natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Strengthening work place communality seems to enhance and support commitment in work.
Työyhteisön yhteisöllisyyden vahvistaminen näyttäytyy sitoutumista voimakkaasti edistävänä ja tukevana tekijänä.
Listening to the experiences of commitment opens an opportunity to understand the multiple and diversified perspectives of professionals on organizational, communal and individual factors affecting the targets, antecedents and maintenance of work-related commitment.
Työssä sitoutumisen kokemusten kuunteleminen avaa mahdollisuuden ymmärtää työntekijöiden näkökulmien monimuotoisuutta sitoutumisen kohteista sekä sitoutumisen syntymiseen ja ylläpitämiseen vaikuttavista organisatorisista, yhteisöllisistä ja yksilöllisistä tekijöistä.
If shared factors in work community, but also personal factors affecting commitment, are recognized, work-related commitment can be promoted at the work community and organizational level.
Kun työyhteisössä tunnistetaan eri henkilöitä sitouttavia yhteisiä ja henkilökohtaisia tekijöitä, voidaan työssä sitoutumista edistää koko työyhteisön ja organisaation tasolla.
The subject of my dissertation in the field of administrative sciences is the individual’s work-related commitment when facing different organizational changes.
Tämän hallintotieteen väitöstutkimuksen aiheena on työntekijän työssä sitoutumisen problematiikka organisaation erilaisissa muutostilanteissa.
After entering the work organization, fulfillment of expectations and experiences of the organization’s values and operation may affect the work-related commitment.
Organisaatioon tulon jälkeen sitoutumisen kehittymiseen voivat vaikuttaa muun muassa odotusten täyttyminen sekä kokemukset organisaation arvoista ja toiminnasta.
The actions for enhancing commitment must be decided from this point of view, not as a one generalized entity.
Muutostilanteen vaikutus sitoutumiseen on siten kytköksissä siihen, mihin työn osatekijään muutos kohdistuu, ja sitoutumista edistävät toimenpiteet on ratkaistava tästä näkökulmasta, ei yhtenä yleisenä kokonaisuutena.
Common, shared experiences in the work community can be found in the personal experiences.
Henkilökohtaisista kokemuksista on löydettävissä myös yhteisiä, koko työyhteisön, jakamia tekijöitä.
However, the right timing for social support varied.
Sosiaalisen tuen saannin oikea-aikaisuus kuitenkin vaihteli.
Emotional and informative support were emphasized.
Erityisesti korostui emotionaalinen ja informatiivinen tuki.
Charles H Tardy’s (1985) extensive definition of social support with four categories: emotional, informative, material support and its assessment were used.
Tutkimuksessa käytettiin Charles H. Tardyn (1985) laajaa sosiaalisen tuen määritelmää, joka sisältää neljä eri tuen tyyppiä: emotionaalinen, informatiivinen ja materiaalinen tuki sekä arviointi.
The study is a qualitative and expeditionary approach in the contextual construction.
Tutkimus on laadullinen ja tutkimuksellinen lähestymistapa konstruktionismin kontekstuaalinen suuntaus.
The data were analysed by using the theory guiding content analysis.
Aineisto analysoitiin teoriaohjaavaa sisällönanalyysia käyttäen.
Assessment was shown as positive feedback and the reciprocity of support, material support as the presence of an adult.
Arviointi näyttäytyi positiivisena palautteena ja tuen vastavuoroisuutena, materiaalinen tuki aikuisen läsnäolona.
The young felt that social work in IRC-galleria wasn’t well known and they wished for more marketing.
Nuoret kokivat, että verkkososiaalityö IRC-galleriassa oli huonosti tunnettua ja he kaipasivat lisää mainostamista.
In addition to the previous themes social workers brought up matters concerning studies.
Sosiaalityöntekijät nostivat näiden lisäksi esille opintoihin liittyvät asiat.
According to both the young and the social workers the availability of social work on the Web is not sufficient presently.
Sekä nuorten että sosiaalityöntekijöiden mukaan verkkososiaalityön saatavuus nykyisellään ei ole riittävää.
The themes brought up by young people in the interlocutions were often challenging in which cases the importance and need of social workers’ professionalism was emphasized.
Nuorten keskusteluihin nostamat aiheet olivat usein haastavia, jolloin sosiaalityöntekijän ammattitaidon merkitys ja tarve korostuivat.
The data were gathered with the help of theme interviews: three social workers (N=3) and five young persons (N=5) who had visited the IRC-galleria and had interlocutions with social workers.
Aineisto kerättiin teemahaastattelun avulla kolmelta (N=3) sosiaalityöntekijältä ja viideltä (N=5) nuorelta, jotka olivat käyneet IRC-galleriassa keskustelemassa kahden kesken sosiaalityöntekijän kanssa.
The interviews were con-ducted on the Web with the help of Skype and Campfire.
Haastattelut toteutettiin verkossa, Skypen ja Campfire-verkkopalvelualustan avulla.
Both the young and the social workers brought up the building of confidence between the young person and the social worker.
Molemmat nostivat esille luottamuksen rakentumisen nuoren ja sosiaalityöntekijän välille.
The guiding theory was the theory of social support.
Analyysia ohjaavana teoriana toimi sosiaalisen tuen teoria.
The framework in the study was the development stage of youth and its challenges in today’s society, youth social work and the theory of social support.
Tutkimuksen viitekehyksenä käytettiin nuoruuden kehitysvaihetta ja sen haasteita nyky-yhteiskunnassa, nuorisososiaalityötä sekä sosiaalisen tuen teoriaa.
The themes according to the young were mental health, family situation and child welfare.
Keskustelun aiheita olivat nuorten mukaan mielen pahoinvointi, perhetilanne ja lastensuojelu.
According to the young, informative support came in the form of advice.
Informatiivinen tuki näyttäytyi nuorten mukaan neuvoina.
The social work on the Web was described as preventive, supportive , informative and functioning at young people’s own terms as well as being easily reachable.
Verkkososiaalityö kuvattiin ennaltaehkäisevänä, tukevana, informatiivisena sekä nuorten ehdoilla toimivana ja nuoria tavoittavana.
On the basis of the research material social work on the Web functions well as a form of operations, but requires further development.
Tutkimustulosten perusteella verkkososiaalityö toimii nuorisososiaalityön toimintamuotona hyvin, mutta vaatii edelleen kehittämistä.
The study results show that it is possible to get social support through the social work on the Web.
Tutkimustulokset kertovat, että verkkososiaalityöstä on mahdollista saada sosiaalista tukea.
Over a half of the young who were interviewed felt they had received help on the Web in time.
Yli puolet nuorista koki saaneensa verkkososiaalityöstä tukea ajoissa.
The social workers stated that for them it was shown as listening, encouraging and mental support.
Sosiaalityöntekijöiden vastauksissa se näkyi kuuntelemisena, kannustamisena, rohkaisemisena ja henkisenä tukemisena.
In their answers the young said that emotional support was shown as the rising of spirits, receiving empathy and support.
Emotionaalinen tuki näkyi nuorten vastauksissa mielialan nousuna, empatian ja tuen saamisena.
Anonymity was the central element, which made it easier for the young person to approach the social worker, have an open interlocution, which inspired confidence.
Verkkovuorovaikutuksessa keskeiseksi elementiksi nousi anonymiteetti, joka mahdollisti sosiaalityöntekijän lähestymisen helppouden, keskustelun avoimuuden ja sujuvuuden sekä luottamuksen rakentumisen.
The possibilities, according to the social workers, were versatility as a working tool, preventive of young people’s problems, real time service and the improvement of the image of social work.
Verkkososiaalityön mahdollisuuksina sosiaalityöntekijät näkivät verkon monipuolisuuden työvälineenä, nuorten ongelmien ennaltaehkäisyn, palvelun reaaliaikaisuuden ja sosiaalityön kuvan parantamisen.
The challenges in social work on the Web were, according to the social workers, the scarcity of co-operation networks and resources, reaching the young and the attitudes of the authorities in social services towards social work on the Web.
Verkkososiaalityön haasteina sosiaalityöntekijät näkivät yhteistyöverkostojen ja resurssien vähäisyyden, nuorten tavoittamisen sekä sosiaaliviranomaisten asenteet verkkososiaalityötä kohtaan.
When the young received social support on the Web for their problems, they felt more encouraged to search for help in the real world, received more information about their situation and their spirits rose.
Verkossa saadun sosiaalisen tuen avulla nuorten ongelmatilanteet helpottuivat: nuori rohkaistui hakemaan apua reaalimaailmasta, sai tilanteestaan lisää tietoa tai mieliala parani.
In addition to that, the social workers brought up guidance, giving and searching for information.
Sosiaalityöntekijät nostivat esille tämän lisäksi ohjauksen, tiedonannon ja tiedon haun.
According to the study results young people don’t receive much social support from those close by when they have problems.
Tutkimustulosten mukaan ongelmatilanteissa nuoret eivät saa juurikaan sosiaalista tukea lähipiiriltä, vaan verkossa toimiva sosiaalityöntekijä toimii läheisimpänä sosiaalisen tuen antajana.
The aim of this pro gradu thesis was to study how social work on the Web functions as a form of operations and what type of social support the young got in their as well as social workers’ opinions.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää miten verkkososiaalityö toimii nuorisososiaalityön toimintamuotona ja millaista sosiaalista tukea nuoret verkkososiaalityöstä saivat nuorten ja sosiaalityöntekijöiden mukaan.
The social workers felt that the most important tool for them was to increase co-operation, resources, education and marketing in order to make this type of social work more known.
Sosiaalityöntekijät pohtivat verkkososiaalityön juurruttamisen keinoja ja näkivät tärkeimpinä työvälineinä tässä yhteistyön ja palvelujen laajentamisen, resurssien, markkinoinnin ja koulutuksen lisäämisen.
Social work on the Web was studied in IRC-galleria’s Teinihelpperi web community in the anonymous interlocutions.
Tutkimuksessa tarkasteltiin IRC-gallerian Teinihelpperi-yhteisössä, kahden keskisessä anonyymissa chatissa nuorten parissa tehtävää verkkososiaalityötä, joka on osa lasten ja nuorten verkkososiaalipalvelut (Vespa) – hanketta.
I present Finnish university and teacher education, the art education program and inclusive teacher education.
Esittelen suomalaista yliopisto- ja opettajankoulutusta, kuvataidekasvatuksen koulutusohjelmaa ja inklusiivista opettajankoulutusta.
They understand the importance of multiprofessional collaboration and they can recognize their students’ special characteristics.
He ymmärtävät moniammatillisen yhteistyön merkityksen ja pystyvät tunnistamaan oppilaiden erityispiirteitä.
I start by exploring the concept of inclusion, inclusive school and the challenges that might result from it.
Aloitan tarkastelemalla inkluusiota käsitteenä, inklusiivista koulua ja siihen liittyviä haasteita.
My thesis, in which I have used hermeneutic phenomenology as a method, is based on 71 questionnaire answers that I have analyzed by using conventional and directed content analysis.
Hermeneuttisfenomenologinen tutkielmani aineisto koostuu 71 kysymyslomakevastauksesta, jotka olen analysoinut käyttämällä aineisto- ja teorialähtöistä analyysiä sekä tilastoja määrällisen analyysin keinona.
In my thesis I consider what kind of skills art education students have when confronting and teaching students with special needs, how they feel their studies respond to the challenges of inclusive school and where, in their opinion, they have gotten abilities to teach and confront special needs students.
Tutkielmassani tarkastelen, millaisia valmiuksia kuvataidekasvatuksen opiskelijoilla on kohdata ja opettaa erityistä tukea tarvitsevia nuoria, miten he kokevat, että kuvataidekasvatuksen opinnot vastaavat inklusiivisen koulun asettamiin haasteisiin ja mistä muualta he kokevat saaneensa valmiuksia opettaa ja kohdata erityisoppilaita.
They have clear values about reacting openly in differences and they think that all students have a right to have good quality teaching.
Heillä on selkeä arvoperusta avoimesta suhtautumisesta erilaisuuteen ja siihen, että kaikki oppilaat ansaitsevat laadukasta opetusta.
Students feel that practical training and experience are valuable for developing adequate skills.
Opiskelijat kokevat käytännön harjoittelun ja kokemuksen tärkeiksi taitojen kehittymisen kannalta.
Still they feel that in practice teaching special needs students is a challenge.
Käytännössä erityisoppilaiden opettaminen kuitenkin tuntuu haastavalta.
I also explore art as a school subject and its potential when working with special needs students.
Tarkastelen kuvataidetta oppiaineena ja sen mahdollisuuksia erityisoppilaiden kanssa työskenneltäessä.
In my Pro gradu thesis I study the views of art education students on their own special educational skills.
Käsittelen pro gradu -tutkielmassani kuvataidekasvatuksen opiskelijoiden käsityksiä omista erityispedagogisista taidoistaan.
Art education students feel that their concrete skills to teach special needs students are inadequate.
Kuvataidekasvatuksen opiskelijat kokevat konkreettiset valmiutensa opettaa erityisoppilaita vaillinaisiksi.
It provided an opportunity to analyze the relationship between local agents and the wider context.
Se tarjosi mahdollisuuden tarkastella paikallisen toiminnan ja laajemman kontekstin välistä suhdetta.
The task of education is to socialize children as members of their surrounding society.
Kasvatuksen tehtävä on sosiaalistaa lapset ympäröivän yhteiskunnan jäseniksi.
They worked in cities and villages across Finland and represented all Sámi languages.
He työskentelevät taajamissa, kylissä ja kaupungeissa eri puolilla Suomea ja edustavat kaikkia saamen kieliä.
The theoretical background leaned on the ecocultural theory.
Teoreettiselta taustaltaan tutkimus nojasi ekokulttuuriseen teoriaan.
The research was based on social-constructivism combining the singular agent into wider community.
Metodologisesti tutkimus perustui sosio-konstruktivismiin, joka liittää yksittäisen toimijan osaksi laajempaa yhteisöä.
They were specifically related to the development and maintenance of the relationship with nature, culture, and language.
Ne liittyivät erityisesti luontosuhteen, kulttuurin ja kielen kehittämiseen ja ylläpitämiseen.
The research showed that Sámi ECE followed or imitated cultural activities even when children were not able to experience authentic Sámi activities.
Tutkimus osoitti, että arjessa seurattiin tai jäljiteltiin kulttuuriin kuuluvaa toimintaa silloinkin, kun lasten osallistuminen autenttiseen toimintaan ei ollut mahdollista.
The Sámi as an indigenous people has a legal right to maintain and develop their culture and languages.
Saamelaisilla alkuperäiskansana on perustuslaillinen oikeus ylläpitää ja kehittää omaa kulttuuriaan ja kieltään.
The especial adjusting nature of activities was evident: the Sámi culture and language were implemented in ways that were suitable to the local ecology and culturally sustainable.
Tutkimus toi erityisesti esiin toiminnan sopeuttavan luonteen: saamelaista kulttuuria ja kieltä toteutettiin paikalliseen ekologiaan sopivalla, kulttuurisesti kestävällä tavalla.
The Sámi ECE is implemented as a wider cultural entity, which becomes visible in daily choices and solutions, in other words, the means of implementation.
Saamelaisen varhaiskasvatuksen toteutus tapahtuu osana laajempaa kulttuurista kokonaisuutta, minkä merkitys on nähtävissä arkisissa valinnoissa ja ratkaisuissa eli toiminnan toteuttamisen tavoissa.
Sámi ECE makes an important support for the under-school-age Sámi children’s linguistic and cultural development.
Saamelainen varhaiskasvatus on tärkeä alle kouluikäisten saamelaislasten kielellisen ja kulttuurisen kehityksen tuki.
The interview data were analyzed with the methods of narrative analysis and analysis of narratives.
Haastatteluaineisto analysoitiin sisällöllisesti sekä narratiivien että narratiivisen analyysin avulla.
Children were provided with various opportunities to do and try elements of Sámi culture such as doing handicrafts, using fire, fishing, and picking berries.
Lapsille tarjottiin erilaisia mahdollisuuksia tehdä ja kokeilla itse saamelaiseen kulttuuriin kuuluvia elementtejä, kuten esimerkiksi saamelaisia käsitöitä, tulen käsittelyä, kalastusta ja marjastusta.
In addition, the law of early childhood care and education in Finland obliges municipalities to arrange Sámi children care in their own Sámi language everywhere in Finland.
Lisäksi varhaiskasvatuslaki velvoittaa kunnat järjestämään saamelaislapsille varhaiskasvatusta heidän äidinkielenään olevalla saamen kielellä kaikkialla Suomessa.
A part of Sámi ECE is also realized by using the language immersion method.
Osa toiminnasta toteutetaan käyttäen kielipesämenetelmää.
The thesis introduces the forms of implementing Sámi ECE and opens discussion of its important role of Sámi children’s upbringing and education.
Tutkimus esittelee saamelaisen varhaiskasvatuksen toteuttamisen muotoja ja avaa keskustelua sen tärkeästä roolista saamelaislasten kasvatuksessa.
According to the findings, Sámi ECE was realized at the level of everyday implementation, is based on Sámi premises, and aims at revitalization, maintenance, and preservation of the Sámi languages and cultures.
Tulosten perusteella saamelainen varhaiskasvatus toteutuu arjen toiminnan tasolla, perustuu saamelaisiin lähtökohtiin sekä pyrkii saamen kielten ja kulttuurien elpymiseen, säilymiseen ja kehitykseen.
Early childhood educators described the implementation as two-dimensional: on the one hand, they had to deal with questions of Sámi enculturation on daily basis and, on the other hand, with questions of socializing children into the mainstreaming culture.
Varhaiskasvattajat kuvasivat toteutuksen kahtalaiseksi, toisaalta arjessa olivat jatkuvasti läsnä kysymykset saamelaiseen kulttuuriin enkulturoimisen ja toisaalta valtakulttuuriin sosiaalistamisen välillä.
It refers to ECE that aims to secure and strengthen the Sámi language learning and development, growth into the Sámi culture, and adoption of Sámi identity in Sámi children.
Sillä viitataan saamenkieliseen varhaiskasvatukseen, jolla tuetaan saamelaislasten kielen kehitystä ja oppimista, kasvamista saamelaiseen kulttuuriin sekä saamelaisen identiteetin vahvistumista.
In addition, the research is useful to early childhood education studies and in-service and continuing education of ECE personnel.
Tutkimuksessa saatu tieto on käyttökelpoista myös varhaiskasvatuksen perusopinnoissa ja henkilöstön jatko- ja täydennyskoulutuksessa.
Sámi ECE is organized in the Inari, Skolt, and North Sámi languages in early education center and family-based care formats.
Saamelaista varhaiskasvatusta järjestetään inarin-, koltan- ja pohjoissaamen kielillä päiväkoti- ja perhepäivähoitomuodossa.
In addition, the research showed how the tensions between daily practices of Sámi ECE and the routines based on the mainstreaming culture, such as daily rhythm, parent conferences, ECE discussions, and cultural adjustment.
Tutkimuksessa kävi ilmi arjen toteutuksen jännite valtakulttuuriin pohjautuvien rutiinien, kuten päivärytmin, vanhempainiltojen, varhaiskasvatuskeskustelujen ja kulttuuriin sopeuttavien käytänteiden välillä.
This research focused on the Sámi ECE from the perspectives of goals and the planning, implementation, and evaluation of the Sámi ECE.
Tutkimuksessa tarkasteltiin saamelaisen varhaiskasvatuksen toteuttamista toiminnalle asetettavien tavoitteiden sekä suunnittelun, toteutuksen ja arvioinnin näkökulmista.
The research provides comprehensive information about Sámi ECE from the early childhood educators’ perspective.
Se tarjoaa kattavasti tietoa saamelaisen varhaiskasvatuksen toteutuksesta varhaiskasvattajien näkökulmasta.
Sámi early childhood education (ECE) is at the core of this research.
Tämän tutkimuksen keskiössä on saamelainen varhaiskasvatus.
The research data consisted of early childhood educators’ narratives of the implementation of Sámi ECE.
Tutkimuksen aineistona toimivat saamelaisessa varhaiskasvatuksessa työskentelevien varhaiskasvattajien kertomukset saamelaisen varhaiskasvatuksen toteutuksesta.
The research results evinced typical practices and contents of Sámi ECE.
Tutkimustuloksina esitellään saamelaiselle varhaiskasvatukselle tyypillisiä arjen toteutuksen tapoja ja sisältöjä.
Furthermore, indigenous education has the task of enculturating children into the indigenous culture and language.
Alkuperäiskansan kasvatuksella on tämän lisäksi omaan kulttuuriin ja kieleen kasvattamisen tehtävä, mitä kutsutaan enkulturaatioksi.
The findings are usable to planning of daily practices in ECE and the development of the Sámi ECE administration, decision making, and steering.
Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää varhaiskasvatuksen käytännön toteuttamisen apuna sekä saamelaisen varhaiskasvatuksen johtamisessa, päätöksenteossa ja normiohjauksen kehittämisessä.
The narrative approach was used for data collection.
Aineisto hankittiin käyttäen narratiivista otetta.
The metanarratives were Flourishing, genuinely Sámi ECE; Flexible Sámi ECE conforming with the mainstreaming culture; Sámi ECE tied to routines of the mainstreaming culture; and Sámi-based, traditional ECE.
Narratiivisessa analyysissa muodostui neljä rutiinien sopeuttamisen ja enkulturaation toteuttamisen ulottuvuuksista rakentuvaa saamelaista varhaiskasvatusta kuvaavaa tyyppikertomusta: Kukoistava, aidosti saamelainen varhaiskasvatus, Valtakulttuuria myötäilevä, joustava varhaiskasvatus, Valtakulttuurisiin rutiineihin sidottu varhaiskasvatus ja Saamelaisuuteen perustuva, perinteinen varhaiskasvatus.
Altogether, 23 early childhood educators who worked in Sámi ECE were interviewed.
Se tuotettiin haastattelemalla 23 saamenkielisissä varhaiskasvatuksen ryhmissä työskentelevää henkilöä, joita tässä kutsutaan varhaiskasvattajiksi.
The main research questions were: what is landscape in Finnish printed fabrics in the 2000s and what kind of landscape types can be found amongst them.
Tutkimuskysymykset olivat: mikä tai millainen on maisema suomalaisissa painokankaissa 2000-luvulla ja millaisia maisematyyppejä aineistosta voidaan muodostaa.
In panoramic style it authors view of a beautiful Finnish scenery.
Painokankaissa on visualisoitu panoraamatyyliin tekijän näkemys kauniista suomalaisesta maisemasta.
Through the type analysis based on content analysis three ways of portraying a scenery labelled by the composition stepped forward.
Sisällönanalyysiin pohjautuvan tyyppianalyysin avulla aineistosta muodostui kolme sommittelun mukaan luokiteltua tapaa kuvata maisemaa painokangaskuoseissa.
The study material included 25 Finnish landscape themed patterns from the 2000s upheld with literary sources, the key of which were related to the history of Finnish printed fabrics and the rural landscape visuals as well as the embodiment of views and landscapes in modern art.
Kuvaaineistoa tuki kirjallisuus, jonka keskeisimmät teokset käsittelivät suomalaisen painokankaan historiaa ja maaseutumaisemakuvaston historiaa sekä maisemaa nykytaiteessa.
The scientific part of the study was combined with an artistic one, which contains the design process and the final product - a three-piece textile print collection.
Tutkimuksen sisältämä taiteellinen osa käsittää kolmiosaisen painokangaskokoelman suunnitteluprosesseineen ja valmiine tuotoksineen.
The aim of the research was to focus on views and landscapes in printed textile patterns and to form a type classification of how they are pictured and represented.
Tutkimuksen tavoite oli muodostaa tyyppiluokittelu painokangaskuoseista maiseman kuvaamisen näkökulmasta.
The digitally printed triptych was built making use of the perspectives and the landscape composition methods introduced earlier in the research.
Digipainona toteutetuissa kuoseissa on sovellettu tutkimuksellisen osan tyyppiluokituksen mukaisia maisemansommittelutapoja.