natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This competitor also thinks that the quid pro quo offered is not sufficient to achieve the reduction of capacities in MobilCom's core business necessary for offsetting distortions of competition.
Myös tämä kilpailija oli sitä mieltä, että tarjotut vastasuoritteet eivät riitä pienentämään MobilComin ydintoiminnan kapasiteettia niin paljon kuin kilpailun vääristymisen tasoittaminen edellyttäisi.
MobilCom wanted to concentrate on high‐yield customers in the middle and upper segments.
MobilCom haluaa sen mukaan keskittyä tuottaviin asiakkaisiin markkinoiden keski- ja yläluokassa.
Consequently, despite a decline in customers, it would be able to maintain its market presence since, by concentrating on high‐yield customers, costs could be reduced and turnovers increased.
Tämän seurauksena MobilCom pystyisi asiakkaiden vähentymisestä huolimatta säilyttämään asemansa markkinoilla, koska tuottaviin asiakkaisiin keskittymällä voidaan pienentää kustannuksia ja nostaa liikevaihtoa.
Under current market conditions, viz. saturation, lower average turnovers per customer and falling margins, the repositioning that MobilCom was trying to achieve was what all service providers were striving for.
Nykyisessä markkinatilanteessa, jolle on ominaista markkinoiden kyllästyminen, keskimääräisten asiakaskohtaisten liikevaihtojen pienentyminen ja laskevat marginaalit, MobilComin tavoitteena ollut uudelleenasemointi on kaikkien palveluoperaattoreiden tavoitteena.
The aid, which was not available to direct competitors, was being used by MobilCom to secure a competitive advantage in the valuable, and fiercely contested, customer stratum.
MobilCom käyttää tukia, joita ei ole muiden kilpailijoiden käytettävissä, luodakseen itselleen kilpailuedun tuottoisassa asiakaspiirissä, josta käydään kovaa kilpailua.
Germany had therefore supported the restructuring of MobilCom at the direct expense of competitors, which was not acceptable without further compensatory measures.
Tämän vuoksi Saksa on tukenut MobilComin rakenneuudistusta suoraan kilpailijoiden kustannuksella, mitä ei voida hyväksyä ilman suurempia vastasuoritteita.
V. GERMANY'S RESPONSE TO THE COMMENTS SUBMITTED BY THIRD PARTIES
V. SAKSAN VASTAUS KOLMANSIEN HUOMAUTUKSIIN
In response to the comments submitted by third parties, Germany argues that the second aid measure was necessary because in mid‐November 2002 the liquidity needed to maintain MobilCom's current business had run out.
Vastauksessaan kolmansien huomautuksiin Saksa totesi toisen tuen välttämättömyydestä, että MobilComin päivittäisen liiketoiminnan jatkamisen edellyttämät käteisvarat olivat loppuneet marraskuussa 2002.
Without the loan from the KfW consortium, MobilCom would have had to apply for insolvency immediately.
Ilman KfW-konsortion myöntämää lainaa MobilComin olisi täytynyt hakea välittömästi maksukyvyttömyystilaan asettamista.
In the event of an application for insolvency, MobilCom's management board estimated that a substantial proportion of customers would very rapidly be lost; a restructuring of MobilCom on the basis of an insolvency would thus have been impossible.
MobilComin hallituksen arvioiden mukaan maksukyvyttömyystilaan asettamista koskeva hakemus olisi johtanut nopeasti siihen, että suuri osa asiakkaista olisi menetetty, ja tämän seurauksena MobilComin rakenneuudistus ei olisi ollut mahdollista.
Germany further states that, in the settlement negotiations in the second half of September 2002, France Télécom always made it clear that it could undertake to release MobilCom from its UMTS commitments only if it could be certain that MobilCom would not need to seek insolvency within the periods in which challenges might be possible under insolvency law.
Saksa totesi lisäksi, että myös France Télécom teki sovintoneuvotteluissa syyskuun loppupuolella 2002 selväksi, että se voi sitoutua vapauttamaan MobilComin UMTS-sitoumuksista ainoastaan silloin, jos taataan, että MobilComin ei tarvitse hakea maksukyvyttömyystilaan asettamista maksukyvyttömyyslainsäädännössä säädettyjen valitusaikojen sisällä.
From the outset of the negotiations, therefore, France Télécom had wanted an outside expert's report giving a positive forecast for the continued existence of the business areas remaining to MobilCom and had demanded undertakings from third parties ensuring that the financing necessary for a successful reorganisation would be available.
Tämän vuoksi France Télécom pyysi heti neuvottelujen alussa asiantuntijalausuntoa siitä, että MobilComilla säilyvien liiketoiminta-alojen toiminnan jatkumista koskevat ennusteet ovat hyvät, ja vaati kolmansilta osapuolilta sitoumuksia, joilla taataan menestyksekkään saneerauksen edellyttämä rahoitus.
The loan of EUR 112 million granted for this purpose by the KfW consortium was accordingly made a condition of the MC Settlement Agreement.
Sen vuoksi KfW: n tähän tarkoitukseen myöntämä 112 miljoonan euron laina asetettiin MC Settlement Agreement -sopimuksen ehdoksi.
France Télécom also demanded that the necessary loan facilities be open for at least 18 months.
France Télécom vaati myös, että tarvittavien lainojen on oltava käytössä vähintään 18 kuukautta.
The fact that the loan and guarantee ran until 20 May 2004 meant, in Germany's view, that this demand had been met.
Tämä vaatimus täytettiin Saksan mukaan asettamalla lainojen ja takausten päättymispäiväksi 20 päivä toukokuuta 2004.
Germany also submits that the State guarantee was necessary for the granting of the loan.
Saksa väitti lisäksi, että valtiontakaus oli välttämätön lainan myöntämiseksi.
The loan contract with the KfW consortium required MobilCom to provide all the collateral it had at its disposal.
KfW-konsortion kanssa tehdyn lainasopimuksen mukaan MobilComin oli annettava kaikki käytettävissään olevat vakuudet.
But this was not enough to convince the consortium to grant the necessary funding.
Vakuudet eivät kuitenkaan olleet niin suuria, että KfW-konsortio olisi suostunut myöntämään tarvittavan rahoituksen niiden perusteella.
Despite intensive efforts on the part of the Federal Government to induce the banks in the consortium to assume a higher proportion of the risk, the banks insisted that there had to be a deficiency guarantee from the Federal Government and the Land of Schleswig-Holstein covering 80 % of the loan.
Vaikka liittovaltion hallitus pyrki voimakkaasti nostamaan pankkien omaa riskiä, konsortioon kuuluvat pankit vaativat, että lainasummasta 80 prosenttia on taattava liittovaltion ja Schleswig-Holsteinin osavaltion täytetakauksella.
Without this official cover for the loan (risk shield), none of the banks would have been prepared to provide funding for MobilCom, and MobilCom would have become insolvent.
Ilman valtion osallistumista tällä tavoin riskin kattamiseen yksikään pankeista ei olisi ollut valmis myöntämään MobilComille rahoitusta, minkä seurauksena MobilCom olisi ajautunut maksukyvyttömyystilaan.
On the question of whether the aid was limited to the minimum necessary, Germany argued that in the loan contract with the KfW consortium MobilCom undertook to use all net revenue from the sale of major physical or financial assets to redeem the loans, and thus also the State guarantee.
Tuen rajoittamisesta välttämättömään vähimmäismäärään Saksa totesi, että MobilCom oli KfW-konsortion kanssa tekemässään lainasopimuksessa sitoutunut siihen, että se käyttää kaikki olennaisen aineellisen ja/tai rahoitusomaisuuden myynnistä saamansa nettotulot lainojen takaisinmaksuun, jolloin myös valtiontakaus poistuu.
It also undertook to begin the sale of the landline network and the Internet business very soon.
Lisäksi MobilCom sitoutui aloittamaan nopeasti lankaverkko- ja Internet-toimintojen myynnin.
It began at once efforts to sell these assets and the UMTS assets. It disposed of them so quickly and so successfully that it was able to redeem the loan financing advanced and the State guarantees ahead of schedule.
MobilCom aloitti heti omaisuuden, myös UMTS-omaisuuden, myynnin valmistelun ja sai sen päätökseen niin nopeasti ja menestyksekkäästi, että jäljellä olevat lainamäärät oli mahdollista maksaa takaisin ja lopettaa takaukset ennen määräaikaa.
The sale of the landline business and the UMTS assets, and later the transfer of the Millenium shares, meant that the loan was gradually reduced, and the sale on 17 September 2003 of a stake in freenet.de AG ultimately brought it to zero.
Lankaverkkotoimintojen, UMTS-omaisuuden ja myöhemmin Millenium-osakkeiden myynnin myötä lainamäärää voitiin vähentää asteittain ja lopulta 17 päivänä syyskuuta 2003 toteutetun Freenet.de AG: n osakkeiden myynnin jälkeen poistaa kokonaan.
The State guarantee was thus in operation only for about half of the lifetime of the KfW loan.
Näin ollen valtiontakaus oli itse asiassa käytössä vain suunnilleen puolet KfW-lainan laina-ajasta.
It was not possible to realise the assets and thus to repay the State‐guaranteed loans more quickly.
Omaisuuden realisointi ja valtion takaamien lainojen takaisinmaksu ei olisi ollut mahdollista yhtään nopeammin.
This was true of the sale of the landline business, which was agreed in March 2003, the sale of the UMTS assets, which was agreed in May 2003, and the sale of MobilCom shares by the trustee, Dr Dieter Thoma, which was permissible only from April 2003 onwards (MobilCom had no power to instruct Dr Thoma; under his trustee contract with Gerhard Schmid and Millenium, he was obliged to obtain as high a price as possible).
Tämä koskee jo maaliskuussa 2003 sovittua lankaverkkotoimintojen myyntiä, toukokuussa 2003 sovittua UMTS-omaisuuden myyntiä ja myös Dieter Thoman edunvalvojana toteuttamaa MobilComin osakkeiden myyntiä, joka oli mahdollista vasta huhtikuusta 2003 alkaen; MobilComilla ei ollut oikeutta neuvoa Dieter Thomaa, jonka oli Gerhard Schmidin ja Milleniumin kanssa tekemänsä edunvalvontasopimuksen mukaan saavutettava mahdollisimman suuri myyntivoitto.
Germany contends that the same applied to the sale of the freenet shares.
Saksan mukaan tämä koski myös Freenet-osakkeiden myyntiä.
Under the German law governing limited companies, the management board had an obligation, in the interest of the company and its shareholders, to prevent any sale of its assets below their value.
Saksan osakeyhtiölain määräysten mukaan hallituksen olisi täytynyt yrityksen ja osakkeenomistajien etujen mukaisesti estää omaisuuden myynti alihintaan.
Germany states in particular that, at that time, the stake could have been sold quickly only through the stock market.
Saksa selittää yksityiskohtaisesti, että omistusosuuden nopea myynti kyseisenä ajankohtana olisi ollut mahdollista ainoastaan arvopaperipörssin kautta.
The market price of a freenet share was low, at about EUR 5, which gave a market value of EUR 68 million for the entire holding; if 76,1 % of freenet shares were to be disposed of rapidly, the price would probably have collapsed.
Freenetin osakkeiden pörssikurssi oli tuolloin alhainen, noin viisi euroa, jonka perusteella koko omistusosuuden pörssiarvo oli 68 miljoonaa euroa. Jos lyhyessä ajassa olisi myyty 76,1 prosenttia Freenetin osakkeista, kurssi olisi todennäköisesti laskenut.
And the company supervisory bodies would not have agreed to a sale in November 2002 because at that time France Télécom's general meeting had not yet approved the MC Settlement Agreement.
Lisäksi valvontaelimet eivät olisi hyväksyneet myyntiä marraskuussa 2002, koska France Télécomin yhtiökokous ei tuolloin ollut vielä hyväksynyt MC Settlement Agreement ‐sopimusta.
Germany submits that there were no alternative courses that would have enabled MobilCom to continue operating in the market.
Saksa totesi, että MobilComilla ei ollut vaihtoehtoja markkinoilla pysymiseksi.
Insolvency would, at best, have served the interests of competitors because MobilCom's clientele would readily have moved over to them.
Maksukyvyttömyys olisi ollut kilpailijoiden edun mukaista, sillä MobilComin asiakaskunta olisi siirtynyt niille.
But Germany contends that there was no justification for breaking up MobilCom through an insolvency.
Saksan mielestä ei kuitenkaan ollut perusteltua rikkoa MobilCom-konsernia asettamalla se maksukyvyttömyystilaan.
Instead, considerations of competition, infrastructure and the labour market argued in favour of the granting of a State guarantee.
Kilpailu-, infrastruktuuri- ja työmarkkinanäkökohdat ennemminkin puolsivat valtiontakauksen myöntämistä.
Germany initially maintained its view that substantial compensatory measures had already been taken, the main ones being the sale of the UMTS business, the sale of the landline business, the reduction in MobilCom's stake in freenet.de AG from a qualified majority to a financial holding only, and the closure of the Hallbergmoos and Karlstein sites.
Saksa pysyi aluksi kannassaan, jonka mukaan vastasuoritteita oli jo toteutettu merkittävässä määrin, erityisesti myymällä UMTS-toiminnot ja lankaverkkotoiminnot, pienentämällä MobilComin määräenemmistö Freenet.de AG: ssä pelkäksi rahoitusosuudeksi sekä sulkemalla Hallbermoosin ja Karlsteinin toimipisteet.
In direct talks held with Germany in January 2004, the Commission raised other possible compensatory measures, and in particular closure of MobilCom's online shops for a limited period of seven months, to which Germany initially agreed.
Tammikuussa 2004 Saksan kanssa käydyissä neuvotteluissa komissio otti kuitenkin esille muita mahdollisia vastasuoritteita, erityisesti MobilComin verkkokauppojen sulkemisen seitsemän kuukauden ajaksi, joihin Saksa suostui alun perin.
However, in April 2004 Germany informed the Commission that it could not make a definite commitment to close the online shops.
Huhtikuussa 2004 Saksa kuitenkin ilmoitti, ettei se voi luvata lopullisesti verkkokauppojen tilapäistä sulkemista.
ASSESSMENT OF THE MEASURES
TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI
Article 87(1) of the EC Treaty states that, save as otherwise provided in the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is incompatible with the common market, insofar as trade between Member States is affected.
n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The Commission notes that the question of Germany's application to the Commission for authorisation to extend the loan guarantees until 2007 is now closed because the loans were repaid on 22 September 2003, with the guarantee bonds subsequently being returned to the guarantors.
Komissio toteaa, että Saksan hakemus hyväksynnän saamiseksi lainoille myönnettyjen valtiontakausten jatkamiselle vuoteen 2007 asti on selvitetty sillä, että lainat maksettiin takaisin 22 päivänä syyskuuta 2003 ja takausasiakirjat palautettiin takausten myöntäjille.
Thus the Commission no longer has to consider this application.
Sen vuoksi komission ei tarvitse enää tehdä päätöstä tästä hakemuksesta.
The Commission approved the State guarantee on the EUR 50 million loan as rescue aid within the meaning of the Community guidelines on 21 January 2003.
Komissio hyväksyi 21 päivänä tammikuuta 2003 yhteisön suuntaviivojen nojalla 50 miljoonan euron lainalle myönnetyn takauksen pelastamistukena.
This aid need not, therefore, be considered afresh.
Sen vuoksi tätä tukea ei tarvitse arvioida uudestaan.
The State guarantee on the EUR 112 million loan as aid
Tuki 112 miljoonan euron lainalle myönnetyn valtiontakauksen muodossa
The Commission considers that it has been shown that the 80 % State guarantee on the EUR 112 million loan granted on 20 November constitutes aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Komissio katsoo, että 20 päivänä marraskuuta myönnetylle 112 miljoonan euron lainalle myönnetyn 80 prosentin valtiontakauksen on osoitettu olevan EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.
The guarantee was granted by the Federal Ministry of Finance and by the Ministry of Economic Affairs, Technology and Communications of the Land of Schleswig‐Holstein, both of which are State authorities.
Takauksen myöntämisestä vastasi kaksi valtion virastoa, Saksan liittotasavallan valtiovarainministeriö sekä Schleswig-Holsteinin osavaltion talous-, teknologia- ja liikenneministeriö.
The aid must therefore be considered as having been granted by the State.
Sen vuoksi se on valtion myöntämää.
State guarantees generally fall within the scope of Article 87(1) if no market premium is paid and trade between Member States is affected.
Valtiontakaukset kuuluvat periaatteessa EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos niistä perittävät maksut eivät ole markkinoilla noudatettavien maksujen mukaisia ja ne vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
The Commission takes the view that the premium paid for the State guarantee was not a market premium.
Komissio katsoo, että valtiontakauksesta maksettu palkkio ei ollut markkinakäytännön mukainen.
Germany stated that the premium which MobilCom had to pay to the Federal Government for the guarantee was 0,8 % per annum plus an application fee of EUR 25000 in each case.
Saksa on ilmoittanut, että MobilComin oli maksettava takauksesta liittovaltiolle palkkiota 0,8 prosenttia vuodessa. Lisäksi oli maksettava 25000 euron hakemuspalkkio.
Rather, Germany itself always refers to the guarantee on the second loan too as ‘aid’.
Päinvastoin Saksa on viitannut koko ajan myös toisen lainan takaukseen tukena.
Against this background, and given MobilCom's difficult economic situation and the fact that it was on the brink of insolvency, the Commission concludes that the premium did not reflect the risk that the Federal Government and the Land were running by giving the guarantee; no private investor would have granted a guarantee on those terms.
Näiden seikkojen perusteella ja ottaen huomioon MobilComin vaikean taloudellisen tilanteen ja sen, että yritys oli maksukyvyttömyyden partaalla, komissio päättelee, että palkkiot eivät vastaa riskiä, jonka takauksen myöntäminen aiheutti liittovaltiolle ja osavaltiolle, ja että yksikään yksityinen markkinatoimija ei olisi myöntänyt takausta näillä ehdoilla.
The guarantee thus conferred a selective advantage on MobilCom which it would not have received under normal market conditions.
MobilCom sai näin ollen takauksesta valikoivaa hyötyä, jota yritys ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa.
In particular, its access to borrowing was improved.
Erityisesti yrityksen lainansaantimahdollisuudet parantuivat.
MobilCom was in financial distress and the guarantee enabled it to obtain loans on terms that did not correspond to its real financial position or to the risk accepted by a lender lending to a firm in a comparable position without a State guarantee.
Takauksen ansiosta taloudellisissa vaikeuksissa ollut MobilCom pystyi saamaan lainan ehdoilla, jotka eivät vastanneet sen todellista taloudellista tilannetta eivätkä riskiä, jonka lainanmyöntäjä olisi ottanut myöntäessään lainan vastaavassa taloudellisessa tilanteessa olevalle yritykselle ilman valtiontakausta.
Under normal market conditions, few banks will refuse to grant a loan to a firm if reimbursement is guaranteed by the State.
Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa vain harvat pankit kieltäytyvät lainan myöntämisestä yritykselle, jos valtio takaa sen takaisinmaksun.
Moreover, the guarantee may affect competition and trade between Member States.
Lisäksi takaus voi vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
MobilCom provides second‐generation GSM mobile telephony services throughout Germany.
MobilCom tarjoaa toisen sukupolven GSM-matkaviestintäpalveluja koko Saksan alueella.
The loan guarantee granted by Germany improved MobilCom's competitive position and is such as to have an adverse effect on the ability of other second‐generation mobile telephony providers to compete.
Saksan myöntämä lainatakaus on parantanut MobilComin kilpailuasemaa ja on sen vuoksi omiaan vaikuttamaan muiden toisen sukupolven matkaviestintäpalvelujen tarjoajien kilpailumahdollisuuksiin.
The guarantee also helped to reinforce MobilCom's position at Community level because it made it less likely that providers from other Member States might set up or expand operations in Germany.
Takaus auttoi myös vahvistamaan MobilComin asemaa yhteisön tasolla, sillä se rajoitti muista jäsenvaltioista tulevien palveluntarjoajien mahdollisuuksia tulla Saksan markkinoille tai laajentaa asemaansa niillä.
On the Community telecommunications market there is intense competition between providers from different Member States.
Yhteisön telemarkkinoilla on voimakasta kilpailua eri jäsenvaltioista tulevien operaattoreiden välillä.
Many of MobilCom's current or potential competitors in the provision of second‐generation mobile telephony services are firms with their head offices in other Member States (e.g. O2, E‐Plus, Vodafone D2, Talkline and Debitel).
Monet MobilComin (todelliset tai mahdolliset) kilpailijat toisen sukupolven matkaviestintäpalvelujen tarjoamisen alalla ovat yrityksiä, joiden pääkonttori sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa (esim. O2, E-Plus, Vodafone D2, Talkline ja Debitel).
The State guarantee accordingly constitutes State aid caught by Article 87(1) of the EC Treaty.
Tästä syystä myönnetty valtiontakaus on EY: n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
The Commission takes the view that the loan on which the guarantee was granted does not itself contain any aid element.
Komission mielestä taattuun lainaan ei sisältynyt takauksen lisäksi muuta tukea.
The guarantee meant that the loan was secured in line with market requirements.
Laina taattiin takauksella markkinoilla tavanomaisella tavalla.
The interest rate charged to MobilCom on the EUR 112 million loan (2,5 % per annum above Euribor) was comparable to interest rates charged in the case of healthy firms and was not below the Commission's reference rates.
MobilComilta 112 miljoonan euron lainasta peritty korko (euribor + 2,5 prosenttia vuodessa) oli myös verrattavissa terveiltä yrityksiltä perittävään korkoon eikä se ollut komission soveltamaa viitekorkoa alhaisempi.
Compatibility with the common market
Soveltuvuus yhteismarkkinoille
Article 87 of the EC Treaty lays down exceptions to the principle that State aid is incompatible with the common market.
n perustamissopimuksen 87 artiklassa sallitaan poikkeuksia periaatteesta, jonka mukaan valtiontuet eivät sovellu yhteismarkkinoille.
It has to be considered first of all whether the aid at issue here is compatible with the common market under Article 87(2).
Tuet voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi 87 artiklan 2 kohdan poikkeusten nojalla.
But the aid is not (a) aid having a social character and granted to individual consumers; (b) aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences; or (c) aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany.
Kyseessä oleva tukitoimenpide ei kuitenkaan ole luonteeltaan sosiaalinen tuki eikä sitä myönnetä yksittäisille kuluttajille (a alakohta), sitä ei ole tarkoitettu luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi (b alakohta) eikä sitä ole tarkoitettu Saksan liittotasavallan tiettyjen alueiden talouden tukemiseksi (c alakohta).
Turning to Article 87(3) of the EC Treaty, the exemptions provided for in subparagraphs (a) and (c) (regional aspect) are not applicable since the aid to MobilCom is not intended to facilitate the development of a specific economic area.
Poikkeukset ovat mahdollisia myös perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan nojalla (alueellinen näkökohta), joita ei kuitenkaan voida soveltaa tässä tapauksessa, koska MobilComille myönnetyn tuen tarkoituksena ei ole tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistäminen.
The exemptions provided for in Article 87(3)(b) and (d) do not apply either.
Myöskään 87 artiklan 3 kohdan b ja d alakohdan poikkeuksia ei voida soveltaa.