natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any event, the extent of the tax autonomy conferred upon a given territory cannot be the decisive factor, since this element is at the disposal of Member States, it would be impossible to establish a clear distinction in this respect and this would lead to unequal treatment of similar situations.
Tietylle alueelle annetun verotusta koskevan autonomian laajuus ei missään tapauksessa voi olla ratkaiseva tekijä, koska jäsenvaltioilla on tällainen vaihtoehto. Selkeää jaottelua olisi mahdotonta tehdä, mikä johtaisi samankaltaisten tilanteiden erilaiseen kohteluun.
Such a result would also run against the principle that, in order to assess the State aid character of a given measure, one must have regard to its effects.
Tällainen tulos olisi myös ristiriidassa sen periaatteen kanssa, että tietyn toimenpiteen vaikutukset on otettava huomioon arvioitaessa, onko se luonteeltaan valtiontukea.
The United Kingdom states that there is no common system of reference to which the Gibraltar companies would be subject in the case that the measure would be abolished.
Yhdistynyt kuningaskunta toteaa, ettei ole sellaista yhteistä vertailujärjestelmää, joka koskisi Gibraltarin yrityksiä, mikäli toimenpide poistettaisiin.
This is a circular reasoning, as the absence of a common system is a consequence of granting fiscal autonomy and the very existence of a specific tax jurisdiction in a given region is the result of a choice made by the relevant Member State.
Tämä on kehäpäätelmä, koska yhteisen järjestelmän puuttuminen on verotusta koskevan autonomian myöntämisen seuraus, ja erityisen veroalueen olemassaolo tietyllä alueella on kyseisen jäsenvaltion tekemän valinnan tulos.
Whenever a central government decides to give up its power to establish a uniform taxation framework for enterprises and allows a sub-national entity to reduce the tax rate or to introduce another taxation system that is more advantageous, the result of this decentralisation of power is a derogation from a common system of reference.
Kun keskushallinto päättää luopua yhtenäisen yritysverojärjestelmän hyväksymistä koskevasta toimivallastaan ja antaa alueellisen yhteisön alentaa verokantaa tai ottaa käyttöön toisen, edullisemman verojärjestelmän, päätösvallan hajauttamisen tulos on poikkeus yhteisestä vertailujärjestelmästä.
De facto, providing directly for a reduction of the tax rate, or granting to a territory the possibility to reduce a common tax rate, or exempting a territory from a common system and granting to it a power to establish a more advantageous taxation system comes to the same result; it allows companies in a certain region to pay lower taxes while State resources are foregone.
Samaan tulokseen päästään tosiasiallisesti säätämällä suoraan verokannan alentamisesta tai myöntämällä alueelle mahdollisuus yhteisen verokannan alentamiseen tai vapautus yhteisestä järjestelmästä ja myöntämällä sille edullisemman verojärjestelmän käyttöönottoa koskeva toimivalta. Näin tietyn alueen yritykset voivat maksaa vähemmän veroa, jolloin menetetään valtion varoja.
The Commission cannot accept the United Kingdom suggestion that a tax jurisdiction not covering the whole Member State would be prevented from adopting any tax rate except the one applicable in the other tax jurisdiction in the State.
Komissio ei voi hyväksyä Yhdistyneen kuningaskunnan väitettä, jonka mukaan veroalueella, joka ei kata koko jäsenvaltiota, ei voitaisi ottaa käyttöön muuta kuin valtion toisella veroalueella sovellettavaa verokantaa.
As mentioned above, the key to any State aid analysis of tax measures is to establish the common system applicable, in this case, the United Kingdom tax system.
Kuten edellä on mainittu, verotustoimenpiteiden analyysissa valtiontuen kannalta on keskeistä selvittää sovellettava yhteinen järjestelmä eli tässä tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan verojärjestelmä.
In this context it should be noted that the present decision does not concern a mechanism that would allow all local authorities of a particular level (regions, territories or others) to introduce and levy local taxes.
Tässä yhteydessä on pantava merkille, ettei tarkasteltava päätös koske järjestelyä, jolla kaikille tietyntasoisille (alueellisille tai muille) paikallisyhteisöille annettaisiin mahdollisuus ottaa käyttöön ja kantaa paikallisveroa.
On the contrary, the case in point involves a reduction applicable solely in Gibraltar.
Kyseessä on sitä vastoin alennettu verokanta, joka on sovellettavissa yksinomaan Gibraltarissa.
In any event, the fact that a fiscal advantage constitutes State aid does not mean that it cannot be held compatible with the common market.
Vaikka verotuksellinen etu on valtiontukea, se ei tarkoita, ettei sitä voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.
The argument that imposing a higher rate of taxation in a given region would automatically have as a consequence that lower tax rates applied in the rest of the State become State aid has nothing to do with the present case, does not follow from the reasoning of the Commission and is not accurate.
Perustelulla, jonka mukaan korkeamman verokannan käyttöönotosta tietyllä alueella seuraisi automaattisesti, että muualla valtiossa sovellettavista alemmista verokannoista tulee valtiontukea, ei ole mitään tekemistä tämän asian kanssa, sitä ei voida johtaa komission perusteluista, ja se on virheellinen.
In such a case, there would be a common system applied in all regions but one.
Tuolloin olisi olemassa yhtä lukuun ottamatta kaikilla alueilla sovellettava yhteinen järjestelmä.
By definition, such a system would not constitute State aid.
Tällainen järjestelmä ei lähtökohtaisesti olisi valtiontukea.
Obviously, the derogation resulting from the higher rate applied in a given region would not constitute an advantage and therefore would not be qualified as State aid either.
Tietyllä alueella sovellettavasta korkeammasta verokannasta aiheutuva poikkeus ei selvästikään olisi etu, joten sitä ei luokiteltaisi myöskään valtiontueksi.
This shows again that it remains possible for a Member State to grant fiscal autonomy to certain regions without necessarily granting State aid to given companies.
Tämäkin osoittaa, että jäsenvaltio voi edelleen myöntää verotusta koskevan autonomian tietyille alueille ilman, että kyse olisi välttämättä valtiontuesta tietyille yrityksille.
The parallels that the United Kingdom draws with the WTO agreement on subsidies are not relevant, as the legal order within the European Union is quite distinct from any international law provided for by WTO agreements, the regime of State aid control in a single market must obviously be stricter than rules applicable to subsidies laid down in a world agreement and the fact that a measure might not be considered to be a ‘specific subsidy’ under the Agreement on subsidies cannot cut down the scope of the definition of aid in Article 87(1) of the EC Treaty [31].
Yhdistyneen kuningaskunnan rinnastukset tukia koskevaan WTO:n sopimukseen eivät ole merkityksellisiä, koska Euroopan unionin oikeusjärjestys on WTO:n sopimuksissa annetuista kansainvälisoikeudellisista määräyksistä täysin erillinen järjestelmä. Valtiontuen valvontaa yhtenäismarkkinoilla koskevan järjestelmän on selvästikin oltava maailmanlaajuisessa sopimuksessa tukiin sovellettavia sääntöjä ankarampi, eikä se, ettei toimenpidettä voida tukia koskevan sopimuksen perusteella mahdollisesti katsoa ”erityiseksi tueksi”, voi rajoittaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontuen käsitettä koskevan määritelmän ulottuvuutta [31].
As for the consequences, in terms of State aid, of any future decision by the United Kingdom to share sovereignty over Gibraltar with Spain, the arguments advanced are purely hypothetical in nature and refer to a situation which, in any event, should be dealt with by specific arrangements concerning the application of EC law.
Sen osalta, millaisia seurauksia valtiontuen kannalta olisi mahdollisella Yhdistyneen kuningaskunnan tulevalla päätöksellä Gibraltaria koskevan täysivaltaisuuden jakamisesta Espanjan kanssa, esitetyt perustelut ovat luonteeltaan täysin hypoteettisia, ja ne koskevat tilannetta, joka olisi joka tapauksessa ratkaistava EY:n oikeuden soveltamista koskevien erityisjärjestelyjen mukaisesti.
The current facts of the case do not accord with the hypothesis put forward by the United Kingdom and therefore have no relevance in ascertaining the existence, or otherwise, of State aid.
Asian tämänhetkiset tosiseikat eivät tue Yhdistyneen kuningaskunnan esittämää hypoteesia, joten ne eivät ole merkityksellisiä mahdollisen valtiontuen olemassaolon selvittämisessä.
The United Kingdom objects to the comparison made by the Commission of the different exemptions and allowances available in Gibraltar with those in the United Kingdom.
Yhdistynyt kuningaskunta vastustaa sitä, että komissio on verrannut Gibraltarissa käytössä olevia vapautuksia ja vähennyksiä Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytössä oleviin vapautuksiin ja vähennyksiin.
The grounds for this objection are that where the tax systems or the tax bases are different, meaningful comparisons cannot be made.
Tätä perustellaan sillä, ettei mielekkäitä vertailuja voida tehdä, jos verojärjestelmät tai veron perusteet ovat erilaisia.
However, contrary to that which the United Kingdom asserts, meaningful comparisons can be made as set out in paragraph 100 above.
Toisin kuin Yhdistynyt kuningaskunta väittää, mielekkäitä vertailuja voidaan kuitenkin tehdä, kuten edellä 100 kappaleessa todetaan.
The differences identified constitute further elements of an analysis which demonstrates that when compared with the United Kingdom tax system (the common system applicable), undertakings in Gibraltar in general enjoy a lower fiscal pressure.
Havaitut erot ovat osa analyysia, joka osoittaa, että Yhdistyneen kuningaskunnan verojärjestelmään (”sovellettavaan yhteiseen järjestelmään”) verrattuna Gibraltarissa oleviin yrityksiin kohdistuu yleisesti ottaen kevyempi verorasitus.
The United Kingdom invokes the subsidiarity principle in order to argue that if a Member State can function with two or more autonomous tax jurisdictions competing for corporate tax revenue within its territory without suffering significant distortive effects on competition, it does not under the subsidiarity principle of the EC Treaty become a Community task to intervene in the constitutional arrangements of the Member State.
Yhdistynyt kuningaskunta vetoaa toissijaisuusperiaatteeseen väittäessään, että jos jäsenvaltiossa voi olla kaksi tai monta autonomista veroaluetta, jotka kilpailevat yhtiöverotuloista jäsenvaltion alueella ilman merkittäviä kilpailua vääristäviä vaikutuksia, yhteisön tehtävänä ei EY:n perustamissopimuksen toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ole puuttua jäsenvaltion valtiosääntöjärjestelmään.
This argument is based both on a false premise that there are no significant distortive effects (or that such effects are contained entirely within the United Kingdom and Gibraltar without any spillover into other Member States) and on a misunderstanding of the subsidiarity principle.
Tämä perustelu nojaa paitsi siihen virheelliseen oletukseen, ettei merkittäviä vääristäviä vaikutuksia ole (tai että nämä vaikutukset rajoittuvat täysin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Gibraltariin heijastumatta lainkaan muihin jäsenvaltioihin), myös väärinkäsitykseen toissijaisuusperiaatteesta.
Article 5 of the EC Treaty is quite explicit that the principle of subsidiarity only applies in those areas which do not fall within the Community's exclusive competence.
EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa todetaan varsin yksiselitteisesti, että toissijaisuusperiaatetta sovelletaan ainoastaan aloilla, jotka eivät kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan.
Since the control of State aid is an area of exclusive Commission competence, the subsidiarity principle does not apply.
Koska valtiontuen valvonta kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan, toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.
In examining the proposed reforms, including the question of regional selectivity, as in any State aid investigation into fiscal measures, the Commission is not pursuing tax uniformity but is merely fulfilling its Treaty obligation to control State aid.
Tutkiessaan ehdotettuja uudistuksia, alueellista valikoivuutta koskeva kysymys mukaan luettuna, kuten missä tahansa verotuksellisten toimenpiteiden tutkinnassa valtiontuen kannalta, komissio ei pyri verotuksen yhdenmukaistamiseen, vaan se täyttää ainoastaan perustamissopimuksessa asetetun valtiontuen valvontaa koskevan velvoitteensa.
Contrary to what the United Kingdom asserts, the principle that a Member State cannot plead its own national law to avoid its Community law obligations is indeed relevant to the issue of selectivity.
Toisin kuin Yhdistynyt kuningaskunta väittää, periaate, jonka nojalla jäsenvaltio ei voi vedota kansalliseen oikeuteensa välttääkseen sille yhteisön oikeudessa asetettuja velvoitteita, on merkityksellinen valikoivuuden kannalta.
As already established, the way in which a Member State is organised for the purposes of taxation is a matter of form: it cannot plead the existence of autonomous tax regions, however extensive their powers might be, in order to escape the application of the rules on State aid.
Kuten on jo todettu, jäsenvaltion verotusta koskevat järjestelyt ovat muodollinen seikka: jäsenvaltio ei voi vedota autonomisten veroalueiden olemassaoloon, olipa niiden toimivalta miten laaja tahansa, välttyäkseen valtiontukisääntöjen soveltamiselta.
This does not, nevertheless, interfere with the possibilities of Member States to decentralise their powers.
Tämä ei silti heikennä jäsenvaltioiden mahdollisuutta hajauttaa toimivaltaansa.
The issue concerns the exercise of those decentralised powers.
Ongelma liittyy hajautetun toimivallan käyttöön.
Member States and the bodies to which powers have been devolved must ensure that Community law, including that on State aid, is upheld.
Jäsenvaltioiden ja siirrettyä toimivaltaa käyttävien yksiköiden on varmistettava yhteisön oikeuden, mukaan luettuna valtiontukea koskeva yhteisön oikeus, noudattaminen.
More concretely, where tax powers are devolved but a central reference system remains, Member States must ensure that reductions in tax, insofar as they constitute aid, are compatible with the common market.
Jos siis verotusta koskeva toimivalta siirretään, mutta keskeinen vertailujärjestelmä on edelleen olemassa, jäsenvaltioiden on varmistettava, että veronalennukset, siltä osin kuin ne ovat tukea, soveltuvat yhteismarkkinoille.
The United Kingdom argues, inter alia, that Gibraltar: is not part of the United Kingdom; has its own distinct institutions and constitutional order; and is autonomous, self-governing and economically self-sufficient.
Yhdistynyt kuningaskunta väittää muun muassa, ettei Gibraltar ole osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa, että sillä on omat erilliset instituutiot ja oma valtiosääntöjärjestelmä ja että se on autonominen, itsehallinnollinen ja taloudellisesti omavarainen.
The Commission accepts that Gibraltar does not form part of the United Kingdom for domestic law purposes and has distinct institutions, although the United Kingdom authorities retain certain competences and prerogatives, including the power to ensure that measures adopted by Gibraltar in domestic matters do not conflict with the United Kingdom's obligations under the EC Treaty.
Komissio myöntää, ettei Gibraltar ole osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa kansallisen lainsäädännön kannalta ja että sillä on erilliset instituutiot, vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilla onkin tiettyjä toimivaltuuksia ja erioikeuksia, mukaan luettuna toimivalta varmistaa, etteivät Gibraltarin kansallisissa asioissa toteuttamat toimenpiteet ole ristiriidassa EY:n perustamissopimuksessa asetettujen Yhdistyneen kuningaskunnan velvoitteiden kanssa.
However, as in the case of other autonomous regions, this fact does not alter the assessment of the measures adopted by the Gibraltar authorities.
Kuten ei muillakaan autonomisilla alueilla, tämä seikka ei muuta arviota Gibraltarin viranomaisten toteuttamista toimenpiteistä.
Gibraltar is part of the Community by virtue of its links with the United Kingdom.
Gibraltar on osa yhteisöä Gibraltarin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisten yhteyksien nojalla.
All Community rules apply to Gibraltar, subject to the exceptions resulting from Article 28 of the Act of Accession, since the United Kingdom became a Member State and because of this membership.
Kaikkia yhteisön sääntöjä sovelletaan Gibraltariin liittymisasiakirjan 28 artiklasta aiheutuvia poikkeuksia lukuun ottamatta siitä lähtien, kun Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuli jäsenvaltio, ja tämän jäsenyyden vuoksi.
As a consequence, British dependent territories citizens who acquire their citizenship from a connection with Gibraltar are citizens of the Union.
Näin ollen Yhdistyneestä kuningaskunnasta riippuvaisten alueiden kansalaiset, joiden kansalaisuus perustuu heidän yhteyteensä Gibraltariin, ovat unionin kansalaisia.
These citizens and companies registered in Gibraltar enjoy the rights and freedom recognised by the Treaty, including freedom to provide services, freedom of establishment and free movement of capital, which are relevant for the economic activities of the beneficiaries.
Näillä kansalaisilla ja Gibraltarissa rekisteröidyillä yrityksillä on perustamissopimuksessa tunnustetut oikeudet ja vapaudet, mukaan luettuina palvelujen tarjoamisen vapaus, sijoittautumisvapaus ja pääoman vapaa liikkuvuus, jotka ovat olennaisia tuensaajien taloudellisessa toiminnassa.
The United Kingdom is responsible for ensuring respect for Community law in Gibraltar, which for these purposes is treated as a part of its territory [32].
Yhdistynyt kuningaskunta varmistaa yhteisön oikeuden noudattamisen Gibraltarissa, jota tältä osin kohdellaan osana sen aluetta [32].
Gibraltar must therefore be considered to form part of the United Kingdom for the purposes of the rules on State aid, including the application of Articles 87 and 88 to fiscal measures.
Näin ollen Gibraltarin on katsottava olevan osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa valtiontukisääntöjen kannalta, mukaan luettuina 87 ja 88 artiklan soveltaminen verotuksellisiin toimenpiteisiin.
Whilst it may be true that EC law applies to Gibraltar by virtue of Article 299(4) of the EC Treaty rather than Article 299(1), that fact does not afford Gibraltar special status for the purposes of the application of the rules on State aid in general and on regional State aid in particular.
Voi pitää paikkansa, että EY:n oikeutta sovelletaan Gibraltariin pikemminkin EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 4 kohdan kuin 299 artiklan 1 kohdan nojalla, mutta tämä seikka ei anna Gibraltarille erityisasemaa yleensä valtiontukisääntöjen ja erityisesti alueellista valtiontukea koskevien sääntöjen soveltamisessa.
Paragraphs 1, 2 and 4 of Article 299 all provide that the provisions of the Treaty shall apply and no difference can be detected between the legal regime of the different territories enumerated in each paragraph, subject to specific and express derogations.
Kyseisen 299 artiklan 1, 2 ja 4 kohdassa määrätään, että perustamissopimuksen määräyksiä sovelletaan, eikä kussakin kohdassa lueteltujen, erityisten ja nimenomaisten poikkeusten alaisten alueiden oikeusjärjestysten välillä voida havaita minkäänlaista eroa.
As explained above, the Act of Accession does not exclude Gibraltar from the application of State aid rules.
Kuten edellä on selvitetty, liittymisasiakirjassa ei suljeta Gibraltaria valtiontukisääntöjen soveltamisen ulkopuolelle.
The way in which EU law is given effect in Gibraltar, including the transposition of directives and the establishment of competent authorities, is not relevant for the purposes of establishing whether or not the reform constitutes State aid.
Se, millä tavoin EU:n oikeus on saatettu voimaan Gibraltarissa, mukaan luettuna direktiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja toimivaltaisten viranomaisten perustaminen, ei ole merkityksellinen selvitettäessä, onko uudistus katsottava valtiontueksi vai ei.
The manner in which a Member State gives effect to EU law is purely matter of the internal division of competences within the State.
On täysin jäsenvaltioiden toimivallan sisäistä jakoa koskeva asia, millä tavoin jäsenvaltio saattaa voimaan EU:n oikeuden.
The fact that a measure is adopted at a sub-national level does not in any way affect the application of Article 87 of the EC Treaty [33].
Se, että toimenpide toteutetaan kansallista tasoa alemmalla tasolla, ei millään tavoin vaikuta EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan soveltamiseen [33].
Finally, the fact that the budget of a given territory is self-sufficient is not immediately relevant for the assessment under State aid rules of the measures adopted by the authorities of that territory.
Tietyn alueen julkisen talouden omavaraisuus ei välttämättä ole merkityksellinen arvioitaessa kyseisen alueen viranomaisten toteuttamia toimenpiteitä valtiontukisääntöjen nojalla.
Such an assessment must be based on the effects of the measures for the benefiting undertakings and not on the situation of the granting authority.
Arvioinnin on perustuttava toimenpiteiden vaikutuksiin niistä hyötyvissä yrityksissä eikä toimenpiteet toteuttaneen viranomaisen tilanteeseen.
In particular, a small territory like Gibraltar may well become self-sufficient precisely as a result of its ability to apply lower taxes and to attract business, in particular off-shore activities.
Gibraltarin kaltaisesta pienestä alueesta voi hyvinkin tulla omavarainen nimenomaan siksi, että se pystyy soveltamaan alempaa verokantaa ja houkuttelemaan yrityksiä, varsinkin offshore-toimintaa.
In any event, it is common ground that Gibraltar depends on the United Kingdom, inter alia, for its foreign policy, including membership of the European Union, for its defence and for its monetary policy.
On joka tapauksessa aivan selvää, että Gibraltar on riippuvainen Yhdistyneestä kuningaskunnasta muun muassa ulkopolitiikassa, Euroopan unionin jäsenyys mukaan luettuna, puolustuksessa ja rahapolitiikassa.
It thus benefits from a number of services provided by the United Kingdom.
Se hyötyy siis monista Yhdistyneen kuningaskunnan tarjoamista palveluista.
In addition, it appears from the institutional arrangements in place that financial responsibility for Gibraltar falls in the last resort to the United Kingdom.
Nykyisten institutionaalisten järjestelyjen perusteella näyttääkin siltä, että taloudellinen vastuu Gibraltarista kuuluu viime kädessä Yhdistyneelle kuningaskunnalle.
As for the Åland Executive's comments to the effect that a general tax measure within a self-governing region is not selective, they rely on similar arguments to those advanced by the United Kingdom and the Government of Gibraltar.
Ahvenanmaan maakuntahallituksen huomautuksista, joiden mukaan yleinen verotustoimenpide itsehallintoalueella ei ole valikoiva, voidaan todeta, että ne nojaavat samankaltaisiin perusteluihin kuin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Gibraltarin hallituksen huomautukset.
The Commission refers to its reasoning developed above, and in particular in paragraphs 104 to 109.
Komissio viittaa edellä esittämiinsä perusteluihin ja erityisesti 104—109 kappaleeseen.
The Commission further notes that in the case of Åland Islands captive insurance companies it was able to establish the material selectivity of the measure.
Komissio huomauttaa vielä, että Ahvenanmaan captive-vakuutusyhtiöitä koskeneessa asiassa pystyttiin osoittamaan toimenpiteen aineellinen valikoivuus.
It was not therefore necessary for the purposes of reaching a final negative decision on the measure to rely on its regional selectivity.
Toimenpidettä koskevaa lopullista kielteistä päätöstä ei siten jouduttu perustamaan sen alueelliseen valikoivuuteen.