natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Combined with further reductions in asset items, e.g. in interest rate management or through the divestment of IBB’s government assistance business (around EUR 20 billion of segment assets), and the effects of consolidation, these measures would reduce the balance‐sheet total by some EUR [...]* — or [...]* % — from around EUR 189 billion in 2001 to around EUR [...]* in 2006.
Yhdistettynä muiden pääomapositioiden kuten korkojen hallinnan supistuksiin tai IBB: n tukiliiketoimintojen (lohkon pääoma noin 20 miljardia euroa) konsernista irrottamiseen sekä toimintojen keskittämisen vaikutuksiin taseen loppusumma pienenisi kaikkiaan vuoden 2001 noin 189 miljardista eurosta noin [...]* eurolla tai [...]* prosentilla vuoden 2006 noin [...]* euroon.
Leaving aside the divestment of the IBB, it being doubtful whether it qualified as a compensatory measure, the balance‐sheet total would fall by about [...]*.
Kun IBB: n irrottamista konsernista ei oteta huomioon, koska sen määrittely korvaavaksi toimenpiteeksi on kyseenalainen, taseen loppusumma supistuisi noin [...]*.
On the question of market shares, private and corporate retail banking were regional businesses, and so the relevant market shares referred to Berlin.
Markkinaosuudet määriteltäisiin yksityisten ja yritysasiakkaiden osalta Berliinin perusteella, koska kyseiset toiminnot ovat alueellista liiketoimintaa.
By contrast, real estate financing and the capital market business formed national — and, in the latter case, largely international — markets.
Kiinteistörahoitus- ja pääomamarkkinatoiminnot sen sijaan olisivat kansallisia ja viimeksi mainitussa olisi suureksi osaksi myös kansainvälisiä piirteitä.
Compared with the figures submitted in the notification, the market shares in private and corporate business in Berlin were revised downwards (to between a little 20 % and over 40 % in the private business sector and just over or just under 25 % in the corporate business sector), as BGB’s reports to the Land central bank on the statistics used to calculate them failed, according to Germany, to give the requisite regional and thematic breakdown (see paragraph 291 et seq. below).
Berliinin yksityis- ja yritysasiakkaiden liiketoimintalohkoilla markkinaosuuksia oli korjattu ilmoituksessa mainittuja lukuja pienemmiksi (osuuksiin, jotka vaihtelivat runsaista 20 prosentista yli 40 prosenttiin yksityisasiakkaiden liiketoiminnoissa ja runsaisiin tai vajaisiin 25 prosenttiin yritysasiakkaiden liiketoiminnoissa), koska BGB: n ilmoitukset Landeszentralbankille oli tehty tässä yhteydessä käytetyn tilaston osalta ilman tarvittavaa alueellista ja asiaan liittyvää rajausta (ks. 291 kappale ja seuraavat).
BGB’s share of the Berlin market in loans to private customers was expected to increase slightly by 2006, accompanied by only a slight dip in its share of the deposit business market.
Yksityisasiakkaiden luottoliiketoimintojen osalta Berliinin markkinoille ennustettiin vuoteen 2006 mennessä BGB: n osuuden hienoista kasvua, mutta saman asiakassegmentin talletustoimintojen markkinaosuus supistuisi hieman.
The reason for this was a refocusing of BGB’s business activities on the Berlin market.
Tämä kehitys johtuisi BGB: n liiketoimintojen kohdistamisesta Berliinin markkinoille.
However, at the same time it would withdraw completely from the supra‐regional market in line with the restructuring plan.
Samalla se vetäytyisi rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti täysin useita alueita käsittäviltä markkinoilta.
The compensatory measures in the private customer sector would have barely any impact on the Berlin market shares, as reductions here primarily affected supra‐regional operations.
Yksityisasiakkaiden liiketoimintoja koskevat korvaavat toimenpiteet vaikuttaisivat tuskin havaittavasti Berliinin markkinaosuuksiin, koska liiketoimintojen supistaminen liittyisi lähinnä useille alueille ulottuviin liiketoimintoihin.
In the corporate business sector, the market share for loans would contract slightly between 2001 and 2006, while the share of the deposit market would remain almost constant.
Yritysasiakkaiden liiketoiminta-alueella markkinaosuus supistuisi hieman vuosina 2001—2006 luottoliiketoiminnoissa, kun taas talletustoimintojen markkinaosuus pysyisi lähes ennallaan.
In the real estate financing sector, the national market share indicated initially had to be revised, on the basis of updated statistics, from around 5 % to around 3 %, falling further to around 2 % by 2006.
Kiinteistörahoitusliiketoiminnoissa alun perin ilmoitettua kansallista markkinaosuutta olisi korjattava ajantasaistettujen tilastojen perusteella noin 5 prosentista noin 3 prosenttiin, ja vuoteen 2006 mennessä markkinaosuus supistuisi noin 2 prosenttiin.
There would probably be no change in the capital market sector by 2006.
Pääomamarkkinoiden osalta ei vuoteen 2006 mennessä odoteta tapahtuvan muutoksia.
In the course of the proceedings, Germany stated that BGB had examined very closely the possibility of further compensatory measures.
Saksa esitti menettelyn kuluessa, että BGB oli tutkinut tarkoin muiden korvaavien toimenpiteiden mahdollisuutta.
However, apart from the sale of the real estate services business — promised at an earlier stage, but not part of the original plan — no further compensation was possible [...]*.
Jo varhaisessa vaiheessa alkuperäisen suunnitelman täydennykseksi luvatun kiinteistöpankkipalvelutoimintojen myynnin lisäksi muiden vastasuoritteiden toteuttaminen ei kuitenkaan olisi mahdollista [...]*.
Overall, according to Germany, the compensatory measures were also appropriate.
Korvaavat toimenpiteet olisivat kaiken kaikkiaan myös riittävät.
In its decision to initiate proceedings, the Commission had used as an indication of market distortion the scope for extending business on the basis of the solvency ratios required under banking supervisory legislation.
Osoituksena markkinoita vääristävästä vaikutuksesta komissio olisi käyttänyt menettelyn aloittamista koskevaa päätöstä tehdessään mahdollisuutta laajentaa liiketoimintaa ottaen huomioon vakavaraisuusastetta koskevat pankkivalvontaoikeudelliset vaatimukset.
However, Germany argued that the assumption that a core capital injection of EUR 1 billion could boost the risk‐adjusted assets by up to EUR 25 billion could not be inferred directly from the basic rules of banking supervisory legislation.
Oletusta, jonka mukaan 1 miljardin euron lisäys peruspääomaan kasvattaisi riskipainotettuja vastaavia jopa 25 miljardilla eurolla, ei Saksan mukaan voitaisi kuitenkaan tehdä suoraan pankkivalvonnallisten ehtojen perusteella.
Only if core and supplementary capital were injected simultaneously could a bank boost its risk‐adjusted assets by 25 times the amount of the core capital injection.
Vain lisäämällä samanaikaisesti sekä perus- että täydennyspääomaansa pankki voisi nostaa riskipainotetut vastaavansa peruspääoman lisäykseen nähden 25-kertaisiksi.
Unless a bank had previously ineligible supplementary capital corresponding to the amount of the core capital injection, it was impossible a priori to apply a factor of 25.
Jos pankilla ei ole aiemmin ollut peruspääoman lisäystä vastaavaa määrää huomioon otettavaa täydennyspääomaa, kerrointa 25 ei voitaisi noin vain käyttää.
It was wrong to regard an extension of business that was possible only as a result of supplementary capital that was available to the bank in any case as a market distortion caused by an injection of core capital classified as aid.
Saksan mukaan ei vaikuttaisi asianmukaiselta pitää liiketoiminnan laajentamista, joka tulisi mahdolliseksi vasta pankin saatua vapaasti käyttöönsä täydennyspääomaa, markkinoita vääristävänä tekijänä, jonka aiheuttaisi tueksi luokiteltava peruspääoman lisäys.
It was therefore considered that, from the very outset, the maximum possible market distortion should be set at no more than 12,5 times the amount of aid granted in the form of a capital injection.
Siksi olisi aiheellista rajoittaa jo lähtökohtaisesti suurin mahdollinen markkinoiden vääristyminen määrään, joka vastaa tukena maksettua pääomanlisäystä kerrottuna 12,5: llä.
The Land of Berlin injected only core capital totalling (EUR 1,755 billion) into BGB, and not supplementary capital.
Berliinin osavaltio oli lisännyt 1,755 miljardilla eurolla vain BGB: n peruspääomaa, mutta ei täydennyspääomaa.
The core capital injection meant that the previously ineligible supplementary capital of EUR 877,5 million could be taken into account. But, as explained above, this could not be regarded as market distortion caused by the core capital injection.
Peruspääoman lisäyksen seurauksena siihen saakka huomioon otettavaksi kelpuutettu 877,5 miljoonan euron lisäpääoma voitiin ottaa huomioon, mutta sitä ei edellä kuvatuista syistä voitaisi luokitella peruspääoman lisäyksestä johtuvaksi markkinoita vääristäväksi vaikutukseksi.
Moreover, the (theoretical) core‐capital ratio of 4 % and the own‐funds ratio of 8 % constituted the minimum capital base required by law.
Lisäksi 4 prosentin (teoreettinen) peruspääomaosuus tai 8 prosentin oman pääoman osuus vastasivat laissa määrättyjä omaa pääomaa koskevia vähimmäisvaatimuksia.
Institutions needed a much larger capital base if they were to run an orderly business and to have the room for manoeuvre necessary to operate in the financial markets.
Säännöllisen liiketoiminnan ja rahoitusmarkkinoille osallistumisen välttämättä edellyttämän liikkumavapauden toteutumiseksi laitokset tarvitsevat tätä merkittävästi enemmän omaa pääomaa.
BAFin estimated that, from a market standpoint, BGB required at the time a core‐capital ratio of [...]* % and an own‐funds ratio of [...]* % in order to guarantee its liquidity and safeguard the restructuring process (cf. letter from BAKred dated 29 June 2001).
BAFinin arvion mukaan nykyinen markkinoiden kannalta välttämätön peruspääomaosuus oli [...]* prosenttia ja oman pääoman osuus [...]* prosenttia, jotta BGB voisi taata maksuvalmiutensa ja olla vaarantamatta rakenneuudistuksensa jatkumista (ks. BAKredin 29 päivänä kesäkuuta 2001 päivätty kirje).
On the basis of these considerations and the relevant capital ratios, the capital injection would cause market distortion equivalent to around EUR 18 billion (core capital injection of around EUR 1,8 billion multiplied by a factor of about 10).
Näiden seikkojen perusteella ja nykyiset pääomaosuutta koskevat vaatimukset huomioon ottaen pääomanlisäys aiheuttaisi näin ollen markkinoiden vääristymisen noin 18 miljardin euron arvosta (noin 1,8 miljardin euron peruspääoman lisäys kerrottuna noin 10: llä).
In response to the Commission's decision to initiate proceedings, Germany had already proposed as a further compensatory measure that the real estate services businesses (IBAG, IBG, LPFV) be separated from BGB.
Väitteensä mukaan Saksa oli reagoinut jo komission ilmoitukseen menettelyn aloittamisesta ja tarjonnut korvaavana lisätoimenpiteenä kiinteistöpankkipalvelutoimintojen (IBAG, IBG, LPFV) erottamista BGB: stä.
The effect of the risk shield was focused on the real estate services sector, which in itself was not subject to the solvency ratio requirements and could just as easily be carried out by another company not authorised to engage in banking.
Riskisuojan vaikutus kohdistuisi kiinteistöpankkipalvelutoimintaan, jota vakavaraisuusastetta koskevat vaatimukset eivät sinänsä koske ja jota mikä tahansa muu yritys voisi harjoittaa tarvitsematta lupaa toimia pankkina.
The risk shield related to old business, mainly investments already placed, and not to new business.
Riskisuoja koskisi vanhoja liiketoimia, lähinnä jo sijoitettuja rahastoja, eikä uusia liiketoimia.
It could though be argued that new business was possible only because of the risk shield.
Mahdollisesti voitaisiin kuitenkin katsoa, että uudet liiketoiminnot olisivat mahdollisia vain riskisuojauksen avulla.
But in that case the size of the market distortion could be no more than the total volume of new business.
Markkinoiden vääristyminen voisi siinä tapauksessa kuitenkin saavuttaa enintään uusien liiketoimintojen kokonaismäärän.
In determining the market distortion caused by the risk shield, the Commission should therefore take as a basis the value established for IBAG’s new business up to the end of the restructuring period, i.e. EUR [...]*.
Tästä syystä vaikuttaisi asianmukaiselta, että määrittäessään riskisuojasta johtuvaa markkinoiden vääristymistä komissio käyttäisi perustana rakenneuudistuskauden loppuun mennessä toteutuvien IBAG: n uusien liiketoimintojen laskennallista arvoa, joka on [...]* euroa.
Otherwise, the market distortion caused by the risk shield could be estimated at best on the basis of the aid value of the risk shield in the worst‐case scenario (EUR 6,07 billion).
Tosin riskisuojasta johtuva markkinoiden vääristyminen voitaisiin sen sijaan määrittää myös riskisuojan tukiarvon perusteella, joka vastaa huonoimman vaihtoehdon mukaista skenaariota, 6,07 miljardia euroa.
Accordingly, the market distortion to be taken as a starting point for assessing the compensatory measures consisted of:
Tulokseksi saataisiin seuraava korvaavien toimenpiteiden mittauksen perustana käytettävä markkinoiden vääristymisen arvo:
a new amount for BGB in the form of the capital injection: EUR 18,3 billion,
uuden BGB: n hyväksi pääomanlisäyksenä 18,3 miljardia euroa,
a new amount for the real estate services sector — to be divested — in the form of the risk shield: EUR [...]* to EUR 6,1 billion.
irrotettavien kiinteistöpankkipalvelutoimintojen hyväksi riskisuojauksena [...]* euroa — 6,1 miljardia euroa.
In its decision to initiate proceedings, the Commission had assumed that BGB enjoyed an extremely strong market position and had drawn appropriate consequences for the determination of compensatory measures. However, this assumption, based on the information then available, was not borne out by the low market shares actually held by BGB.
Poiketen siitä, mitä komissio oli menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään tuolloin käytettävissä olevien tietojen perusteella olettanut, BGB: n tosiasiassa alhaisemmiksi jäävät markkinaosuudet eivät oikeuttaisi pitämään sen markkina-asemaa äärimmäisen vahvana eikä tekemään vastaavia johtopäätöksiä korvaavien toimenpiteiden määrittämiseksi.
Overall, the proposed measures to offset the market distortion appeared to be appropriate, even allowing for any possible state aid implications that WBK's assets might have for LBB.
Ehdotetut toimenpiteet markkinoiden vääristymän korvaamiseksi vaikuttaisivat kaiken kaikkiaan riittäviltä, myös ottaen huomioon mahdolliset WBK: n omaisuudesta johtuvat LBB: hen kohdistuvat tukioikeudelliset ongelmat.
Germany also argued that on competition grounds it was inadvisable to sell Berliner Bank before selling the Land of Berlin’s shares in BGB.
Saksa esitti myös, että Berliner Bankin myyntiä ennen Berliinin osavaltion omistamia BGB: n osuuksien myyntiä ei oltu ilmoitettu kilpailuun liittyvistä syistä.
The remedies in the retail sector were sufficient: divestment of Weberbank, Allbank and the foreign subsidiaries BGB Polska and Zivnostenska Banka, the relinquishing of the six German private customer centres and the closure of around 90 branches, predominantly in Berlin.
Vähittäispankkitoimintojen alueeseen liittyvät vastasuoritteet olisivat Saksan mukaan Weberbankin, Allbankin ja ulkomaisten tytäryhtiöiden BGB Polskan ja Zivnostenska Bankan sekä kuudesta Saksan sisäisestä yksityisasiakaskeskuksesta luopumisen ja noin 90: n suurimmaksi osaksi Berliinissä sijaitsevan sivukonttorin sulkemisen jälkeen riittävät.
Moreover, the compensatory measures as a whole were in line with or went even further than the demands placed by the Commission on banks in previous restructuring decisions.
Kaiken lisäksi yhteenlasketut korvaavat toimenpiteet vastaisivat komission aikaisemmissa päätöksissä pankkien rakenneuudistuksia varten vaadittuja määriä tai jopa ylittäisivät ne.
After further objections from the Commission, especially in view of the fact that the closures and sales already undertaken or still to be implemented left BGB’s position in the Berlin retail banking market virtually intact, Germany and the Land of Berlin finally agreed to sell the Berliner Bank after all.
Komission esitettyä uusia väitteitä, joiden mukaan ennen kaikkea tähän mennessä toteutetut tai vielä toteuttamistaan odottavat sulkemis- ja myyntitoimenpiteet jättäisivät BGB: n aseman Berliinin vähittäispankkipalvelujen markkinoilla lähes ennalleen, Saksa ja Berliinin osavaltio päättivät kuitenkin lopulta antaa Berliner Bankin myyntiä koskevan lupauksen.
In so doing, Germany promised to ensure that the Bankgesellschaft group sold the ‘Berliner Bank’ division as an economic unit, including its trade mark, all customer relations, branch offices and accompanying staff, by way of an open, transparent and non‐discriminatory procedure, with the sale to be legally effective by 1 October 2006.
Tämän lupauksen mukaisesti Saksa sitoutuu varmistamaan, että BGB-konserni myy Berliner Bank ‐osastonsa taloudellisena yksikkönä, tavaramerkki, kaikki asiakassuhteet, sivukonttorit ja asiaan kuuluva henkilöstö mukaan lukien, avointa, läpinäkyvää ja syrjimätöntä menettelyä noudattaen niin, että kauppa on sitovasti päätetty 1 päivään lokakuuta 2006 mennessä.
The balance‐sheet total will be reduced from EUR 189 billion to EUR [...]* billion.
Taseen loppusumma pienenee rakenneuudistuksen aikana 189 miljardista eurosta nyt [...]* euroon.
Aid limited to the minimum necessary
Tuen rajaaminen välttämättömään
Germany argued that the risks had not been overstated in the course of the restructuring, although they were based on the information on LPFV available in January 2002.
Riskejä ei ole Saksan mukaan rakenneuudistuksen kuluessa yliarvioitu. Ne perustuvat tosin LPFV: n tietoihin tammikuulta 2002.
Assessment of the risks could change during the period covered by the guarantees as a result of macroeconomic factors and intensive real estate management.
Niiden arviointi voisi muuttua makrotaloudellisten tekijöiden vuoksi ja kiinteistöjen tehokkaan hallinnoinnin ansiosta takuiden voimassaoloaikana.
However, LPFV’s indemnification agreements with IBG and the detailed arrangements of the Land of Berlin’s risk shield for LPFV served to ensure that only the actual claims on guarantees by the Land of Berlin were refundable.
LPFV: n IBG: n kanssa tekemillä vastuista vapauttamista koskevilla sopimuksilla ja Berliinin osavaltion asettamilla LPFV: n suojaamismekanismeilla varmistettaisiin, että vain takuiden tosiasialliset hyödyntämistapaukset tulisivat Berliinin osavaltion korvattaviksi.
The Land of Berlin had the right to intervene and issue instructions in respect of LPFV in order to guarantee high‐quality management.
Laadullisesti tasokkaan johtamisen varmistamiseksi Berliinin osavaltiolla olisi LPFV: n suhteen asioihin puuttumis- ja ohjeiden antamisoikeus.
Furthermore, appropriate control measures had been introduced to rule out multiple risk coverage in practice.
Riittävät valvontatoimenpiteet riskien moninkertaisen kattamisen välttämiseksi käytännössä oli Saksan mukaan myös otettu käyttöön.
The risks arising from renewal and the right of offer were not cumulative but interchangeable.
Kunnostuksesta ja lunastusoikeuksista johtuvat riskit eivät näet olleet kumuloituvia vaan keskenään korvautuvia.
This factor was taken into account in the description of LPFV’s risks.
Tämä otettaisiin huomioon määritettäessä LPFV: n riskejä.
However, there was actually multiple risk coverage in the case of rent guarantees and credit guarantees for the BGB group.
BGB-konsernin vuokratakuut ja luottotakuut sen sijaan merkitsisivät tosiasiassa moninkertaista riskien kattamista.
LPFV verified claims on rent guarantees to ensure they were legally and factually in order and calculated correctly.
LPFV tutkisi vuokratakuiden käytön oikeudellisen, asiallisen ja laskennallisen säännöstenmukaisuuden.
Since January 2003 the BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien‐Altrisiken mbH, wholly owned by the Land of Berlin and acting on its behalf, had carried out checks to rule out simultaneous calls on the loan guarantee.
Valvontaa, jolla luottotakuun samanaikainen käyttö suljettaisiin pois, harjoittaisi Berliinin osavaltion toimeksiannosta tammikuusta 2003 alkaen toiminut ja sen kokonaan omistama BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH ‐yhtiö. BCIA tekisi yksityiskohtaisen oikeudellisen, asiallisen ja laskennallisen tarkastuksen kaikille LPFV: n suorituksille, jotka osavaltio on ilmoittanut ottavansa vastuulleen.
All services performed by LPFV for which the Land had assumed obligations were checked by BCIA in detail from a legal, factual and accounting standpoint, with further checks on the legality of each claim on the credit guarantee and on balance‐sheet guarantees.
Samoin se tarkastaisi kaikkien luottotakuun ja tasetakuiden käyttötapausten oikeellisuuden. BCIA: n muodossa osavaltiolla olisi käytössään iskukykyinen ja tehokas väline, jolla vahingot saadaan supistumaan mahdollisimman vähäisiksi.
BCIA provided the Land with a powerful and effective means of minimising damage, as the Garantiegesetz (Guarantee Law) of 16 April 2002 explicitly stated that no payments may be made to third parties in connection with risk‐shielding, except where there is a legal obligation to do so.
Huhtikuun 16 päivänä 2002 annetussa takuulaissa näet edellytettäisiin nimenomaisesti, että suojattujen riskien perusteella ei saa suorittaa mitään maksuja kolmansille ilman oikeudellista velvoitetta.
More specifically, under the detailed agreement, the Land or BCIA, on whose activities the Land Parliament must receive a report every quarter, enjoyed the following rights with regard to approval, inspection, the issuing of instructions, etc. vis‐à‐vis companies protected by the risk shield, the exercise of which was more closely regulated by a regulation on responsibilities and procedures:
Osavaltiolla tai BCIA: lla, jonka toiminnasta on annettava edustajainhuoneelle raportti neljännesvuosittain, olisi nimittäin riskisuojauksesta hyötyvien yhtiöiden suhteen yksityiskohtaiseen sopimukseen perustuvat jäljempänä luetellut suostumus-, valvonta-, ohjeistus- ja muut vastaavat oikeudet, joiden käyttöä säännellään tarkemmin vastuita ja menettelyjä koskevissa säännöissä:
right to reserve approval of payments on loan commitments, where certain value limits were exceeded,
suostumusvaraus luottolupausten täyttämiseksi suoritetuille maksuille, jos tietyt arvorajat ylittyvät,
right to have a say in drawing up the positive list and the annual accounts for balance‐sheet guarantees,
osallistuminen hyväksyntäluettelon laatimiseen ja vuotuiseen tasetakuiden laskentaan,
right to reserve approval of sales of assets underlying the book value guarantee, where certain value limits were exceeded,
suostumusvaraus kirjanpitoarvoa koskevan takuun piiriin kuuluvien tietyt arvorajat ylittävien taseen vastaavien myyntitapauksissa,
right to reserve approval of investments which lead to additional acquisition and production costs, where certain value limits were exceeded,
suostumusvaraus investointitapauksissa, joista aiheutuu takautuvia hankinta- ja tuotantokustannuksia, jos tietyt arvorajat ylittyvät,
right to reserve approval of certain payments by LPFV,
suostumusvaraus tiettyjen LPFV: n suorittamien maksujen osalta,
right to issue instructions to IBG and LPFV on protection against claims,
ohjeistusoikeus IBG: n ja LPFV: n suhteen koskien puolustautumista vastuukysymyksissä,
right to reserve approval of assignments and other measures concerning claims arising from the detailed agreement,
suostumusvaraus yksityiskohtaiseen sopimukseen perustuvien vaatimusten mukaisiin luovutuksiin ja muihin toimenpiteisiin,
comprehensive rights to information and inspection,
laaja tiedonsaanti- ja tarkastusoikeus,
right to reserve agreement on the appointment of auditors by IBG, IBAG and LPFV,
suostumusvaraus koskien IBG: n, IBAG: n ja LPFV: n tilintarkastajien valintaa,
right of audit by the Berlin Audit Court (Rechnungshof),
Berliinin tilintarkastustuomioistuimen tarkastusoikeus,
right to reserve approval of restructuring operations.
suostumusvaraus rakenneuudistusasioissa.