natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A known amount of an inert gas (e.g. pure helium) shall be injected into the exhaust gas flow as a tracer.
Pakokaasuvirtaan ruiskutetaan tunnettu määrä jalokaasua (esim. puhdasta heliumia) merkkikaasuksi.
The gas is mixed and diluted by the exhaust gas, but must not react in the exhaust pipe.
Kaasu sekoittuu ja laimenee pakokaasuun, mutta se ei saa reagoida pakoputkessa.
The concentration of the gas shall then be measured in the exhaust gas sample.
Kaasun pitoisuus mitataan pakokaasunäytteestä.
In order to ensure complete mixing of the tracer gas, the exhaust gas sampling probe shall be located at least 1 m or 30 times the diameter of the exhaust pipe, whichever is larger, downstream of the tracer gas injection point.
Merkkikaasun täydellisen sekoittumisen varmistamiseksi pakokaasun näytteenottimen on sijaittava vähintään 1 metrin tai 30 kertaa pakoputken halkaisijan mitan päässä, riippuen siitä, kumpi on suurempi, virtaussuuntaan merkkikaasun ruiskutuspisteestä.
The sampling probe may be located closer to the injection point if complete mixing is verified by comparing the tracer gas concentration with the reference concentration when the tracer gas is injected upstream of the engine.
Näytteenotin voidaan sijoittaa lähemmäs ruiskutuspistettä, jos täydellinen sekoittuminen varmennetaan vertaamalla merkkikaasupitoisuutta viitepitoisuuteen, kun merkkikaasu ruiskutetaan moottorista virtaussuuntaa vastaan.
The tracer gas flow rate shall be set so that the tracer gas concentration at engine idle speed after mixing becomes lower than the full scale of the trace gas analyser.
Merkkikaasuvirta säädetään sellaiseksi, että merkkikaasupitoisuus joutokäyntinopeudella sekoittumisen jälkeen on alhaisempi kuin merkkikaasuanalysaattorin täysi asteikko.
where
W act
instantaneous exhaust mass flow (kg/s)
hetkellinen pakokaasumassavirta (kg/s)
tracer gas flow (cm3/min)
merkkikaasuvirta (cm3/min)
instantaneous concentration of the tracer gas after mixing, (ppm)
merkkikaasun hetkellinen pitoisuus sekoittumisen jälkeen (ppm)
density of the exhaust gas (kg/m3)
pakokaasun tiheys (kg/m3)
background concentration of the tracer gas in the intake air (ppm)
merkkikaasun taustapitoisuus imuilmassa (ppm)
The background concentration of the tracer gas (conca) may be determined by averaging the background concentration measured immediately before and after the test run.
Merkkikaasun taustapitoisuus (conca) voidaan määrittää laskemalla välittömästi ennen testikäyttöä ja testikäytön jälkeen mitattujen arvojen keskiarvo.
When the background concentration is less than 1 % of the concentration of the tracer gas after mixing (concmix.) at maximum exhaust flow, the background concentration may be neglected.
Jos taustapitoisuus on alle 1 % merkkikaasun pitoisuudesta sekoittumisen jälkeen (concmix) suurimmalla pakokaasuvirralla, taustapitoisuus voidaan jättää huomiotta.
The total system shall meet the accuracy specifications for the exhaust gas flow and shall be calibrated according to Appendix 2, Section 1.11.2.
Koko järjestelmän on täytettävä pakokaasuvirran mittaukselle asetetut tarkkuusvaatimukset, ja se on kalibroitava lisäyksessä 2 olevan 1.11.2 kohdan mukaisesti.
Air flow and air to fuel ratio measurement method
Ilmanvirran ja ilman ja polttoaineen suhteen mittausmenetelmä
This method involves exhaust mass calculation from the air flow and the air to fuel ratio.
Tähän menetelmään sisältyy pakomassan laskeminen ilmavirrasta ja ilman ja polttoaineen suhteesta.
The calculation of the instantaneous exhaust gas mass flow is as follows:
Hetkellinen pakokaasumassavirta lasketaan seuraavasti: kun
A/Fst stoichiometric air/fuel ratio (kg/kg)
stoikiometrinen ilman ja polttoaineen suhde (kg/kg)
λ relative air/fuel ratio
λ suhteellinen ilman ja polttoaineen suhde
dry CO2 concentration ( %)
kuiva CO2-pitoisuus (%)
dry CO concentration (ppm)
kuiva CO-pitoisuus (ppm)
HC concentration (ppm)
HC-pitoisuus (ppm)
Note: The calculation refers to a diesel fuel with a H/C ratio equal to 1,8.
Huomautus: Laskelmassa viitataan dieselpolttoaineeseen, jonka H/C-suhde on 1,8.
The air flowmeter shall meet the accuracy specifications in Table 3, the CO2 analyser used shall meet the specifications of clause 1.4.1, and the total system shall meet the accuracy specifications for the exhaust gas flow.
Ilmavirtamittarin on täytettävä taulukossa 3 asetetut tarkkuusvaatimukset, käytetyn CO2-analysaattorin on täytettävä 1.4.1 kohdan vaatimukset ja koko järjestelmän on täytettävä pakokaasuvirran mittaukselle asetetut tarkkuusvaatimukset.
Optionally, air to fuel ratio measurement equipment, such as a zirconia type sensor, may be used for the measurement of the relative air to fuel ratio in accordance with the specifications of clause 1.4.4.
Ilman ja polttoaineen suhteen mittauslaitetta, kuten sirkoniumoksidityyppistä anturia, voidaan vaihtoehtoisesti käyttää suhteellisen ilman ja polttoaineen suhteen mittaamiseen 1.4.4 kohdan vaatimusten mukaisesti.
Total dilute exhaust gas flow
Laimennetun pakokaasun kokonaisvirtaus
When using a full flow dilution system, the total flow of the dilute exhaust (GTOTW) shall be measured with a PDP or CFV or SSV (Annex VI, Section 1.2.1.2.)
Käytettäessä täysvirtauslaimennusjärjestelmää laimennetun pakokaasun kokonaisvirtaus (GTOTW) on mitattava PDP:llä tai CFV:llä tai SSV:llä (liite VI, 1.2.1.2 kohta).
The accuracy shall conform to the provisions of Annex III, Appendix 2, Section 2.2.
Tarkkuuden on oltava liitteen III lisäyksessä 2 olevan 2.2 kohdan säännösten mukainen.
Accuracy
Tarkkuus
The calibration of all measurement instruments shall be traceable to national or international standards and comply with the requirements listed in Table 3.
Kaikkien mittauslaitteiden kalibroinnin on perustuttava kansallisiin tai kansainvälisiin standardeihin, ja kalibroinnissa on noudatettava taulukossa 3 esitettyjä vaatimuksia.
Table 3 — Accuracy of measuring instruments
Taulukko 3 — Mittauslaitteiden tarkkuus
Measuring instrument
Mittauslaite
± 2 % of reading or ± 1 % of engine's max. value whichever is larger
± 2 % lukemasta tai ± 1 % moottorin enimmäisarvosta riippuen siitä, kumpi on suurempi
Fuel consumption
Polttoaineenkulutus
± 2 % of engine's max. value
± 2 % moottorin enimmäisarvosta
Air consumption
Ilman kulutus
± 2,5 % of reading or ± 1,5 % of engine's max. value whichever is larger
± 2,5 % lukemasta tai ± 1,5 % moottorin enimmäisarvosta riippuen siitä, kumpi on suurempi
Temperatures ≤ 600 K
Lämpötilat ≤ 600 K
± 2 K absolute
± 2 K absoluuttinen arvo
Temperatures > 600 K
Lämpötilat > 600 K
± 1 % of reading
± 1 % lukemasta
Exhaust gas pressure
Pakokaasun paine
± 0,2 kPa absolute
± 0,2 kPa absoluuttinen arvo
Intake air depression
Imuilman alipaine
± 0,05 kPa absolute
± 0,05 kPa absoluuttinen arvo
Atmospheric pressure
Ilmanpaine
± 0,1 kPa absolute
± 0,1 kPa absoluuttinen arvo
Other pressures
Muut paineet
Absolute humidity
Absoluuttinen kosteus
± 5 % of reading
± 5 % lukemasta
Dilution air flow
Laimennusilman virta
± 2 % of reading
± 2 % lukemasta
Diluted exhaust gas flow
Laimennettu pakokaasuvirta
Determination of the gaseous components
Kaasuaineosien määrittäminen
General analyser specifications
Analysaattorin yleiset eritelmät
The analysers shall have a measuring range appropriate for the accuracy required to measure the concentrations of the exhaust gas components (section1.4.1.1).
Analysaattoreiden mittausalueen on sovelluttava pakokaasun aineosien pitoisuuksien mittauksessa vaadittavalle tarkkuudelle (1.4.1.1 kohta).
It is recommended that the analysers be operated in such a way that the measured concentration falls between 15 % and 100 % of full scale.
Analysaattoreita on suositeltavaa käyttää siten, että mitattu pitoisuus osuu 15 ja 100 prosentin välille täydestä asteikosta.
If the full scale value is 155 ppm (or ppm C) or less or if read-out systems (computers, data loggers) that provide sufficient accuracy and resolution below 15 % of full scale are used, concentrations below 15 % of full scale are also acceptable.
Jos täyden asteikon arvo on 155 ppm (tai ppmC) tai jos käytetään alle 15 prosentin arvoilla riittävän tarkkoja ja erottelukykyisiä tuloksia antavia lukulaitteita (tietokoneet, tietojenkeruulaitteet), myös alle 15 prosenttia täydestä asteikosta olevat pitoisuudet ovat hyväksyttäviä.
In this case, additional calibrations are to be made to ensure the accuracy of the calibration curves - Annex III, Appendix 2, section 1.5.5.2.
Tässä tapauksessa on tehtävä lisäkalibrointeja kalibrointikäyrien tarkkuuden varmistamiseksi, liitteen III lisäyksen 2 kohta 1.5.5.2.
The electromagnetic compatibility (EMC) of the equipment shall be on a level as to minimise additional errors.
Laitteiston sähkömagneettisen yhteensopivuuden (EMC) on oltava sellaisella tasolla, että lisävirheet voidaan minimoida.
Measurement error
Mittausvirhe
The analyser shall not deviate from the nominal calibration point by more than ±2 % of the reading or ± 0,3 % of full scale, whichever is larger.
Analysaattori ei saa poiketa kalibroinnin nimellispisteestä enemmän kuin ± 2 % lukemasta tai, jos se on suurempi, ± 0,3 % täydestä asteikosta.
NOTE: For the purpose of this standard, accuracy is defined as the deviation of the analyser reading from the nominal calibration values using a calibration gas (≡ true value)
HUOMAUTUS: Tässä vaatimuksessa tarkkuudella tarkoitetaan analysaattorin lukeman poikkeamaa nimellisistä kalibrointiarvoista, jotka saadaan kalibrointikaasua käyttäen (≡ oikea arvo).
Repeatability
Toistettavuus
The repeatability, defined as 2,5 times the standard deviation of 10 repetitive responses to a given calibration or span gas, must be no greater than ± 1 % of full scale concentration for each range used above 155 ppm (or ppm C) or ± 2 % of each range used below 155 ppm (or ppm C).
Toistettavuuden, joka on määritelmän mukaisesti 2,5 kertaa kymmenen peräkkäisen kalibrointi- tai vertailukaasun vasteen keskipoikkeama, on oltava enintään ± 1 % täyden asteikon pitoisuudesta kullekin 155 ppm:n (tai ppmC) ylittävälle alueelle tai ± 2 % kullekin 155 ppm:n (tai ppmC) alittavalle alueelle.
Noise
Kohina
The analyser peak-to-peak response to zero and calibration or span gases over any 10-second period shall not exceed 2 % of full scale on all ranges used.
Analysaattorin huipusta huippuun vaste nolla- ja kalibrointi- tai vertailukaasulle minä tahansa kymmenen sekunnin jaksona ei saa ylittää kahta prosenttia kaikkien käytettävien alueiden täydestä asteikosta.
Zero drift
Nollapisteen poikkeama
The zero drift during a one-hour period shall be less than 2 % of full scale on the lowest range used.
Nollapisteen poikkeaman on oltava tunnin aikana alle 2 % alimman käytettävän alueen täydestä asteikosta.
The zero response is defined as the mean response, including noise, to a zero gas during a 30-second time interval.
Nollavasteeksi määritellään keskimääräinen vaste, kohina mukaan luettuna, nollakaasuun 30 sekunnin ajanjakson aikana.
Span drift
Asteikon poikkeama
The span drift during a one-hour period shall be less than 2 % of full scale on the lowest range used.
Asteikon poikkeaman on oltava tunnin aikana alle 2 % alimman käytettävän alueen täydestä asteikosta.
Span is defined as the difference between the span response and the zero response.
Asteikko määritellään asteikkovasteen ja nollavasteen väliseksi eroksi.
The span response is defined as the mean response, including noise, to a span gas during a 30-second time interval.
Asteikkovasteeksi määritellään keskimääräinen vaste, kohina mukaan luettuna, nollakaasuun 30 sekunnin ajanjakson aikana.
Gas drying
Kaasun kuivaus
The optional gas drying device must have a minimal effect on the concentration of the measured gases.
Mahdollisen kaasun kuivauslaitteen vaikutuksen mitattavien kaasujen pitoisuuteen on oltava mahdollisimman pieni.
Chemical dryers are not an acceptable method of removing water from the sample.
Kemiallisia kuivauslaitteita ei saa käyttää veden poistamiseen näytteestä.
Analysers
Analysaattorit
Sections 1.4.3.1 to 1.4.3.5 of this Appendix describe the measurement principles to be used.
Tämän lisäyksen 1.4.3.1—1.4.3.5 kohdassa kuvataan käytettäviä mittausperiaatteita.
A detailed description of the measurement systems is given in AnnexVI.
Liitteessä VI annetaan yksityiskohtainen kuvaus mittausjärjestelmistä.
The gases to be measured shall be analysed with the following instruments.
Mitattavat kaasut on analysoitava seuraavilla laitteilla.
For non-linear analysers, the use of linearising circuits is permitted.
Ei-lineaarisissa analysaattoreissa saa käyttää linearisoivia piirejä.
Carbon monoxide (CO) analysis
Hiilimonoksidin (CO) analyysi
The carbon monoxide analyser shall be of the non-dispersive infra-red (NDIR) absorption type.
Hiilimonoksidianalysaattorin on oltava tyypiltään ei-dispersiivinen infrapuna-absorptioanalysaattori (NDIR).
Carbon dioxide (CO2) analysis
Hiilidioksidin (CO2) analyysi
The carbon dioxide analyser shall be of the non-dispersive infra-red (NDIR) absorption type.
Hiilidioksidianalysaattorin on oltava tyypiltään ei-dispersiivinen infrapuna-absorptioanalysaattori (NDIR).
Hydrocarbon (HC) analysis
Hiilivetyjen (HC) analyysi
The hydrocarbon analyser shall be of the heated flame ionization detector (HFID) type with detector, valves, pipework, etc, heated so as to maintain a gas temperature of 463 K (190 °C) ± 10 K.
Hiilivetyanalysaattorin on oltava tyypiltään lämmitetty liekki-ionisaatioilmaisin (HFID), jonka ilmaisinta, venttiilejä, putkistoja ja muita osia lämmitetään siten, että kaasun lämpötilana voidaan pitää 463 K (190 °C) ± 10K.
Oxides of nitrogen (NOx) analysis
Typen oksidien (NOx) analyysi
The oxides of nitrogen analyser shall be of the chemiluminescent detector (CLD) or heated chemiluminescent detector (HCLD) type with a NO2/NO converter, if measured on a dry basis.
Typen oksidien analysaattorin on oltava tyypiltään kemiluminesenssi-ilmaisin (CLD) tai lämmitetty kemiluminesenssi-ilmaisin (HCLD), jossa on NO2/NO-muunnin, jos mittaus tehdään kuivana.
If measured on a wet basis, a HCLD with converter maintained above 328 K (55 °C) shall be used, provided the water quench check (Annex III, Appendix 2, section 1.9.2.2) is satisfied.
Jos mittaus tehdään märkänä, on käytettävä HCLD-analysaattoria, jonka muuntimen lämpötilan on oltava yli 328 K (55 °C), jos veden aiheuttaman vaimennuksen tarkastuksen (liitteen III lisäyksen 2 kohta 1.9.2.2) tulos on tyydyttävä.
For both CLD and HCLD, the sampling path shall be maintained at a wall temperature of 328 K to 473 K (55 to 200 °C) up to the converter for dry measurement, and up to the analyser for wet measurement.
Sekä CLD:n että HCLD:n osalta näytteenottokäytävän seinämät pidetään lämpötilassa 328 K—473 K (55 °C—200 °C) muuntimeen asti kuivana tapahtuvassa mittauksessa ja analysaattoriin asti märkänä tapahtuvassa mittauksessa.
Air to fuel measurement
Ilman ja polttoaineen suhteen mittaaminen
The air to fuel measurement equipment used to determine the exhaust gas flow as specified in section 1.2.5 shall be a wide range air to fuel ratio sensor or lambda sensor of Zirconia type.
Edellä 1.2.5 kohdassa määritellyn pakokaasuvirran määrittämiseen käytettävän ilman ja polttoaineen suhteen mittauslaitteen on oltava sirkoniumoksidityyppinen laaja-alueinen ilma-polttoainesuhdeanturi tai lambda-anturi.
The sensor shall be mounted directly on the exhaust pipe where the exhaust gas temperature is high enough to eliminate water condensation.
Anturi on kiinnitettävä suoraan pakoputkeen kohdassa, jossa pakokaasun lämpötila on riittävän korkea estämään veden kondensoitumisen.
The accuracy of the sensor with incorporated electronics shall be within:
Anturin ja siihen kiinteästi liittyvien elektronisten laitteiden tarkkuuden on oltava seuraavissa rajoissa:
± 3 % of reading λ < 2
± 3 % lukemasta λ < 2
± 5 % of reading 2 ≤ λ < 5
± 5 % lukemasta 2 ≤ λ < 5
± 10 % of reading 5 ≤ λ
± 10 % lukemasta 5 ≤ λ
To fulfil the accuracy specified above, the sensor shall be calibrated as specified by the instrument manufacturer.
Edellä määritellyn tarkkuuden saavuttamiseksi anturi on kalibroitava laitevalmistajan ohjeiden mukaisesti.
Sampling for gaseous emissions
Kaasupäästöjen näytteenotto
The gaseous emissions sampling probes must be fitted at least 0,5 m or three times the diameter of the exhaust pipe — whichever is the larger — upstream of the exit of the exhaust gas system as far as applicable and sufficiently close to the engine as to ensure an exhaust gas temperature of at least 343 K (70 °C) at the probe.
Kaasupäästöjen näytteenottimet on sijoitettava ainakin 0,5 metrin tai kolme kertaa pakoputken halkaisijan mitan päähän — riippuen siitä, kumpi on suurempi — virtaussuuntaa vastaan pakokaasujärjestelmän poistoaukosta mahdollisuuksien mukaan ja riittävän lähelle moottoria, jotta voidaan varmistaa, että pakokaasun lämpötila on anturin kohdalla vähintään 343 K (70 °C).
In the case of a multi-cylinder engine with a branched exhaust manifold, the inlet of the probe shall be located sufficiently far downstream so as to ensure that the sample is representative of the average exhaust emissions from all cylinders.
Jos monisylinterisessä moottorissa on monihaarainen pakosarja, näytteenottimen imuaukko on sijoitettava niin kauas virtaussuuntaan, että näyte edustaa kaikkien sylintereiden keskimääräisiä päästöjä.
In multi-cylinder engines having distinct groups of manifolds, such as in a “V”-engine configuration, it is permissible to acquire a sample from each group individually and calculate an average exhaust emission.
Jos monisylinterisessä moottorissa, esimerkiksi V-moottorissa, on selkeästi toisistaan erillään olevat pakosarjat, näyte voidaan ottaa kustakin ryhmästä erikseen ja laskea pakokaasun keskimääräiset päästöt.
Other methods which have been shown to correlate with the above methods may be used.
Myös muita menetelmiä, joiden on osoitettu vastaavan edellä mainittuja menetelmiä, voidaan käyttää.
For exhaust emissions calculation the total exhaust mass flow of the engine must be used.
Pakokaasupäästöjen laskennassa on käytettävä pakokaasun kokonaismassavirtaa.
If the composition of the exhaust gas is influenced by any exhaust after-treatment system, the exhaust sample must be taken upstream of this device in the tests of stage I and downstream of this device in the tests of stage II.
Jos pakokaasun koostumukseen vaikutetaan jollakin jälkikäsittelyjärjestelmällä, pakokaasunäyte on otettava virtaussuuntaa vastaan tällaisesta laitteesta I vaiheen testeissä ja virtaussuuntaan tällaisesta laitteesta II vaiheen testeissä.
When a full flow dilution system is used for the determination of the particulates, the gaseous emissions may also be determined in the diluted exhaust gas.
Kun hiukkasten määrittelyyn käytetään täysvirtauslaimennusjärjestelmää, kaasupäästöt voidaan myös määrittää laimennetusta pakokaasusta.
The sampling probes shall be close to the particulate sampling probe in the dilution tunnel (Annex VI, section 1.2.1.2, DT and Section 1.2.2, PSP).
Näytteenottimien on oltava lähellä hiukkasnäytteenotinta laimennustunnelissa (liitteen V kohta 1.2.1.2, DT, ja kohta 1.2.2., PSP).
CO and CO2 may optionally be determined by sampling into a bag and subsequent measurement of the concentration in the sampling bag.
CO ja CO2 voidaan vaihtoehtoisesti määrittää ottamalla näytteet pussiin ja mittaamalla pitoisuus näytepussista.
Determination of the particulates
Hiukkasten määrittäminen
The determination of the particulates requires a dilution system.
Hiukkasten määrittäminen vaatii laimennusjärjestelmän.
Dilution may be accomplished by a partial flow dilution system or a full flow dilution system.
Laimennus voidaan toteuttaa joko osavirtauslaimennusjärjestelmällä tai täysvirtauslaimennusjärjestelmällä.
The flow capacity of the dilution system shall be large enough to completely eliminate water condensation in the dilution and sampling systems, and maintain the temperature of the diluted exhaust gas between 315 K (42 °C) and 325 K (52 °C) immediately upstream of the filter holders.
Laimennusjärjestelmän virtauskapasiteetin on oltava riittävä estämään täysin veden kondensoituminen laimennus- ja näytteenottojärjestelmiin ja pitämään laimennetun pakokaasun lämpötila 315 K:n (42 °C) ja 325 K:n (52 °C) välillä välittömästi virtaussuuntaa vastaan suodattimien pitimistä.
De-humidifying the dilution air before entering the dilution system is permitted, if the air humidity is high.
Laimennusilmasta saa poistaa kosteuden ennen sen johtamista laimennusjärjestelmään, jos ilman kosteus on suuri.
Dilution air pre-heating above the temperature limit of 303 K (30 °C) is recommended, if the ambient temperature is below 293 K (20 °C).
Jos ulkoilman lämpötila on alle 293 K (20 °C), laimennusilma on suositeltavaa esilämmittää lämpötilan ylärajan 303 K (30 °C) yläpuolelle.
However, the diluted air temperature must not exceed 325 K (52 °C) prior to the introduction of the exhaust in the dilution tunnel.
Laimennusilman lämpötila saa kuitenkin olla enintään 325 K (52 °C) ennen pakokaasun johtamista laimennustunneliin.
Note: For steady-state procedure, the filter temperature may be kept at or below the maximum temperature of 325 K (52 °C) instead of respecting the temperature range of 42 to 52 °C.
Huomautus: Vakiotilaisessa menettelyssä suodattimen lämpötila voidaan pitää enimmäislämpötilassa 325 K (52 °C) tai tätä alhaisempana sen sijaan, että noudatetaan lämpötila-aluetta 42 °C—52 °C.
For a partial flow dilution system, the particulate sampling probe must be fitted close to and upstream of the gaseous probe as defined in Section 4.4 and in accordance with Annex VI, section 1.2.1.1, figure 4-12 EP and SP.
Osavirtauslaimennusjärjestelmässä hiukkasten näytteenotin on kiinnitettävä lähelle kaasupäästöjen näytteenotinta siitä virtaussuuntaa vastaan, kuten 4.4 kohdassa on määritelty, ja liitteessä VI olevan 1.2.1.1 kohdan kuvien 4—12 mukaisesti (EP ja SP).
The partial flow dilution system has to be designed to split the exhaust stream into two fractions, the smaller one being diluted with air and subsequently used for particulate measurement.
Osavirtauslaimennusjärjestelmä on suunniteltava hajottamaan pakokaasuvirta kahteen osaan, joista pienempi laimennetaan ilmalla ja jota sen jälkeen käytetään hiukkasten mittaukseen.
From that it is essential that the dilution ratio be determined very accurately.
Tämän vuoksi on olennaisen tärkeää, että laimennussuhde määritetään erittäin tarkasti.
Different splitting methods can be applied, whereby the type of splitting used dictates to a significant degree the sampling hardware and procedures to be used (Annex VI, section 1.2.1.1).
Pakokaasuvirta voidaan jakaa eri menetelmillä, jolloin käytettävä jakomenetelmä määrää käytettävät näytteenottolaitteet ja -menettelyt varsin pitkälle (liitteen VI kohta 1.2.1.1).
To determine the mass of the particulates, a particulate sampling system, particulate sampling filters, a microgram balance and a temperature and humidity controlled weighing chamber are required.
Hiukkasten massan määrittämiseksi tarvitaan hiukkasten näytteenottojärjestelmä, hiukkasten näytteenottosuodattimet, mikrogrammavaaka ja punnituskammio, jonka lämpötila ja kosteus on säädelty.
For particulate sampling, two methods may be applied:
Hiukkasten näytteenotossa voidaan käyttää kahta menetelmää:
the single filter method uses one pair of filters (1.5.1.3 of this Appendix) for all modes of the test cycle.
yhden suodattimen menetelmässä käytetään yhtä suodatinparia (tämän lisäyksen 1.5.1.3 kohta) kaikissa testisyklin moodeissa.
Considerable attention must be paid to sampling times and flows during the sampling phase of the test.
Näytteenottoaikoja ja virtoja on seurattava erittäin tarkasti testin näytteenottovaiheen aikana.
However, only one pair of filters will be required for the test cycle,
Testisykliä varten tarvitaan kuitenkin vain yksi suodatinpari.
the multiple filter method dictates that one pair of filters (section 1.5.1.3 of this Appendix) is used for each of the individual modes of the test cycle.
monen suodattimen menetelmässä käytetään erillistä suodatinparia (tämän lisäyksen 1.5.1.3 kohta) testisyklin kussakin moodissa.
This method allows more lenient sample procedures but uses more filters.
Tämä menetelmä mahdollistaa joustavammat näytteenottomenettelyt, mutta vaatii useampia suodattimia.
Particulate sampling filters
Hiukkasten näytteenottosuodattimet