natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Protective effect of tripeptides Ile-Pro-Pro and Val-Pro-Pro and fermented milk products containing them on vascular function was demonstrated in in vitro studies and long-term experimental studies.
Verisuonten toimintakokeet osoittivat, että Ile-Pro-Pro ja Val-Pro-Pro sekä niitä sisältävät fermentoidut maitotuotteet paransivat verisuonten laajenemiskykyä sekä lyhyt- että pitkäaikaisissa kokeellisissa tutkimuksissa.
Increased levels of cGMP, NOx and citrulline suggest increased nitric oxide (NO) production by the tripeptides.
Lisäksi voidaan esittää, että tripeptidit lisäävät verisuonia laajentavan typpioksidin (NO) tuotantoa.
The beneficial effect of milk on blood pressure is attributed to high calcium and potassium content but also to specific peptide sequences, which are cleaved from milk protein during gastrointestinal digestion, fermentation of milk with proteolytic starter cultures or enzymatic hydrolysis.
Maidon hyödylliset vaikutukset on liitetty sekä maidon sisältämiin mineraaleihin (kalsium, kalium) että maidon proteiineista pilkkoutuviin aminohappoketjuihin, peptideihin.
In mildly hypertensive subjects, a single administration of tripeptide- and plant sterol-containing fermented milk product decreased both SBP and diastolic blood pressure (DBP) over a period of 8 hours.
Pienellä kliinisellä aineistolla havaittiin, että jo yksi annos tripeptidejä ja kasvisteroleja sisältävää fermentoitua maitotuotetta laski verenpainetta koehenkilöillä, joilla verenpaine oli lievästi koholla.
In the clinical study, single administration of tripeptide-containing fermented milk product did not affect measures of arterial stiffness.
Tutkimuksen mukaan tripeptidien valmistusmenetelmällä ei ole merkitystä tehon kannalta.
Increased consumption of low-fat milk products is inversely associated with the risk of hypertension.
Seuranta- ja hoitotutkimusten mukaan vähärasvaisten maitotuotteiden runsas saanti on kääntäen verrannollinen verenpainetautiriskiin.
The effect was shown to be endothelium-dependent and possibly involving endothelium-derived hyperpolarizing factor (EDHF).
Vaikutuksen osoitettiin välittyvän verisuonen sisimmän kerroksen, endoteelin kautta.
Milk products fermented with Lactobacillus helveticus contain casein-derived tripeptides isoleucine-proline-proline (Ile-Pro-Pro) and valine-proline-proline (Val-Pro-Pro), which have been shown to possess antihypertensive effects in humans and in experimental animals.
Kahdella maidon fermentaatioprosessissa maidon kaseiinista muodostuvalla tripeptidillä, isoleusiini-proliini-proliinilla (Ile-Pro-Pro) ja valiini-proliini-proliinilla (Val-Pro-Pro) on aiemmissa tutkimuksissa havaittu olevan verenpainetta alentavaa vaikutusta, mutta tieto taustalla olevista mekanismeista sekä tripeptidien verisuonivaikutuksista on vähäistä.
Plant sterols did not enhance this effect.
Kolesterolia alentavat kasvisterolit eivät lisänneet tripeptidien suotuisia verenpainevaikutuksia.
Long-term treatment with fermented milk product containing Ile-Pro-Pro and Val-Pro-Pro inhibited angiotensin-converting enzyme (ACE) and decreased aldosterone levels thus showing beneficial effects on the renin-angiotensin system (RAS) in SHR and GK. No changes in the components of RAS were observed by the single administration of the same product in mildly hypertensive subjects.
Maidon kaseiinista pilkkoutuvilla tripeptideillä (Ile-Pro-Pro ja Val-Pro-Pro) suotuisa vaikutus verenpainetaudin kehittymiseen ja verisuonten toimintaan verenpainetaudin kokeellisissa tutkimusmalleissa Tripeptidien pitkäaikainen anto esti osittain verenpainetaudin kehittymisen ja paransi verisuonten toimintaa, selviää proviisori Pauliina Ehlersin väitöskirjatyöstä.
Milk casein-derived tripeptides : A special focus on blood pressure and vascular function
Pitkäaikaiskokeissa tripeptidejä sisältävä fermentoitu maitotuote esti verisuonia voimakkaasti supistavan ja verenpainetta nostavan angiotensiinin muodostusta.
Another aim was to characterize the acute effects of tripeptides on blood pressure and arterial stiffness in mildly hypertensive humans.
Väitöstutkimuksessa käytettiin pääosin perinnöllisen verenpainetaudin sekä tyypin 2 diabeteksen kokeellisia tutkimusmalleja.
Function and regulation of Cdk7
Cdk7 kinaasin toiminta ja säätely
In study II, we showed the presence of collagenase-3 in rheumatoid synovial tissue samples, relative resistance of the enzyme to inhibition in vitro and developed an electrophoretic method for detection of collagenase-3 in presence of collagenase-1.
Osatyössä II osoitettiin kollagenaasi-3:n esiintyminen nivelreumaa sairastavien nivelkudoksessa, selvitettiin entsyymin esto-ominaisuuksia in vitro ja kehitettiin elektroforeettinen menetelmä kollagenaasi-3:n osoittamiseksi kollagenaasi-1:n läsnäollessa.
The effector enzyme activities were higher in synovial fluid than in peripheral blood.
Vaikuttajaentsyymien aktiviisuus oli suurempi nivelnesteen kuin verenkierron valkosoluissa.
In study III, we carried out an open label study of doxycycline treatment of 12 RA patients.
Osatyössä III selvitettiin avoimessa tutkimusasetelmassa doksisykliinihoidon vaikutusta 12 nivelreumapotilaalla.
During the treatment period, we observed an improvement in several of the biochemical and psychosocial variables used to assess the status of the patients.
Hoitojakson aikana havaittiin vaste useilla biokemiallisilla ja psykososiaalisilla mittareilla.
The difference was of same magnitude in patients using simvastatin or atorvastatin.
Vaikutus nähtiin sekä simvastatiinia että atorvastatiinia käyttävillä potilailla.
The principal aim of this study was to examine diseases characterized by inflammatory injury, especially human arthritides and periodontitis, with specific interest to final effector enzymes of tissue destruction and address the possible future tools to prevent permanent tissue loss.
Tämän väitöskirjatyön keskeisenä tavoitteena oli tutkia nivelreumaan ja hampaan kiinnityskudoksen tulehdukseen liittyvää kudosvauriota mielenkiintona soluväliaineen loppuvaikuttajaentsyymit ja mahdollisuudet estää kudostuhoa.
We used biochemical and immunological methods applied to synovial tissue samples, samples of synovial fluid, and samples of peripheral blood.
Työssä sovellettiin biokemiallisia ja immunologisia menetelmiä potilaista saatuihin nivelkalvoon sekä nivelnesteen ja veren valkosoluihin.
In this cross-sectional pilot study, we showed lower levels of inflammatory injury in periodontitis patients using statin than in those not receiving statin treatment.
Statiiniryhmän lääkkeitä käyttävillä potilailla kudostuho oli vähäisempää kuin potilailla ilman tämän ryhmän lääkkeitä.
In study IV, we showed a clearly lower level of periodontal inflammatory injury in chronic periodontitis patients referred for periodontal treatment.
Osatyössä IV osoitimme selvän eron tulehdukseen liittyvän kudostuhon asteessa kroonisen parodontiitin hoitoon lähetetyillä potilailla.
In study I, we showed a difference in the effector enzymes of peripheral blood leukocytes and leukocytes from inflamed synovial fluid of rheumatoid arthritis and reactive arthritis patients.
Osatyössä I haettiin ja osoitettiin eroja vaikuttajaentsyymeissä nivelreumaa tai reaktiivista niveltulehdusta sairastavien potilaiden veren ja nivelnesteen valkosolujen välillä.
The weighted index of inflammatory burden, PIBI, which emphasizes the burden imposed by the deepest pathological pockets on the system showed values consistent with a wider scale to ease future studies on the inflammatory burden associated with periodontitis.
Jatkotutkimuksia varten työssä kehitettiin painotettu indeksi (PIBI), joka kuvaa hampaan tukikudoksen aiheuttaman
In Study IV, we used established clinical inflammatory injury indicator probing pocket depth and used it to derive a new clinical measure of systemic burden, periodontal inflammatory burden index.
Neljännessä osatyössä hahmoteltiin hampaan tukikudoksen tulehduskuorman osoitin (PIBI) yleisesti käytössä olevasta ientaskumittaussuureesta.
Renal excretion of dopamine was reduced and the renin-angiotensin-aldosterone system was activated.
Munuaisten dopamiinin eritys heikkeni ja paradoksaalisesti reniini-angiotensiini-aldosteroni-järjestelmä aktivoitui.
Studies in patients on the prevention of the side-effects of CsA are difficult to conduct because the patients often receive a combination of different drugs thus making study of the side-effects of a single drug impossible.
Koska elinsiirron saaneella potilaalla käytetään tavallisesti useiden lääkkeiden yhdistelmää ja koska potilaalla on perussairauksia, jotka vaativat myös lääkitystä, yhden yksittäisen lääkkeen sivuvaikutusten tutkiminen on vaikeaa.
Isradipine did not, however, protect against Mg loss.
Pelkkä isradipiinihoito ei korjannut siklosporiinin aiheuttamaa kehon Mg-vajausta.
On high dietary sodium, CsA caused hypertension, left ventricular hypertrophy (LVH), narrowing of the coronary arteries, small myocardial infarctions, and proteinuria, reduced creatinine clearance and histopathological renal injury in SHR.
Kun näiden rottien ruokavalion natriumpitoisuus nostettiin länsimaisten ihmisten nauttimalle tasolle, siklosporiini aiheutti verenpaineen nousun, sydämen vasemman kammion seinämän paksuuntumista kuormituksen merkkinä, sepelvaltimoiden ahtautumista, pieniä sydäninfarkteja, valkuaisen erittymistä virtsaan, munuaisten vajaatoimintaa ja munuaisvaurioita.
Cyclosporine-A (CsA) is widely used after organ transplantation to prevent rejection and in the treatment of autoimmune diseases.
Siklosporiinia käytetään yleisesti elinsiirron jälkeisen hyljinnän estoon ja hoitoon sekä joidenkin autoimmuunisairauksien hoitoon.
Epidemiological data show an association between sodium (Na) intake and blood pressure.
Epidemiologisissa tutkimuksissa on todettu, että ravinnon natriummäärän lisääntyessä verenpaine nousee.
Loss of Mg into the urine caused by CsA resulted in Mg depletion in the tissues.
Siklosporiini lisäsi magnesiumin eritystä virtsaan johtaen kudosten magnesiumpitoisuuden laskuun.
A challenge in experimental studies has been the lack of an animal model in which the side-effects concomitantly occur.
Toistaiseksi siklosporiinin haittavaikutusten tutkimiseen koe-eläimillä ei ole ollut sopivaa eläinmallia.
Dietary supplementation of Mg alone or in combination with K prevented from the deleterious pathophysiological and histopathological changes in the kidneys and the heart.
Magnesiumvajeen korjaaminen ravinnon Mg-lisällä esti verenpaineen nousun, munuaisvauriot ja sydänmuutokset.
Hypertension and nephrotoxicity are common side-effects of CsA.
Verenpaineen kohoaminen ja munuaisvaurio ovat siklosporiinin tavallisia sivuvaikutuksia, jotka heikentävät sekä siirteen että potilaan ennustetta.
In our animal model, the combination of high dietary Na and treatment with CsA accelerated the development of the cardiovascular and renal changes clinically known as the side-effects of CsA.
Kehitimme eläinmallin, jota käyttäen voidaan samanaikaisesti todeta siklosporiinin verenpaine- ja munuaisvaikutukset.
Dietary supplementation of Mg and K and reduction of Na intake and the calcium antagonist drug isradipine prevent from the deleterious effects of CsA.
Alhainen magnesiumin ja kaliumin saanti nostaa väestötutkimuksissa myös verenpainetta, mutta tämä yhteys ei ole niin yksiselitteinen kuin natriumilla.
Our study was designed to develop an experimental model to study the side-effects of CsA in spontaneously hypertensive rats (SHR).
Tutkimuksemme antaa viitteitä siitä, että siklosporiinia käyttävät potilaat saattaisivat hyötyä vähäsuolaisesta ravinnosta ja magnesiumlisästä ravinnossa.
We made a number of important findings pertaining to these questions.
Teimme näiden kysymysten osalta useita tärkeitä havaintoja.
Colorectal cancer is one of the three most common cancers today, for both men and women.
Paksusuolisyöpä kuuluu nykyisin kolmen yleisimmän syövän joukkoon sekä miehillä että naisilla.
Approximately 90% of the cases are sporadic while the remaining 10% is hereditary.
Noin 90% syöpätapauksista on satunnaisia kun taas loput 10% johtuu perinnöllisistä syistä.
HNPCC is associated with germline mutations in four mismatch repair (MMR) genes, MLH1, MSH2, MSH6, and PMS2, and is characterized by a familial accumulation of endometrial, gastric, urological, and ovarian tumors, in addition to colorectal cancer.
HNPCC kytkeytyy neljän mismatch-korjausgeenin (MMR), MLH1, MSH2, MSH6, ja PMS2, mutaatioihin ituradassa, ja siihen liittyy myös kohdunrungon, mahalaukun, virtsateiden ja munasarjojen kasvaimia.
Of additional interest were the genetic and epigenetic events leading to the HNPCC tumor spectrum, chiefly colon and endometrial cancers, in regards to what extent the somatic changes in target tissue explained this phenomenon.
Lisäksi kiinnostavia olivat geneettiset ja epigeneettiset tapahtumat, jotka johtavat HNPCC kasvaimien kirjoon, pääasiassa paksusuolen ja kohdunrungon syöpiin, suhteessa siihen missä määrin somaattiset muutokset kohdekudoksessa selittävät tätä ilmiötä.
Among this 10% is hereditary nonpolyposis colorectal cancer (HNPCC), an autosomal dominant disease, accounting for up to 13% of these cases.
Perinnöllinen ei-polypoottinen paksusuolisyöpä (hereditary nonpolyposis colorectal cancer, HNPCC), joka on autosomaalinen dominantti tauti, edustaa noin 13% näistä syövistä.
An important etiological characteristic of HNPCC is the presence of microsatellite instability (MSI), caused by mutations of the MMR genes.
HNPCC:n tärkeä etiologinen piirre on tietyntyyppisten toistojaksojen, mikrosatelliittien, instabiliteetti (MSI), joka johtuu mutaatioista MMR geeneissä.
One such mechanism found to play a role in colon cancer development was DNA methylation, which is known to play a role in MLH1 inactivation.
Eräs tällainen mekanismi voi olla DNA:n metylaatio, jonka tiedetään osallistuvan MLH1:n inaktivaatioon.
Additionally, while epigenetic modification, principally DNA methylation, is a major mechanism in sporadic MSI colorectal cancer MLH1 inactivation it does not play a significant role in HNPCC tumors with germline MLH1 mutations.
Lisäksi, koska epigeneettinen muokkaus, erityisesti DNA:n metylaatio, on MLH1-geenin inaktivaation päämekanismi satunnaisessa MSI-positiivisessa paksusuolisyövässä, sillä ei ole merkittävää roolia HNPCC kasvaimissa, joissa on ituradan MLH1-mutaatioita.
Of particular interest were underlying mechanisms of MSI in sporadic colorectal cancers, with attention to DNA methylation changes and their correlation to MSI.
Erityisesti mielenkiinnon kohteena olivat MSI mekanismit satunnaisissa paksusuolisyövissä, DNA-metylaatiomuutokset ja niiden suhde MSI:iin.
First, MSI tumor development differs epigenetically from stable tumor development, possibly underlying developmental pathway differences.
Ensinnäkin MSI kasvainten kehittyminen poikkeaa epigeneettiseltä kannalta stabiilien tuumorien kehittymisestä siten että kehitysreitti voi olla erilainen.
Colon cancer is believed to be a consequence of an accumulation of mutations in tumor suppressor genes and oncogenes, eventually resulting in tumor development.
Paksusuolisyövän uskotaan johtuvan mutaatioiden kasautumisesta tuumorisupressorigeeneihin ja onkogeeneihin, mikä viime kädessä johtaa kasvaimen kehittymiseen.
This phenomena is accelerated in HNPCC due the presence of an inherited mutation in the MMR genes, accounting for one of the two hits proposed to be needed by Knudson (1971) in order for the manifestation of the MSI phenotype.
Tämä ilmiö nopeutuu HNPCC:ssä, yksi muutos MSI fenotyypin ilmenemiseen tarvittavasta kahdesta muutoksesta (Knudson, 1971) johtuu periytyvistä mutaatioista MMR geeneissä.
This is possibly an explanation for tumorigenic pathways and clinicopathological characteristic differences between sporadic and hereditary MSI colorectal cancers.
Tämä on mahdollinen selitys sille, että satunnaisten ja perinnöllisten MSI-positiivisten paksu-peräsuolisyöpien syntyreitit ja kliinispatologiset ominaisuudet voivat poiketa toisistaan.
MMR alterations alone, however, do not occur in the majority of sporadic colon cancers, prompting searches for other mechanisms.
Kuitenkin satunnaisissa paksusuolen syövissä esiintyy MMR muutoksia harvoin, joten muita mekanismeja on etsittävä.
Finally, despite indistinguishable genetic predisposition for endometrial and colorectal cancers, instability profiles highlighting organ-specific differences, may be important HNPCC tumor spectrum determinants.
Lopuksi, huolimatta kohdunrungon ja paksusuolen syövän samanlaisesta geneettisestä tausta-alttiudesta, kyseisten kasvainten epästabiilisuuspiirteet eroavat kudoksittain ja voivat siten olla tärkeitä HNPCC-taudin kasvainkirjoa määrääviä tekijöitä.
Our objective was clarification of mechanisms associated with tumor development in both HNPCC and sporadic colorectal cancer in relation to tumorigenic mechanisms.
Tavoitteena oli selvittää tuumorigeenisiä mekanismeja, jotka liittyvät kasvaimen kehittymiseen sekä HNPCC:n että satunnaisten paksusuolisyöpien yhteydessä.
Approximately 15% of sporadic cases share the MSI+ trait.
MSI positiivisuus esiintyy myös noin 15%:ssa satunnaisista syöpätapauksista.
In this work we have studied the cellular mechanisms that regulate the trafficking of LDL-derived cholesterol from endosomal compartments to other parts of the cell.
Tämän väitöskirjan tavoite oli selvittää solunsisäisiä kuljetusreittejä jotka ohjaavat sisäänotetun LDL-kolesterolin endosomeista takaisin solukalvolle.
The cells ability to secrete cholesterol is mainly dependent on the ABCA1 transporter (ATP-binding cassette transporter A1) which transfers cellular cholesterol to extracellular apoA-I (apolipoprotein A-I) particles, leading to the generation of nascent HDL particles.
ABCA1 siirtää solunsisäistä kolesterolia solun ulkopuolella olevalle vastaanottajamolekyylille, apolipoproteiini A-I:lle (apoA-I).
Once inside the artery wall LDL particles are engulfed by macrophages, resulting in macrophage foam cells.
Makrofagit keräävät sisäänsä valtimoiden seinämään kertynyttä LDL-kolesterolia muodostaen ns. makrofagi-vaahtosoluja.
If the macrophage foam cells are not able to efflux the cholesterol back into the bloodstream, the excessive cholesterol ultimately leads to cell death, and the deposition of cellular debris within the atherosclerotic lesion.
Jos makrofagit ottavat sisäänsä enemmän kolesterolia kuin ne pystyvät käsittelemään, ne kuolevat ja jättävät jälkeensä kolesterolikiteitä, jotka entisestään kasvattavat plakin kokoa.
In the study, we show that Rab8 regulates cholesterol efflux in human macrophages by facilitating intracellular cholesterol transport, as well as by regulating the plasma membrane availability of ABCA1.
Rab8 sekä edistää kolesterolin kulkua solukalvolle että säätelee ABCA1-proteiinin ilmentymistä solun pinnalla.
By identifying proteins that bypass the cholesterol trafficking defect, we were able to identify the small GTPase Rab8 as an important protein involved in ABCA1 dependent cholesterol efflux.
Rab8-proteiinin puutos sen sijaan aiheutti solunsisäisen kolesterolikertymän sekä vähensi ABCA1-proteiinin ilmentymistä solukalvolla.
As a basis for the study we have utilized cells from patients with Niemann-Pick type C disease, a genetic disorder resulting from mutations in the NPC1 and NPC2 genes.
Tiedetään, että eri geneettisissä sairauksissa (esim. Niemann-Pick tyyppi C, NPC tauti) LDL-kolesteroli juuttuu solujen endosomeihin, eikä kulkeudu takaisin solukalvolle, jossa sitä tarvitaan HDL-partikkelien muodostamiseen.
Circulating HDL particles are conversely regarded as "good cholesterol" because of their ability to transport cholesterol from peripheral tissues to the liver for secretion as bile salts.
Suotuisissa olosuhteissa makrofagi-vaahtosolut pystyvät kuitenkin erittämään sisäänotetun kolesterolin takaisin verenkiertoon HDL-partikkelien muodossa (ns. "hyvä" kolesteroli).
In general, LDL particles are clinically regarded as "bad cholesterol" since these particles get entrapped within the vascular wall, leading to atherosclerosis.
Valtimonkovettumatauti eli ateroskleroosi syntyy, kun verenkierrossa kulkevia lipoproteiinipartikkeleita, lähinnä LDL- partikkeleita (ns. "huono" kolesteroli), kertyy valtimoiden seinämiin.
Collectively, these results give new insight in to atherosclerotic lesion development and intracellular cholesterol processing.
Vaikka nämä tapahtumat solukalvolla tunnetaan verraten hyvin, solunsisäiset kolesterolin kuljetusreitit ovat huonosti tunnettuja.
Microarrays have a wide range of applications in the biomedical field.
Mikrosiruilla on paljon sovelluksia biolääketieteen alalla.
The filtered gene expression data from the commercial platforms correlated better across experiments (r=0.78-0.86) than the expression data between the custom-made and either of the two commercial platforms (r=0.62-0.76).
Vertailu osoitti, että kaupalliset sirut antoivat samankaltaisempia tuloksia, korrelaatio sirujen välillä 0.78-0.86, kuin itsetehty siru.
Although the results from different platforms correlated reasonably well, combining and comparing the measurements were not straightforward.
Vaikka tulokset osoittivat, että eri siruilta voidaan saada vertailukelpoista tietoa, ei vertailu tulosten välillä ole suoraviivaista.
Across the genome, 14-32% of genes in the highly amplified regions (copy number ratio >2.5) had associated overexpression.
Erityisesti korkeasteiset kopioluvun muutokset vaikuttivat geenien ilmentymiseen, sillä 14-32% näillä alueilla sijaisevista geeneistä oli myös kohonnut ilmentymistaso.
The 11q13 amplicon, including known oncogenes such as CCND1 and CTTN, is well-characterized in different type of cancers, but the roles of FADD and PPFIA1 remain obscure.
Tässä joukossa oli uusia kohdegeenejä ennestään tunnetuille kromosomialueille, kuten FADD ja PPFIA1 geenit kromosomissa 11.
The identified genes provide a basis for functional validation and may eventually lead to the identification of novel candidates for targeted therapy in HNSCC.
Työssä tunnistetut geenit antavat hyvän pohjan jatkotutkimuksille, jotka voivat vuosien kuluessa johtaa edistysaskeliin pään ja kaulan alueen syövän hoidossa.
Using statistical analysis across the samples, we systematically identified hundreds of genes for which an increased copy number was associated with increased expression.
Tilastollisin menetelmin osoitettiin satoja geenejä, joilla kopioluvun ja ilmentymän muutos näyttävät olevan yhteydessä toisiinsa.
In the first part of this work, we aimed to elucidate the comparability of gene expression measurements from different oligonucleotide and cDNA microarray platforms.
Tässä väitöskirjatyössä verrattiin geenien ilmentymisen tuloksia kolmelta erityyppiseltä mikrosirulta.
In the microarray format, a collection of small features, such as different oligonucleotides, is attached to a solid support.
Mikrosirut koostuvat kiinteällä alustalla, kuten mikroskooppilasilla, olevista tuhansista pienistä pisteistä.
The clone errors on the custom-made array and annotation and technical differences between the platforms introduced variability in the data.
Haasteena ovat mikrosirujen tekniset eroavaisuudet sekä tiedon saattaminen vertailukelpoiseen muotoon.
The advantage of microarray technology is the ability to simultaneously measure changes in the levels of multiple biomolecules.
Biolääketieteessä mikrosiruilla tutkitaan samanaikaisesti tuhansia molekyylejä solu- tai kudosnäytteestä.
Microarrays in molecular profiling of cancer : focus on head and neck squamous cell carcinoma
Työssä tutkittiin myös biologisen tiedon yhdistämistä eri mikrosirumenetelmistä pään ja kaulan alueen syövässä.
In conclusion, the different gene expression microarray platforms provided results sufficiently concordant for the research setting, but the variability represents a challenge for developing diagnostic applications for the microarrays.
Mikrosirujen kehittyessä tutkimustyökalusta kliinisiin sovelluksiin standardoinnilla - ja sitä kautta tulosten paremmalla vertautuvuudella - on tärkeä tehtävä.