natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The patients had increased non-essential amino acid, triacylglycerol and fatty acid levels, and decreased plasma levels of phosphatidylcholines and practically all essential amino acids.
Potilaiden ei-välttämättömien aminohappojen, triasyyliglyserolien ja rasvahappojen plasmapitoisuudet olivat kohonneet, kun taas fosfatidyylikoliinien ja lähes kaikkien välttämättömien aminohappojen pitoisuudet olivat alentuneet.
Lysinuric protein intolerance (LPI) is a recessively inherited disorder characterised by reduced plasma and increased urinary levels of cationic amino acids (CAAs), protein malnutrition, growth failure and hyperlipidemia.
Lysinuurinen proteiini-intoleranssi (LPI) on peittyvästi periytyvä sairaus, jossa kationisten aminohappojen pitoisuudet ovat plasmassa matalat ja virtsassa korkeat ja potilailla esiintyy proteiinialiravitsemusta, kasvuhäiriöitä ja hyperlipidemiaa.
Accordingly, it can be hypothesised that the patients have increased autophagy, inflammation, oxidative stress and apoptosis, leading to hepatic steatosis, uremic toxicity and altered intestinal microbe metabolism.
Tulosten perusteella näyttää siltä, että LPI-potilailla on lisääntynyt autofagia, tulehdustila, oksidatiivinen stressi ja apoptoosi, jotka voivat johtaa maksan steatoosiin, toksisten aineiden kerääntymiseen veressä ja muuttuneeseen suolistomikrobien metaboliaan.
The transcriptomes, metabolomes and lipidomes were analysed in whole-blood cells and plasma using RNA microarrays and gas or liquid chromatography-mass spectrometry techniques, respectively.
Kokoveren soluista ja plasmasta analysoitiin RNA-mikrosiruja ja kaasu- tai nestekromatografia-massaspektrometriatekniikoita käyttämällä transkriptomit, metabolomit ja lipidomit.
Altered levels of transcripts participating in amino acid transport, immune responses, apoptosis and pathways of hepatic and renal metabolism were identified in the LPI whole-blood cells.
Kokoveren soluista löydettiin aminohappokuljetukseen, immuunivasteisiin, apoptoosiin sekä maksa- ja munuaismetaboliareitteihin liittyviä transkripteja, joiden tasot olivat muuttuneet potilailla.
This is a significant finding and in combination with our other results (II) provides first evidence of selection in avian nest construction.
Tämä on merkittävä löytö, sillä yhdistettynä muihin tuloksiimme (II), se on ensimmäinen todiste valinnan vaikutuksesta lintujen pesänrakennuskäyttäytymiseen.
Nests of the order Passeriformes are the most varied out of any group of birds.
Varpuslintujen (Passeriformes) pesissä on kaikista lintulahkoista eniten vaihtelua.
Experimental studies are warranted to determine the selective advantage provided by the nest feather content, for it appears to become beneficial only after the offspring have left the nest.
Kokeelliset tutkimukset ovat tarpeen selvittämään pesähöyhenten aiheuttama suotuisa vaikutus, josta on hyötyä vasta sen jälkeen, kun poikaset lähtevät pesästä.
Variation in nest size is hypothesised to relate to varying requirements for insulation due to differences in latitude or ambient temperature.
Pesien koonvaihtelun on arveltu liittyvän erilaisiin pesäneristystarpeisiin, jotka johtuvat maantieteellisen sijainnin tai lämpötilan eroista.
Because repeatability sets the upper limit for heritability, it provides a reasonable stepping-stone for further analysis of heritability.
Koska toistuvuus määrittää periytyvyyden ylärajan, siitä on perusteltua aloittaa tutkittaessa piirteen tai käyttäytymisen periytyvyyttä.
By means of an experimental set-up, I discovered that the height of the nest material is likely to have only a negligible effect on nest thermoregulation (I).
Kokeellisen tutkimuksen avulla havaitsin, että pesän korkeudella on vähäinen vaikutus pesän lämmönsäätelyominaisuuksiin (I).
In chapters II-IV, my objective was to determine the evolutionary potential of variation in nest construction.
Osajulkaisuissa II-IV tutkin pesänrakennuksen vaihtelun evolutiivista potentiaalia.
I found that although nest characteristics were not related to nestling survival, the propensity to use feathers in the nest significantly increased recruitment probability.
Havaitsin, että vaikka pesänpiirteet eivät vaikuttaneet pesäpoikasten todennäköisyyteen selviytyä, höyhenten osuus pesässä lisäsi merkitsevästi poikasten rekrytointitodennäköisyyttä lisääntymispopulaatioon.
I found that nest ornamentation, nest height and the proportion of feathers in the nest are repeatable female traits (II, III), and provided first pedigree-wide quantitative genetic evidence of heritability in avian nest construction (II).
Havaitsin, että pesänkoristelu, pesän korkeus sekä höyhenten osuus pesästä ovat toistuvia piirteitä naarailla (II, III), ja löysin kvantitatiivisen genetiikan keinoin todisteita pesänrakennuskäyttäytymisen periytyvyydestä (II).
Nest ornaments are conspicuous material placed on top of the nest, typically feathers (which I focused on here), but can also be flower petals, human-made material, colourful plastics or other unusual material.
Keskityin tässä osajulkaisussa pesäkoristeisiin, jotka ovat pesän päälle aseteltuja näyttäviä sulkia ja höyheniä, mutta koristeet voivat olla myös muuta materiaalia, kuten kukkien terälehtiä, keinotekoista materiaalia, värikästä muovia tai muuta harvoin tavattua pesämateriaalia.
In the present thesis, I investigated the causes and consequences of the variation in nest size and components in a population of blue tits, Cyanistes caeruleus, in Southern Finland.
Väitöskirjassani tutkin sinitiaisten (Cyanistes caeruleus) pesien koko- ja materiaalivaihtelun syitä ja seurauksia luonnonpopulaatiossa Etelä-Suomessa.
In line with the hypothesis, I expected the increased insulatory capacity of the experimentally enlarged nests to be reflected in nestling development and/ or in improved female somatic condition due to a reduced requirement for nest attendance.
Tämän hypoteesin perusteella oletin, että kokeellisesti suurennettu pesä loisi suotuisammat olosuhteet poikasten kehitykselle ja/ tai edellyttäisi vähemmän naaraan läsnäoloa pesässä.
In chapter II, I regarded the nest size and material components as potential invididual traits, whereby I studied the between-individual consistency (repeatability) and heritability in these nest characteristics by means of quantitative genetics.
Osajulkaisussa II käsittelin kvantitatiivisen genetiikan keinoin pesän kokoa ja materiaalisisältöä mahdollisina yksilöllisinä piirteinä tutkimalla näiden ominaisuuksien yksilöiden välistä toistuvuutta (repeatability) ja periytyvyyttä.
I also found that nest ornamentation and the proportion of feathers in the nest formed an extended phenotype syndrome, a term which was introduced here.
Lisäksi havaitsin, että pesänkoristelu ja pesän höyhenten osuus korreloivat keskenään ja muodostivat yhdessä käyttäytymissyndrooman, jota kutsuimme tässä yhteydessä laajennetuksi fenotyyppisyndroomaksi.
The bird nest functions as a receptacle for the eggs and young and as such determines successful reproduction.
Linnunpesä suojaa munia ja poikasia sääolosuhteilta sekä ympäristön uhilta ja määrittää näin lisääntymismenestystä.
I investigated whether nest characteristics have consequences on female fitness by studying her reproductive success in terms of nestling survival and offspring recruitment.
Selvitin, onko pesänpiirteillä yhteyksiä kelpoisuuteen tutkimalla naaraan lisääntymismenestystä.
I found that nest ornamentation was a repeatable behaviour in female blue tits, which contradicts with other studies conducted in a different population of blue tits, in which feather ornaments were provided by males, not females.
Havaitsin, että pesänkoristelu on toistuva piirre sinitiaisnaarailla, mikä on ristiriidassa aiemmin julkaistujen tutkimusten kanssa, joiden mukaan sinitiaiskoiraat koristelevat pesän sulilla.
In chapter III, I studied nest ornamentation in blue tits and the behavioural correlations between the different nest traits.
Kolmannessa osajulkaisussa tutkin sinitiaisten pesänkoristelua sekä yksilöllisten pesänpiirteiden välisiä keskinäisiä korrelaatioita.
Intriguingly, variation in size and components can be observed both between and within species nest design.
Pesien koot ja kompositiot vaihtelevat niin lajiensisäisesti kuin lajien välillä.
In chapter IV, I studied selection in blue tit nest construction.
Osajulkaisussa IV tutkin valintaa sinitiaisten pesänrakennuskäyttäytymisessä.
Moreover, I discovered that the modestly heritable trait in female blue tits has consequences for female fitness and is thus subject to selection (IV).
Lisäksi havaitsin, että höyhenten osuus pesässä on naaraan piirre, jolla on periytyvyyden lisäksi vaikutuksia tämän kelpoisuuteen, mikä tarkoittaa, että se on valinnan kohteena (IV).
Other studies have found that instead of an increase in nest height, which is mostly contributed to by the base layer of moss and grass, more important to insulation are the mass and material components of the nest cup lining.
Muiden tutkimusten mukaan pesän pintakerroksen paksuus ja materiaalit vaikuttavat enemmän pesän eristysominaisuuksiin kuin pesän korkeus, josta suurin osa koostuu sammaleisesta pohjakerroksesta, jolla on lähinnä rakenteellinen tehtävä.
In chapter I, I studied the effects of an experimental manipulation of nest size (height of the nest material within the nest box) on different breeding parameters related to nestling growth and female somatic condition.
Ensimmäisessä osajulkaisussa tutkin kokeellisen pesänkorkeusmanipulaation (pesän korkeus linnunpöntön sisällä) vaikutuksia poikasten kasvuun ja naaraiden somaattiseen kuntoon.
Through nest construction birds are able to extend control over the environment and to create a suitable microclimate for incubation and nestling development.
Rakentamalla pesän linnut luovat sopivat olosuhteet haudonnalle ja jälkeläisten kehitykselle.
Blue tit chicks are ectothermic until they reach 7-8 days of age and rely mainly on the female’s body heat until then to maintain their body temperature.
Sinitiaisten poikaset ovat vaihtolämpöisiä ensimmäisen elinviikkonsa ajan, jolloin niiden kehonlämmön ylläpitäminen edellyttää vanhemman, yleensä naaraan, läsnäoloa.
In this thesis, I investigated some of the causes and consequences of variation in blue tit nest construction.
Väitöskirjassani tutkin sinitiaisten pesien vaihtelun syitä ja seurauksia.
Species across taxa and the vast majority of birds build nests for reproduction.
Sinitiaisten pesänrakennuskäyttäytymisen vaihtelun syyt ja seuraukset Useat eläinlajit ja miltei kaikki linnut rakentavat pesiä lisääntymiseen.
I found little support for the thermoregulation hypothesis as only the nestling tail length increased significantly in experimentally enlarged nests.
Tulokseni eivät olennaisesti tukeneet hypoteesiä, jonka mukaan suurempi pesä olisi eristysominaisuuksiltaan pientä parempi.
However, my finding that the proportion of feathers forms an extended phenotype syndrome with nest ornamentation implies a limitation in the range of adaptive response to environmental change (IV).
Havaittu pesänrakennussyndrooma (eli keskenään korreloivat pesänpiirteet) vihjaa, että sinitiaisten vaste pesimisympäristön muutokseen voi olla rajallinen, ainakin jos pesänpiirteet korreloivat fenotyypin lisäksi myös geneettisellä tasolla.
I found that both nest size and the proportion of feathers were repeatable female traits, and by further analysis, discovered that the latter was also a modestly heritable (albeit not statistically significant) trait limited to females in blue tits.
Havaitsin, että sekä pesän koko että höyhenten osuus pesämateriaaleista olivat toistuvia (eli yksilöllisiä) piirteitä sinitiaisnaarailla.
The time-period selected for the study is 2011-2018.
Tutkimuksen aikaperiodi kattaa vuodet 2011-2018.
This study is conducted as a quantitative study.
Tutkimus toteutetaan kvantitatiivisena tutkimuksena.
Transaction costs are not used in the calculations, as it is difficult to evaluate them.
Kaupankäyntikuluja ei huomioida laskelmissa, niiden hankalan arvioinnin takia.
Results for the momentum spillover effect are more conflicting.
Tulokset momentum spillover -efektin osalta ovat ristiriitaisemmat.
Momentum is a frequent subject in the finance literature, and it has been found in many asset-classes and markets.
Momentum on rahoituskirjallisuudessa usein esiintyvä ilmiö, joka on löydetty useilta markkinoilta ja useissa omaisuusluokissa.
From an investor’s standpoint, it is better to invest only in the winner-portfolio in the case of momentum spillover.
Sijoittajan näkökulmasta paras vaihtoehto olisi sijoittaa vain voittajaportfolioon spillover-tuottojen maksimoimiseksi.
The significance of the momentum and momentum spillover returns are studied using linear regression models.
Tuottojen tilastollista merkitsevyyttä tutkitaan lineaarisilla regressiomalleilla.
Returns for the zero-cost strategy decline as holding periods increase, which is driven by decreasing returns in the winner-portfolio and increasing returns in the loser-portfolio.
Nollakustannusportfolioiden tuotot laskevat pitoajan kasvaessa, mikä johtuu voittajaportfolion tuottojen laskusta ja häviäjäportfolion tuottojen noususta.
The economic significance of the spillover is not clear if transaction costs are considered.
On epäselvää, kuinka merkittäviä spillover-tuotot ovat kaupankäyntikulujen jälkeen.
Risk-adjusted returns indicate similar results.
Riskikorjatut tuotot vahvistavat tätä tulosta.
Data for this study consists of euro-denominated corporate bonds issued by non-financial Eurozone issuers.
Aineisto koostuu euroalueen yritysten velkakirjoista, jotka on laskettu liikkeelle euroissa.
Spillover returns are quite robust to the different risk-factor models.
Spillover-tuotot ovat tilastollisesti merkitseviä eri riskimallien osalta.
Risk-adjusted returns are calculated for the different strategies using the Sharpe ratio.
Strategioille lasketaan myös riskikorjatut tuotot Sharpen lukua käyttäen.
Momentum returns for corporate bonds tend to be stronger in the first months of the strategy and decline as holding periods increase.
Momentum-tuotot velkakirjoissa ovat yleensä korkeimmillaan portfolion ensimmäisinä kuukausina ja ne laskevat pitoajan kasvaessa.
The results give evidence of a momentum effect in European corporate bonds.
Tulokset antavat vahvoja viitteitä momentum-ilmiön esiintymisestä eurooppalaisissa yritysvelkakirjoissa.
The second model adds stock-market factors.
Toisessa mallissa lisätään osakemarkkinoiden riskitekijöitä malliin.
The study begins by forming momentum portfolios and calculating excess returns for different momentum strategies.
Aluksi muodostetaan eri strategioille momentumportfoliot, joille lasketaan tuotot ylituottomuodossa.
A third model adds an equity momentum factor.
Kolmas malli lisää osakemomentum-tekijän.
Although there is evidence of a spillover effect, it is not as strong as the pure bond momentum strategy.
Tulokset antavat viitteitä spillover-efektistä, mutta ilmiö on selvästi heikompi kuin puhdas momentum-ilmiö.
Returns are positive and quite close to bond momentum returns in risk-adjusted terms.
Strategian tuotot ovat selkeästi positiiviset ja riskikorjattuna lähellä momentum-tuottoja.
Returns in the zero-cost portfolio decline as holding periods increase, similarly to bond momentum strategies.
Nollakustannusportfolioiden tuotot ovat laskevia pitoajan kasvaessa, samoin kuin velkakirjojen momentum-tuotot.
The first model includes bond-market factors.
Ensimmäinen faktorimalli testaa tuottojen merkitsevyyttä velkakirjamarkkinan riskitekijöillä.
The purpose of this study is to investigate momentum returns in European corporate bonds.
Tämän tutkimuksen ensimmäinen tavoite on tutkia momentum-ilmiön esiintymistä eurooppalaisissa velkakirjoissa.
Past studies have also documented a momentum spillover effect, where the momentum returns of a stock spill over to the corporate bond returns of the same company.
Aiemmissa tutkimuksissa on havaittu, että momentum-tuotot saattavat siirtyä yrityksen osaketuotoista sen velkakirjojen tuottoon (momentum spillover).
Previous studies have shown that corporate bonds also exhibit momentum.
Aiemmat tutkimukset ovat löytäneet momentum-ilmiön myös yritysvelkakirjoista, erityisesti Yhdysvaltojen markkinoilla.
The association between early life physical activity and midlife cognitive performance - The Cardiovascular Risk in Young Finns Study
Lapsuuden, nuoruuden ja varhaisen aikuisuuden liikunta-aktiivisuuden yhteys keski-iän kognitiiviseen toimintaan Lasten Sepelvaltimotaudin Riskitekijät (LASERI) - tutkimus
Participants (n=591) were randomised into an intervention or a control group.
Tutkittavat (n=591) satunnaistettiin interventio- tai kontrolliryhmään.
In addition, it aimed to determine factors predicting high adherence to preventive activities.
Lisäksi tarkoituksena oli selvittää, mitkä tekijät ennustavat korkeaa osallistumisaktiivisuutta kaatumisenehkäisyinterventioon.
The intervention group received a multifactorial fall prevention programme including geriatric assessment, individual guidance on fall and fracture prevention, group- and home-based physical exercise, psychosocial group activities, lectures and home hazards assessment.
Interventioryhmäläiset osallistuivat laaja-alaiseen kaatumisenehkäisyohjelmaan, johon sisältyi geriatrin arviointi, yksilöllistä neuvontaa kaatumisten ja murtumien ehkäisystä, ryhmäliikuntaa, kotivoimistelua, psykososiaalista ryhmätoimintaa, luentoja sekä kodin vaaratekijöiden kartoitus.
However, in subgroup analyses, depressive symptoms reduced statistically significantly more among the men and older participants of the intervention group compared to the control group.
Alaryhmäanalyyseissa selvisi kuitenkin, että masennusoireet vähenivät tilastollisesti merkitsevästi enemmän interventioryhmän miehillä sekä yli 75-vuotiailla kuin kontrolliryhmän vastaavissa alaryhmissä.
In addition, depression or a high amount of depressive symptoms and fear of falling may hinder participation in preventive activities.
Lisäksi sekä masennus tai masennusoireet ja kaatumisen pelko voivat rajoittaa yksilön osallistumista kaatumisenehkäisyohjelmiin.
According to previous studies, they may increase the risk of falls and injurious falls.
Aikaisemmissa tutkimuksissa molempien on todettu lisäävän kaatumisten vaaraa.
More attention should be focused on adherence, especially among the aged with functional disabilities.
Erityisesti huonokuntoisten iäkkäiden osallistumisaktiivisuutta tulisi edistää.
Volunteers aged 65 or over, who had fallen during the year previous to randomisation were recruited.
Tutkimukseen osallistui vapaaehtoisia, jotka olivat kaatuneet vähintään kerran tutkimusta edeltävän vuoden aikana.
The study aimed to assess the effects of multifactorial fall prevention on the psychological risk factors of falling (depressive symptoms and fear of falling) among the community-dwelling aged at increased risk of falling.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää laaja-alaisen kaatumisenehkäisyohjelman vaikutuksia kaatumisten psyykkisiin vaaratekijöihin: masennusoireisiin ja kaatumisen pelkoon.
The Effects of Multifactorial Fall Prevention on the Psychological Risk Factors of Falling
Laaja-alaisen kaatumisenehkäisyohjelman vaikutukset kaatumisten psyykkisiin vaaratekijöihin jäivät vähäisiksi.
Psychological factors, such as depression or depressive symptoms and fear of falling are linked to falls among the aged.
<b>Laaja-alaisen kaatumisenehkäisyn vaikutukset kaatumisten psyykkisiin vaaratekijöihin</b> Psyykkiset tekijät, kuten masennus tai masennusoireet ja kaatumisen pelko ovat yhteydessä kaatumisiin ikääntyneillä.
Despite the severe consequences of both conditions and their high prevalence among the aged, they have rarely been studied in the context of fall prevention.
Psyykkisiä tekijöitä on harvoin tutkittu kaatumisten ehkäisyn yhteydessä, huolimatta niiden vakavista seurauksista ja yleisyydestä ikääntyneiden keskuudessa.
The data on psychological risk factors of falling were collected by self-rated questionnaires.
Aineisto kerättiin itse täytettävin lomakkein.
Female gender, high physical and cognitive abilities and low self-perceived probability of falling were independent predictors of higher adherence in organised activities.
Kaatumisenehkäisyohjelmaan osallistumista puolestaan lisäsivät naissukupuoli, korkea kognitiivinen ja fyysinen toimintakyky ja vähäiseksi koettu kaatumisen todennäköisyys.
Multifactorial fall prevention was not effective in reducing depressive symptoms or fear of falling compared to one-time counselling in the total sample.
Kun tarkasteltiin koko aineistoa, laaja-alaisella kaatumisenehkäisyohjelmalla ei ollut kertaneuvontaa suurempaa vaikutusta masennusoireisiin tai kaatumisen pelkoon.
This dissertation is part of the FinnBrain Birth Cohort Study, which recruited 3808 families between years 2012–2015.
Väitöskirja on osa FinnBrain-syntymäkohorttitutkimusta, johon on rekrytoitu 3808 perhettä vuosina 2012–2015.
There was no interaction between these genetic predispositions and maternal stress during pregnancy, but sex differences were noted.
Näillä geneettisillä alttiuksilla sekä äidin raskaudenaikaisella stressillä ei todettu yhteisvaikutusta, mutta sukupuolieroja havaittiin.
In this study, it was shown that in addition to the previously known risk factors (e.g. the number of siblings, shorter duration of breastfeeding), maternal prenatal psychological distress was associated with an increased risk for recurrent respiratory infections in children.
Tässä tutkimuksessa osoitettiin, että jo tunnettujen riskitekijöiden (esim. sisarusten lukumäärä, imetyksen lyhyempi kesto) lisäksi äidin raskaudenaikainen stressi oli yhteydessä lapsen suurentuneeseen riskiin sairastaa toistuvia hengitystieinfektioita.
Exposure of the fetus to maternal psychological distress during pregnancy may alter fetal biology and thus predispose the fetus to subsequent illnesses such as childhood recurrent respiratory infections.
Sikiön altistuminen äidin psykologiselle stressille raskauden aikana saattaa muuttaa sikiön biologiaa altistaen myöhemmille sairauksille kuten toistuville hengitystieinfektioille.
This prospective cohort-based study followed the symptoms of anxiety and depression in mothers, partnership satisfaction and the occurrence of children’s recurrent respiratory tract infections from the 14th week of pregnancy until the child was two years old.
Tässä prospektiivisessa syntymäkohortissa seurattiin äitien ahdistus- ja masennusoireita, parisuhdetyytyväisyyttä 14. raskausviikolta siihen asti, kun lapsi oli kahden vuoden ikäinen.
In addition, we found that in children, whose mothers had prenatal psychological distress, had a reduced cortisol response in the stress test depending on if the child had a concomitant rhinovirus infection.
Lisäksi havaitsimme, että lapsilla, joiden äideillä oli ollut raskausaikana stressioireita, todettiin alentunut kortisolivaste stressikokeessa, mikäli lapsella oli samanaikainen rinovirusinfektio.
Genetic variations in the IFI44L gene, part of the type I interferon pathway, associated with an increased susceptibility to respiratory infections and acute otitis media.
Geneettiset vaihtelut tyypin I interferonivasteeseen liittyvässä IFI44L-geenissä lisäsivät alttiutta hengitystieinfektioille ja välikorvatulehduksille.
We also investigated the relationship between genetic susceptibility to respiratory infections and the interaction between genetic susceptibility and maternal prenatal psychological distress.
Tutkimme myös geneettistä alttiutta hengitystieinfektioille ja geneettisen alttiuden sekä äidin raskaudenaikaisen stressin yhteisvaikutusta.
This work provides new preventive strategies for recurrent upper respiratory tract infections in children and offers new insights into the interactions between stress and immune systems
Tämä tutkimus tuo uutta tietoa lasten toistuvien hengitystieinfektioiden ennaltaehkäisyyn sekä tuo tietoa stressinsäätely- ja immuunipuolustusjärjestelmien välisen vuorovaikutuksen kehittymisestä.
In a smaller subset of the Cohort, we investigated the association of maternal prenatal psychological distress on cortisol production in 10-week-old children.
Pienemmässä kohortin osajoukossa tutkimme äidin raskaudenaikaisen stressin vaikutusta 10 viikon ikäisten lasten kortisolin tuotantoon stressikokeessa.