natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These arguments notably cover uncertainty on the scope of the State aid rules, the novelty of Commission action on corporate tax measures and the significance of the Notice as a policy statement, the age of the measure, notification to the Primarolo group, evolution of the common market and liberalisation, proportionality, prolonged failure of the Commission to act and the delays in the preliminary investigation.
Näitä perusteita ovat etenkin epävarmuus valtiontukisääntöjen soveltamisalasta, yritysverotusta koskeviin toimenpiteisiin kohdistuneiden komission toimenpiteiden uutuus, komission tiedonannon pitäminen poliittisena linjauksena, toimenpiteen vanhentuminen, tuen ilmoittaminen Primarolo-ryhmälle, yhteismarkkinoiden kehitys ja vapauttaminen, suhteellisuusperiaate, komission pitkäaikainen toimimattomuus sekä alustavan tutkinnan pitkittyminen.
The legitimate expectations thus created prevent an order for recovery.
Gibraltarin hallituksen mukaan näiden tekijöiden synnyttämä perusteltu luottamus estää perimästä tukia takaisin.
In particular, at all times, both the Government of Gibraltar and the beneficiaries have acted in good faith.
Erityisesti on korostettava, että sekä Gibraltarin hallitus että tuensaajat ovat kaiken aikaa toimineet hyvässä uskossa.
Paragraph 26 of the Decision opening the formal investigation procedure [14] included a specific request for comments on possible legitimate expectations that would pose an obstacle to the recovery of aid.
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen [14] 26 kohdassa vastaajia kehotettiin nimenomaisesti ottamaan kantaa siihen, oliko tuen lainmukaisuudesta syntynyt sellainen perusteltu luottamus, joka saattaisi estää sen takaisinperinnän.
In its defences in cases T-207/01 and T-207/01 R, the Commission confirmed its hesitations as to the possibility of a recovery order and emphasised the unusual nature of the request for specific comments.
Asioiden T-207/01 ja T-207/01R oikeuskäsittelyssä esittämässään puolustuksessa komissio myönsi epäröineensä takaisinperintää ja painotti nimenomaisen kehotuksensa poikkeuksellisuutta.
The Commission also stated that the uncertainty that might have existed and the possibility that the measure existed in a ‘grey zone’ of legal uncertainty gave rise at most to a legitimate expectation and to a debate over the recovery of aid already paid.
Komissio totesi myös, että valtiontukisäännöistä mahdollisesti vallinnut epävarmuus ja toimenpiteen mahdollinen sijoittuminen oikeudellisesti epävarmalle ”harmaalle vyöhykkeelle” on voinut korkeintaan synnyttää tuensaajille perustellun luottamuksen, joka saattaa kyseenalaistaa jo maksetun tuen takaisinperinnän.
In his Order of 19 December 2001, the President of the Court of First Instance observed that this unusual request might convince companies not to leave Gibraltar and must, at first sight, allay to a considerable extent any concerns that beneficiaries might have [15].
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti totesi 19 päivänä joulukuuta 2001 antamassaan määräyksessä, että komission epätavallinen kehotus on saattanut saada monet yhtiöt jäämään Gibraltarille ja että sen on ainakin ensi näkemältä täytynyt rauhoittaa huomattavasti tuensaajien mahdollista levottomuutta [15].
Accordingly, the Commission has led the Gibraltar Government and beneficiaries to believe that recovery will not be ordered.
Komissio siis sai Gibraltarin hallituksen ja tuensaajat uskomaan, ettei tukia perittäisi takaisin.
The application of Article 87 of the Treaty to a classic ‘offshore’ scheme is novel and still has conceptual difficulties as regards the determination of an advantage, the financial burden on the State and selectivity.
Perustamissopimuksen 87 artiklan soveltaminen perinteisiin offshore-järjestelmiin on varsin uutta, ja siihen liittyy yhä käsitteellisiä ongelmia, jotka koskevat edun, valtiolle koituvan taloudellisen rasitteen ja tuen valikoivuuden määrittelyä.
The Commission itself, at the time of opening the formal investigation, was, exceptionally, not able to decide the question of existing aid.
Poikkeuksellista on sekin, ettei komissio muodollisen tutkinnan alkaessa itsekään kyennyt ratkaisemaan kysymystä siitä, oliko kyse voimassa olevasta tuesta.
Recovery would be contrary to the principle of proportionality.
Gibraltarin hallituksen mielestä tuen takaisinperintä olisi suhteellisuusperiaatteen vastaista.
Recovery of aid granted over the previous 10 years would place a disproportionate burden on the Gibraltar authorities.
Kymmenen vuoden kuluessa myönnettyjen tukien takaisinperintä aiheuttaisi Gibraltarin viranomaisille kohtuuttoman rasituksen.
Gibraltar is a small territory with limited administrative resources, only around 2000 companies are assessed for taxation in any given year.
Gibraltar on pieni alue, jonka hallintoresurssit ovat hyvin rajalliset – veroarvioita tehdään vuosittain vain noin 2000 yhtiöstä.
Recovery would involve, inter alia, requesting suitable accounts from Qualifying Companies (including those no longer active), assessment of the tax liability for each year, issuing tax demands, handling appeals and counter appeals and pursuit of non-payment of tax due.
Takaisinperintä edellyttäisi muun muassa asiaankuuluvien tilinpäätösten hankkimista kyseisiltä yhtiöiltä (myös toimintansa lopettaneilta yrityksiltä), kultakin vuodelta perittävien verosaatavien arvioimista, verovaateiden lähettämistä, valitusten ja vastavalitusten käsittelyä sekä kanteiden nostamista, ellei verosaatavaa maksettaisi.
The administrative burden, the limited powers of investigation of the Gibraltar Tax Department, the impossibility of tracing companies which have ceased activity and the absence of company assets in Gibraltar would paralyse governmental activity with no guarantee of achieving satisfactory recovery.
Tästä koituva hallinnollinen rasitus, Gibraltarin veroviranomaisen rajoitetut tutkintavaltuudet, mahdottomuus jäljittää jo toimintansa lopettaneita yhtiöitä sekä yhtiöiden omaisuuden sijoittuminen Gibraltarin ulkopuolelle lamauttaisi viranomaisten toiminnan, jolloin takaisinperinnän onnistumisesta ei olisi mitään takeita.
Recovery would have a disproportionate effect on the Gibraltar economy and would be a disproportionate penalty in view of the circumstances which led to the adoption of the Qualifying Companies legislation, the limited effect on competition and trade and the small size of the beneficiaries.
Takaisinperinnällä olisi kohtuuton vaikutus Gibraltarin talouteen, ja se olisi kyseisen lainsäädännön antamiseen johtaneisiin olosuhteisiin, kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuneen vaikutuksen vähäpätöisyyteen sekä tuensaajayritysten pieneen kokoon nähden suhteeton seuraamus.
Financial services account for approximately 30 % of Gibraltar's GDP and the employment directly related to Qualifying Companies is estimated at 1400 (out of a total workforce of around 14000).
Rahoituspalvelujen osuus Gibraltarin BKT:sta on noin 30 prosenttia, ja edellytykset täyttävät yhtiöt työllistävät suoraan noin 1400 henkilöä (noin 14000 henkilön kokonaistyövoimasta).
The financial sector has a significant impact on virtually all other sectors of the economy.
Rahoitussektorilla on merkittävä vaikutus lähes kaikkiin muihin elinkeinoaloihin.
A recovery order would lead to the winding-up, bankruptcy or exodus of the Qualifying Companies, a destabilisation of the financial services sector and a major unemployment crisis, in turn causing political, social and economic instability.
Takaisinperintä johtaisi edellytykset täyttävien yhtiöiden lopettamiseen, konkurssiin tai poistumiseen Gibraltarilta, horjuttaisi rahoituspalvelualan tasapainoa ja aiheuttaisi syvän työllisyyskriisin, joka puolestaan johtaisi poliittiseen, sosiaaliseen ja taloudelliseen epävakauteen.
A large number of Qualifying Companies would not be assessable to Gibraltar taxation as their income is not derived from, accrued or received in Gibraltar.
Suuri määrä edellytykset täyttävistä yhtiöistä jäisi Gibraltarin veroviranomaiselta arvioimatta, koska niiden tulot eivät ole kertyneet tai niitä ei ole hankittu Gibraltarilla.
As a result of the conditions for eligibility, in many cases, the beneficiaries would have no assets within Gibraltar's jurisdiction.
Tuen myöntämisedellytysten takia tuensaajien omaisuus olisi monissa tapauksissa Gibraltarin toimivallan ulkopuolella.
Others which have ceased trading would be untraceable.
Toimintansa lopettaneita yrityksiä olisi mahdotonta jäljittää.
(3 9) A large number of beneficiaries would be in receipt of aid which would comply with the de minimis rule.
Suuri määrä tuensaajia on saanut sellaista tukea, johon voidaan soveltaa de minimis -sääntöä.
V. COMMENTS FROM CHARLES A. GOMEZ & CO.
V ASIANAJOTOIMISTO CHARLES A. GOMEZ & CO:N HUOMAUTUKSET
The comments from Charles A. Gomez & Co. can be summarised as follows.
Asianajotoimisto Charles A. Gomez & Co:n huomautukset voidaan tiivistää seuraavasti.
The Gibraltar legal profession has a substantial dependency on Finance Centre work to which Qualifying Companies make a major contribution.
Gibraltarin asianajotoimistot ovat erittäin riippuvaisia finanssikeskuksen toiminnasta, josta merkittävä osa liittyy edellytykset täyttäviin yhtiöihin.
Some 130 legal practitioners employ several hundred more staff and make a substantial contribution indirectly to employment in Gibraltar and Spain.
Gibraltarin noin 130 asianajotoimistoa työllistävät useita satoja henkilöitä ja vaikuttavat näin merkittävästi Gibraltarin ja koko Espanjan työllisyyteen.
When the Qualifying Company legislation was enacted, Gibraltar was faced with 20 years of economic sanctions by Spain and the imminent closure of the Royal Navy Dockyard.
Siinä vaiheessa, kun edellytykset täyttäviä yhtiöitä koskeva lainsäädäntö annettiin, Gibraltar oli 20 vuoden ajan kärsinyt Espanjan määräämistä taloudellisista pakotteista, ja laivaston telakan sulkeminen läheni uhkaavasti.
Faced with the option of poverty, unemployment and emigration, Gibraltar found an alternative source of prosperity by establishing the Gibraltar Finance Centre, to which the Qualifying Companies legislation is a major contributor.
Köyhyyden, työttömyyden ja maastamuuton estämiseksi Gibraltar etsi vaihtoehtoisia tulonlähteitä perustamalla finanssikeskuksen, jonka toimintaa edellytykset täyttäviä yhtiöitä koskeva lainsäädäntö tukee merkittävästi.
The European interest cannot link acceptance of poverty and unemployment by ruling out the application of Article 87(3)(a) of the Treaty to this situation when viable alternatives are available.
Köyhyyden ja työttömyyden hyväksyminen kieltämällä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltaminen tällaisessa tilanteessa ei edistä yhteisön etua, jos sille on olemassa kannattavia vaihtoehtoja.
Unlike other major financial centres, the Gibraltar centre was established through necessity.
Toisin kuin muut tärkeät finanssikeskukset, Gibraltarin keskus perustettiin olosuhteiden pakosta.
This necessity, self defence and the duty to mitigate damage caused by others all justify the Qualifying Companies legislation.
Nämä olosuhteet, suojautumisen tarve ja velvollisuus lievittää muiden Gibraltarille aiheuttamia vahinkoja ovat kaikki sellaisia syitä, jotka oikeuttavat edellytykset täyttäviä yhtiöitä koskevan lainsäädännön antamisen.
Since accession in 1973, the Community institutions have failed to defend the rights and interests of citizens of the Union residing in Gibraltar.
Yhteisön toimielimet ovat sivuuttaneet Gibraltarilla asuvien unionin kansalaisten oikeudet ja edut aina siitä lähtien, kun Yhdistynyt kuningaskunta liittyi unioniin vuonna 1973.
Despite a judgment of the Court of Justice, citizens of the Union in Gibraltar are not represented in the European Parliament.
Asiaa koskeneesta yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta huolimatta Gibraltarilla asuvilla unionin kansalaisilla ei vieläkään ole edustajaa Euroopan parlamentissa.
In the absence of any involvement in the ‘EU territory of Gibraltar’, the insistence by the Commission on notification of defensive measures taken by Gibraltar appears excessive.
Komission moite Gibraltarin toteuttamien suojatoimenpiteiden ilmoittamatta jättämisestä vaikuttaa kohtuuttomalta, kun EU ei millään tavalla ole pyrkinyt tukemaan alueellaan sijaitsevaa Gibraltaria.
COMMENTS FROM THE UNITED KINGDOM
VI YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN HUOMAUTUKSET
The United Kingdom restricted its initial comments to the question of recovery of aid and to regional selectivity and made further observations in its comments on those of the Government of Gibraltar.
Yhdistynyt kuningaskunta rajoittui alustavissa huomautuksissaan tarkastelemaan kysymystä tuen takaisinperinnästä ja alueellisesta valikoivuudesta ja toimitti jälkikäteen lisäkommentteja Gibraltarin hallituksen huomautuksista.
They can be summarised as follows.
Yhdistyneen kuningaskunnan huomautukset voidaan tiivistää seuraavasti.
Recovery of aid
Tuen takaisinperintä
If the Qualifying Companies legislation is found to be illegal aid incompatible with the common market, there is a general principle of Community law, legitimate expectations, which precludes any order for recovery of aid already paid.
Vaikka edellytykset täyttäviä yhtiöitä koskeva lainsäädäntö todettaisiin sääntöjenvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, Yhdistyneen kuningaskunnan mielestä yhteisön oikeuteen sisältyvä luottamuksensuojan yleinen periaate joka tapauksessa estää perimästä takaisin jo maksettuja tukia.
Although legitimate expectations arise in only exceptional circumstances where a recipient could legitimately have assumed that the aid was lawful [16], such circumstances exist in this case and it would be inappropriate and unlawful for the Commission to make an order for recovery.
Periaatteessa perusteltu luottamus tuen laillisuuteen voi syntyä ainoastaan, jos tilanteessa ovat vallinneet sellaiset poikkeukselliset olot, joiden perusteella tuensaajat ovat voineet perustellusti luottaa tuen laillisuuteen [16]. Tässä tapauksessa vallitsivat juuri tämänkaltaiset olot, joten olisi asiatonta ja sääntöjenvastaista, jos komissio määräisi tuet palautettaviksi.
This procedure under Article 88(2) of the Treaty flows from the adoption of the Code of Conduct for Business Taxation in 1997 in which the Commission committed itself to the strict application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation.
Tämä perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely johtuu vuonna 1997 annetuista yritysverotuksen menettelysäännöistä, joissa komissio sitoutui valvomaan valtiontukisääntöjen soveltamista tiukasti yritysten välittömään verotukseen liittyviin toimenpiteisiin.
It is implicit in that statement that in the past, the State aid rules had not been so strictly applied to fiscal regimes of the type addressed in the Code of Conduct for Business Taxation.
Tästä voidaan implisiittisesti päätellä, ettei valtiontukisääntöjä aikaisemmin sovellettu yhtä tiukasti yritysverotuksen menettelysäännöissä tarkoitetun tyyppisiin verojärjestelmiin.
It is highly unlikely that in 1984, any consideration was given by either the Government of Gibraltar or the United Kingdom Government to the possibility that the rules in question were in breach of the United Kingdom's State aid obligations.
On erittäin epätodennäköistä, että Gibraltarin hallitus sen paremmin kuin Yhdistyneen kuningaskunnan hallituskaan olisivat vuonna 1984 osanneet ennakoida, että kyseinen lainsäädäntö rikkoisi Yhdistyneen kuningaskunnan valtiontukivelvoitteita.
While it was clear at that time that a highly specific or sectoral tax advantage was capable of being State aid, the application of the State aid rules to more general company tax schemes, such as the Qualifying Companies regime, had been the subject of neither serious academic comment nor pronouncement by the Commission.
Vaikka siinä vaiheessa oli selvää, että erityinen tai alakohtainen verohuojennus saatettiin katsoa valtiontueksi, valtiontukisääntöjen soveltamisesta edellytykset täyttävien yhtiöiden verojärjestelmän kaltaisiin yleisiin yhtiöverojärjestelmiin ei ollut esitetty oikeuskirjallisuudessa vielä ainuttakaan vakavasti otettavaa kannanottoa eikä komission virallista lausuntoa.
It would be unreasonable to expect diligent businessmen to raise questions about the compliance of the measure with the State aid rules.
Olisi kohtuutonta vaatia, että harkitsevan elinkeinonharjoittajan olisi pitänyt osata epäillä toimenpidettä valtiontukisääntöjen vastaiseksi.
They would have made business plans and altered their economic positions on the basis of the Qualifying Companies legislation and were entitled to assume that the tax benefits were lawful.
Yritysten voidaan päinvastoin olettaa suunnitelleen liiketoimintansa ja muuttaneen markkina-asemiaan lainsäädännön perusteella, ja näillä on ollut täysi oikeus olettaa, että veroedut ovat laillisia.
Point 26 of the Notice specifically mentions circumstances where non-resident companies are treated more favourably than resident ones.
Tiedonannon 26 kohdassa mainittiin nimenomaisesti tilanne, jossa maahan sijoittautumattomia yrityksiä kohdellaan maahan sijoittautuneita suopeammin.
This was the first time that differential tax treatment between resident and non-resident companies had been acknowledged by the Commission as an act of selection or ‘specificity’ capable of bringing the State aid rules into play.
Tämä oli ensimmäinen kerta, kun komissio totesi erilaisen verokohtelun maahan sijoittautuneiden ja sijoittautumattomien yhtiöiden välillä sellaiseksi valikoivaksi tai luonteeltaan ”erityiseksi” tueksi, joka oikeutti valtiontukisääntöjen soveltamisen.
The Qualifying Companies legislation had been in place for many years prior to this time without any criticism or comment from the Commission.
Edellytykset täyttäviä yhtiöitä koskeva lainsäädäntö oli kuitenkin ollut voimassa jo vuosia ennen tämän tiedonannon julkaisemista ilman, että komissio olisi arvostellut tai kommentoinut sitä millään tavalla.
Regional specificity
Alueellinen valikoivuus
The sole fact that the Qualifying Companies regime is a feature of Gibraltar legislation that has no application in the rest of the United Kingdom cannot give rise to the element of selectivity required by Article 87(1) of the Treaty.
Se, että edellytykset täyttävien yhtiöiden verojärjestelmä on Gibraltarin lainsäädäntöä, jota ei sovelleta muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ei yksin täytä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa edellytettyä valikoivuuden perustetta.
Gibraltar is a separate jurisdiction from the rest of the United Kingdom for tax purposes, with autonomy in relation to tax matters.
Gibraltar on verotussyistä erotettu Yhdistyneestä kuningaskunnasta omaksi erilliseksi lainkäyttöalueekseen, ja sillä on itsemääräämisoikeus verotusasioissa.
It is not the case that any divergence between taxation laws applicable in Gibraltar and those applying in the rest of the United Kingdom would automatically give rise to State aid.
Ei voida ajatella, että yksikin ero Gibraltarilla sovellettavien verolakien ja muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovellettavien verolakien välillä merkitsisi automaattisesti valtiontukea.
One jurisdiction within a Member State with autonomy in relation to taxation matters cannot create a State aid purely because a particular aspect of its taxation system results in a lower (or higher) level of taxation than that applicable to the rest of the Member State.
Sellaisen jäsenvaltiossa sijaitsevan lainkäyttöalueen, jolla on itsemääräämisoikeus verotusasioissa, ei voida katsoa myöntävän valtiontukea pelkästään sillä perusteella, että jokin siellä käytössä oleva verotusjärjestely johtaa alempaan (tai korkeampaan) veroasteeseen kuin muualla kyseisessä jäsenvaltiossa.
If a tax measure is general within the relevant tax jurisdiction, it cannot be caught by Article 87(1) of the Treaty.
Jos toimenpide on luonteeltaan yleinen ja ulottuu koko veroalueelle, se ei voi kuulua perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
To rule otherwise would be to call into question the tax raising and tax varying powers enjoyed by devolved and decentralised administrations across the Community.
Muussa tapauksessa kyseenalaistettaisiin ne verotus- ja verosääntelyvaltuudet, joita aluehallinnot ja hajautetut hallinnot kaikkialla yhteisössä nauttivat.
This would constitute a serious intervention in Member States’ constitutional arrangements.
Tämä merkitsisi vakavaa puuttumista jäsenvaltioiden valtiosääntöoikeudellisiin järjestelyihin.
Government of Gibraltar's comments
Gibraltarin hallituksen huomautukset
The United Kingdom supports the Government of Gibraltar's contention that the Qualifying Companies legislation should be treated as existing aid in accordance with Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999.
Yhdistynyt kuningaskunta tukee Gibraltarin hallituksen väitettä, jonka mukaan edellytykset täyttäviä yhtiöitä koskevaa lainsäädäntöä olisi kohdeltava voimassa olevana tukena asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan v alakohdan mukaisesti.
In the 1970s and 1980s it was universally assumed that Member States’ sovereignty over fiscal issues was not limited by the State aid rules as far as entire corporate tax systems were concerned.
Aiemmin 1970- ja 1980-luvuilla oletettiin yleisesti, etteivät valtiontukisäännöt rajoita jäsenvaltion täysivaltaisuutta verotusasioissa silloin, kun kyse oli sen koko yhtiöverojärjestelmästä.
The Commission made no attempt to apply the State aid rules to the Gibraltar tax regime or indeed to other tax regimes within the Community, which offered favourable tax treatment to certain classes of company over others.
Komissio ei tuolloin yrittänyt kertaakaan soveltaa valtiontukisääntöjä Gibraltarin verojärjestelmään eikä muihinkaan sellaisiin yhteisössä sovellettuihin verojärjestelmiin, jotka tarjosivat tietyille yhtiömuodoille muita suopeamman verokohtelun.
It was only after agreement on the complete liberalisation of capital movements and financial services liberalisation in the 1980s and early 1990s and then on the establishment of a Single Currency in the 1990s that attention was seriously focused on limiting harmful competition arising out of Member State tax regimes.
Jäsenvaltioiden haitalliseen verokilpailuun alettiin kiinnittää vakavasti huomiota vasta sen jälkeen, kun oli päätetty pääomanliikkeiden ja rahoituspalvelujen vapauttamisesta 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa ja sitten yhtenäisvaluutan käyttöönotosta myöhemmin 1990-luvulla.
The use of the State aid provisions of the Treaty to give effect to such tax policy is a phenomenon only experienced in the last four years.
Perustamissopimuksen valtiontukisääntöjen käyttö tällaisen veropolitiikan ajamiseen on uusi ilmiö, jota on esiintynyt vasta neljän viime vuoden aikana.
The common market has evolved over the last three decades and many State aid instruments today would not have been considered State aid 30, 20 or even 10 years ago.
Yhteismarkkinat ovat kolmen viime vuosikymmenen aikana muuttuneet, ja monia nykyisin käytössä olevia valtiontukivälineitä ei olisi pidetty valtiontukina 30, 20 tai edes 10 vuotta sitten.
Even if the Commission is correct in the light of the current state of Community law in viewing the introduction of the Qualifying Companies legislation as a State aid measure which would require notification if adopted today, neither the Commission nor the Court of Justice would have considered it to be State aid requiring notification at the time it was adopted.
Vaikka nykyisin voimassa olevan yhteisön oikeuden perusteella komissio on oikeassa siinä, että jos kyseinen lainsäädäntö annettaisiin nyt, sitä pidettäisiin valtiontukena, josta kuuluu ilmoittaa komissiolle, komissio sen paremmin kuin yhteisöjen tuomioistuinkaan eivät koskaan olisi luokitelleet sitä sellaiseksi siinä vaiheessa, kun se hyväksyttiin.
In 1984 Spain was not yet a Member State, and many Member States maintained banking laws and exchange controls preventing the use of tax advantages such as those available in Gibraltar.
Espanja ei vielä vuonna 1984 ollut liittynyt Euroopan yhteisöön, ja monilla jäsenvaltioilla oli tuolloin voimassa pankkilakeja ja valuuttasääntelyjä, jotka estivät Gibraltarilla käytössä olleiden kaltaisten veroetujen käytön.