natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With the emergence of carbon markets and the development of compensatory mechanisms such as Reducing Emissions from Deforestation and Degradation in Developing Countries (REDD+), there is much interest in measurement and monitoring of soil organic carbon (SOC).
Hiilimarkkinoiden ja erilaisten korvausmekanismien kehittyminen on lisännyt kiinnostusta maaperässä olevan orgaanisen hiilen mittaamiseen ja monitoroimiseen.
In this thesis, the aim was to study the feasibility of ALS and free of cost ancillary data for predicting SOC and N in a tropical study area.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, miten lentolaserkeilaus ja vapaasti saatavilla oleva lisäaineisto soveltuvat maaperän orgaanisen hiilen ja typen pitoisuuksien ennustamiseen.
The soil samples along with several other soil and vegetation attributes were collected in 2013.
Maaperän mittaukset suoritettiin vuonna 2013.
SOC has large spatial variability, which often demands intensive sampling in the field.
Maaperän hiilen vaihtelevasta spatiaalisesta jakaumasta johtuen kalliita kenttämittauksia tarvitaan runsaasti.
Finally, the best model was applied for mapping SOC and N in the study area.
Lopulta maaperän hiili- ja typpikartat ennustettiin käyttämällä parhaita löydettyjä malleja.
The primary data is gathered from nine expert interviews.
Tutkimuksen primääriaineisto kerätään yhdeksän asiantuntijahaastattelun avulla.
The study is carried out as a qualitative case study.
Tutkielma toteutetaan kvalitatiivisena tapaustutkimuksena.
Research shows that Vantaa spatial planning system and its practices are based primarily aggregative conception of democracy, where the interaction between the parties involved is not emphasized.
Tutkimus osoittaa että Vantaan aluesuunnittelujärjestelmä ja sen käytännöt pohjautuvat lähinnä aggregatiiviseen demokratiakäsitykseen, jossa suunnittelun vuorovaikutteisuutta osallisten välillä ei korosteta.
Aviapolis district structure, the scale, the nature of the area and lack of creative actors are primary obstacles for temporary uses.
Aviapoliksen aluerakenne, mittakaava, alueen luonne ja vähäiset luovat toimijat ovat ensisijaisia tilapäisyyden esteitä.
At least some of the aforementioned preconditions should first be resolved, but on the other hand, part of the problems can be solved by utilizing temporary uses into planning action.
Ainakin osa edellä mainituista reunaehdoista on ratkaistava, mutta toisaalta, osaan ongelmista voidaan vaikuttaa tilapäisillä käytöillä, joten tilapäiset käytöt tulee nähdä alueen kehittämisen kannalta mahdollisuutena.
Previously temporary uses are to be seen an informal and marginal form of urban activism, but lately temporary uses are increasingly incorporated into a formal usage of land use and spatial planning.
Tilapäiset käytöt on nähty aiemmin epävirallisena ja marginaalisena kaupunkiaktivismina, mutta nykyään tilapäiset käytöt sisällytetään yhä voimakkaammin osaksi kaupunkien virallista maankäyttöä ja aluesuunnittelua.
Informal land use strategic planning seeks to compensate the methodological shortcomings of traditional spatial planning systems.
Epävirallisella maankäytön strategisella suunnittelulla pyritään paikkaamaan perinteiseksi katsottujen aluesuunnittelujärjestelmien menetelmällisiä puutteita.
The theoretical background is based on a previous study of temporary uses and land-use planning theoretical frameworks.
Tutkielman teoreettinen tausta pohjautuu tilapäisten käyttöjen aiempaan tutkimukseen ja aluesuunnittelun teoreettisiin viitekehyksiin.
According to the results, Aviapolis temporary use potential appears to be weak.
Tutkimuksessa ilmeni, että Vantaan Aviapoliksen tilapäiskäyttöpotentiaali näyttäytyy heikkona.
Traditionally temporary uses refers to a spontaneous action, which seeks to solve small-scale urban problems.
Perinteisesti tilapäisillä käytöillä on viitattu sellaiseen omaehtoiseen toimintaan, jolla pyritään ratkaisemaan jokin urbaanin ympäristön ongelma tai puute.
Thesis interviewees include City of Vantaa regional planning officials, private land use owners and real estate developers and also temporary use experts.
Tutkielmaa varten haastatellaan muun muassa Vantaan kaupungin aluesuunnittelun virkamiehiä, yksityisiä maa- ja kiinteistökehittämisen ammattilaisia ja tilapäisten käyttöjen asiantuntijoita.
The primary objective of this research is to study City of Vantaa's spatial planning practices in relation to temporary uses.
Tutkimuksen pääasiallinen tarkoitus on tarkastella Vantaan aluesuunnittelun käytäntöjä suhteessa tilapäisiin käyttöihin.
In this thesis, temporary uses shall be treated as so-called informal strategic planning of land use.
Tässä tutkielmassa tilapäiset käytöt rinnastetaan niin sanottuun epäviralliseen maankäytön strategiseen suunnitteluun.
The customer is the City of Vantaa.
Työn tilaajana on Vantaan kaupunki.
According to this study, temporary uses could be very well integrated into the Vantaa spatial planning system and its practices.
Tilapäiset käytöt ovatkin tämän tutkimuksen perusteella erittäin hyvin integroitavissa osaksi Vantaan aluesuunnittelun käytäntöjä.
Research shows that temporary uses should also be formalized as part of Vantaa and Aviapolis strategic land-use planning.
Tutkielman tulosten mukaan tilapäisyys tulisi virallistaa osaksi Vantaan ja Aviapoliksen strategista maankäytön suunnittelua.
For this reason, temporary uses should be seen as a means to fill in the methodological shortcomings of the Vantaa Regional Planning.
Tästä syystä tilapäisillä käytöillä pystytäänkin paikkaamaan Vantaan aluesuunnittelun menetelmällisiä puutteita.
For the aforementioned reason, temporary uses should be seen as a practical planning tool for future development in Aviapolis district and also in other city districts of Vantaa.
Täten tilapäiset käytöt tulisi nähdä käytännön osallistavana suunnittelutyökaluna niin Aviapoliksen alueella, kuin muuallakin Vantaalla.
This master thesis studies temporary uses as part of strategic land-use planning.
Tämä pro gradu -tutkielma käsittelee tilapäisten käyttöjen hyödyntämistä osana strategista aluesuunnittelua.
In particular, the temporary uses should be utilized as part of Aviapolis district detailed planning.
Erityisesti tilapäisyyttä tulisi hyödyntää Aviapoliksen asemakaavamuutosalueilla.
The Secondary objective of this research is to study district of Aviapolis temporary use potential.
Toisena kiinnostuksen kohteena on Vantaan Aviapoliksen tilapäiskäyttöpotentiaali.
In addition to the latter, temporary uses should be emphasized as a resource for participatory planning.
Aluesuunnittelukontekstissa tilapäisiä käyttöjä hyödynnetään erityisesti osallistavassa yhteissuunnittelussa.
However, City of Vantaa officials are envisioning that in the near future Aviapolis district will be transformed into a mixed use of housing, working and recreation.
Tulevaisuuden visioissa alueella tulee yhdistymään asuminen, työssäkäynti ja vapaa-aika.
Currently, Aviapolis district is used as a commuting area.
Tutkielman tapaustutkimuskohde käsittää Vantaan Aviapoliksen Veromiehen kaupunginosan, joka on nykyisellään työssäkäyntialue.
However, temporary uses are characterized by a close and interactive relationship between the parties involved.
Tilapäiset käytöt toteutetaan yleensä pienimuotoisina, nopeina ja edullisina kokeiluina.
These documents were analyzed with a critical discourse analysis frame.
Nämä tiedotteet analysoitiin kriittisen diskurssianalyysin avulla.
The analysis was conducted on the basis of two questions in geopolitical identity: who is China and where is China?
Analyysi pohjautui kahdelle kysymykselle: kuka on Kiina ja missä on Kiina?
The worldviews of the two frames are different.
Kehyksien maailmankuvat olivat erilaiset.
In 2015 in COP21 in Paris, China was negotiating with the BASIC countries and bilaterally with the US.
Vuonna 2015 COP21 Pariisin ilmastokokouksessa Kiina neuvotteli BASIC-maiden ryhmittymässä sekä kahdenkeskisesti Yhdysvaltojen kanssa.
Thus, China is not negotiating in the two frames because of different identities but has distinguished goals for them.
Kiina ei siis neuvottele kahdessa kehyksessä identiteettimurroksen takia, sillä on erilaiset tavoitteet kehyksille.
Where is China -question was considered based on places that most frequently appeared in the documents: developing countries, the US-China coalition, BASIC countries, developed countries, Convention, Parties, Climate Change Working Group, Green Climate Fund, G-77 and China, and Annex B -countries.
Missä on Kiina –kysymyksen vastaus pohjustettiin dokumenteista esille nousseisiin paikkoihin: kehitysmaat, Yhdysvallat ja Kiina ryhmittymä, BASIC-maat, kehittyneet maat, Convention, UNFCCC:n jäsenvaltiot, Climate Change Working Group, ilmastorahasto GCF, G-77 ja Kiina ryhmittymä sekä Annex B –maat.
Discourses of who is China -question were discussed under four themes emerged from the data: climate change, the principle of CBDRC, leadership and Paris Agreement.
Kuka on Kiina –diskurssit jaettiin neljään teemaan, joita olivat ilmastonmuutos, CBDRC periaate, johtajuus ja Pariisin sopimus.
China's National Development and Reform Commission (NDRC), as the most important body of China's climate politics, has published news releases of the meetings with the BASIC countries and the United States.
Kiinan tärkein ilmastotoimija, National Development and Reform Commission (NDRC), julkaisee uutistiedotteita Kiinan tapaamisista BASIC-maiden ja Yhdysvaltojen kanssa.
The BASIC frame is a one-question coalition, whereas the US-China frame includes more diverse cooperation and is slightly closer to China's own climate policy like its INDC document.
BASIC-kehys oli yhden argumentin ryhmittymä, kun taas Kiinan ja Yhdysvaltojen yhteistyö oli monipuolisempaa ja hieman lähempänä Kiinan kansallista ilmastopolitiikkaa kuten sen INDC dokumenttia.
The hypothesis was that China identifies itself geopolitically differently in the two frames.
Tutkimuksen hypoteesin mukaan Kiina identifioi itsenä geopoliittisesti eri tavalla eri kehyksissä.
The worldview of the US-China frame is a more postmodern one and thus, questions the 'norm' of being a developing country in international climate politics.
Yhdysvaltojen kehyksen maailmankuva oli postmodernimpi ja se kyseenalaisti kehitysmaa statuksen normin kansainvälisessä ilmastopolitiikassa.
China's identity in climate politics can be argued to be in a dilemma of being a responsible leader or a developing country that still requires time for its emissions to peak.
Toisaalta Kiina on vastuullinen johtaja ja toisaalta taas kehitysmaa, joka vielä tarvitsee aikaa päästöjensä taittamiseen.
The results were applied by evaluating the BASIC and the US-China frames as discourse-practice regimes, recognizing the climate change framings of the these two and then, suggesting a geopolitical climate mapping of the frames.
Tuloksia sovellettiin arvioimalla BASIC-maiden ja Yhdysvaltojen kehyksiä diskurssi-käytäntöjärjestelminä, keskustelemalla kehyksien ilmastonmuutoksen kontekstualisoinnista sekä muodostamalla ehdotus kehyksien geopoliittisesta ilmastopolitiikan maailmankuvasta.
The objective of research was to recognize China's geopolitical identity in climate politics in the BASIC and US-China frames and to discuss the possible similarities and differences.
Tutkimuksen tavoite on tunnistaa Kiinan geopoliittinen identiteetti ilmastopolitiikassa BASIC-maiden ja Yhdysvaltojen kehyksissä.
The conclusion confronted the hypothesis as China tolerably considered itself as a representative of developing countries in both frames, while instead the discourse of climate change was different between the two.
Johtopäätökset kyseenalaistivat hypoteesin, sillä Kiina identifioi itsensä kehitysmaiden edustajaksi kummassakin kehyksessä.
The BASIC one is strongly based on confronting the developed nations and building on the dichotomy.
BASIC-maat näkivät maailman vastakkainasetteluna kehitysmaiden ja kehittyneiden maiden välillä.
In light of increasing trend in migration from Africa to Europe, it is crucial to consider our perception towards different cultures, religions and nations.
Afrikasta Eurooppaan suuntautuvan ja kasvavan muuttoliikkeen valossa, on aiheellista pohtia omia mielikuviamme liittyen eri kulttuureihin, uskontoihin ja kansalaisuuksiin.
During the colonialism, Africans were targets of racial othering, in which the African continent and its people were represented as subaltern, compared to Europe.
Kolonialismin aikana afrikkalaiset olivat rasistisen toiseuttamisen uhreja, jossa Afrikka ja afrikkalaiset esitettiin alempiarvoisimpina verrattuna Eurooppaan ja eurooppalaisiin.
However, the emphasized aid agenda further compromises the image of the continent.
Ylikorostunut kehitysapu-diskurssi kuitenkin mustamaalaa länsimaista Afrikka-kuvaa entisestään.
The purpose of this thesis is to critically explore the different ways NGOs in Finland represent Sub-Saharan Africa and Africans in their visualization.
Tämän pro gradun tarkoituksena on selvittää, miten Suomessa toimivat kansalaisjärjestöt esittävät Saharan eteläpuolisen Afrikan ja afrikkalaiset visuaalisissa materiaaleissaan.
Previous studies show that the racial stereotypes of Africa are still visible today, and while colonialism is generally regarded as something that happened between the core and distant periphery in the past, colonized/colonizer experiences are inherently visible also today and even in the Nordic countries.
Kolonialismin aikaiset rasistiset stereotypiat Afrikkaan liittyen ovat edelleen nähtävissä myös Pohjoismaissa, vaikka kolonialismi yleensä mielletään historialliseksi ilmiöksi, joka tapahtui valloittaja- ja valloitettavien maiden välillä.
The aim is to critically view the contemporary image of Africa in Finland produced by NGOs and connect the representations to the wider theoretical discussion on representations of Africa.
Tutkielma tarkastelee kriittisesti tämän hetkistä Afrikka-kuvaa kansalaisjärjestöjen tuottamien materiaalien näkökulmasta Suomessa ja kytkee järjestöjen tuottamat Afrikka-representaatiot laajempaan teoriaan länsimaisesta Afrikka-kuvasta.
Moreover, the dominant development discourses of neoliberalism are visible in massive amount of photos showing active and efficient people, especially women.
Lisäksi neoliberalismi on selvästi näkyvissä järjestöjen visualisoinnissa, joka keskittyy esittämään aktiivisten ja tehokkaiden ihmisten kuvaamiseen.
Methodological basis of this study is set in constructionism, which views the world as a socially constructed process, in which the social reality and language reflect but also create the world we live in. NGOs' representations of Africa reflect our world view but they also actively create it through their materials.
Tutkimuksen metodologisena lähtökohtana on konstruktionismi, jonka mukaan maailma on sosiaalisesti rakentunut prosessi, jossa sosiaalinen todellisuus ja kieli heijastavat ja myös muokkaavat maailmankuvaamme.
The thesis will draw from approaches of post-colonialism and the concepts of otherness and paternalism and uses methods of content and discourse analysis in order to deconstruct the discursive formations behind the representations of Sub-Saharan Africa.
Tutkimusmenetelminä on käytetty visuaalista sisältö- sekä diskurssianalyysiä, joiden avulla puretaan Afrikka-representaatioiden takana olevia diskursseja.
However, recently, NGOs have started providing more 'mixed messages', which show Sub-Saharan Africa in more truthful light without exaggerating its problems or glossing over the real issues.
Visualisoinnissa on kuitenkin merkkejä uudesta suunnasta, jossa maanosa pyritään esittämään todenmukaisemmassa valossa liioittelematta sen ongelmia tai kaunistelematta kehitysavun roolia tai kehityksen vauhtia.
By implementing the post-colonial development discourse to humanitarian communication, NGOs would be able to bring out the real voices of non-Western people and embed the indigenous knowledge to their visualizations.
Lisäämällä postkolonialistisen kehitysdiskurssin visualisointeihinsa, järjestöt pystyisivät tuomaan paremmin esille paikallisten yhteisöjen äänen ja tietämyksen viestinnässään.
However, the continent and its people are still represented as 'other' compared to Europe, even if in more positive light.
Vaikka Afrikka ja afrikkalaiset kuvataan positiivisessa valossa, ne esitetään kuitenkin erilaisena verrattuna Eurooppaan ja eurooppalaisiin.
Results show that representations of NGOs concentrate on positive imagery, showing Africa as exotic and colorful and personalize the continent with showing mostly images of people who are active and contented.
Ne myös personoivat maanosan näyttämällä ennen kaikkea kuvia ihmisistä, jotka kuvataan aina aktiivisina ja tyytyväisinä elämäänsä.
Non-governmental organizations remain in a key position creating the image of developing world through their communication.
Nykyään kansalaisjärjestöt ja niiden kehitysviestintä ovat avainasemassa tuottamassa tietoa kehitysmaista ja näin ollen ne myös aktiivisesti muokkaavat mielikuviamme Afrikasta.
The study was conducted using qualitative research practices and the methods included semi-structured interview, open conversation and observation.
Tutkimus toteutettiin laadullisin menetelmin ja tutkimusmenetelmiä olivat puolistrukturoidut haastattelut, avoimet keskustelut sekä havainnointi.
The target group consisted of local people and in addition, local actors were interviewed to get information related to the local forests and Protected Areas.
Tutkimuksen pääkohderyhmänä olivat paikalliset ihmiset ja lisäksi haastateltiin paikallisia toimijoita, joilta saatiin lisätietoa metsiin ja suojelualueisiin liittyen.
The aim of this case study has been to research the impact of biodiversity conservation on local communities.
Tämän tapaustutkimuksen perimmäisenä tarkoituksena on ollut tutkia luonnonsuojelun vaikutuksia paikallisyhteisöihin.
The study focuses on examining the Protected Area impacts on local livelihoods in Welioya in southern Sri Lanka.
Tutkimus keskittyy tarkastelemaan suojelualueita ja niiden vaikutuksia paikallisten ihmisten elinkeinoihin Welioyan paikkakunnalla eteläisessä Sri Lankassa.
The main benefit from the Protected Areas are gained through the preservation of ecosystem services.
Päähyöty elinkeinoille saadaan paikallisesti tärkeiden ekosysteemipalveluiden suojelusta.
Some local people also get benefits by collecting forests products such as firewood, fruits and medicinal plants from the forests.
Osa paikallisista ihmisistä saa lisäksi hyötyjä keräämällä suojelualueelta polttopuita sekä hedelmiä ja perinteisiä lääkekasveja.
In order to reach the conservation goals in Welioya, management of the Protected Areas should be clarified, the role of different conservation actors specified and local people should be increasingly included in conservation management.
Jotta suojelualueiden tavoitteisiin päästäisiin ja ihmisten elinkeinojen säilyvyys turvattaisiin, suojelualueiden hallinnointia tulisi selkeyttää ja eri toimijoiden välisiä rooleja täsmentää sekä paikalliset pitäisi ottaa mukaan suojelualueiden hallinnointiin.
Especially in the Global South rural people depend closely on the biodiversity and on diverse ecosystems and changes in the environment can have significant impacts on local livelihoods.
Etenkin kehittyvissä maissa maaseudun ihmisten elinkeinot ovat olennaisesti yhteydessä luonnon monimuotoisuuden kanssa ja muutokset ympäristössä voivat vaikuttaa merkittävästi elinkeinoihin ja niiden harjoittamiseen.
Protected Areas have become one of the main global strategies in the aims to conserve the world's biodiversity and in securing human livelihoods.
Luonnonsuojelualueista on muodostunut yksi tärkeimmistä globaaleista keinoista suojella maapallon monimuotoisuutta sekä tukea kehitystä köyhillä alueilla.
Even though Protected Areas create significant benefits to local livelihoods, the results of this case study indicate that the sustainability of local livelihoods appears to be unsure.
Vaikka luonnonsuojelualue tuottaa merkittäviä hyötyä elinkeinoille tutkimuksen aineistonkeruun aikaan, elinkeinojen kestävyys tulevaisuudessa näyttää epävarmalta.
When considering the future of local livelihoods, deforestation and planned projects can have a remarkable influence on the forests and hence, on the local livelihoods.
Paikalliset ihmiset ovatkin huolissaan metsien häviämisestä ja projektit, joita läheisille metsäalueille on suunniteltu, voivat merkittävästi vaikuttaa metsiin ja siten ihmisten elinkeinojen kestävyyteen tulevaisuudessa.
Local livelihoods highly rely on cultivation of rice and cultivation depends on the preservation on the forest ecosystem and area's water resources.
Paikallisten ihmisten elinkeino nojaa vahvasti riisinviljelyyn, joka on riippuvainen etenkin alueen vesivarojen säilymisestä.
Besides nature conservation, Protected Areas are expected to create benefits to the surrounding communities.
Luonnon monimuotoisuuden suojelemisen lisäksi suojelualueiden odotetaan nykyisin luovan merkittäviä hyötyjä myös paikallisyhteisöille.
In addition, there is an obvious human-elephant conflict that features the study area.
Lisäksi ihmisten ja norsujen väliset konfliktit koetaan merkittävä haittana.
The study reveals that some human activities are practices illegally inside the Protected Areas.
Tutkimuksessa on todettu myös, että osa paikallisista ihmisistä harjoittaa suojelualueella aktiviteetteja, jotka on määritelty kielletyksi suojelualueen sisällä.
The most costs from the Protected Area are related to the restricted access to cultivation land and to forest resources.
Suurimmat haitat suojelualueesta ovat aiheutuneet entisten viljelyalueiden menetyksestä nykyiselle suojelualueelle sekä metsiin ja metsävaroihin pääsyn rajoittamisesta.
Biodiversity conservation has several impacts to human livelihoods.
Luonnon monimuotoisuuden suojelulla on todettu olevan merkittäviä hyötyjä ihmisille ja ihmisten elinkeinoille.
Establishment of Protected Areas has often restricted local people's access to natural resources and hence, caused changes in livelihoods.
Hyötyjen sijaan suojelualueet ovat kuitenkin usein aiheuttaneet haittoja paikallisille ihmisille esimerkiksi sen vuoksi, että paikallisten ihmisten pääsyä suojelualueille on rajoitettu, mikä on vaikeuttanut perinteisten elinkeinojen harjoittamista.
Employing the Sustainable Livelihoods Framework and concepts of boundaries and social equity this study tries to understand the relation of conservation and local livelihoods.
Lisäksi tutkimus hyödyntää etenkin rajojen ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden käsitteitä ja pyrkii niiden avulla ymmärtämään, miten suojelualueiden perustaminen ja olemassaolo on vaikuttanut ja vaikuttaa ihmisten elinkeinoihin.
Also, the presence of people in Protected Areas in Welioya is evident although almost all human activities inside the area have been prohibited.
Vaikka ihmisaktiviteetit suojelualueiden sisällä tulisi rajata minimiin, Welioyassa ihmisten jatkuva läsnäolo suojelualueilla näyttää selvältä.
The research data was collected in areas located near to the Protected Area border.
Tutkimusaineisto kerättiin vierailemalla ja haastattelemalla paikallisia ihmisiä Welioyassa alueilla, jotka sijaitsivat lähellä suojelualuetta.
Biodiversity conservation and the existence of Protected Areas has both positive and negative impacts to local people and their livelihoods in Welioya.
Tutkimus osoittaa, että suojelualueella on sekä merkittäviä hyötyjä että haittoja paikallisten ihmisten elinkeinoille.
Other costs from conservation include for instance damages caused by the increased amount wildlife.
Suojelualueiden perustaminen on lisäksi usein myös lisännyt ihmisten ja villieläinten välisiä konflikteja.
ArcGIS is an excellent software for accessibility and location-allocation analysis and also for visualizing the results.
ArcGIS tarjoaa hyvät työkalut saavutettavuus- ja sijainti-allokaatio-analyysien tekemiseen, ja se on myös erinomainen ohjelmisto tulosten visualisoinnissa.
Finland is divided into 1 km x 1 km squares which are given a risk class based on the risk level determined by the regression model.
Koko Suomi on jaettu 1 km x 1 km -kokoisiin riskiruutuihin, joilla on omat riskiluokkansa.