natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since full and half-siblings differ in terms of relatedness and childhood backgrounds, it is possible to get better insights into mechanisms of fertility transmission, and better consider today’s heterogeneity in families.
Tutkimalla täys- ja puolisisaruksia erikseen huomioidaan perheiden moninaisuus aiempaa tutkimusta paremmin, sekä voidaan tarkemmin arvioida syntyvyyden taustamekanismeja, sillä paitsi sukulaisasteeltaan, eroavat täys- ja puolisisarukset usein myös kasvuympäristöltään.
Associations between half-siblings and fertility timing were examined by regressing the cumulative number of children over the participants’ reproductive age by the number of half-siblings.
Lisäksi regressiomalleilla tarkasteltiin puolisisarusten yhteyttä lapsensaannin ajoittumiseen naisilla ja miehillä hedelmällisen elämän aikana.
Half-siblings were differently associated with fertility between sexes.
Lisäksi tutkitaan puolisisarusten yhteyttä syntyvyyden ajoittumiseen.
No previous research was found on the topic.
Aiempaa tutkimusta aiheesta ei löydetty.
The 2016 reports were the latest reports available at the time of the data collection.
Vuoden 2016 raportit olivat uusimmat saatavilla olevat raportit materiaalin keräämisen aikaan.
The number of cases is limited to three based on theoretical guidance.
Tapausten määrä on rajattu kolmeen teoriapohjaisin perustein.
The topic relates to theories of globalization, privatization of power, global development policy, global governance and both mainstream as well as critical corporate responsibility theories.
Aihe liittyy globalisaatiota, vallan yksityistämistä, globaalia kehityspolitiikkaa ja globaalia hallintaa käsitteleviin teorioihin sekä niin valtavirtaiseen yritysvastuuajatteluun kuin kriittisiin yritysvastuuteorioihin.
A multiple-case study approach was chosen as no single company seems to provide a unique case enough on its own.
Lähestymistavaksi valittiin monitapaustutkimus, koska mikään yksittäinen yritys ei vaikuttanut riittävän ainutlaatuiselta tapaukselta.
Also, reporting of progress is fuzzy and is not based on actual measurements of long-term development impacts.
Raportointi edistymisestä on epämääräistä, eikä usein pohjaudu todellisiin pitkäaikaisten kehitysvaikutusten mittauksiin.
This thesis relies on a relatively wide theoretical discussion.
Tämän tutkielma tukeutuu verraten laajaan teoreettiseen keskusteluun.
The purpose of this thesis is to understand what possibilities and limitations there may be related to companies taking a role as development actors through the Agenda 2030.
Tutkimuksen tarkoitus on ymmärtää mitä mahdollisuuksia ja rajoituksia liittyy siihen, että yritykset ottavat roolia kehitystoimijoina Agenda 2030:n kautta.
The three case companies Dell, HP and Lenovo are the largest in PC manufacturing and together they represent over half of the global business.
Tutkimukseen valittiin kolme suurinta PC-valmistajaa Dell, HP ja Lenovo, jotka yhdessä edustavat yli puolta alan globaalista kaupasta.
At best, companies can add resources to development cooperation, but by putting the company and its priorities in the center of the planning, they often disregard a true development focus and the development opportunities in their activities.
Parhaimmillaan yritykset voivat tarjota lisäresursseja kehitysyhteistyöhön, mutta koska ne asettavat omat tarpeensa suunnittelun keskiöön, niiltä jää usein huomiotta toiminnan todelliset kehitysvaikutukset ja niihin liittyvät mahdollisuudet.
This is a multiple-case study about how large international PC manufacturers’ commitment to the UN Sustainable Development Goals (SDGs) are reflected in the companies: what new activities have been triggered, whom do companies seek to benefit with these activities, and how the companies measure their progress towards the SDGs.
Tämä on monitapaustutkimus siitä, miten suurten kansainvälisten PC-valmistajien sitoutuminen YK:n kestävän kehityksen tavoitteisiin näkyy yrityksissä: mitä uusia toimenpiteitä yritykset ovat aloittaneet näiden pohjalta, keitä yritykset pyrkivät hyödyttämään näillä toimenpiteillä, ja kuinka yritykset mittaavat edistymistään kestävän kehityksen tavoitteita kohti.
The document analysis consisted of a content analysis of the chosen materials of each company separately and a thematic analysis for grouping the findings from all cases into themes of information.
Dokumenttianalyysi koostui yrityskohtaisista sisällönanalyyseista sekä temaattisesta analyysistä, jolla eri tapausten löydökset ryhmiteltiin informatiivisiin teemoihin.
Industry specific initiatives that set clear minimum requirements for companies may be more efficient means for gaining positive development impacts in companies than generic development agendas, such as the SDGs.
Teollisuudenalojen aloitteet, jotka asettavat yrityksille selkeät minimivaatimukset, saattavat olla tehokkaampi keino saavuttaa positiivisia kehitysvaikutuksia yrityksissä kuin yleisluontoiset kehitysagendat, kuten YK:n kestävän kehityksen tavoitteet.
A document analysis was conducted on the companies’ public materials: the companies’ corporate responsibility reports from 2016 and 2014 and the companies’ global blog posts and press releases during October–December 2017.
Siinä tutkittiin yritysten yritysvastuuraportteja vuosilta 2016 ja 2014 sekä yritysten globaaleja blogeja ja lehdistötiedotteita loka-joulukuulta 2017.
The companies have interpreted the beneficiaries of the SDGs through the business logic and by doing so, they have lost much of the Agenda 2030 spirit of "leaving no one behind".
Tutkimuksessa mukana olevat yritykset ovat tulkinneet YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden hyödynsaajia liiketoiminnan kautta, ja ovat näin jättäneet huomiotta suuren osan Agenda 2030:n hengestä "ketään ei jätetä".
Blog posts and press releases were analyzed to gain understanding of how important the SDGs are for the company as a whole.
Blogeja ja lehdistötiedotteita analysoitiin, jotta saatiin ymmärrystä siitä kuinka tärkeitä kestävän kehityksen tavoitteet ovat näissä yrityksissä yleisellä tasolla.
The key findings are that despite positive communication and good initiatives as such, the SDGs have in fact triggered very little new activities in the three companies.
Päälöydöksinä voidaan todeta, että positiivisesta viestinnästä ja sinällään hyvistä aloitteista huolimatta YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden pohjalta oli aloitettu varsin vähän uutta näissä kolmessa yrityksessä.
It seems like the companies use the SDGs as a frame to prove that their established corporate responsibility activities are sufficient and that their business operations are legitimate.
Vaikuttaa siltä, että yritykset ovat hyödyntäneet YK:n kestävän kehityksen tavoitteita keinona todistaa, että niiden olemassa olevat yritysvastuuohjelmat ovat riittäviä ja että niiden liiketoiminnat ovat oikeutettuja.
It can be concluded that the companies’ current contribution does not necessarily advance the SDGs in any relevant manner.
Johtopäätöksenä voidaan todeta, että yritysten nykyinen panos ei välttämättä olennaisesti edistä YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista.
They all express a commitment to the SDGs and two of them report about their SDG progress on the Goal level.
Kaikki kolme ovat ilmaisseet sitoutumisensa YK:n kestävän kehityksen tavoitteisiin, ja kaksi yrityksistä myös raportoi edistymisestään tavoitetasolla (engl.
The 2014 reports were used to confirm whether the reported SDG activities are truly started after the SDGs were launched.
Vuoden 2014 raporteista saatiin vertailukelpoista tietoa siitä, mitkä aktiviteetit oli aloitettu yrityksissä jo ennen YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden julkistamista.
They seem not to have used the SDGs as a basis for planning their SDG activities.
Yritykset eivät vaikuta käyttäneen YK:n kestävän kehityksen tavoitteita raportoimiensa toimenpiteiden suunnittelussa.
The regulatory framework for financial regulation has developed much in the Europe after the financial crisis.
Rahoitusmarkkinoiden sääntely on yleistynyt laajalti Euroopassa vuoden 2008 finanssikriisin jälkeen.
As these instruments are only recently introduced as regulatory tools in Europe, their effectiveness and transmission channels are still under discussion.
Koska nämä välineet ovat vasta äskettäin otettu käyttöön sääntelytarkoituksessa, niiden tehokkuus ja välittymismekanismit ovat yhä keskustelun alla.
The most commonly used borrower based instruments are Loan to Value (LTV) limit, Loan to Income (LTI) limit, Debt to Income (DTI) limit, Loan Service to Income (LSTI) limit, Debt Service to Income (DSTI) limit, amortisation requirement and maturity limit.
Tunnetuimmat kuluttajille suunnatut makrovakausvälineet ovat lainan ja asunnon arvon välinen suhde (LTV), lainan ja tulojen välinen suhde (LTI), velan ja tulojen välinen suhde (DTI), lainan ja lainanhoitokulujen välinen suhde (LSTI), velan ja velanhoitokulujen välinen suhde (DSTI), lyhennysvelvoite sekä maturiteettiraja.
The data that is used to answer this question consists of growth rates of mortgage stock, house price index, construction index, household consumption and GDP.
Tähän kysymykseen pyritään vastamaan käyttäen dataa asuntolainakannan, asuntojen hintojen, rakentamisen, kotitalouksien kulutuksen sekä BKT:n kasvuvauhdista.
The difficulties in fitting the model and the lack of significance may implicate that the chosen model might not be the most suitable one for studying the efficiency of borrower based macroprudential instruments.
Mallin sovittamisen hankaluus ja tilastollisen merkitsevyyden puuttuminen voi implikoida, että tutkielmassa käytetty malli ei ehkä ole paras mahdollinen kuluttajille suunnattujen makrovakausvälineiden vaikutusten tutkimiseen.
This thesis provides a broad literature review in order to understand the transmission of each of the borrower based instruments and to explore previous findings of the impacts of the instruments.
Tämä tutkielma tarjoaa laajan kirjallisuuskatsauksen, jonka avulla tutkitaan välineiden välittymismekanismeja sekä aiempia tutkimustuloksia välineiden vaikutuksista.
House prices react negatively to a policy shock in the short run but positively in the long run.
Asuntojen hintatason kasvuvauhti reagoi positiivisesti lyhyellä aikavälillä ja negatiivisesti pidemmällä aikavälillä.
However, the results are not statistically significant in a 95% significance level.
Empiirisiin tuloksiin on kuitenkin suhtauduttava varauksella, sillä ne eivät ole tilastollisesti merkitseviä 95%:n luottamustasolla.
Further, an empirical analysis is formed by using a panel vector autoregression (PVAR) model in order to study whether borrower based macroprudential instruments have any effect on housing market stability and real economy in the Europe.
Lisäksi, PVAR-malliin perustuvalla empiirisellä analyysilla pyritään tutkimaan, onko kuluttajille suunnatuilla makrovakausvälineillä vaikutusta niin asuntomarkkinoiden vakauteen kuin kokonaistalouteen Euroopassa.
The aim of this master's thesis is to contribute to the ongoing discussion of the effectiveness of the instruments.
Tämän tutkielman tarkoitus on ottaa osaa meneillään olevaan keskusteluun kuluttajille suunnattujen makrovakausvälineiden tehokkuudesta sääntelyssä.
Overall, the empirical results of this thesis provide slight evidence that regulating borrower based macroprudential instruments restrain the growth of mortgage stock, which for its part should enhance the stability of housing markets in Europe.
Kaiken kaikkiaan tulokset tarjoavat hiukan tukea oletukselle, että kuluttajille suunnatut makrovakausvälineet hidastavat asuntolainakannan kasvua, joka osaltaan parantaa asuntomarkkinoiden vakautta Euroopassa.
However, the result concerning construction growth is the only one which is statistically significant in a 95% confidence level and all the other results lack statistical significance.
Näistä tuloksista ainoastaan vaikutus rakentamiseen on tilastollisesti merkitsevä 95%:n luottamustasolla.
Already 21 out of 31 EEA-countries have at least one borrower based macroprudential instrument in use.
Myös kuluttajille suunnattujen makrovakausvälineiden käyttö politiikkainstrumentteina on kasvattanut suosiotaan Euroopassa; jo 21 ETA-maata 30:stä käyttää ainakin yhtä kuluttajille suunnattua makrovakausvälinettä apuna rahoitusmarkkinoiden sääntelyssä.
Finally, GDP responds to a policy shock negatively.
Lisäksi, BKT reagoi negatiivisesti kuluttajille suunnatun makrovakauspolitiikan tiukentamiseen.
Further, the impact on economic growth is likely negative.
Lisäksi, tulosten mukaan välineiden käyttö luultavimmin heikentää talouskasvua.
Household consumption on its behalf responds to a policy shock positively in the short run but negatively in the long run.
Kotitalouksien kulutuksen kasvu puolestaan vähenee lyhyellä aikavälillä, mutta nousee pitkällä aikavälillä.
These are the credit demand channel, expectations channel, resilience channel and anti-default channel.
Kirjallisuuskatsauksen perusteella kuluttajille suunnatut makrovakausvälineet välittyvät neljää eri kanavaa pitkin, jotka ovat luotonkysyntäkanava, ennakko-odotuskanava, riskinsietokanava sekä lainaehtojen laiminlyönninesto -kanava.
The empirical analysis provides evidence that tightening the borrower based instruments reduces mortgage growth.
Empiiristen tulosten mukaan kuluttajille suunnattujen makrovakausvälineiden tiukentaminen vaikuttaa negatiivisesti asuntolainakannan kasvuvauhtiin.
Construction reacts negatively to a policy shock.
Politiikkashokin vaikutus rakentamisen kasvuvauhtiin on negatiivinen.
Social optimum would be achieved if group size could increase without bound.
Sosiaalinen optimi voitaisiin saavuttaa, jos ryhmäkoko voisi kasvaa rajatta.
Individual contribution costs and levels are private information.
Henkilökohtaiset työnmäärät ja -kustannukset eivät ole julkista tietoa.
Examples of these kinds of projects are, for instance, library collections, public parks and environmental protection.
Esimerkkejä tämän kaltaisista projekteista ovat kirjastokokoelmat, julkiset puistot sekä ilmastonsuojelu.
The focus is on games that consider the provision of public goods, or in other words, large-scale voluntary contribution projects.
Tarkastelun keskiössä ovat pelit, jotka käsittelevät julkishyödykkeitä, tai toisin sanoen, suuret projektit, jotka perustuvat vapaaehtoisuuteen.
Participants of the game can base their contribution decisions only on the commonly observed state of the project and how they expect others to behave.
Osallistujat voivat pohjata valintansa pelkästään siihen mitä he näkevät yleisesti projektin tilasta, että miten odottavat muiden käyttäytyvän.
The game ends once a prespecified threshold amount of effort is accumulated.
Peli loppuu, kun työn kokonaismäärä saavuttaa ennalta määritellyn kynnysmäärän.
This dynamism together with voluntary commitment, results in to the fact that the effort is not only underprovided but also distorted.
Dynaamisuus sekä vapaaehtoisuus johtavat faktaan, että osallistujien näkemä vaivannäkö ei ole pelkästään liian vähäistä mutta myös vääristynyttä.
The previous happens as the participants fail to cooperate as efficiently as in the social optimum.
Epätehokkuus johtuu siitä, että osallistujat epäonnistuvat saamaan samaa tasoa yhteistyössä kuin sosiaalisessa optimissa.
What characterizes these projects, is that collaboration is not only a one-time effort but requires continuous work over multiple periods.
Mitä edellä mainitut esimerkit kertovat, ovat se, että yhteistyö ei ole kertaluotoista vaan jatkuu yli useamman ajanjakson.
In the game, a group of agents must exert costly effort over time to contribute to a project which is divided into sub-projects.
Pelissä osallistujien pitää työskennellä useamman periodin ajan projektia varten, joka on jaettu pienempiin osiin.
The examined model presents that the underlying reason behind the inefficient outcome are the facts that agents’ contribution costs are hidden and that the agents move simultaneously.
Tarkasteltu malli selittää, että pääsyy miksi nämä projektit epäonnistuvat on sen takia että osallistujien kustannukset ovat yksityistä tietoa, että sen takia että osallistujat liikkuvat samaan aikaan.
Examples of these kinds of systems are self-imposed sanctioning systems, sanctioning systems with a centralized authority, deadlines and infrequent monitoring.
Esimerkkejä tämän kaltaisista sopimuksista ovat erilaiset sakkojärjestelmät sekä ryhmän omasta toimesta että keskusviranomaisen, sekä aikaraja ja projektin seurannan rajoittaminen.
When group size cannot tend to social optimum, the agents must control the degree of dysfunctional behaviour by forming smaller groups and form arrangements to control agents’ incentives to deviate from cooperative behaviour.
Kun tämä ei ole mahdollista, ryhmän täytyy kontrolloida epätoivottua käytöstä muodostamalla pienempiä ryhmiä sekä erinäisten sopimusten avulla.
This dissertation is a literature overview of what kind of inefficiencies arise from these kinds of projects, and how to possibly overcome them.
Tämä työ on kirjallisuuskatsaus siitä minkä takia ryhmäprojektit ovat usein tehottomia sekä miten mahdollisesti parantaa tehokkuutta.
The need for collaboration originates from a group of agents’ pursuing a common goal.
Tarve yhteistyölle syntyy, kun ryhmä jakaa saman päämärän.
Team problems are inherent in today’s world, as individuals often must collaborate in various settings from production to service provision.
Nykymaailmassa on luontaista, että yksilöt kohtaavat tilanteita, joissa heidän tarvitsee tehdä yhteistyötä muiden kanssa.
The previous means that the participants want to contribute to the project in order to encourage others to increase their future contributions.
Osallistujat haluavat samaan aikaan vapaa matkustaa toisten työllä, toisin sanoen pidättyä työnteosta, että työskennellä kannustaakseen muita olemaan ahkeria tulevaisuudessa.
The strengths and weaknesses of these systems are briefly discussed in order to understand how feasible it is, in fact, to restore efficiency for dynamic games that rely on voluntary contributions.
Edellä mainittujen systeemien hyvät ja huonot puolet käydään lyhyesti läpi, jotta lukijan olisi helpompi ymmärtää miten loppupelissä täydellistä tehokkuutta on usein vaikeaa jopa mahdotonta saavuttaa.
So, these kinds of projects are inefficient in the sense that the effort provision is distorted, and the projects tend to last longer than optimally.
Tämän kaltaiset projektit ovat siis tehottomia koska työnmäärä on sekä liian vähäistä että vääristynyttä; projektin alussa osallistujat panostavat enemmän.
In order to understand the underlying reasons behind this cooperative failure, I deconstruct a dynamic and voluntary game that considers the provision of a public good.
Tässä työssä puran osiin dynaamisen ja vapaaehtoisen pelin, jotta lukija ymmärtää ongelman juuret.
To further help the reader understand the deep-rooted role of free-riding and frontloading in these kinds of projects, few extensions to the model are covered from complementary contributions to uncertainty in outcome.
Näiden systeemien lisäksi, tämä työ käy läpi muutaman laajennuksen peliin, jotta lukija ymmärtäisi paremmin miten luontaisia vapaamatkustus ja etupainotteinen toteutus tämän kaltaisille projekteille on.
Housing prices in many countries have experienced large run-ups and downturns which indicates that the housing market is not working efficiently.
Asuntojen hinnat ovat monissa maissa kokeneet suuria nousuja ja laskuja, mikä viittaa siihen, että asuntomarkkinat eivät toimi tehokkaasti.
Understanding the factors affecting the house price movement is important to be able to prevent radical price changes and maintain economic stability.
Asuntojen hintojen muutokseen vaikuttavien tekijöiden ymmärtäminen on tärkeää, jotta voidaan estää radikaaleja hintojen muutoksia ja ylläpitää taloudellista vakautta.
In the model, the agents are allowed to have subjective expectations in order to be able to obtain the pricing error which is the difference between the rational agents objective expectations and irrational agents subjective expectations.
Käytetyssä mallissa agenttien sallitaan omaavan subjektiivisia odotuksia, jotta voidaan havaita hinnoitteluvirhe, joka on rationaalisten agenttien objektiivisten odotusten ja irrationaalisten agenttien subjektiivisten odotusten erotus.
Many of the studies have focused on the major economic markets like the UK and the US, so there are not many studies from the perspective of a national market with different institutional setting and market features.
Monet tutkimukset ovat keskittyneet suuriin talousmarkkinoihin, kuten Iso-Britanniaan ja Yhdysvaltoihin, joten tutkimusta erilaiset institutionaaliset puitteet ja maakohtaiset ominaisuudet omaavien maiden näkökulmasta ei ole.
This irrational behavior of agents has been shown to cause pricing errors especially at the times when inflation is exceptionally high or low.
Tällaisen irrationaalinen käyttäytymisen on näytetty johtavan hinnoitteluvirheeseen varsinkin, jos inflaation taso on erityisen korkea tai erityisen alhainen.
The money illusion hypothesis has widely been studied in the context of the financial and housing market.
Raha illuusiota on tutkittu laajasti niin rahoitus- kuin asuntomarkkinoilla.
One cause for the inefficiency in the housing market has been proposed to be the money illusion.
Yhdeksi syyksi asuntomarkkinoiden havaittiin tehottomuuteen on ehdotettu raha illuusiota.
The intention is to differentiate the fundamentals of the housing market to study how different unobservable factors affect housing.
Tarkoituksena on erottaa asuntomarkkinoiden perustekijät, jotta pystytään tutkimaan miten erilaiset piilevät tekijät vaikuttavat asuntomarkkinoihin.
Money illusion suggests that inflation affect prices through the pricing error.
Raha illuusion oletus on, että inflaatio vaikuttaa hintoihin hinnoitteluvirheen kautta.
Inflation can affect prices through the rational component, risk premia or pricing errors.
Inflaatio voi vaikuttaa asuntojen hintoihin rationaalisen komponentin, riski preemion tai hinnoitteluvirheen kautta.
Money illusionary agents make inflation adjustment errors by discounting the future real payoffs with nominal rather than real interest rate.
Raha illuusiosta kärsivät ihmiset arvioivat virheellisesti inflaation vaikutukset, kun he diskonttaavat tulevia reaalisia tuottoja nimellisellä korolla reaalisen sijaan.
The results of this study show more support for the rational channels than to the irrational channels for explaining the detected link between housing prices and inflation.
Tämän tutkimuksen tulokset osoittavat enemmän tukea sille, että irrationaalisten tekijöiden sijaan rationaaliset tekijät selittävät hintojen ja inflaation välistä havaittua yhteyttä.
The results from the Finnish housing market differ from other studies documenting strong evidence in favor of the money illusion.
Tulokset Suomen asuntomarkkinoiden näkökulmasta poikkeavat muiden raha illuusiota tutkivien tutkimusten tuloksista, jotka ovat löytäneet vahvaa näyttöä raha illuusiosta.
This thesis contributes to the existing literature by studying if there is evidence of the money illusion in the Finnish housing market.
Tämä tutkielma antaa panoksensa jo olemassa olevalle kirjallisuuteen tutkimalla onko Suomen asuntomarkkinoilla havaittavissa raha illuusiota.
However, the rational component and the risk premia of the housing are highly correlated with inflation and nominal interest rates.
Sen sijaan, asuntomarkkinoiden rationaalinen komponentti sekä riskipreemio korreloivat voimakkaasti inflaation ja nimelliskoron kanssa.
The empirical framework is based on the decomposition of the price-rent ratio.
Tutkielman empiirinen pohja perustuu hinta-vuokrasuhteen hajotelmaan.
Thus, the study does not find strong evidence of money illusion having an effect on the Finnish housing market.
Tutkielman tulokset eivät siis osoita vahvaa tukea, että raha illuusiolla olisi vaikutusta Suomen asuntomarkkinoilla.
The study also shows that part of the correlation between inflation and price-rent ratio can be explained by business cycle fluctuations.
Tulokset myös viittaavat siihen, että havaittu korrelointi inflaation ja hinta-vuokrasuhteen välillä selittyy suhdannevaihteluilla.