natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the actors still strongly subscribe to low-level interaction, they have also started to pay increasing attention to the various interaction means as well as to societal and personal benefits, constraints and driving forces associated with SPI.
Tutkijat ja ympäristöhallinnon toimijat nojaavat edelleen matalan vuorovaikutuksen yhteistyöhön, mutta ovat alkaneet viime aikoina kiinnittää aikaisempaa enemmän huomiota myös vuorovaikutuksen intensiivisempiin muotoihin, ja siitä koituviin yhteiskunnallisiin ja henkilökohtaisiin hyötyihin sekä sitä estäviin ja edesauttaviin tekijöihin.
In the future, additional empirical research should be carried out on actualised SPI processes in order to achieve better understanding on what kind of interaction works in which policy and planning contexts.
Vuorovaikutuksen lisääntyessä ja kehittyessä on tulevaisuudessa syytä toteuttaa myös toteutuneiden vuorovaikutusprosessien empiirisiä tarkasteluja, jotta voimme paremmin ymmärtää, millainen vuorovaikutus toimii parhaiten missäkin kontekstissa.
Based on the results, it appears that the current structures and procedures do not yet adequately support mainstreaming SPI.
Tulokseni osoittavat, etteivät nykyiset hallinnolliset rakenteet ja prosessit tue riittävästi tutkimuksen ja politiikan vuorovaikutusta ja sen kehittämistä.
For those developing and advancing SPI in a national context, the practical lessons of this study emphasize careful design and preparation of SPI, a need to tailor interaction means according to the context and different phases of the SPI process, utilisation and co-development of a suitable boundary object in SPI.
Niissä korostuvat vuorovaikutuksen huolellinen suunnittelu ja valmistelu, tarve räätälöidä vuorovaikutus käsillä olevan politiikkaongelman ja -vaiheen mukaisesti, sopivan rajaesineen yhteiskehittäminen ja hyödyntäminen, tiedon välittäjän ja monitieteisen yhteistyön sisällyttäminen vuorovaikutukseen sekä vuorovaikutuksen vaikutusten jälkikäteinen arviointi.
I utilise key theoretical considerations from existing research on actors, knowledge-brokering processes, outcomes and context in SPI in analysing qualitatively four SPI cases.
Hyödynnän neljän tapaustutkimuksen laadullisessa analyysissäni keskeistä toimijoiden rooleihin, vuorovaikutukseen, vaikutukseen ja kontekstisidonnaisuuteen liittyvää kirjallisuutta.
Path-dependency of an institutionalised SPI, competency and reward structures appear to be important in defining the nature of interaction.
Näyttää siltä, että muodollisten tiedon tuotanto- ja vuorovaikutusprosessien (kuten politiikkavaikutusten arviointi) polkuriippuvaisuus, toimijoiden kompetenssi ja kannustinjärjestelmä sekä strategisuus vaikuttavat merkittävästi vuorovaikutuksen luonteeseen.
This thesis addresses SPI in Finnish public environmental governance by focusing on how SPI is constructed, managed and reflected upon by researchers and public authorities.
Tässä väitöstutkimuksessa käsittelen kahden keskeisen ympäristöhallinnan maailman, tieteen (eli tieteellisen tiedon tuottamisen) ja politiikan, vuorovaikutuksen tilaa ja kehittämistä Suomessa.
I bring out challenges and successes that key actors have faced in their attempts to bridge the science-policy gap.
Selvitän väitöskirjassani, miten tutkijat ja ympäristöhallinnon edustajat kokevat vuorovaikutuksen erilaiset muodot, ja millaisia haasteita ja onnistumisia toimijat ovat kokeneet siinä.
Environmental governance has a close relationship with scientific knowledge.
Monimutkaisiin ympäristöongelmiin ei ole yksinkertaisia ratkaisuja.
In addition, my results also demonstrate that strategic actions by researchers and policymakers may significantly affect SPI.
Tutkimukseni perusteella annan suosituksia tutkimuksen ja politiikan vuorovaikutuksen edistämiseksi.
Inflammation has both beneficial and harmful effects on injury progression but our understanding of many aspects of post-stroke inflammation remains incomplete.
Inflammaatiolla on sekä myönteisiä että haitallisia vaikutuksia vaurion etenemisen kannalta, mutta ymmärryksemme näistä on monelta osin vielä puutteellista.
Ischemic stroke is one of the leading causes of death and disability worldwide but the treatment options remain limited.
Aivoinfarkti on maailmanlaajuisesti yksi yleisimmistä kuolinsyistä sekä toimintakykyä heikentävistä tekijöistä, mutta sen hoitokeinot ovat rajalliset.
However, the knowledge of MANF’s recovery-promoting effects, mechanism of action, and endogenous expression pattern after cerebral ischemia are still limited.
Tiedot MANF:n toipumista edistävistä vaikutuksista, vaikutusmekanismista sekä ilmentymisestä aivoinfarktin jälkeen ovat kuitenkin vielä puutteelliset.
More recently, (-)-naloxone and its opioid receptor inactive (+) enantiomer have been shown to possess anti-inflammatory effects and to reduce microglial activation.
(-)-Naloksonin sekä sen opioidireseptoreihin sitoutumattoman (+)-enantiomeerin on hiljattain todettu omaavan anti-inflammatorisia vaikutuksia sekä vähentävän mikroglian aktivaatiota.
Lack of oxygen and energy leads to rapid neuronal death in the ischemic region and to an inflammatory response via activation of brain-resident immune cells, microglia, and infiltration of peripheral leukocytes after ischemia-induced blood-brain barrier damage.
Hapen ja energian puute johtaa nopeasti hermosolujen kuolemaan aivoalueella sekä tulehdukselliseen vasteeseen aivojen paikallisten immuunisolujen, mikroglian, aktivoiduttua sekä perifeeristen valkosolujen tunkeuduttua aivokudokseen rikkoutuneen veri-aivoesteen läpi.
These data suggest a theoretical potential for intranasal MANF therapy, but bioavailability requires further improvement.
Tämä viittaa intranasaalisen MANF-hoidon teoreettiseen toimivuuteen, mutta MANF:n biologinen hyötyosuus vaatii parantamista.
In addition, we conducted a proof-of-concept study using intranasal MANF delivery to explore alternative delivery routes for administering the blood-brain barrier impermeable MANF protein.
Lisäksi suoritimme rotilla alustavan tutkimuksen käyttämällä intranasaalista MANF-annostelua selvittääksemme vaihtoehtoisia tapoja veri-aivoesteen läpäisemättömän MANF-proteiinin annostelemiseksi.
However, inflammation persists in the post-stroke brain and modulation of post-stroke inflammation could provide a therapeutic strategy with a large time window.
Aivoinfarktiin liittyvä inflammaatio on kuitenkin pitkäkestoinen ja tämän tulehdusvasteen muokkaaminen voisi tarjota hoitokeinon, jolla on laaja aikaikkuna.
Mesencephalic astrocyte-derived neurotrophic factor (MANF) is an 18 kDa endoplasmic reticulum luminal protein that is neuroprotective in experimental ischemic stroke models and has been associated with immunomodulatory properties.
Keskiaivojen astrosyyttiperäinen hermokasvutekijä (MANF) on 18 kDa:n kokoinen solulimakalvoston sisäinen proteiini, joka suojaa vaurioilta aivoinfarktin kokeellisissa malleissa ja jolla on immuunivastetta sääteleviä ominaisuuksia.
We characterized the neuroinflammatory response in the rat distal middle cerebral artery occlusion (dMCAo) model that was used to induce cortical infarcts in this thesis work.
Karakterisoimme aivojen inflammatorisen vasteen rotan distaalisen keskimmäisen aivovaltimon okkluusio-mallissa, jota käytettiin aivokuoren infarktin aiheuttamiseen tässä väitöstyössä.
(-)-Naloxone is a small molecule drug which has been in clinical use for opioid overdose for decades and studied in the acute treatment of ischemic stroke because of its opioid receptor antagonizing effect.
(-)-Naloksoni on opioidiyliannostuksen hoitoon jo kauan kliinisessä käytössä ollut pienimolekyylinen yhdiste, jota on tutkittu aivoinfarktin akuutissa hoidossa opioidireseptoreja salpaavan vaikutuksensa takia.
Pre-stroke intranasal MANF therapy decreased infarct volume and behavioral deficits.
Ennen infarktia intranasaalisesti annettu MANF pienensi infarktin kokoa sekä vähensi toiminnallisia vajeita.
We also studied intracerebral post-stroke MANF therapy via viral delivery and recombinant protein injection and found that MANF promotes functional recovery when administered into the brain 2 days post-stroke as an adeno-associated viral (AAV) vector or as a recombinant protein starting 3-7 days post-stroke.
Tutkimme myös infarktin jälkeen aivoinjektiona annetun MANF-hoidon vaikutusta rottien toipumiseen ja havaitsimme virusvektorina 2 päivää infarktin jälkeen annetun MANF:n sekä proteiinina 3-7 päivää infarktin jälkeen aloitetun MANF-annostelun edistävän toiminnallista toipumista.
This work broadens knowledge of the post-stroke neuroinflammation and secondary pathology of the thalamus in the cortical infarct model and shows for the first time that endogenous MANF protein is expressed in the activated, phagocytic immune cells in the infarcted human brain.
Tämä väitöstyö laajentaa tietämystämme aivoinfarktin jälkeisestä tulehduksellisesta vasteesta sekä talamuksen sekundäärisestä vauriosta aivokuoren infarktimallissa ja osoittaa ensimmäisen kerran MANF-proteiinin ilmentyvän aktivoituneissa, fagosytoivissa immuunisoluissa aivoinfarktipotilaiden aivoissa.
This work also provides evidence on the recovery-promoting effects of post-stroke MANF and (+)-naloxone therapy and links both therapies with immunomodulatory functions.
Väitöstyö todistaa myös infarktin jälkeen annetun MANF- ja (+)-naloksoni-hoidon edistävän rottien toipumista sekä liittää molemmat hoidot immuunivastetta sääteleviin ominaisuuksiin.
We found long-lasting inflammation and presence of phagocytic cells for up to 4 months after dMCAo, especially in the ipsilateral thalamus.
Havaitsimme pitkäkestoista inflammaatiota ja fagosytoivia soluja aivoissa vielä 4 kuukauden päästä infarktista erityisesti vaurion puoleisella talamuksen aivoalueella.
Post-stroke MANF treatment did not alter the infarct size but the AAV-MANF therapy induced a transient increase in the number of phagocytic cells and innate immunity-related transcript levels in the peri-infarct area.
Infarktin jälkeinen MANF-hoito ei vaikuttanut infarktin kokoon, mutta virusvektorina annettu MANF lisäsi tilapäisesti fagosytoivien solujen määrää sekä immuunivasteeseen liittyvien geenien ilmentymistä infarktia ympäröivällä alueella.
Ischemic stroke, or cerebral infarct, occurs when blood flow to a focal brain region is restricted due to arterial blockage.
Aivoinfarkti aiheutuu valtimotukoksesta, joka estää veren virtauksen paikalliselle aivoalueelle.
(+)-Naloxone therapy, started one day post-stroke and continued for 7 days, decreased the infarct size and microglia/macrophage activation, and reduced behavioral deficits.
Havaitsimmekin päivä infarktin jälkeen aloitetun viikon kestävän (+)-naloksoni-hoidon pienentävän infarktin kokoa sekä vähentävän mikroglian ja makrofagien aktivaatiota sekä rottien toiminnallisia vajeita.
We also found delayed neuronal loss occurring in the ipsilateral thalamus between 1-2 weeks after dMCAo due to connecting projection pathways between the cortex and the thalamus.
Havaitsimme myös viivästynyttä hermosolukuolemaa vaurion puoleisessa talamuksessa 1-2 viikon kuluessa infarktista johtuen aivokuoren ja talamuksen yhdistävistä hermoradoista.
As another approach, we investigated the efficacy of repeated post-stroke intranasal (+)-naloxone delivery in the dMCAo model.
Toisena lähestymistapana tutkimme infarktin jälkeisen toistetun intranasaalisen (+)-naloksonin annostelua aivokuoren infarktimallissa.
Thus, we characterized the endogenous MANF protein expression pattern in the dMCAo model and in ischemic stroke patient brains.
Karakterisoimme MANF-proteiinin ilmentymisen aivokuoren infarktimallissa sekä aivoinfarktipotilaiden aivonäytteissä ja havaitsimme MANF:n ilmentymisen lisääntyvän voimakkaasti aktivoituneissa immuunisoluissa sekä jyrsijöiden että potilaiden aivoissa infarktin jälkeen.
Acute neuroprotective strategies need to be executed within a few hours after ischemia induction to be effective and have not proven successful in clinical trials.
Akuutit solukuoleman vähentämiseen tähtäävät hoidot täytyy toteuttaa muutaman tunnin kuluessa infarktista.
In this thesis, dissolved organic carbon (DOC) concentrations and lateral transport in runoff from an upland catchment site was studied over 15 years (1998-2012).
Tässä väitöskirjassa on tutkittu liuenneen orgaanisen hiilen (DOC) konsentraatioita ja lateraalista kulkeumaa latva-valuma-alueelta 15 vuoden (1998-2012) aikana.
When addressing the impacts of climate change on a catchment scale, it is crucial to consider aquatic and terrestrial ecosystems together to get precise estimates of C sinks and sources.
Ilmastonmuutoksen vaikutusta arvioitaessa on erityisen tärkeää huomioida terrestristen ja akvaattisten ekosysteemien yhteisvaikutus, jotta saavutetaan tarkimmat mahdolliset hiilinielu ja -lähde estimaatit.
Thus, to reveal the C flux dynamics in the continuum, comprehensive studies based on detailed temporal data series over long periods are needed.
Jotta parantaisimme ymmärrystä jatkumon hiilidynamiikasta, tarvitaan tutkimuksia, jotka perustuvat tiiviisti mitattuihin pitkiin aikasarjoihin.
The lateral transport of DOC from the upland catchment on mineral soil was small in comparison to the other ecosystem C fluxes, 0.32 % of the net ecosystem exchange (NEE).
Orgaanisen liuenneen hiilen lateraalinen kulkeuma latva-valuma-alueelta oli pieni, 0.32% valuma-alueen nettohiilenvaihdosta.
This study highlighted the importance of spring and autumn for lateral C transport and atmospheric release.
Tulokset korostavat kevään ja syksyn tärkeyttä niin hiilen lateraalisen kulkeuman kuin emissioiden suhteen.
Considering the whole catchment, the atmospheric emission from the lake accounted for 9.3 % of the catchment NEE.
Järven kautta ilmakehään kulkeutui sensijaan 9.3% järven valuma-alueen nettohiilenvaihdosta.
Despite the close connection of terrestrial, lotic, and lentic ecosystems, the ecosystems are mainly studied separately, and the possible interactions between the ecosystems are lost.
Huolimatta luonteenomaisesta jatkumosta, virtavesiä ja järviä tutkitaan usein omina erillisinä ekologisina yksiköinään, jolloin niiden mahdolliset vaikutukset toisiinsa jäävät huomioimatta.
The C fluxes in both terrestrial and aquatic ecosystems were seasonally controlled mainly by precipitation and local hydrological conditions.
Hiilen lateraalinen kulkeuma niin terrestrisessä kuin akvaattisessa ekosysteemissä oli pääasiassa sadannan ja hydrologian määrittämä.
The annual and seasonal dynamics of carbon dioxide (CO2) and methane (CH4) concentrations, lateral fluxes, whole-lake storages and atmospheric release were explored through the aquatic continuum over three years study period (2011-2013).
Purojen ja järven muodostamassa akvaattisessa jatkumossa selvitettiin hiilidioksidin (CO2) ja metaanin (CH4) konsentraatioiden, lateraalisen kulkeuman, järven varastojen ja ilmakehän emissioiden vuosittaista ja vuodenaikaista vaihtelua vuosina 2011-2013.
However, these results shed light on the increasing importance of freshwaters in transporting and releasing C in the changing future climate.
Tämän väitöskirjan tulokset korostavat sisävesien kasvavaa roolia terrestrisen hiilen lateraalisessa kuljetuksessa sekä emissioissa muuttuvassa ilmastossa.
Streams connecting lakes form an extensive network, where terrestrially fixed C is transported, processed, stored, and released to the atmosphere before reaching the oceans.
Kasvillisuuden sitoma terrestrinen hiili kulkeutuu, muuntuu, varastoituu ja vapautuu ilmakehään virtavesien ja järvien jatkumossa ennen päätymistään meriin.
The allochthonous C gas input of terrestrial origin plays an essential role in the temporal C dynamics of the lake.
Järveen päätyvällä terrestrisellä hiilellä on ajallisesti suuri merkitys järven hiilidynamiikassa.
In spring, the laterally transported C gases accumulated under the ice cover during the last weeks of the ice cover period.
Keväällä lumien sulaessa järveen kulkeutuu lateraalisesti merkittävä määrä veteen liuenneita hiilikaasuja, jotka kerääntyvät jääkannen alle pintakerroksiin.
Spatiotemporality of carbon fluxes along a boreal land-stream-lake continuum
Sisävedet ovat olennainen osa hiilenkiertoa boreaalisella vyöhykkeellä, jossa purot ja joet yhdistävät järvet toisiinsa laajoiksi kokonaisuuksiksi.
Also, fluxes, concentrations and whole-lake storage of CH4 were regulated by temperature and DOC runoff from upland catchment was regulated by previous year’s net ecosystem exchange and litter production.
Lisäksi metaanin konsentraatiot, emissiot ja järven varasto selittyivät lämpötilan muutoksilla.
The atmospheric release at the ice-out was long-lasting, and fluxes were high in comparison to earlier studies.
Järven emissiot välittömästi jäidenlähdön jälkeen olivat pitkakestoiset ja korkeat, johtuen lateraalisesta hiilisyötteestä.
Boreal freshwater ecosystems play an important role in landscape carbon (C) cycle.
Terrestrisen hiilen lateraaliseen kulkeumaan vaikutti myös kasvillisuuden nettohiilenvaihto (NEE) ja kariketuotanto.
External input increased the whole-lake storages of C gases as well as the CO2 concentration in the upper water layer of the stratified lake.
Hiilikaasujen konsentraatioiden ja emissioiden vaihtelu oli merkittävää akvaattisessa jatkumossa.
The study is based on three sub-studies, from which empirical articles have been written.
Tutkimus pohjautuu kolmeen osatutkimukseen, joista on kirjoitettu empiiriset artikkelit.
The theoretical basis of the study are the ideas of Anthony Giddens on the relationship between an agent and a structure, the capability approach of Amartya Sen and Martha Nussbaum, the actantial model and types of pragmatic modality of Algirdas Julien Greimas, and the theoretical-methodological framework of the modalities of agency, developed further from the types of pragmatic modality by Jyrki Jyrkämä.
Tutkimuksen teoreettisena pohjana ovat Anthony Giddensin ajatukset toimijan ja rakenteen suhteesta, Amartya Senin ja Martha Nussbaumin toimintamahdollisuuksien viitekehys (Capability Approach) sekä Algirdas Julien Greimasin aktanttianalyysi ja pragmaattisen modaalisuuden lajit sekä niistä edelleen Jyrki Jyrkämän kehittämä toimijuuden modaliteettien teoreettismetodologinen viitekehys.
These are problems of the multi-sectoral rehabilitation service system that are difficult to discern.
Nämä ovat monialaisen ja vaikeasti hahmottuvan kuntoutuspalvelujärjestelmän ongelmia.
The research method of the first and third sub-studies was theory-driven content analysis, and that of the second sub-study is narrative actantial analysis.
Ensimmäisen ja kolmannen osatutkimuksen tutkimusmenetelmänä on teoriaohjaava sisällönanalyysi, ja toisen osatutkimuksen tutkimusmenetelmänä on narratiivinen aktanttianalyysi.
Occupational and medical rehabilitation maintain the person’s capacity to function and work, even when the illness progresses or when changes take place at work.
Ammatillinen ja lääkinnällinen kuntoutus ylläpitää toiminta- ja työkykyä, vaikka sairaus etenee tai työpaikalla tapahtuu muutoksia.
Confidence in staying in work is provided by the support of the employer and work community, whereas distrust in the employer experienced by the interviewees reduces most their desire to negotiate on reconciling their chronic illness and work.
Luottamusta työssä pysymiseen antaa työantajan ja työyhteisön tuki, kun taas haastateltujen kokema epäluottamus työnantajaa kohtaan vähentää eniten heidän haluaan neuvotella sairauden ja työn yhteen sovittamisesta.
Keywords: agency, chronic illness, disability, life in the workforce, rehabilitation, course of life, longitudinal study
Avainsanat: toimijuus, pitkäaikaissairaus, vammaisuus, työelämä, kuntoutus, elämänkulku, pitkittäistutkimus
The difficulty participating in rehabilitation and the rehabilitees’ inadequate understanding of the content, objective and purpose of rehabilitation are related to the paucity of interaction between professionals and the rehabilitees, to missing rehabilitation plans, to beginning rehabilitation too late and to the prejudices associated with rehabilitation and the fears of its stigmatising effect.
Vaikeus tunnistaa kuntoutukseen osallistumista ja kuntoutettavien puutteellinen ymmärrys kuntoutuksen sisällöistä, tavoitteesta ja tarkoituksesta ovat yhteydessä ammattilaisten ja kuntoutujien vähäiseen vuorovaikutukseen, puuttuviin kuntoutussuunnitelmiin, kuntoutuksen aloittamiseen liian myöhään sekä kuntoutukseen liitettäviin ennakkoluuloihin ja pelkoon sen leimaavuudesta.
These factors hinder implementing self-determination in planning rehabilitation and the negotiation of options at work.
Nämä tekijät estävät itsemääräämisoikeuden toteuttamista kuntoutuksen suunnittelussa ja neuvottelumahdollisuuksia työpaikalla.
The situation is weakest for persons with multiple chronic illnesses, depression and economic or emotional needs, and no support from their employer.
Heikoin tilanne on niillä, joilla on useampia pitkäaikaissairauksia, masennusta ja taloudellisia tai emotionaalisia pakkoja eikä työnantajan tukea.
The lack of long-term early psychological rehabilitation is related to the difficulty of developing a rational agency to promote one’s own cause in social and healthcare services.
Pitkäkestoisen psykologisen varhaiskuntoutuksen puute on yhteydessä muodostaa rationaalista ja omaa asiaa ajavaa toimijuutta sosiaali- ja terveyspalveluissa.
The concept of modality makes it possible to analyse the nature of a chronic illness and disability in relation to society and to understand health, chronic illness and disability in the course of life as a continuum, in which different phases of chronic illness and comprehensive well-being alternate.
Toimijuuden käsitteen avulla on mahdollista eritellä pitkäaikaissairauden ja vammaisuuden luonnetta suhteessa yhteiskuntaan ja ymmärtää terveyttä, sairautta ja vammaisuutta elämänkulussa jatkumona, jossa erilaiset sairauden vaiheet sekä kokonaisvaltainen hyvinvointi vaihtelevat.
The change can be explained by the ability of the interviewees to accept the decline of their abilities and the options to adjust their existing work to it, part-time work or the opportunity to change their job description or line of work.
Muutosta selittää haastateltujen taito hyväksyä sairauden aiheuttama kykyjen heikentyminen ja mahdollisuudet sovittaa se olemassa olevaan työhön, osa-aikatyö tai mahdollisuus vaihtaa työnkuvaa tai alaa.
In contrast, staying outside rehabilitation creates uncertainty to the chronically ill or disabled person on the sufficiency of their own abilities and reduces their opportunities to negotiate in the workplace.
Kuntoutuksen ulkopuolelle jääminen puolestaan luo sairastuneelle epävarmuutta omien kykyjen riittävyydestä ja vähentää hänen mahdollisuuksiaan neuvotella työpaikalla.
The research material consists of deep narrative interviews conducted between 2012 and 2018 of the same people diagnosed with multiple sclerosis (MS) when young.
Tutkimusaineistona on samojen nuorena MS-tautiin sairastuneiden henkilöiden pitkät kerronnalliset haastattelut vuosilta 2012 ja 2018.
They also reduce the opportunities of persons with chronic illness or disabilities to self-determination in planning their own rehabilitation.
Ne myös heikentävät pitkäaikaissairaiden ja vammaisten henkilöiden mahdollisuuksia itsemääräämisoikeuteen oman kuntoutuksen suunnittelussa.
One goal of the study was to broaden the overall view of disability in Finland from the perspectives of work and rehabilitation.
Tutkimuksen yhtenä tavoitteena on laajentaa vammaisuuden kokonaiskuvaa Suomessa työelämän ja kuntoutuksen näkökulmista ja kuvata vammaisuutta ilmiönä.
Inequality in work and rehabilitation : Agency in the life course of a person with chronic illness or disabilities
Eriarvoisuus työelämässä ja kuntoutuksessa : Vakavasti sairastuneen ja vammaisen henkilön toimijuus elämänkulussa
What are the options for such a person to self-determination in planning their rehabilitation and how do these options change as the process of accepting the illness progresses?
Mitkä ovat nuorena vakavasti sairastuneen mahdollisuudet itsemääräämisoikeuteen kuntoutuksensa suunnittelussa, ja miten nämä mahdollisuudet muuttuvat sairauden hyväksymisprosessin edetessä?