natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was discovered that the future of the alpine vegetation is partly contradictory: alpine areas were found to be susceptible and the climate change threatens them greatly (25 % of the reports), but many potentially variable factors were found to have only minor effects on the alpine plants (25 % of the reports).
Artikkelien perusteella alpiinisen kasvillisuuden tulevaisuudennäkymät vaikuttavat osittain ristiriitaisilta: alpiinisten alueiden todettiin olevan herkkiä ja ilmastonmuutoksen uhkaavan niitä suuresti (25 % artikkeleista), mutta toisaalta monien mahdollisesti muuttuvien tekijöiden havaittiin vaikuttavan melko vähän alueen kasveihin (25 % artikkeleista).
For example, the upward migration of the plants, the lower altitudinal index of increased species and species-specific responses of the plants to the climate change were mentioned in every other article.
Muun muassa kasvilajien siirtyminen vuorenrinnettä ylöspäin, vahvistuneiden lajien matalampi korkeusindeksi sekä kasvien vasteiden lajispesifisyys ilmastonmuutoksen suhteen oli mainittu puolissa aineiston artikkeleista.
Two reports with the strongest intensity effect size were Pauli et al. (2007) and Cannone & Pignatti (2014), which both contributed the changes of the species richness and plant communities in relation to the climate warming.
Voimakkaimmiksi artikkeleiksi nousivat lajirunsauden ja kasvillisuusyhteisöjen muutoksia suhteessa havaittuun ilmastonlämpenemiseen tarkastelleet, Pauli et al. (2007) ja Cannone & Pignatti (2014) tutkimukset.
The method used was qualitative metasummary, where abstracted findings were formatted from the relevant discoveries and conclusions of each study.
Tutkimusmenetelmäksi valittiin kvalitatiivinen metayhteenveto, jossa alkuperäisartikkeleiden tutkimustulosten ja johtopäätösten pohjalta muodostettiin tiivistettyjä lauseita, joiden aineistossa esiintymisen yleisyyden pohjalta arvioitiin niiden suhteellista voimakkuutta sekä eri tutkijoiden saamien tulosten samansuuntaisuutta.
The data consisted of 12 reports which pertained alpine vascular plants and their responses to climate change impacts, and were performed in the Central Eastern Alps or Swiss Central Alps.
Tutkimus suoritettiin kirjallisuuskatsauksena ja tutkimusaineistoksi muodostui erilaisten karsintavaiheiden jälkeen 12 tieteellisissä julkaisusarjoissa ilmestynyttä alkuperäisartikkeleita, jotka käsittelivät Keski- ja Länsi-Alppien alpiinisia putkilokasveja ja niiden vasteita muuttuviin olosuhteisiin.
The data was collected from 142 vegetation plots in July 2006 and 2012.
Aineisto kerättiin kuudelle luontotyypille sijoittuvalta 142 kasviruudulta heinäkuussa vuosina 2006 ja 2012.
Several consecutive years of study, or longer-term (over ten years) research would give a better understanding of which changes are caused by management practices and which are a part of a natural variation.
Useamman perättäisen vuoden tutkimuksella tai pidemmän aikavälin (yli kymmenen vuotta) tutkimuksella voitaisiin saada paremmin selville, mitkä muutokset kasvillisuudessa ovat ennallistamistoimenpiteiden aiheuttamia ja mitkä ovat osa luonnollista vaihtelua.
Species turnover rate was significantly higher in those plots that have been grazed or harvested compared to those plots, which were not.
Lajiston vaihtuvuus on huomattavasti suurempaa niillä ruuduilla, joita on laidunnettu tai raivattu verrattuna niihin ruutuihin, joilla näin ei ole tehty.
Plant communities form clear zones parallel to the shore for topographically varied gradient driven by abiotic and biotic factors of stress and disturbance.
Kasviyhteisöt muodostuvat rannan suuntaisiksi vyöhykkeiksi topografialtaan vaihtelevalle gradientille abioottisten ja bioottisten stressi- ja häiriötekijöiden ajamana.
This study examined the changes in cover of vegetation, species richness and species composition six years after the management practices were started.
Tässä tutkimuksessa tutkitaan kasvillisuuden peittävyydessä, lajirunsaudessa ja lajistossa tapahtuneita muutoksia kuusi vuotta hoitotoimenpiteiden aloittamisen jälkeen.
Some of the most important causes of coastal sand dunes being threatened today are overgrowth of habitats, mechanical wear and construction.
Rantadyynialueiden uhanalaistumisen suurimpia syitä tänä päivänä ovat umpeenkasvu, kuluminen ja rakentaminen.
Grazing has affected differently in different habitat types.
Laidunnus on vaikuttanut eri tavalla eri luontotyypeillä.
In addition, the variation Sørensen Index (beta-diversity) with respect to the 2006 total vegetation cover, species richness and the distance to the beach was examined.
Lisäksi tutkittiin Sørensenin indeksin (beta-diversiteetti) vaihtelua vuoden 2006 kokonaispeittävyyden, lajirunsauden ja rannasta mitatun etäisyyden suhteen.
Vegetation type has been a very significant factor to explain the vegetation cover and species richness in 2012.
Luontotyyppi on erittäin merkitsevä tekijä selitettäessä vuoden 2012 kasvillisuuden kokonaispeittävyyttä ja lajirunsautta.
Generalized linear models were used to explore how much habitat type and management practices (grazing, harvesting) explain the change in total vegetation cover and species richness and the vegetation cover and species richness of the year 2012.
Yleistettyjen lineaaristen mallien avulla selvitettiin, kuinka paljon luontotyyppi ja ennallistamistoimenpiteet selittävät kokonaispeittävyyden ja lajirunsauden muutosta sekä vuoden 2012 kokonaispeittävyyttä ja lajirunsautta.
Management can increase species richness and diversity in coastal dune systems.
Ennallistamistoimenpiteillä voidaan kasvattaa lajirunsautta ja diversiteettiä rantadyynialueilla.
The study area, the boreal sand dunes of Vattajanniemi (belongs to Natura 2000 -network), is under heavy trampling (mechanical wear) because the area is in military and recreational use.
Tutkimusalueena oleva, Natura 2000-verkostoon kuuluva Vattajanniemen boreaalinen rantadyynialue on kovan kulutuksen alaisena sen toimiessa armeijan ampuma-alueena sekä osittain virkistyskäyttöalueena.
As well there has been positive changes in the vegetation cover and species richness of the different functional groups.
Myös toiminnallisten ryhmien peittävyyksissä ja runsauksissa on tapahtunut muutoksia positiiviseen suuntaan.
Each habitat type tolerates disturbance differently and needs its own kind of management plan.
Kullekin luontotyypille tulee kuitenkin laatia omanlainen suunnitelmansa, koska ne sietävät häiriötä eri suhteissa.
Trampling limitations are considered to increase vegetation cover and species diversity in all habitat types.
Kulunohjauksen voi katsoa kasvattaneen kasvillisuuden kokonaispeittävyyttä ja lajirunsautta kaikilla luontotyypeillä.
There has been grazing, harvesting trees and scrub and limitations in trampling as management practices in Vattajanniemi to reduce the mechanical wear and to prevent the overgrowth.
Kulutuksen vähentämiseksi sekä umpeenkasvun estämiseksi Vattajanniemellä on hoitotoimenpiteinä ohjattu kulkua, laidunnettu sekä raivattu puustoa ja pensaistoa.
The changes in vegetation cover, species richness and species composition (Sørensen Index) were viewed by management practices (grazing, harvesting) and habitat types in boxplots.
Kasvillisuuden kokonaispeittävyyden muutoksen, kokonaislajirunsauden muutoksen sekä Sørensenin indeksin vaihtelua tarkasteltiin hajontakuvin ennallistamistoimenpiteiden (laidunnus, raivaus) ja luontotyypin suhteen.
Sørensen Index was used to study the change in species composition in the whole area as well as in different habitat types.
Lajiston samankaltaisuutta (beta-diversiteetti) vuosien välillä tutkittiin Sørensenin indeksillä koko alueella ja luontotyypeittäin.
Results of this study indicate that total vegetation cover and species richness are statistically significantly increased.
Kasvillisuuden kokonaispeittävyydessä ja kokonaislajirunsaudessa on tapahtunut tilastollisesti merkitsevä positiivinen muutos.
Descriptive statistics, histograms and Wilcoxon tests were used to discover changes in vegetation cover and species richness between the years.
Kokonaispeittävyydessä ja lajirunsaudessa tapahtunutta muutosta vuosien välillä tarkasteltiin tunnusluvuin, jakaumin ja parittaisen Wilcoxonin testin avulla.
The rate of beta-diversity varies between habitats.
Lajistossa on tapahtunut muutosta, joka vaihtelee luontotyypeittäin.
These processes could only stay active at locally restricted areas at favourable conditions.
Prosessit voisivat säilyä aktiivisina enää vain paikallisesti rajatuilla suotuisten olosuhteiden alueilla.
Spatial modelling is one of these modern research methods.
Alueellinen mallintaminen on yksi näistä moderneista tutkimusmenetelmistä.
Models are always imperfect acts of reality and some phenomena are hard to be simulated.
Mallit ovat aina epätäydellisiä esityksiä todellisuudesta ja jotkin ilmiöt ovat vaikeasti mallinnettavissa.
According to observations and global climate models, climate is warming up and the heating is expected to be the most strongest at the high latitudes.
Havaintoaineistojen ja globaalien ilmastomallien mukaan ilmasto on lämpenemässä ja lämpenemisen odotetaan olevan voimakkainta korkeilla leveysasteilla.
If te changes stay at the same level, this would lead to the almost total loss of these processes in certain periglacial domains by the end of this century.
Globaalimuutoksen kehityskulun jatkuessa samanlaisena, johtaisi se näiden prosessien jo lähes täydelliseen häviämiseen vuosisadan loppuun mennessä tietyillä periglasiaalisilla alueilla.
Many of these difficulties can be controlled by developed modelling methods, but the generalization and transferability (extrapolation) of the models still cause difficulties.
Monia näistä ongelmista voidaan hallita kehittyneillä mallinnusmenetelmillä, mutta mallien yleistettävyys ja siirrettävyys (ekstrapolointi) on yhä monesti ongelmallista.
Spatial geomorphological data often consists of complex process-environment relationships, non-linear responses and spatial autocorrelation.
Alueelliset geomorfologiset aineistot sisältävät usein kompleksisia prosessi-ympäristösuhteita, epälineaarisia vasteita ja spatiaalista autokorrelaatiota.
Periglacial zone can be defined as cold but non-glacial environment, where periglacial processes are active.
Periglasiaaliset olosuhteet voidaan määritellä sellaisiksi kylmän ilmanalan ei-glasiaaliseksi ympäristöksi, missä periglasiaaliset prosessit ovat aktiivisia.
Insufficient data could cause difficulties in these territories.
Tällaisilla alueilla ongelmaksi voi kuitenkin nousta riittämätön ja huonolaatuinen data.
Conception is that periglacial geomorphology also consists of seasonal snow cover, fluvial processes and aeolian activity, which seem to have obvious impact to the landscape of cold non-glacial regions.
Periglasiaalisen geomorfologian katsotaan käsittävän myös kausittaisen lumipeitteen, fluviaaliprosessien ja eolisen toiminnan ilmiöt, joilla on ilmeinen vaikutus kylmän ilmanalan ei-glasiaalisten alueiden maisemaan.
The objective of this study is to collect the essential research concerning spatial modelling of the periglacial processes, and investigate through the already written literature, and to point out the strengths and weaknesses of the spatial modelling in the context of global warming.
Tämän työn tavoitteena oli kerätä keskeisin periglasiaalisten prosessien alueellista mallintamista käsittelevä kirjallisuus ja tutkia kirjallisuuskatsauksen keinoin alueellisen mallintamisen vahvuuksia ja heikkouksia ilmastonmuutostutkimuksessa.
Modern research methods and whole new approaches to understand the spatial phenomena and geomorphological analysis is an essential part of the global warming research.
Modernit tutkimusmenetelmät ovat tarjonneet uusia lähestymistapoja alueellisten ilmiöiden ymmärtämiseen ja geomorfologinen tutkimus kuuluu keskeisenä osana tämän vuosisadan ilmastonmuutostutkimukseen.
According to models, already a minor warming of the atmosphere rapidly declines the periglacial processes and leads to the degradation of permafrost.
Mallien mukaan jo vähäinenkin lämpeneminen näyttäisi johtavan periglasiaalisten prosessien ja vuoristoikiroudan nopeaan vähenemiseen.
The better availability of the remote sensing and geographical information systems and also the recent development of quantitative modelling methods are making it possible to cost-effectively research the spatial occurrence of the periglacial processes and the factors relating to it. Spatial modelling could also make it possible to explore new and remote regions without expensive field surveys.
Kaukokartoitus- ja paikkatietoaineistojen aiempaa parempi saatavuus sekä kvantitatiivisten mallinnusmenetelmien kehitys mahdollistavat kustannustehokkaan tavan tutkia periglasiaalisten prosessien alueellista esiintymistä ja siihen vaikuttavia tekijöitä.
Formation of permafrost and seasonal frost and the thawing of such phenomena are the essential elements of the development of the periglacial landscape.
Ikiroudan ja kausittaisen roudan muodostumiseen ja sulamiseen liittyvät ilmiöt ovat keskeisiä tekijöitä periglasiaalisen ympäristön kehittymisessä.
Economic, social and cultural factors together bring about regional differences in sports culture (Bale 1989: 177–185).
Alueelliset erot urheilussa syntyvät taloudellisten, sosiaalisten ja kulttuuristen tekijöiden yhteisvaikutuksesta (Bale 1989: 177–185).
Basketball has always thrived in southern parts of the country, having been dominated by Helsinki-based clubs in the 1950 and 1960s and later by clubs based in smaller industrial towns.
Koripallo on aina ollut Etelä-Suomen laji ja laji oli helsinkiläisten seurojen hallinnassa 1950–1960-luvuilla, jonka jälkeen laji keskittyi pieniin teollisuuskaupunkeihin.
The success of a region in a particular sport can be attributed to regional differences in economic and population resources as well as to local sports culture (Itkonen & Kortelainen 2001: 67–68).
Paikallinen menestys on selitettävissä talous- ja väestöresurssien alueellisella jakautumisella sekä paikallisella lajikulttuurilla (Itkonen & Kortelainen 2001: 67–68).
Football is played particularly in larger cities, in industrial towns and in coastal areas.
Jalkapallo oli erityisesti rannikon, suurien kaupunkien ja teollisuuskaupunkien laji.
The research data comprise annual reports released by sports associations and other publications in the fields of sports history and sports statistics.
Tutkimuksen aineisto koostuu lajiliittojen vuosi- ja toimintakertomuksista sekä lajien historia- ja tilastokirjoista.
Southern Finland has, in accordance with its economic and population resources, enjoyed the most success in team sports, although clear regional differences do persist.
Valtaosa joukkuelajien menestyksestä on kertynyt väestö- ja talousresurssien mukaisesti Etelä-Suomeen ja maakuntien keskuksiin, mutta alueellisia eroja on selvästi havaittavissa.
Ice hockey was traditionally an urban sport played in southern parts of Finland, although also Jyväskylä, Kuopio and Oulu have been represented at the highest level.
Jääkiekko oli perinteisesti lounaisen Suomen laji, mutta 1980-luvulta alkaen myös Jyväskylä, Oulu ja Kuopio edustavat SM-tasolla.
Theories about the diffusion of sports are based on the innovation diffusion theory developed by Swedish geographer Torsten Hägerstrand (1967).
Torsten Hägerstrand (1967) loi innovaatioiden alueellisen leviämisen teorian, johon pohjautuvat myös teoriat urheilulajien alueellisesta leviämisestä.
The goal of my research was to examine the diffusion of and regional differences in competitive sports in Finland.
Tutkimukseni tavoitteena oli tarkastella kilpa- ja huippu-urheilun leviämistä ja alueellisia eroja Suomessa sekä eri lajien asemaa suomalaisessa liikuntakulttuurissa.
Although large cities have had the most sporting success due to their superior resources, also smaller localities have found success at the national level due to a vibrant local sports culture and the concentration of resources.
Suuriin kaupunkeihin oli kertynyt valtaosa urheilumenestyksestä suurien resurssien takia, mutta myös pienet paikkakunnat olivat menestyneet sm-tasolla voimakkaan paikallisen lajikulttuurin ja resurssien keskittämisen avulla Kansallisen huipputason kilpaurheilussa havainnollistuu suomalaisen liikuntakulttuurin muutos 1950-luvulta 2010-luvulle.
The data allow me to examine decennial changes in the number of memberships from the 1950s, licensed competitors since the 1980s as well as seasonal and per-game attendance from the 1960s.
Aineistosta poimin liittojen jäsenmäärät 1950-luvulta lähtien ja lisenssimäärät 1980-luvulta lähtien kymmenen vuoden välein.
Volleyball is popular in small provincial towns, with Northern Savonia, Pirkanmaa and Southwest Finland as its particular hot-spots.
Lentopallo on pienien maakuntakaupunkien laji ja alueellisia keskittymiä ovat Pohjois-Savo, Pirkanmaa ja Varsinais-Suomi.
Finnish sports culture has changed from athletics and cross-country skiing towards team sports.
Yleisurheilun ja hiihdon Suomesta on tullut joukkueurheilumaa.
Geographical concepts such as location, area, space, place and landscape intertwine sports with geography (Bale 2003: 2–3).
Britannialaisen urheilumaantieteen professorin John Balen (2003: 2–3) mukaan keskeiset käsitteet kuten sijainti, alue, tila, paikka ja maisema liittävät urheilun maantieteeseen.
In the 1960s, the Football Association of Finland became the largest sports association by membership and ice hockey the most popular spectator sport.
Jäsenmäärältään jalkapallo kasvaa suurimmaksi lajiliitoksi 1960-luvulla.
Individual sports, such as cross-country skiing and athletics, have concentrated differently.
Yksilöurheilulajit ovat alueellisesti keskittyneet erilaisesti.
I analyze the regional concentrations and the diffusion of sports in general from the viewpoint of towns and cities represented at the highest level of competitive sports in Finland.
Alueellisia keskittymiä ja lajien leviämistä tutkin SM-tason joukkueiden kotipaikkakuntien perusteella.
Finnish baseball has thrived in the small towns of South Ostrobothnia and Eastern Finland.
Pesäpallo on keskittynyt maaseudun pienille paikkakunnille, erityisesti Etelä-Pohjanmaalle.
Floorball, in contrast, is the most urban team sport, with the Helsinki and Tampere regions as its hot spots.
Salibandy on joukkuelajeista urbaanein ja on keskittynyt pääkaupunkiseudulle ja Tampereen seudulle.
Athletics has thrived in large cities in Southern Finland, while the most successful cross-country skiing teams have hailed from smaller localities in Lapland and Eastern Finland.
Hiihto sen sijaan on keskittynyt Itä- ja Pohjois-Suomen pienille paikkakunnille.
In order to answer the questions the study combined the following data: 1. locations of sport facilities (N=16 for ice hockey and N=18 for riding), 2. homes of members (N=10597 ice hockey, N=8403 riding) of the selected sport associations and 3. accessibility as travel time by car, public transport and bike, tool by MetropAccess.
Kysymyksiin vastaamiseksi yhdistettiin paikkatietoaineistoa eri lähteistä: 1. liikuntapaikkojen sijainti (N=16 jäähallit, N=18 ratsastus), 2. harrastajien asuinpaikoista (N=10597 jääkiekko, N=8403 ratsastus) sekä 3. matka-ajat pääkaupunkiseudulla autolla, joukkoliikenteellä ja pyörällä kulkiessa MetropAccessin työkalulla.
The research questions are: What is the accessibility of the selected sport facilities in the Helsinki capital region?
Tutkimuskysymykset ovat: Millainen on valittujen liikuntapaikkojen saavutettavuus pääkaupunkiseudulla?
Distance decay could be applied to other types of sport and different age groups.
Etäisyyskitkaa voidaan soveltaa myös muihin liikuntaharrastuksiin, samoin kuin eri ikäryhmiin.
MetropAccess project has developed a useful tool for calculating travel times for different transport modes.
MetropAccess-hanke on kehittänyt työkalun matka-aikojen laskentaan ja kulkumuotojen vertailuun.
Willingness to travel varies between different types of sport and their location.
Halukkuus matkustaa liikuntaharrastuksen vuoksi vaihtelee eri liikuntamuotojen ja niiden sijaintien mukaan.
How doest the link between accessibility and doing sport look like?
Millainen on saavutettavuuden ja harrastamisen välinen yhteys?
The used data did not include information on where people actually do sport.
Aineistossa ei ollut tietoa siitä, missä harrastajat todella liikkuvat.
There are other facilities located near ice hockey facilities and thus the results can be applied to those too.
Jäähalleihin pääsee hyvin autolla ja jäähallien yhteydessä on monien muiden lajien harrastuspaikkoja, joten tuloksia voi soveltaa myös niihin.
However, not everyone has a car.
Auto on usein nopein, mutta kaikilla ei ole autoa käytettävissä.
The distance decay curve applies to those members for whom the facility in question is the nearest to home.
Etäisyyskitkakäyrä perustuu niihin harrastajiin, joille kyseinen liikuntapaikka on ajallisesti lähin.
The influence of accessibility can be illustrated by distance decay, meaning that the influence usually decreases while the distance increases.
Saavutettavuuden vaikutusta voidaan kuvata etäisyyskitkalla, millä viitataan jonkin paikan tai ilmiön vaikutuksen vähenemiseen etäisyyden kasvaessa.
To ice hockey facility, avarege travel time from is around 15 minutes by car, 28 minutes by public transport and 12 minutes by bike.
Keskimääräinen matka-aika lähimpään jäähalliin on autolla 15, joukkoliikenteellä 28 ja pyörällä 12 minuuttia ja ratsastuspaikkoihin autolla 16, joukkoliikenteellä 35 ja pyörällä 15 minuuttia.
The study focuses on two types of sport, ice hockey and horse riding, and their respective facilities.
Keskityn kahteen liikuntaharrastukseen, jääkiekkoon ja ratsastukseen.
The study also deals with accessibility and equal opportunities for doing sport.
Tutkielma pohtii myös lasten ja nuorten liikkumismahdollisuuksien tasapuolisuutta saavutettavuuden kannalta.
The results did not provide a clear answer to the question whether accessibility influences doing sport.
Käytetyt aineistot eivät suoraan osoittaneet, että saavutettavuudella olisi vaikutusta harrastamiseen.
People are willing to travel for their hobbies, but the facilities near home play an essential role.
Ihmiset ovat halukkaita matkustamaan päästäkseen harrastamaan, mutta lähiliikuntapaikoilla on tärkeä merkitys, myös silloin, kun todellisuudessa käytetty liikuntapaikka on jokin muu.
Accessibility of sport facilities has an influence on doing sport and health.
Liikuntapaikkojen saavutettavuus on yksi tekijöistä, joka vaikuttaa liikunnan harrastamiseen ja voi siten edistää terveyttä.
Fairness of sport facilities accessibility was studied by looking into areas with high proportion of children and relatively poor accessibility.
Liikkumismahdollisuuksien tasapuolisuutta lasten ja nuorten kannalta tutkittiin etsimällä alueita, joissa on paljon alle 18-vuotiaita, mutta liikuntapaikan saavutettavuus keskimääräistä huonompi.
Distance decay curves are slightly steeper for ice hockey, suggesting that the willingness to travel decreases faster when travel distances increase.
Matka-ajat jääkiekkohalleihin ovat hieman lyhyemmät ja etäisyytkitkakäyrät jyrkemmät kuin ratsastuspaikkoihin, matkustushalukkuus siis laskee nopeammin matka-ajan kasvaessa.
Travel time data is available in form of a grid where the cell size is 250 metres.
Matka-aikaa tutkittiin ruudukossa, jossa ruutukoko on 250 metriä ja matka-aika laskettiin jokaisesta ruudusta jokaiseen muuhun ruutuun eri kulkumuodoilla.
Previous studies suggest that accessibility has an impact on travel behaviour.
Pääkaupunkiseudun saavutettavuutta tutkittaessa on havaittu, että saavutettavuus vaikuttaa ihmisten liikkumiskäyttäytymiseen ja kulkumuodolla on vaikutus saavutettavuuteen.
Distance decay was defined for each sport facility and aggregated for all the facilities of each type of sport.
Etäisyyskitka määritettiin kullekin liikuntapaikalle erikseen sekä aggregoituna molemmille liikuntapaikkatyypeille, jäähalleille ja ratsastuspaikoille.
Travel times vary depending on the mode and for some the nearest facility is far, while for many at least one mode enables good accessibility to a sport facility.
Kulkumuoto vaikuttaa saavutettavuuteen ja joidenkin harrastajien lähin liikuntapaikka on huomattavan kaukana.