natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I used a semi-structured, themed interview.
Haastattelun apuna käytin puolistrukturoitua, teemoitettua haastattelurunkoa.
In the research, I studied which factors affect the cold adaptation of immigrants and how clothing instruction can be developed.
Tutkimuksessa selvitin mitkä tekijät vaikuttavat maahanmuuttajien kylmäsopeutumiseen ja miten pukeutumiseen liittyvää ohjeistusta voi kehittää.
The collection of data was done by three group interviews.
Aineistonkeruu tapahtui ryhmähaastatteluilla, joita toteutin kolme.
It is an activity analysis and the aim of the study is to develop social integration of asylum seekers and refugees in Finland for adapting to a new home country from the point of view of clothing.
Pro gradu –työni on laadullinen toimintatutkimus, jonka tavoitteena oli kehittää turvapaikanhakijoina ja pakolaisina Suomeen tulleiden sopeutumista uuteen kotimaahan vaatetuksen näkökulmasta.
In this Master’s thesis I interviewed immigrants and developed the pictorial instructions for dressing.
Pro Gradu –työssä haastattelin maahanmuuttajia sekä kehitin heidän tulkintojen perusteella kandidaatin työn pohjalta tehtyä kuvallista pukeutumisen ohjeistusta.
The research is a continuation of my bachelor's thesis New life in the cold. A ground survey to improve the cold transition of migrants arriving in Finland from the middle of the crisis.
Pohjatutkimus kriisien keskeltä Suomeen saapuneiden maahanmuuttajien kylmäsopeutumisen parantamiseksi, jossa tutustuin maahanmuuttajien kokemuksiin Suomen kylmään ilmastoon sopeutumisesta.
Seven interviews were also conducted.
Lisäksi tehtiin seitsemän haastattelua.
However, there was variation in this between individuals.
Kokemukset vaihtelivat kuitenkin yksilöllisesti.
Personal assistance within the home was targeted at less than 52 percent of all clients and 37 percent of new clients.
Kodin sisällä tapahtuviin toimintoihin henkilökohtaista apua oli kohdennettu vajaalle 52 prosentille kaikista asiakkaista ja 37 prosentille uusista asiakkaista.
The concepts of participation and engagement should be opened up in the practices of social services.
Osallisuuden käsitettä olisi hyvä avata sosiaalipalveluiden käytännöissä.
The clients participated very seldom in salaried work (less than four percent of clients).
Asiakkaat osallistuivat erittäin harvoin palkkatyöhön (vajaa 4 prosenttia asiakkaista).
The personal assistant system supports fully fledged and user-centred participation best.
Henkilökohtainen avustaja-järjestelmä tuki täysimääräistä ja käyttäjäkeskeistä osallisuutta parhaiten.
Even if someone other than the disabled person him/herself is in the role of employer it would be good if an "own assistant" system could be developed.
Vaikka työnantajana toimisi muu taho kuin vammainen henkilö itse, olisi hyvä olla mahdollista toteuttaa oma-avustaja-järjestelmää.
For fully-fledged participation special attention was paid to autonomy, freedom of choice, adequacy of services and equal opportunities for participation, likewise the various dimensions of engagement discussions: inclusion, participating, empowerment/enabling and life politics.
Täysimääräistä osallisuutta analysoitiin erityisesti itsemääräämisoikeuden, valinnan vapauden, palvelun riittävyyden ja yhdenvertaisten osallistumismahdollisuuksien sekä osallisuuskeskustelujen eri ulottuvuuksien: liittämisen, osallistumisen, valtaistumisen/voimaantumisen sekä elä-mänpolitiikan näkökulmista.
Personal assistance was focused for 94 percent of all clients and 96 percent of new clients on functions outside the home, mostly doing errands.
94 prosentille kaikista asiakkaista ja 96 prosentille uusista asiakkaista henkilökohtaista apua oli kohdennettu kodin ulkopuolisiin toimintoihin, useimmiten asioinneille.
The target group in this study comprises severely disabled clients of personal assistance (N = 234).
Tutkimuksen kohderyhmänä ovat olleet henkilökohtaisen avun vaikeavammaiset asiakkaat (N=234).
Thirty-eight percent participated regularly at least once a week in the arenas of hobbies or societal activity with a further 19 percent participating irregularly.
Harrastuksien tai yhteiskunnallisen toiminnan areenoille osallistui säännöllisesti vähintään viikoittain 38 prosenttia ja lisäksi epäsäännöllisesti 19 prosenttia asiakkaista.
Clients of the personal assistant system and the assistant project were more active actors than the clients of the other modes of rendering personal assistance.
Henkilökohtaisen avustajajärjestelmän ja avustajaprojektin asiakkaat olivat aktiivisimpia toimijoita muiden henkilökohtaisen avun toteuttamistapojen asiakkaisiin verrattuna.
The arenas outside the home explored included participation in working life, daytime services, studying, hobbies and societal participation.
Kodin ulkopuolisina areenoina kartoitettiin osallistumista työelämään, päiväpalveluihin, opiskeluun, harrastuksiin sekä yhteiskunnalliseen toimintaan.
The purpose of the research was to describe the quantitative participation in arenas outside the home and to analyse the qualitative engagement made possible by various ways of rendering personal assistance.
Tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata henkilökohtaisen avun asiakkaiden määrällistä osallistumista kodin ulkopuolisille areenoille ja analysoida henkilökohtaisen avun eri toteuttamistapojen mahdollistamaa laadullista osallisuutta.
Statistical information was taken from the client register of the place of data collection on a data observations form.
Aineistonkeruupaikkakunnan asiakasrekisteristä kerättiin tilastollinen aineisto havaintojen keruulomakkeeseen.
The experience of engagement builds up individually, thus various modes of implementing personal assistance, personal assistant system, purchased services and municipal services are needed.
Osallisuuden kokeminen rakentuu yksilöllisesti, joten erilaisia henkilökohtaisen avun toteuttamisen vaihtoehtoja: henkilökohtainen avustaja- järjestelmää, ostopalveluja sekä kunnallista palvelua tarvitaan.
The first research question concerned the extent to which and in which arenas outside the home the severely disabled clients of personal assistance participate.
Ensimmäisenä tutkimuskysymyksenä kysyttiin, minkä verran ja millaisille kodin ulkopuolisille areenoille vaikeavammaiset henkilökohtaisen avun asiakkaat osallistuvat?
As a municipal service and in personal assistance implemented within purchased living units the client’s opportunities for choice, exerting influence and participation were more limited.
Kunnallisena palveluna ja osto-palveluasumisyksikköjen sisällä toteutetussa henkilökohtaisessa avussa asiakkaan valinnan, vaikuttamisen ja osallistumisen mahdollisuudet olivat rajallisemmat ja ne tuottivat järjestelmäkeskeisempää osallisuutta.
The modes of rendering personal assistance at the place of data collection were a municipal service for assistance to disabled people, purchasing services, including a separate assistant project and the personal assistance system in which the client operates as an employer.
Henkilökohtaisen avun toteuttamistapoja aineistonkeruupaikkakunnalla olivat kunnallinen avustajapalvelu, ostopalvelut sisältäen erillisen avustajaprojektin sekä henkilökohtainen avustaja-järjestelmä, jossa asiakas toimii työnantajana.
Clients participated somewhat more in the studies arena (eight percent of clients).Those participating in daytime services numbered 15 percent.
Opiskelujen areenoille asiakkaat osallistuivat hieman useammin (8 prosenttia asiakkaista).
From the perspective of fully fledged participation more freedom of choice and opportunities to exert influence could be included elsewhere than in the system of personal assistance, for example in scheduling of assistance and individual rendering personal assistance.
Täysimääräisen osallisuuden näkökulmasta myös muihin kuin henkilökohtainen avustajajärjestelmään voisi sisällyttää lisää asiakkaan valitsemisen ja vaikuttamisen mahdollisuuksia liittyen esimerkiksi avustamisen aikatauluihin ja avustajana toimivaan henkilöön.
The second research question concerned the nature of the engagement personal assistance and it various modes of implementation provided for severely disabled people.
Toisena tutkimuskysymyksenä kysyttiin minkälaista osallisuutta henkilökohtainen apu ja sen eri toteuttamistavat mahdollistavat vaikeavammaisille asiakkaille?
Personal assistance is a significant enabler for severely disabled people to participate outside the home. With an increase in client numbers the opportunities for severely disabled people have improved.
Henkilökohtainen apu on vaikeavammaisille henkilöille merkittävä kodin ulkopuolisen osallistumisen mahdollistaja.
The topic of good death is both political and personal.
Hyvän kuoleman käsite on poliittinen ja henkilökohtainen.
The analysis applies William Labov’s theory of narrative structure and positioning analysis of Michael Bamberg.
Tutkimuksessa tarkastellaan kertomusten narratiivista rakennetta William Labovin narratiivisen analyysin kautta sekä kertojien omaksumia positioita Michael Bambergin kerronnallisen asemoinnin menetelmää hyödyntäen.
In Western societies today, the process of dying may extend for a period of years, even decades.
Länsimaisissa yhteiskunnissa kuolemisen kokemus pitkittyy usein vuosia kestäväksi elämänvaiheeksi.
A review of good death research literature demonstrates, however, the differing ideals of patients, professionals and caretakers.
Eri viiteryhmien käsityksiä selvittäneistä tutkimuksista ilmenee, että potilaiden, ammattilaisten ja omaisten näkökulmat hyvästä kuolemasta eroavat.
As the authority of medicine over death is being challenged, there is a growing demand for a modern ars moriendi, an art of dying.
Kuoleman kokemusta suuntaavien auktoriteettien puuttuessa etsinnässä on uusi ars moriendi, kuolemisen taito.
In the episodes addressed, three ‘small stories’ are selected for closer analysis: the stories portray an encounter with death, living with death and addressing the consequences of death.
Hyvän kuoleman ideaalia lähestytään narratiivisen analyysin keinoin: tutkimukseen valituista dokumenttisarjan jaksoista poimitaan kustakin kolme ’pientä kertomusta’, jotka kuvaavat päähenkilöiden kohtaamista kuoleman kanssa, elämää kuoleman kanssa ja kuoleman seurauksien kohtaamista.
The multifaceted body of research into the good death is largely based on specific, focused inquiries into the topic.
Hyvän kuoleman kansainvälinen tutkimus koostuu pääasiassa nimenomaisesti hyvän kuoleman määritelmiä ja tekijöitä tarkastelevista haastattelututkimuksista.
The study demonstrates the value of the television documentary as empirical material for social research.
Tutkimus puoltaa mediaaineistojen hyödyntämistä empiirisenä aineistona sosiaalisten ilmiöiden tutkimuksessa: tässä tutkimuksessa aineistona käytetty televisiodokumentti näyttäytyy yksilöllisten ja sosiaalisten ideaalien aktiivisena neuvotteluna.
Traditionally death was managed through community, ritual and religion, whereas death is now personal and private.
Kulttuurihistoriallisesti tarkasteltuna traditionaalinen kuolema kohdattiin yhteisön ja uskonnon kontekstissa, kun modernia kuolemaa ovat hallinneet lääketieteen arvot ja käytännöt.
Assuming an alternative approach, the current research design is based on examining the ‘practice’ of dying.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan sen sijaan kuolemisen ’käytäntöä’.
A medical philosophy promotes choice and control in end-of-life care, while palliative and hospice philosophies value the awareness and acceptance of death by the patient.
Palliatiivisen- ja saattohoidon ammattilaisten näkemyksissä hyvä kuolema liittyy kuoleman tiedostamiseen ja hyväksymiseen.
The good death emerges as a struggle against social adversity – from chaos of illness to quest for agency – pursuing reconciliation between the individual and the social.
Hyvää kuolemaa tavoitellaan vastustamalla sosiaalista epäoikeudenmukaisuutta: kuolevan toimijuus tähtää kertomuksissa kuoleman normalisointiin, ja siten kuolevan yksilön ja yhteiskunnan välisen suhteen korjaamiseen.
The documentary is considered a site of contestation and negotiation between social and individual conceptions and ideals, potentially shaping social reality and personal experience of illness and dying.
Julkisilla sairauskertomuksilla voi olla merkittävä ideologinen vaikutus sairauden ja kuoleman kohtaamiselle sekä yksilölliselle kokemukselle.
While the initial encounter with death produces a ‘chaos narrative’, the speakers return to reclaim their agency through the ‘quest narrative’.
Kuoleman kohtaaminen näyttäytyy kaaosnarratiivina, jonka jälkeen kertojat pyrkivät palauttamaan toimijuutensa.
Thus, resisting sequestration of death and instead calling for a growing awareness and tolerance of death and dying, the speakers seek to repair the relationship between individual and society by asserting death back into the realm of social.
Narratiivit haastavat modernin parantumistarinan aseman vastustamalla kuoleman hiljentämistä yhteiskunnassa ja peräänkuuluttavat tietoisuuden lisääntymistä ja suvaitsevaisuutta kuolemaa ja kuolevia kohtaan.
The aim is therefore to explore the good death ideal through a narrative analysis of the television documentary My last words (Viimeiset sanani) of incurably ill persons facing the last months of their lives.
Tutkimuksen kohteena on televisiodokumentti Viimeiset sanani, jossa parantumattomasti sairaat ihmiset jättävät läheisilleen hyvästit videoviestin muodossa.
This thesis promoted my artistic work and development as an artist
Tutkimus tuki omaa taiteellista työskentelyäni ja kehittymistäni taiteilijana edelleen.
Research method was phenomenological analysis of contents of the work of art. As material of the research was my photography work The Forest of Earth and painter Hugo Simberg´s water colour and gouache painting Fairy Tale I. As the frame of interpretation I used literature of Finnish symbolism, painter Hugo Simberg, general symbols and symbolic of colours.
Tutkimusaineistona käytin valokuvateos Maan metsää ja taidemaalari Hugo Simbergin vesiväri- ja guassimaalausta Satu I. Tulosten tulkintakehikkona käytin suomalaisesta symbolismista, taidemaalari Hugo Simbergistä, yleisistä symboleista ja värien symboliikasta kirjoitettuja teoksia.
The research problem was to open the symbolic elements of my photography work The Forest of Earth and examine what kind of influences Hugo Simberg´s water colour and gouache painting Fairy Tale I has left in to my visual expression.
Tutkimusongelmana oli avata valokuvateokseni Maan metsän symbolistiset elementit ja tarkastella millaisia jälkiä Hugo Simbergin vesiväri- ja guassimaalaus Satu I on valokuvateokseni kuvailmaisuun jättänyt.
In this thesis has been researched the symbolic narration of the photography work The Forest of Earth.
Tässä tutkimuksessa on tutkittu valokuvateos Maan metsän symbolistista kuvakerrontaa.
The essential results of the thesis were to survey the symbolic elements for the concept of innocence and the artistic influence of Fairy Tale I in The Forest of Earth and the influence.
Työn keskeisiä tuloksia olivat viattomuuden käsitettä symboloivien elementtien ja Satu I:n jättämien taiteellisten vaikutteiden kartoitus valokuvateoksessa Maan metsä.
Contemporary art can be part of deepening the experience of place.
Nykytaide voi olla keino syventää paikkakokemusta.
Also, conceptions of the environment and humans as part of it can change when contemporary art is an environment for learning.
Myös käsitykset luonnosta ja ihmisestä sen osana saattavat muuttua, kun nykytaide toimii oppimisen ympäristönä.
To accomplish these objectives I used the art based research method which unites art and science and yields new ways of knowing.
Näihin tavoitteisiin päästäkseni käytin taideperustaisen tutkimuksen menetelmää, jossa yhdistyvät tiede ja taide sekä uudet tavat tietää.
I interviewed three artists who work in the fields of both environmental and contemporary art.
Haastattelin tutkielmaani varten kolmea taiteilijaa, jotka työskentelevät sekä nyky- että ympäristötaiteen parissa.
Additionally, its methods and way of utilizing materials appear to cultivate nature connectedness.
Lisäksi sen työskentelytavat ja materiaalien käyttö näyttäisivät kehittävän luontosuhdetta.
The aim of the study was to investigate artistic methods, materials and aspects that develop nature connectedness and construct new conceptions of the environment.
Tutkimukseni tarkoitus oli löytää niitä nykytaiteen työskentelytapoja, materiaaleja ja näkökulmia, jotka kehittävät luontosuhdetta ja muodostavat uudenlaisia käsityksiä ympäristöstä.
I asked them to exhibit two or more artworks of their own in the interview and I analyzed the research material utilizing the theme-oriented method.
Haastatteluissa taiteilijat esittelivät kaksi tai useampia teoksia, ja haastattelut analysoin käyttämällä teemoittelun menetelmää.
Through eight subcategories I examined how to deepen the experience of place by means of contemporary art.
Muodostin analyysiä varten kahdeksan alaluokkaa, joiden kautta pyrin selvittämään esimerkiksi sen, miten paikkakokemusta voidaan syventää nykytaiteen keinoin.
In my thesis, art-based research method manifests especially in collaboration with specialists and in a simultaneous process of my own artistic work, as well as in the final result.
Taideperustaisuus näkyy tutkielmassani etenkin asiantuntijoiden kanssa tehdyssä yhteistyössä, jonka kanssa rinnakkaisena prosessina kehitin oman taideproduktini, sekä lopputuotteen kehittämisessä.
Based on the interview material and the reflection of my own artistic process it appears that nature connectedness can be developed by means of contemporary art.
Haastattelujen ja taiteellisen prosessin reflektioaineiston perusteella luontosuhdetta voidaan kehittää nykytaiteen keinoin.
The research material in my thesis consists of artist interviews and reflection material of my own artistic process.
Tutkielmani aineiston keräsin avoimen haastattelun ja teemahaastattelun avulla, sekä omaa taiteellista prosessiani reflektoiden.
According to the result I generated a four step pattern about developing nature connectedness for visual art teachers.
Kehitin tutkielmani tuloksista neliportaisen mallinteen, jonka tarkoitus on tukea kuvataideopettajia luontosuhdetta kehittävän opetuksen suunnittelussa.
This pro gradu thesis is about developing nature connectedness by means of contemporary art.
Tutkielmani käsittelee luontosuhteen kehittämistä nykytaiteen keinoin.
Although ceramic art was Bryk’s life’s work, she also earned distinction as a textile designer.
Vaikka keramiikkataide oli Brykin elämäntyö, hän ansioitui myös tekstiili-suunnittelijana.
In the 1960s, the Seita collection of fabrics was actively exported and sold overseas for exam-ple in Germany and the United States.
1960-luvulla Seita-sarjan kankaita vietiin aktiivisesti ulkomaille ja niitä myytiin muun muassa Saksassa ja Yhdysvalloissa.
Bryk designed the seris for the Vaasa cotton factory as a collection for export; the first fabrics came onto the market in 1960.
Bryk suunnitteli sarjan Vaasan Puuvillan vienti-mallistoksi, ja sarjan ensimmäiset kankaat tulivat markkinoille vuonna 1960.
The Vaasa cotton factory and Finlayson-Forssa merged in 1963; the production of the fabric collection was continued in Vaasa by the Finlayson-Forssa fac-tory.
Vuonna 1963 Vaasan Puuvillan ja Fin-layson-Forssan fuusioiduttua, sarjan valmistus jatkui Finlayson-Forssan Vaasan tehtailla.
The material is complemented by an oral history and memoirs obtained by interviewing Rut Bryk and Tapio Wirkkala’s heirs, Sami Wirkkala and Maaria Wirkkala.
Aineistoa täydentää muis-titieto, joka on saatu haastattelemalla Rut Brykin ja Tapio Wirkkalan perillisiä Sami Wirkkalaa ja Maaria Wirkkalaa.
My master’s thesis outlines artist Rut Bryk’s (1916-1999) Seita fabric collec-tion from the 1960s.
Tutkimukseni aiheena on taiteilija Rut Brykin (1916–1999) suunnittelema Sei-ta-kangassarja 1960-luvulla.
The fabrics of the Seita collection ap-peared in the 1960s as a part of Rut Bryk’s international ceramics exhibitions.
Seita-sarjan kankaat näyttäytyivät 1960-luvulla osana Rut Brykin kansainvälisiä keramiikkanäyttelyitä.
I study the Seita collection through Finnish society and the Finnish textile in-dustry in the sixties.
Tarkastelen Seita-sarjaa 1960-luvun yhteiskunnan ja Suomen tekstiiliteolli-suuden kautta.
In Fin-land, the fabric collection was marketed and sold by Puuvillatehtaiden Myyntikonttori (PMK).
Suomessa sarjaa markkinoi ja myi Puuvillatehtaitten myyntikonttori (PMK) ja ulkomaan viennistä vastasi tehdas.
This study complements the existing history of Bryk’s textile design work and of the Seita collection.
Tutkimukseni täydentää Brykin muotoiluhistoriaa tekstiilisuunnittelun ja Seita-sarjan osalta.
I will briefly discuss Rut Bryk’s life and career as a ceramic artist to deter-mine the factors that contributed to the creation of the Seita collection.
Käsittelen tutkimuksessa lyhyesti Rut Brykin elämää ja uraa keramiikkataiteli-jana selvittääkseni Seita-sarjan syntyyn vaikuttaneita syitä.
Seita collection was classified as a design fabric and had existed as part of the origins of the 1960s’ Finnish design movement.
Seita-sarja luokiteltiin ajan design-kankaaksi ja se oli osa 1960-luvun muotoilussa vallinnutta "Finnish design" -ilmiötä, joka vaikutti vahvasti suomalaisen muotoilun markkinoinnissa.
Bryk had a rare sense of colour, which was reflected in her ceramic works and the eclectic colour schemes of the Seita collection.
Brykillä oli harvinainen värintaju, joka näkyi keramiikassa ja Seita-sarjan monivivahteisissa värityksissä.
This includes fabrics, products and archival materials such as letters and work instructions for the cotton factories.
Primääriaineistona toimii Tapio Wirkkala Rut Bryk -säätiön Seita-kokoelma, joka sisältää mallikirjoja, kangaspakkoja, tuotteita ja arkistomate-riaaleja kuten kirjeitä ja työohjeita puuvillatehtaille.
On the basis of the research data, an image of the Seita collection is outlined by context.
Rakennan kuvaa Seita-sarjasta kontekstien avulla, joita muodostan tutkimusaineiston perus-teella.
The designer her/himself is constantly confronted with value-issues and –decisions and may influence their expression, emphasis and transition.
Muotoilija itse on työssään jatkuvasti arvokysymysten ja -päätösten äärellä ja vaikuttaa niiden ilmentymiseen, painotukseen ja siirtymiseen.
The observation and specification is also supported by the procedures of semiotics.
Sisällön erittelyssä ja havainnoinnissa käytetään tukena semiotiikan menettelytapoja.
The research is based on an assumption where design is seen as an action bound to values, and therefore it must also convey certain values to the users.
Tutkimukseni perustuu lähtöoletukselle, jossa muotoilu nähdään arvosidonnaisena toimintana, ja näin ollen se myös välittää käyttäjille tiettyjä arvoja.
The study is based on qualitative research methods and the data is interpreted through theory-content analysis.
Tutkimuksessa on käytetty laadullista tutkimusmetodia ja aineiston analysoimisessa teoriaohjaavaa sisällönanalyysia.
This study concerns the change in user´s ideological value sets guided by design and examines the effectiveness of design in relation to environmentally responsible behaviour.
Tutkimus käsittelee muotoilun avulla tapahtuvaa ideologista arvomuutosta käyttäjissä ja tarkastelee muotoilun vaikuttavuutta suhteessa ympäristövastuulliseen käyttäytymiseen.
The thesis is data-driven which consists of the design project called Future Scenarios as Design Drivers in the Content Production of the Third Sector.
Tutkimus on aineistolähtöinen, jonka muodostaa tiimityönä toteutettu Tulevaisuusskenaariot suunnitteluajureina kolmannen sektorin sisällöntuotannossa – muotoiluprojekti ympäristöjärjestö Dodo ry:lle.
The study raises certain themes from observed data to justify the usefulness of the value activation in design process and to understand how design can support the potential value change of users.
Havaitun aineiston pohjalta nousi esiin sellaisia teemoja, joiden avulla voidaan perustella arvonaktivoinnin hyödyllisyyttä suunnitteluprosessissa sekä ymmärtää miten käyttäjän mahdollista arvokäsityksen muutosta voi tukea muotoilullisin keinoin.