommodate ships and ensure the provision of ship maintenance services indispensable for the activity of the port, services related to maritime safety and services related to tourism (repair of pleasure craft).
Ranska huomauttaa, että laivanrakennustoiminta on erittäin tärkeää Marseillen sataman toiminnan kannalta. Sitä tarvitaan alusten vastaanottamisen, sataman toiminnalle välttämättömän alusten huoltotoiminnan sekä meriturvallisuuteen ja matkailuun liittyvien palvelujen (huvialusten korjaus) varmistamiseksi.
France also argued that the safeguarding of ship repair in Marseille was in the Community’s interest since it was in line with the common transport policy, which promoted maritime transport.
Ranska toteaa myös, että laivankorjaustoiminnan säilyttäminen Marseillessa on yhteisön etujen mukaista, sillä meriliikenteen edistäminen on yksi yhteisen liikennepolitiikan tavoitteista.
Finally, France stressed historic and strategic reasons of preserving ship repair in Marseille.
Lopuksi Ranska korostaa, että laivankorjaustoiminnan säilyttämiseen Marseillen satamassa on historialliset ja strategiset perusteet.
ASSESSMENT
IV TUEN ARVIOINTI
According to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.
Firstly, the loan of EUR 1600000 given to CMR by the French government constitutes a financial advantage made available from state resources.
Ensinnäkin Ranskan valtion CMR:lle myöntämä 1600000 euron tuki on valtion varoista myönnetty taloudellinen etu. Lisäksi valtion varoihin liittyvää perustetta voidaan soveltaa myös jäsenvaltioiden alueellisten tai paikallisten hallintoyksikköjen myöntämiin taloudellisiin etuisuuksiin.