natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The research focused on 1) the potential of using biochar as a soil amendment combined with A. seyal-based agroforestry in a field experiment, 2) the effect of biochar on alleviating water stress on sorghum yield in greenhouse conditions, and 3) simulation of the potential effect of biochar amendments on improving sorghum biomass and grain yield, especially as indicated by differences in yield between wet and dry years.
Tutkimus keskittyi seuraaviin kysymyksiin: 1) biohiilen mahdollisuudet peltometsäviljelyn maanparannuskeinona Etelä Sudanin Ylä-Niilin osavaltiossa Renkin alueella toteutetun kenttäkokeen antamien tulosten perusteella, 2) kasvihuonetutkimuksena tehty selvitys vedenpuutteen aiheuttamasta durran sadon alenemisesta ja sen estämisestä biohiilen avulla, 3) simuloitu maaperän biohiililisäyksen vaikutus durran biomassan ja sadon määrään, erityisesti runsas- ja vähäsateisten vuosien vertailun avulla.
The same type A. seyal biochar, in the same amounts as applied in the field experiment (0 t ha-1 and 10 t ha-1), was used.
Käytetty biohiili oli saman tyyppistä A. seyal –puulajista tuotettua kuin kenttäkokeessa, ja sen annetut määrät vastasivat tasoja 0 ja 10 t ha-1.
The results may well vary with different crops and agroforestry systems, as well as with different soil types and the type and dose of biochar.
Tuloksiin vaikuttavat epäilemättä käytetyt satokasvit ja tuotantosysteemit, samoin kuin maaperä ja käytetyn biohiilen määrä ja laatu.
However, it is becoming an increasingly uncertain and inefficient practice in SSA because of climate change and extremes (i.e. low and erratic rainfall, high temperatures, floods, and drought occurrence), and low soil fertility and water supply.
Syynä ovat ilmastolliset tekijät (esimerkiksi sademäärän vähäisyys ja sen jyrkkä vaihtelu, haitallisen korkeat lämpötilat sekä kuivuus ja tulvat), samoin kuin epäsuotuisat maaperän ravinne- ja kosteusolot.
The stomatal conductance and photosynthesis and transpiration rates were all significantly reduced under severe drought compared to values found in plants that were under medium drought or well-watered.
Ilmarakokonduktanssi sekä fotosynteesi- ja haihduntanopeus alenivat kovassa kuivuudessa verrattuna suuremman vesimäärän saaneista kasveista todettuihin vastaaviin arvoihin.
In this dissertation, the effects of Acacia seyal-based agroforestry and addition of biochar on soil water retention and supply and on sorghum yields were examined.
Väitöskirjassa selvitettiin Acacia seyal –puulajiin perustuvan peltometsäviljelyn ja maahan lisätyn biohiilen vaikutuksia maaperän vedenpidätyskykyyn ja vesivarastoon sekä durran satoon.
Biochar addition did not have a significant effect on any of sorghum stomatal traits, gas exchange or grain yield.
Biohiilellä ei ollut vaikutusta mihinkään tutkittuun tekijään durran ilmaraoissa, kaasuaineenvaihdunnassa tai jyväsadossa.
A soil analysis showed that agroforestry resulted in lower soil pH, N, and total and exchangeable Ca2+ contents and higher C/N ratios compared to sole sorghum cultivation.
Maa-analyysi osoitti, että maaperässä pH, kokonaistyppi, sekä kalsiumin vaihtuva ja kokonaismäärä vähenivät mutta C/N-suhde kasvoi peltometsäviljelyssä verrattuna pelkän durran kasvustoon.
The application of biochar signiﬁcantly increased the soil C and exchangeable K+ contents as well as the pedotransfer-derived ﬁeld capacity and plant available water contents, but signiﬁcantly decreased the content of exchangeable Ca2+ and cation exchange capacity.
Biohiili lisäsi maaperän kokonaishiilen ja vaihtuvan kalsiumin pitoisuutta samoin kuin veden kenttäkapasiteettia ja kasveille käyttökelpoisen veden määrää mutta vähensi vaihtuvan kalsiumin pitoisuutta ja kationinvaihtokapasiteettia.
The biochar/sorghum simulation study (Paper III) was carried out using the water-driven crop-growth model AquaCrop (version 6.1).
Simulointi biohiilen vaikutuksesta durrasatoon (Artikkeli III) tehtiin AquaCrop (6.1) –satomallilla sovellettuna kenttäkokeen vuosien 2011 ja 2012 tilanteeseen.
As sorghum is not tolerant of shade, the reduction in sorghum production with increasing tree density was probably due to canopy cover and shading.
Koska durra on runsasta valoa vaativa kasvi, syynä tähän on todennäköisesti ollut puiden aiheuttama varjostus.
The soil consisted of silty loam underlain by clay, and the biochar source was A. seyal trees.
Maalajina oli saven päälle kerrostunut siltti, biohiilen alkuperä oli Acacia seyal -puulaji.
Soil fertility stress parameters were adjusted so that simulated biomass and grain yield values best matched the levels recorded in the field experiment.
Maaperän viljavuus asetettiin vastaamaan kenttäkokeessa saatuja biomassa- ja satotuloksia.
The effects of biochar were simulated using the changes in soil hydraulic properties (increases in field capacity, available water capacity and saturated conductivity) reported in a published meta-analysis study.
Biohiilen vaikutukset simuloitiin maaperän hydraulisten ominaisuuksien vaihtelusta julkaistujen meta-analyysitietojen avulla.
Drought stress had a significant effect on sorghum gas exchange but not on sorghum stomatal traits.
Tulokset osoittivat, että kuivuudella oli selvä vaikutus durran kaasuaineenvaihduntaan mutta vaikutusta ei todettu durran ilmarakojen määrässä tai koossa.
Drought stress significantly reduced the sorghum biomass and grain yields compared to those observed in well-watered plants.
Kuivuusstressi, verrattuna runsaan kastelun saaneisiin kasveihin, vähensi durran biomassa- ja jyväsatoa.
The results from paper II indicated that biochar has no significant effect on alleviating drought stress on sorghum production and grain yields, while the results from paper III showed biochar, while improving soil hydraulic properties, only resulted in increased sorghum biomass production and grain yield in very dry years.
Tulokset viittaavat myös siihen, että biohiili ei lieventäisi kuivuuden aiheuttamaa alenemista durran tuotoksessa ja jyväsadossa (Artikkeli II), mutta toisaalta biohiililisäys, joka parantaa maaperän hydraulisia ja fysikaalis-kemiallisia ominaisuuksia, voi johtaa durran sadon paranemiseen vähäsateisina vuosina (Artikkeli III).
The inclusion of A. seyal trees signiﬁcantly decreased the sorghum grain yields, and the effect of biochar on grain yield compared to sole sorghum cultivation without amendment was not significant.
Durran sekaviljely akasioiden kanssa vähensi jyväsatoa, ja pelkän durran viljelyssä ei lisätyllä biohiilellä ollut vaikutusta sadon määrään.
Nevertheless, soil amendment materials, such as biochars, along with integration of sorghum production into agroforestry systems, which can improve soil fertility and water storage capacity, could assist in improving the crop yields.
Tämän vuoksi on tärkeää löytää keinoja satojen lisäämiseksi, ja huomio on kiinnitetty myös biohiileen ja peltometsäviljelyyn, joiden avulla maaperän viljavuutta ja vesitaloutta voidaan parantaa.
The results from paper I showed that sorghum yields are lowered when the crop is grown in agroforestry systems.
Tämän tutkimuksen yhteinen tulos oli, että peltometsäviljely vähentää durran satoa.
Rainfed agriculture is a vital land use practice for food security and economic development in most of drylands, but particularly in sub-Saharan Africa (SSA).
Kuivien trooppisten alueiden ruoantuotanto ja taloudellinen kehitys perustuvat sateenvaraiseen maatalouteen.
They are listed according to the composer.
Nuottikäsikirjoitukset on listattu säveltäjän sukunimen mukaan.
A separate list is available of Erkki Melartin’s manuscripts.
Erkki Melartins manuskripten finns listade separat.
Nearly everything has been digitized and is available in Doria.
Lähes koko kokoelma on digitoitu ja on saatavilla Doriasta.
Simananniemi Manor music collection in Sibelius Academy Library includes hand­written and printed sheet music from the 18th century onwards.
Simananniemen kartanon nuottikokoelma sisältää mm. käsinkirjoitettuja ja painettuja nuotteja 1700-luvulta lähtien.
Printed music has been listed in this catalogue.
Tässä luettelossa ovat kokoelman painetut nuotit.
The Academy of Fine Arts hosts artist Lars-Gunnar Nordström’s (1924-2014) special collection of books.
Kuvataideakatemian kirjaston Lars-Gunnar Nordströmin kirjakokoelma sisältää Lars-Gunnar Nordströmin Säätiön Kuvataideakatemian kirjastolle lahjoittaman kuvataiteilija Lars-Gunnar Nordströmin (1924–2014) kotikirjaston.
Objectives: Dyslexia is a specific reading disorder with a neurobiological and heritable background.
Tavoitteet: Lukivaikeus on lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus, jolla on neurobiologinen ja perinnöllinen tausta.
Methods: 28 children with familial risk of dyslexia and 26 control children participated in EEG recordings and assessment of language abilities at two years of age.
Menetelmät: 28 riskiryhmän ja 26 verrokkiryhmän kaksivuotiasta lasta osallistuivat aivosähkökäyrämittaukseen sekä varhaisten kielellisten taitojen arviointiin.
A longer follow-up time is needed to examine if MMRs also predict phonological processing and literacy skills in school age.
Pidemmässä seurannassa on tärkeää selvittää, ovatko varhaislapsuuden MMR-vasteet yhteydessä myös fonologisen prosessoinnin sekä lukemisen ja kirjoittamisen taitoihin kouluiässä.
Linear regression was applied to examine if MMR responses explained the variation in speech comprehension, production, and vocabulary.
Regressioanalyysillä selvitettiin, selittävätkö MMR-vasteet vaihtelua puheen ymmärtämisessä, tuotossa ja sanavarastossa.
However, the relationship between MMRs and linguistic abilities differed between the two groups: MMR to vowel duration explained comprehension and production in the control group, whereas MMR to vowel identity explained production in the risk group.
Yhteydet MMR-vasteiden ja kielellisten taitojen välillä olivat erilaiset riski- ja verrokkiryhmässä: verrokkiryhmässä MMR vokaalin keston muutokselle selitti puheen tuottoa ja ymmärtämistä, kun taas riskiryhmässä MMR vokaalityypin muutokselle selitti puheen ymmärtämistä.
Results and Conclusions: Statistically significant MMRs were observed for all features of speech and no group differences were found in MMR amplitudes.
Tulokset ja johtopäätökset: Tilastollisesti merkitsevä MMR syntyi kaikille tarkastelluille ärsykepiirteille.
In the current study, neural discrimination of speech features was studied in children with a familial risk of dyslexia using the mismatch response (MMR; mismatch negativity, MMN).
Tässä tutkimuksessa selvitettiin, onko puheäänten erottelua ilmentävä aivojen poikkeavuusvaste (mismatch response, MMR; mismatch negativity, MMN) epätyypillinen lukivaikeusriskissä olevilla lapsilla.
MMR amplitudes were recorded for discrimination of vowel duration, pitch, and vowel identity, and groups were compared using MANOVA.
MMR-vasteiden voimakkuus mitattiin vokaalin pituuden, äänenkorkeuden ja vokaalityypin muutokselle ja ryhmävertailut tehtiin monimuuttujavarianssianalyysillä.
This indicates that both groups could discriminate sounds equally well at the automatic level of information processing.
Ryhmien välillä ei ollut eroa MMR-vasteiden voimakkuudessa, joten riski- ja verrokkiryhmän lapset näyttävät erottelevan puheääniä yhtä hyvin automaattisen tiedonkäsittelyn tasolla.
Delayed language development and deficient phonological processing have been associated with dyslexia.
Lukivaikeuteen liittyy kielen kehityksen viivettä sekä fonologisen prosessoinnin heikkoutta, mikä voi selittyä puheen havaitsemisen poikkeavuudella.
These linguistic difficulties may relate to atypical speech perception already in early childhood, which could offer a basis for an early identification of dyslexia risk and the development of interventions.
Lukivaikeuden ennaltaehkäisy voisikin olla mahdollista, jos perhetaustaiseen lukivaikeusriskiin liittyvä puheen havaitsemisen poikkeavuus voidaan havaita jo varhaislapsuudessa.
MMRs to vowel duration and identity were associated with language comprehension and production, unlike MMR to pitch change.
MMR vokaalin keston ja vokaalityypin muutokselle selittivät kielellisiä taitoja merkitsevästi toisin kuin MMR äänenkorkeuden muutokselle, joten erityisesti foneemisten puheen piirteiden erottelu vaikuttaisi olevan yhteydessä kielen kehitykseen.
The data was collected as a part of Arts@School -project.
Tämän tutkimuksen aineisto kerättiin osana Arts@School -projektia.
Both measurements were conducted during normal schooldays at the school.
Molemmat mittaukset toteutettiin lasten koululla koulupäivien aikana.
Previous studies have proposed a relation between P3a and executive functions but there is very little research on the subject.
Aiemmissa tutkimuksissa on ehdotettu, että P3a olisi yhteydessä toiminnanohjaukseen, mutta tutkimusta aiheesta on hyvin vähän.
Children’s executive functions were assessed with a computer-based Modified Flanker task.
Lasten toiminnanohjauksen taitoja tutkittiin tietokonepohjaisella Modified Flanker-testillä.
Working memory and inhibition were not associated with P3a latency.
Työmuisti ja inhibitio sen sijaan eivät olleet yhteydessä P3a:n latenssiin.
The results of the study partially support the hypothesis that faster P3a responses reflect more mature executive functioning.
Tutkimustulokset osin tukevat ajatusta, että nopeammat P3a-vasteet heijastavat kehittyneempää toiminnanohjausta.
The P3a is considered to reflect involuntary orientation of attention.
P3a on tapahtumasidonnaisen jännitevasteen komponentti, jonka ajatellaan heijastavan tahatonta tarkkaavuuden suuntautumista.
Children who performed faster in cognitive flexibility tasks had also faster P3a responses.
Nopeammin kognitiivisen joustavuuden tehtävissä suoriutuvilla lapsilla myös P3a-vasteet olivat nopeampia.
The aim of the current study was to explore the associations between executive functions i.e. working memory, inhibition and cognitive flexibility and auditory event-related potential (ERP) response P3a in 10–11-year-old children.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää ovatko 10–11-vuotiaiden lasten toiminnanohjauksen taidot ts. työmuisti, inhibitio ja kognitiivinen joustavuus yhteydessä P3a- vasteeseen.
None of the studied executive functions was related to P3a amplitude.
Mikään tutkituista toiminnanohjauksen osa-alueista ei sen sijaan ollut yhteydessä P3a-vasteen amplitudiin.
According to the study, differences in executive functions are not associated with the magnitude of distraction caused by novel sounds.
Erot toiminnanohjauksen taidoissa eivät tämän tutkimuksen perusteella ole yhteydessä siihen, miten voimakkaasti häiritsevät äänet vaikuttavat tarkkaavuuden suuntautumiseen.
Forty-six children who participated in both electroencephalography recording (EEG) and a test of executive functions during autumn semester of the fourth grade of primary school were included in the current study.
Tutkimuksessa mukana olivat ne 46 lasta, jotka osallistuivat sekä aivosähkökäyrämittaukseen (EEG) että toiminnanohjaustestiin 4. luokan syyslukukaudella.
Event- related potentials were recorded with a multifeature paradigm including a standard sound, five deviant sound types and novel sounds.
Koeasetelma sisälsi vakioärsykkeen lisäksi viiden tyyppisiä pieniä ärsykepoikkeamia sekä yllättäviä, vakioärsykkeestä erittäin paljon poikkeavia ns. novel-ääniä.
Cognitive flexibility was found to be associated with P3a latency.
Tutkimuksessa havaittiin, että toiminnanohjauksen osa-alueista kognitiivinen joustavuus oli yhteydessä P3a-vasteen latenssiin.
The stimuli were presented through headphones while the participants were watching a movie without sound.
Aivojen tapahtumasidonnaisten jännitevasteiden rekisteröinnissä käytettiin monipiirreasetelmaa, jossa tutkittaville esitettiin kuulokkeiden kautta ääniärsykkeitä heidän katselleessaan äänetöntä elokuvaa.
P3a responses to the novel sounds are examined in the current study.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan novel-äänten synnyttämiä vasteita.
The controls (n=69) had no reported history of ADHD.
Verrokeilla (n=69) ei ollut tiedettävästi ADHD-historiaa.
The children have been studied at multiple points during their lives since their birth.
Kohortin jäseniä on kutsuttu seurantaan useita kertoja heidän syntymästään lähtien.
The correlations between BQSS and BRIEF-A scores were modest, and mostly statistically nonsignificant.
BQSS-tulosten ja BRIEF-A -arvioiden väliset korrelaatiot olivat vaatimattomia, pääosin ei-merkitseviä.
The differences, barring immediate perseveration, became nonsignificant when gender, level of education and general intelligence (FSIQ) were considered.
Lukuun ottamatta välittömän palautuksen juuttuvuutta, nämä ennustajat muuttuivat tilastollisesti ei-merkitseviksi, kun sukupuoli, koulutustaso ja yleinen älykkyys (FSIQ) otettiin huomioon.
Those participants with sufficient information on their childhood ADHD symptoms, and a completed ROCF from the 40-year neuropsychological assessment (n=445) were chosen for this study.
Tähän tutkimukseen valittiin osallistujat, joiden lapsuuden ADHD-oireista on riittävästi tietoa, ja jotka tekivät Reyn kuvion kokonaan osana 40-vuotisvaiheen neuropsykologista arviota (n=445).
The association between symptom group and BQSS sub-scales was examined using logistic regression.
Oireryhmän ja BQSS-alaskaalojen yhteyttä tarkasteltiin logistisella regressioanalyysilla.
The perinatal risk group (n=376) was divided into three groups according to their childhood ADHD symptoms: no symptoms, a medium level of symptoms, and a high level of symptoms.
Syntymäriskiryhmä (n=376) jaettiin kolmeen ADHD-oireryhmään: ei oireita (NoADHD), jonkin verran oireita (MeADHD) ja paljon oireita (HiADHD) lapsuusaikana.
Results: The following ROCF attributes predicted ADHD symptom group membership: Fragmented drawing style in the copying phase, a horizontally expanded reproduction with more perseveration in immediate recall, and a less neat reproduction in both immediate and delayed recall.
Tulokset: Seuraavat Reyn kuvion piirteet ennustivat ADHD-oireryhmään kuulumista: pirstaloitunut piirrostyyli kopiointitehtävässä, sivusuunnassa venynyt ja juuttuvuutta ilmentävä kuva välittömässä mieleenpalautuksessa, ja vähemmän huolellinen piirtojälki välittömässä ja viivästetyssä mieleenpalautuksessa.
ADHD is a developmental disorder diagnostically defined by symptoms of inattention and hyperactivity/impulsivity, in addition to which it has a component related to EF.
ADHD on kehityksellinen häiriö, jonka diagnostinen määrittely perustuu tarkkaamattomuuden ja ylivilkkaus/impulsiivisuuden oireisiin.
In addition, correlations between the BQSS EF scores and self-reported EF difficulties on the Behaviour Rating Inventory of Executive Function- Adult version (BRIEF-A) are explored.
Tämän lisäksi tutkitaan korrelaatioita BQSS-toiminnanohjausskaalojen ja BRIEF-A -kyselyssä itsearvioitujen toiminnanohjauksen vaikeuksien välillä.
Objectives: This study examines the association between childhood attention deficit hyperactivity disorder (ADHD) symptoms with executive functions (EF) in adulthood by using Boston Qualitative Scoring System (BQSS) analysis of the Rey-Osterrieth Complex Figure (ROCF).
Tavoitteet: Tutkimuksessa tarkastellaan lapsuusajan aktiivisuus ja ylivilkkausoireiden yhteyttä toiminnanohjaukseen aikuisuudessa käyttäen Reyn kuviota arvioituna Bostonin laadullisella pisteytysjärjestelmällä (BQSS).
Conclusions: Based on the findings, those with childhood ADHD symptoms in addition to perinatal risk factors show a slight tendency for less organized and precise performance in the ROCF, albeit one masked by variables such as education and IQ.
Johtopäätökset: Tulosten perusteella vaikuttaa, että lapsuuden ADHD-oireilu voi näkyä lievänä taipumuksena epäjärjestelmällisempään ja huolimattomampaan työskentelytapaan Reyn kuviota piirtäessä, joskin muut muuttujat, kuten koulutus ja älykkyystaso, peittävät yhteyttä.
In line with earlier literature, the correlations between performance-based EF tests and self-reports were mostly slim.
Aiempaan kirjallisuuteen sopien toiminnallisen toiminnanohjauksen testin ja itsearvion korrelaatiot olivat pääosin vähäisiä.
The symptoms can persist into adulthood and they can affect daily functioning even if the full diagnostic criteria are no longer met. Methods: This study is part of a larger longitudinal cohort study of children with perinatal risk factors and their healthy peers.
Oireet voivat jatkua aikuisuuteen ja vaikuttaa päivittäiseen toimintakykyyn vaikkei diagnostiset kriteerit enää toteutuisikaan.
The agreement was evaluated using the Bland–Altman method.
Yhtäpitävyyden arviointiin käytetään Bland–Altman menetelmää.
Background Clinical decisions in prehospital critical care are often based on limited information about the patient’s medical history and the events preceding the acute illness.
Päätöksenteko ensihoidossa perustuu usein niukkaan tietoon potilaan sairauksista ja tapahtumista ennen akuuttia ongelmaa.
Agreement of IO values with arterial values appeared acceptable for base excess, pH, standard bicarbonate, lactate, glucose, ionised calcium and sodium within healthy volunteers and critically ill emergency patients.
Luuydinnäytteiden yhtäpitävyys vaikuttaa hyväksyttävältä emäsylimäärän, pH:n, bikarbonaatin, laktaatin, glukoosin, ionisoidun kalsiumin ja natriumin osalta.
Unfortunately, obtaining blood samples for POC analysis from critically ill patients can sometimes be difficult, thus diminishing the usefulness of POC analyses in prehospital critical care.
Verinäytteiden saaminen kriittisesti sairaalta potilaalta voi kuitenkin olla vaikeaa vähentäen vierianalytiikan mahdollisuuksia ensihoidossa.
Intraosseous (IO) access is used as an optional vascular route for fluid and medication administration for emergency patients when difficulties with venous access are encountered.
Luuydinyhteyttä käytetään yleisesti vaihtoehtona neste- ja lääkehoidon toteuttamiseen hätätilapotilailla, mikäli laskimoyhteys ei onnistu.
Second, we performed an observational study within 31 healthy volunteers (Study II).
Ensimmäisessä työssä tutkitaan luuydinyhteyden käytettävyyttä vierianalyysiin 31 terveellä vapaaehtoisella koehenkilöllä.
Using IO access as a source of POC laboratory samples is interesting; however, evidence regarding the feasibility and agreement of these samples with arterial and venous samples is scarce.
Luuydinyhteyden käyttö vierianalyysiin vaikuttaa kiinnostavalta, mutta sen onnistumisesta ja näytteiden yhtäpitävyydestä verinäytteisiin on hyvin vähän tutkimustietoa.
In addition to physical examination, point-of-care (POC) laboratory diagnostics can provide information for decision-making.
Potilaan tutkimisen lisäksi verinäytteiden vierianalyysin avulla voidaan saada hyödyllistä tietoa päätöksenteon tueksi.
However, in IO samples, potassium values were generally higher than in arterial or venous samples.
Kalium-määritys luuydinnäytteestä osoittaa systemaattisesti korkeampia arvoja verrattuna valtimo- ja laskimoverinäytteisiin.
Last, in an observational study, we analysed the agreement between IO and arterial samples obtained from 35 critically ill prehospital patients, using the Bland–Altman method (Study IV).
Kolmannessa työssä tutkitaan luuydinnäytteiden ja valtimoverinäytteiden yhtäpitävyyttä 35:llä kriittisesti sairaalla ensihoitopotilaalla.
Only three of these studies followed the recommended guidelines for method comparison studies.
Systemaattiseen kirjallisuuskatsaukseen valikoituneiden 27 julkaisun aineistot olivat hyvin heterogeenisia ja vain kolme tutkimusta noudatti menetelmävertailututkimuksille suositeltuja tilastollisia menetelmiä.
Conclusions When obtaining vascular access is challenging, IO access can be used for emergency POC analyses; however, the results of IO POC analyses should be interpreted with care.
Väitöskirjatutkimuksen johtopäätöksenä voidaan todeta, että mikäli verinäytteen saaminen kriittisesti sairaalta potilaalta on ongelmallista, luuydinyhteydestä voidaan ottaa vierianalyysinäytteitä, joskin niiden tuloksia pitää tulkita kriittisesti ja menetelmän rajoitukset ymmärtäen.