natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The information currently available suggests that whilst Norway enjoys advantages in relation to certain costs, the Community producers enjoy advantages in relation to others.
Tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen mukaan Norjalla on hintaetu eräiden kustannusten osalta, mutta yhteisön tuottajilla on puolestaan hintaetu eräiden muiden kustannusten osalta.
Overall, it is noted that whilst the Community producers are incurring significant losses in the current market, so too are Norwegian producers.
Kokonaisuudessaan voidaan todeta, että vaikka yhteisön tuottajille aiheutuu tällä hetkellä merkittäviä tappioita markkinoilla, sama pätee myös norjalaisiin tuottajiin.
As noted in point 8.2.12, the Community producers made a loss of – 2,5 % in 2002.
Kuten 8.2.12 kohdassa todetaan, yhteisön tuottajien tappiot olivat –2,5 prosenttia vuonna 2002.
Norwegian Government data indicate that in 2002 for a sample of 151 salmon and rainbow trout farms losses were – 13 %.
Norjan hallituksen tietojen mukaan otantaan kuuluneiden 151 lohen ja kirjolohen viljelylaitosten tappiot olivat –13 prosenttia vuonna 2002.
(No comparable data have yet been published for 2003.)
(Vastaavia tietoja ei ole vielä julkaistu vuodelta 2003).
In addition, they were operating under a heavy burden of debt, representing a significant proportion of their total costs.
Lisäksi niillä on suuret velat, jotka muodostavat suuren osan niiden kokonaiskustannuksista.
Their total debt (excluding equity and provisions) was NOK 6,8 billion compared to a total turnover of NOK 5,7 billion [9].
Niiden kokonaisvelka (oma pääoma ja varaukset pois luettuina) oli 6,8 miljardia Norjan kruunua, kun kokonaisliikevaihto oli 5,7 miljardia Norjan kruunua [9].
This situation has in some cases led to the Norwegian banks effectively taking ownership of Norwegian producers.
Tämä on eräissä tapauksissa johtanut siihen, että norjalaiset tuottajat ovat tosiasiallisesti norjalaisten pankkien omistuksessa.
Therefore, the preliminary conclusion is that Norwegian producers are not more efficient than the Community producers, but this argument will be further investigated in the course of the definitive stage of the investigation.
Sen vuoksi päätellään alustavasti, että norjalaiset tuottajat eivät ole yhteisön tuottajia tuotantokykyisempiä, mutta tätä väitettä tutkitaan tarkemmin tutkimuksen lopullisessa vaiheessa.
Higher transport costs in Scotland
Skotlannin korkeammat kuljetuskustannukset
One party argued that there is a less developed infrastructure in remote areas of Scotland and that this increases costs and may cause injury to Community producers.
Yksi osapuoli väitti, että Skotlannin syrjäisillä alueilla infrastruktuuri on heikompi ja että tämä lisäisi kustannuksia ja voisi aiheuttaa vahinkoa yhteisön tuottajille.
In this regard, it is noted that fish farming in Norway, which is the Community market leader, is often undertaken in remote locations with relatively poor transport infrastructure.
Tältä osin huomautetaan, että norjalainen kalanviljely, joka on markkinajohtaja yhteisössä, tapahtuu usein syrjäisillä seuduilla, joissa liikenneinfrastruktuuri on suhteellisen heikko.
Transport costs are not a large part of the overall cost of production of farmed salmon and vary according to the origin of goods and the destination to which they are to be delivered.
Kuljetuskustannusten osuus viljellyn lohen tuotannon kokonaiskustannuksista ei ole suuri ja se riippuu tavaran alkuperästä sekä sen aiotusta määräpaikasta.
Overall, there is not considered to be a significant difference in the costs of transport to the Community market as between Norway, the United Kingdom and Ireland.
Kokonaisuutena Norjasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Irlannista yhteisön markkinoille suuntautuvien kuljetusten kustannusten ei katsota poikkeavan toisistaan merkittävästi.
In addition, exporting producers (which by definition are located outside the European Community) are generally likely to have higher transport costs when selling to the Community market.
Lisäksi vientiä harjoittavien tuottajien (jotka sijaitsevat Euroopan yhteisön ulkopuolella) kuljetuskustannukset ovat todennäköisesti yleensä korkeammat silloin, kun ne myyvät yhteisön markkinoille.
Therefore, it is not considered that higher transport costs in Scotland have contributed to the injury to the Community producers.
Sen vuoksi Skotlannin korkeampien kuljetuskustannusten ei katsota vaikuttaneen yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vahinkoon.
Further and in any event, no evidence was produced to the effect that transport costs in Scotland have increased in recent years, and therefore, higher transport costs could not explain the recent increase in financial losses suffered by the Community producers.
Ei myöskään ole esitetty todisteita siitä, että kuljetuskustannukset olisivat nousseet Skotlannissa viime vuosina, ja sen vuoksi korkeammat kuljetuskustannukset eivät voi olla syynä yhteisön tuottajien kärsineiden tappioiden lisääntymiseen viime aikoina.
Other factors
Muut tekijät
No other causation factors of possible relevance were identified during the provisional stage of the investigation.
Tutkimuksen alustavassa vaiheessa ei havaittu muita vahinkoa aiheuttavia tekijöitä, jotka voisivat mahdollisesti olla merkittäviä.
Attribution of injurious effects
Vahingollisten vaikutusten jakaminen
The increase in imports had only a limited negative effect on the quantities sold by the Community producers, although their sales and market share dropped somewhat in 2003.
Tuonnin kasvulla oli ainoastaan vähäinen kielteinen vaikutus yhteisön tuottajien myymiin määriin, vaikka niiden myynti ja markkinaosuus vähenivät hiukan vuonna 2003.
However, most importantly it appears that the considerable increase in imports had a devastating effect on the profitability of the Community producers, given the accompanying price drop.
Näyttää kuitenkin siltä, että tuonnin huomattavalla kasvulla oli tuhoisa vaikutus yhteisön tuottajien kannattavuuteen, sillä se aiheutti hintojen alenemisen.
Given that imports (with around 70-75 % of the market) enjoy the position of price-leader, the downward spiral in import prices had a considerable depressing effect on Community producers’ prices.
Koska tuonti hallitsee markkinoita (tuonnin markkinaosuus on noin 70–75 prosenttia), tuontihintojen aleneminen johti yhteisön tuottajien hintojen merkittävään alenemiseen.
This resulted in considerable losses to the Community producers.
Tämä aiheutti suuria tappioita yhteisön tuottajille.
No other factors which could have contributed to the injury apart from the increase in low-priced imports were identified at this stage.
Tässä vaiheessa ei alhaisin hinnoin tapahtuvan tuonnin lisäksi todettu muita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet myötävaikuttaa vahingon syntymiseen.
Therefore, having determined that no material injurious effects resulted from the other known factors, the preliminary conclusion is reached that there is a genuine and substantial link between increased low-priced imports and serious injury to the Community producers.
Koska muut tiedossa olevat tekijät eivät aiheuttaneet merkittäviä vahingollisia vaikutuksia, päätellään alustavasti, että alhaisin hinnoin tapahtuvan tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys.
CRITICAL SITUATION
KRIITTINEN TILANNE
A preliminary determination has been made that critical circumstances exist in which delay would cause damage to the Community producers which it would be difficult to repair.
Alustavan päätelmän mukaan kyseessä ovat kriittiset olosuhteet, joissa viivytykset aiheuttavat yhteisön tuottajille vaikeasti korjattavaa vahinkoa.
They have suffered a serious decline, notably in live fish stocks, unit prices, profitability and ROCE as a result of increased low-priced imports of the product concerned.
Yhteisön tuottajien elävien kalojen varastot, yksikköhinnat, kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto ovat vähentyneet huomattavasti tarkasteltavana olevan tuotteen alhaisin hinnoin tapahtuvan tuonnin lisääntymisen vuoksi.
The financial situation of the Community producers is extremely precarious.
Yhteisön tuottajien taloudellinen tilanne on erittäin epävarma.
They have suffered substantial losses in 2003 (–17,1 %).
Niille aiheutui suuria tappioita vuonna 2003 (–17,1 prosenttia).
In consequence, a number of Community producers have already gone into bankruptcy or receivership, and many others are planning either to reduce their production or withdraw from the market altogether.
Sen vuoksi useat yhteisön tuottajat ovat jo menneet konkurssiin tai joutuneet selvitystilaan ja monet muut suunnittelevat joko tuotantonsa vähentämistä tai luopumista toiminnasta kokonaan.
A number of the Community producers are trying to sell their businesses as going concerns.
Useat yhteisön tuottajat yrittävät myydä yrityksensä toimivina ja kannattavina.
However, given that they are making losses and the recent bankruptcies and receiverships there is little interest from potential purchasers.
Kun otetaan huomioon heidän tappiollinen toimintansa ja viime aikoina tapahtuneet konkurssit ja selvitystilaan joutumiset, mahdollisia ostajia on vain vähän.
Others are simply closing down their operations in order to stem their losses.
Muut tuottajat yksinkertaisesti lopettavat toimintansa tappioidensa tyrehdyttämiseksi.
In 2003 and the first months of 2004, five Community producers have gone into bankruptcy or receivership.
Vuonna 2003 ja vuoden 2004 ensimmäisien kuukausien aikana viisi yhteisön tuottajaa on mennyt konkurssiin tai joutunut selvitystilaan.
A further two have been taken over by feed companies (to whom they owed substantial debts) and are in the course of being run down.
Lisäksi kaksi tuottajaa on siirtynyt rehuyritysten omistukseen (joille tuottajille oli suuria velkoja) ja niiden toimintaa ollaan vähentämässä.
In addition, seven more Community producers have closed down or are in the course of closing down their operations.
Tämän lisäksi seitsemän muuta yhteisön tuottajaa on lopettanut toimintansa tai on parhaillaan lopettamassa.
The substantial losses in 2003 have resulted in certain Community producers, particularly independent companies which are unable to rely on financial support from a larger group, relying on extended credit from feed companies and using overdraft facilities as a source of medium to long term financing.
Vuonna 2003 tehdyt suuret tappiot ovat johtaneet siihen, että eräät yhteisön tuottajat ja erityisesti riippumattomat yritykset, jotka eivät voi saada rahoitustukea suuremmalta ryhmältä, joutuvat pidentämään rehuyrityksiltä ottamiensa lainojen maksuaikaa ja käyttämään tililuottoa keskipitkän ja pitkän aikavälin rahoituslähteenä.
Some companies are being forced to sacrifice profitability in order to secure sufficient cash flow to meet their financial commitments (for example, by harvesting fish before they reach an optimum size).
Eräiden yritysten on pakko uhrata kannattavuutensa varmistaakseen riittävän kassavirran rahoitussitoumustensa täyttämiseksi (esimerkiksi nostamalla kalat ennen kuin ne ovat kasvaneet enimmäismittoihinsa).
Whilst this strategy may ensure their survival for a short period, it is further reducing their profitability and thus their medium and long term viability.
Vaikka tällainen menettelytapa saattaa pitää yritykset hengissä lyhyen ajan, se vähentää niiden kannattavuutta entisestään ja sen vuoksi heikentää niiden keskipitkän ja pitkän aikavälin elinkelpoisuutta.
Without an immediate and significant upturn in the outlook for salmon farming in the Community more Community producers will be forced into bankruptcy or receivership as feed companies and banks seek to limit their exposure to bad debts.
Jolleivät lohen viljelyn tulevaisuudennäkymät yhteisössä parane nopeasti ja huomattavasti, yhä useamman yhteisön tuottajan ainoa vaihtoehto on mennä konkurssiin tai joutua selvitystilaan, sillä rehuyritykset ja pankit pyrkivät rajoittamaan luottotappioitaan.
Some Community producers have already had their overdraft facilities terminated or reduced.
Eräiltä yhteisön tuottajilta on jo peruttu tililuotto tai sen käyttöä on rajoitettu.
In the United Kingdom, the national authorities have held discussions with the banks to determine the reasons for withdrawal of support.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa viranomaiset ovat käyneet neuvotteluja pankkien kanssa tuen peruuttamisen syistä.
However, the banks have stressed that they must operate according to commercial criteria.
Pankit ovat kuitenkin painottaneet, että niiden on pakko toimia liiketoimintaan liittyvien edellytysten mukaisesti.
It can be anticipated that without the application of provisional safeguard measures to the European Community market, imports of the product concerned into the Community will continue at a high level, and, particularly as a result of the price depression which this will continue to cause, the Community producers will continue to sustain losses and more will be forced into bankruptcy.
Jos Euroopan yhteisön markkinoilla ei sovelleta väliaikaisia suojatoimenpiteitä, on oletettavaa, että tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvat tuontimäärät pysyvät jatkossakin korkeina ja että yhteisön tuottajille aiheutuu edelleen tappioita ja yhä useammat niistä joutuvat konkurssiin ennen kaikkea tämän tilanteen aiheuttaman hintojen alenemisen vuoksi.
Such damage would be difficult to repair given that businesses will have closed down, former employees will have been forced to relocate to find work and lenders will be cautious about providing finance to re-open failed ventures.
Tällainen vahinko olisi vaikea korjata, sillä yrityksiä olisi jo suljettu, aiemmat työntekijät olisivat joutuneet muuttamaan löytääkseen uuden työpaikan ja luotonantajat suhtautuisivat varauksella epäonnistuneiden yritysten toiminnan uudelleenaloittamisen rahoittamiseen.
If this is to be avoided, provisional safeguard measures must be taken.
Jotta tältä voitaisiin välttyä, väliaikaiset suojatoimenpiteet on toteutettava.
Therefore, bearing in mind the precarious economic situation of the Community producers as a result of the large losses which they have sustained, and the continuing threat posed by exporting producers, it is considered that there exists a critical situation in which any delay in the adoption of provisional safeguard measures would cause damage which it would be difficult to repair.
Ottaen huomioon suurista tappioista johtuva yhteisön tuottajien epävarma taloudellinen tilanne ja vientiä harjoittavien tuottajien jatkuvasti aiheuttama uhka kyseessä katsotaan olevan kriittinen tilanne, jossa viivytykset väliaikaisten suojatoimenpiteiden toteuttamisessa aiheuttaisivat vahinkoa, jota olisi vaikea korjata.
It is therefore concluded that provisional safeguard measures should be adopted without delay.
Sen vuoksi päätellään, että väliaikaiset suojatoimenpiteet olisi toteutettava viipymättä.
FINAL CONSIDERATIONS
LOPPUSÄÄNNÖKSET
The preliminary analysis of the findings of the investigation confirms the existence of a critical situation and the need for provisional safeguard measures in order to prevent further injury to the Community producers which it would be difficult to remedy.
Tutkimuksen päätelmien alustava analyysi vahvistaa kriittisen tilanteen olemassaolon ja väliaikaisten suojatoimenpiteiden tarpeen yhteisön tuottajille aiheutuvan vaikeasti korjattavan lisävahingon ehkäisemiseksi.
Form and level of provisional safeguard measures
Väliaikaisten suojatoimenpiteiden muoto ja taso
Community production of farmed salmon is insufficient to meet demand and it is therefore necessary to ensure that the measures taken are not such as to deny exporting producers access to the Community market.
Viljellyn lohen tuotanto on yhteisössä riittämätöntä kysynnän tyydyttämiseksi ja sen vuoksi on tarpeen varmistaa, että toteutettavat toimenpiteet eivät estä vientiä harjoittavien tuottajien pääsyä yhteisön markkinoille.
As the main cause of damage to the Community producers appears to be the large volume imports leading to low price and causing price depression and suppression, the measures taken should be designed to increase prices but not to unnecessarily limit supply.
Koska tärkein yhteisön tuottajille aiheutuneen vahingon syy näyttävät olevan suuret tuontimäärät, jotka johtavat alhaisiin hintoihin sekä hintojen alenemiseen ja hinnankorotusten estymiseen, toteutettavien toimenpiteiden olisi oltava sellaiset, että ne korottavat hintoja mutta eivät rajoita tarpeettomasti tarjontaa.
Regulations (EC) No 3285/94 and (EC) No 519/94 provide that provisional safeguard measures should take the form of tariff increases.
Asetuksissa (EY) N:o 3285/94 ja (EY) N:o 519/94 säädetään, että väliaikaiset suojatoimenpiteet on toteutettava tariffeja korottamalla.
Therefore, preference should be given to tariff based measures where these are appropriate.
Sen vuoksi etusijalle olisi asetettava tariffiin perustuvat toimenpiteet silloin, kun tämä on tarkoituksenmukaista.
In the current case, in order to keep the Community market open and ensure the availability of supply to meet demand, it is appropriate to establish quotas free of safeguard duties reflecting traditional levels of imports.
Tässä tapauksessa on aiheellista vahvistaa perinteisiä tuontimääriä heijastavat kiintiöt, joissa ei kanneta suojatulleja, yhteisön markkinoiden pitämiseksi avoimina ja kysynnän tyydyttävän tarjonnan varmistamiseksi.
Beyond those quotas, an additional duty should be payable on imports.
Näiden kiintiöiden ulkopuolella tuonnissa kannettaisiin lisätullia.
Traditional levels of imports of farmed salmon can then continue without payment of any additional duty, and unlimited quantities can be imported albeit upon payment of the additional duty.
Viljeltyä lohta voidaan siis tuoda perinteiset määrät ilman lisätullin maksamista ja rajattomasti maksamalla lisätulli.
In order to preserve traditional trade flows and ensure that the Community market also remains open to minor players, the tariff quotas should be divided amongst those countries/regions having a substantial interest in supplying the product concerned, and a part should be reserved to other countries.
Perinteisten kauppavirtojen säilyttämiseksi ja sen varmistamiseksi, että myös pienemmille toimijoille säilyy pääsy yhteisön markkinoille, tariffikiintiöt olisi jaettava niiden maiden/alueiden kesken, joille tarkasteltavana olevan tuotteen vienti aiheuttaa huomattavaa etua, ja osa kiintiöstä olisi varattava muille maille.
After consultation with Norway and the Faeroes which have such a substantial interest and represent substantial import shares, it is considered appropriate to assign a specific tariff quota to each of these countries based on the proportions of the total quantity of the product supplied by that country during the three year period 2001 to 2003.
Norjalla ja Färsaarilla on asiassa huomattava etu ja niiden osuus tuonnista on suuri, ja niiden kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen katsotaan sopivaksi vahvistaa niille molemmille erityinen tariffikiintiö sen perusteella, mikä oli sen osuus tuonnin kokonaismäärästä kolmivuotiskaudella 2001–2003.
The vast majority of the imports in this period originated in Norway and the Faeroes and therefore country specific tariff quotas should apply to these countries and one other to all other countries.
Suurin osa tämän ajanjakson tuonnista oli peräisin Norjasta ja Färsaarilta ja sen vuoksi niihin olisi sovellettava maakohtaista tariffikiintiötä ja kaikkiin muihin maihin yhtä kiintiötä.
In order to avoid an unnecessary administrative burden, the tariff quotas should operate on a first come first served basis.
Tarpeettoman hallinnollisen taakan estämiseksi tariffikiintiöissä olisi noudatettava ensin tullutta palvellaan ensin -periaatetta.
It appears that in normal circumstances Community consumption of farmed salmon is growing at between around 4 % to 5 % annually taking into account the high growth levels observed in the new Member States.
Näyttää siltä, että viljellyn lohen kulutus kasvaa yhteisössä tavanomaisissa olosuhteissa vuosittain noin 4–5 prosenttia ottaen huomioon uusissa jäsenvaltioissa havaitun nopean kasvun.
In order to take account of this growth, the tariff quotas (based on average imports in 2001 to 2003) should be increased by 5 %.
Tämän kasvun huomioon ottamiseksi tariffikiintiöitä (jotka perustuvat vuosien 2001–2003 keskimääräiseen tuontiin) olisi korotettava viisi prosenttia.
As the salmon market is seasonal, with higher imports and sales in the second semester than the first, the tariff quotas should be seasonally adjusted.
Koska lohimarkkinat ovat kausiluonteiset ja toisella vuosipuoliskolla tuonti ja myynti ovat vilkkaampia kuin ensimmäisellä, tariffikiintiöt olisi mukautettava kauden perusteella.
The quotas have been calculated on a whole fish equivalent basis (WFE) and conversion ratios to fillets and non fillets actually imported are 1:0,65 and 1:0,9 respectively.
Kiintiöt on laskettu kokonaisen kalan vastinarvona (WFE), ja tosiasiallisesti tuotujen fileiden muuntosuhde on 1:0,65 ja muiden kuin fileiden 1:0,9.
The additional duty should be set at a level such as to provide adequate relief to the Community producers but at the same time should not constitute an unnecessarily onerous burden on importers and users.
Lisätulli olisi vahvistettava sellaiselle tasolle, että se helpottaa yhteisön tuottajien tilannetta asianmukaisella tavalla mutta se ei saisi samalla muodostaa tarpeettoman raskasta taakkaa tuojille ja käyttäjille.
An ad valorem duty is considered unsuitable as it would act as an incentive to lower import prices free of duty, and would increase in real terms if a price increase occurs.
Arvotullia pidetään soveltumattomana, koska se kannustaisi alhaisempiin tuontihintoihin ilman tullia ja sen reaaliarvo nousisi, jos hinnat nousisivat.
Therefore a fixed amount of duty should be set.
Sen vuoksi olisi vahvistettava kiinteä tulli.
The level of underselling, which reflects the extent to which the price of the imported product is lower than the price which the Community producers could be expected to achieve in a non-injurious situation, is considered to be a reasonable basis for fixing the level of duty.
Viitehinnan alittavuus osoittaa, kuinka paljon alempi on tuontituotteen hinta siihen hintaan verrattuna, jonka yhteisön tuottajat voisivat olettaa saavansa tilanteessa, jossa vahinkoa ei ole aiheutunut, ja sitä pidetään kohtuullisena perustana tullin vahvistamiselle.
In order to take account of the principle of proportionality in this particular case (where 70-75 % of the product concerned is imported), the level of underselling was provisionally calculated on the basis of the weighted average non-injurious price per tonne of the Community product, based on the cost of production of the Community product plus a minimal level of profit for this industry (5 %).
Suhteellisuusperiaatteen huomioon ottamiseksi tässä tapauksessa (jossa 70–75 prosenttia tarkasteltavana olevasta tuotteesta tuodaan) viitehinnan alittavuus laskettiin alustavasti yhteisön tuotteen tonnikohtaisen vahinkoa aiheuttamattoman hinnan painotetun keskiarvon sekä yhteisön tuotteen tuotantokustannusten perusteella, ja tähän lisättiin tuotannonalan voiton vähimmäistaso (viisi prosenttia).
This non-injurious price was compared with the preliminary weighted average price per tonne of the imported product concerned during Q1 2004 [10].
Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen alustavan tonnikohtaisen hinnan painotettuun keskiarvoon vuoden 2004 ensimmäisenä vuosineljänneksenä [10].
The difference between these two prices was expressed as a percentage of the CIF/Community border price of the imported product, and resulted in underselling of 17,8 % which represents a duty payable of EUR 469 per tonne (WFE), which, based on the conversion ratios shown above, is equivalent to EUR 522/tonne for gutted and EUR 722/tonne for fillets.
Näiden kahden hinnan välinen ero ilmaistiin prosenttiosuutena tuontituotteen CIF/yhteisön rajalla -hinnasta, jolloin viitehinnan alittavuuden todettiin olevan 17,8 prosenttia. Näin ollen tonnia kohden (WFE) maksettava tulli on 469 euroa, jolloin edellä mainittuja muuntosuhteita soveltaen tulliksi saadaan 522 euroa/tonni peratulle kalalle ja 722 euroa/tonni fileille.