natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A provisional model describing the counselling of the day surgery patient was constructed on the basis of the results.
Tämän tutkimuksen hyötynä on päiväkirurgisen potilaan ohjauksen sisällön selkiyttäminen päiväkirurgisen potilaan ohjauksessa.
The information produced by the study can be utilized in education and in nursing practice, when the counselling of the day surgery patient is developed.
Teknologiset parannukset kirurgiassa, kehittyneet anestesia-aineet ja -tekniikat sekä postoperatiivisen hoidon kehitys erityisesti leikkauksen jälkeisen kivun lievityksessä ovat mahdollistaneet aiempaa lyhyemmän sairaalassaolon.
The material for the second part of the study was collected in two parts.
Tutkimuksen toisen osan aineiston keruu tapahtui kahdessa osassa.
This should be taken into account both in principals training and in municipal decision-making.
Tämä täytyisi ottaa huomioon sekä rehtorikoulutuksessa että kunnallisessa päätöksenteossa.
In addition, during the autumn of 2006 and the spring of 2007, I interviewed 11 principals who participated in the first part of the collection of material.
Lisäksi haastateltiin syksyn 2006 ja kevään 2007 aikana 11 ensimmäiseen aineistonkeruuseen osallistunutta rehtoria.
The same causes do not have the same effect on everyone, because they depend on the context and meaning given to it by an individual.
Samat syyt eivät aiheuta samanlaisia vaikutuksia kaikilla, sillä ne ovat riippuvaisia yhteydestä ja merkityksestä, jonka henkilö asialle antaa.
In the principals narratives, five themes were found: 1) the starting phase of principal s career, 2) haste time management, 3) conflict situations maintaining professionalism in conflict situations, 4) leadership in change from a culture of individualism towards a school functioning as a community, 5) all-inclusive responsibility possibility to reflection.
Rehtoreiden kertomuksista löytyi viisi teemaa: 1) rehtoriuran alkuvaihe, 2) kiire ajankäytön hallinta, 3) ristiriitatilanteet ammatillisuuden säilyttäminen ristiriitatilanteissa, 4) muutosjohtaminen yksintekemisen kulttuurista yhteisöllisyyteen, 5) kaiken kattava vastuu mahdollisuus reflektioon.
The material collected during the Principals Summer Meeting in 2006 consisted of 20 free-formed answers to the question What makes a principal a survivor?
Rehtoreiden kesäpäiviltä 2006 hankittu aineisto muodostui 20 vapaamuotoisesta vastauksesta kysymykseen Mikä tekee rehtorista selviytyjän?
The study is divided into two parts by applying Kordig s (1978) model.
Tutkimus jakautuu Kordigin (1978) mallia soveltaen kahteen osaan.
Principals should be offered training and time to operate in a self-directed manner, according to universal values.
Rehtoreiden tulee saada koulutusta sekä aikaa toimia itseohjautuvasti, universaalien arvojen mukaisesti.
A principal becomes a survivor via experiencing that even in contradictory circumstances it is possible to pilot the school towards what is seen its most valuable goal: realizing the pupil s benefit by using means that will not, subjectively thinking, be of higher value than the goal itself.
Rehtorista tekee selviytyjän kokemus siitä, että oman toiminnan avulla kykenee ristiriitaisten asiaintilojen keskellä luotsaamaan koulua kohti arvokkaimmaksi koettua päämäärää, oppilaan hyvän toteutumista, keinoilla, joiden hinta ei yksilön kokemuksessa nouse päämäärän arvoa suuremmaksi.
To reach the goals in leadership situations, a principal has to take into account one s own values as well as the values of the participants in the situation, the values of the situation itself, and their effect on the leadership.
Johtamistilanteeseen sisältyvien tavoitteiden saavuttamiseksi rehtorin tulee ottaa johtamistilanteessa huomioon sekä omat että tilanteeseen osallistuvien ja itse tilanteen sisältämät arvot sekä niiden vaikutus johtamiseen.
According to the answers, the interviewees could roughly be divided into two groups according to their set of values: self-directed universalists and self-directed performers.
Tutkittavat voitiin jakaa arvomaailmaltaan karkeasti kahteen ryhmään: itseohjautuvat universalistit ja itseohjautuvat suoriutujat.
The aim of this study is to describe how principals in basic education subjectively perceive their surviving in their work.
Tutkimuksessa kuvataan perusopetuksen rehtoreiden subjektiivisia käsityksiä työssä selviytymisestä.
The main question in this study is What makes a principal a survivor?
Mikä tekee rehtorista selviytyjän?
As my preliminary understanding increased, values and activities and their connection to experiencing a sense of survival became the core of the study.
Esiymmärryksen rakentuessa tutkimuksen keskiöön asettuivat arvot ja toiminta sekä niiden yhteys selviytymisen kokemukseen.
I analyzed the material by looking for IF THEN BECAUSE -chains in the narratives.
Aineiston analyysissä kertomuksista etsittiin IF THEN BECAUSE ketjuja (Horvath jne.1999).
When wellbeing at work is researched, the main subject should be the possibility of an individual to carry out tasks that are meaningful to one s self at work.
Yksilön kokemus mahdollisuudesta toteuttaa työssään itselleen merkityksellisiä asioita on keskeinen työhyvinvointiin liittyvä tekijä.
In its first part I made two preliminary studies due to the process of building up a preliminary stage of understanding.
Sen ensimmäinen osa käsittelee tutkijan esiymmärryksen rakennusprosessia, johon kuuluivat kaksi esitutkimusta ja rehtorin virkaan pätevöittävän opetushallinnon tutkinnon suorittaminen.
To develop activities at school the head of school should, in fact, have a set of values of a self-directed universalist.
Koulun johtajan tulisikin olla arvomaailmaltaan itseohjautuva universalisti, jotta koulun toiminta kehittyisi.
In the analysis, the main problem was divided into sub-problems and the focus was on the goals of the principals actions, the measures taken to reach these goals and on the grounds for the chosen goals and ways of action.
Ketjuja tarkastelemalla kuvattiin rehtorin työhön liittyviä arvojännitteitä, rehtorin toimintaa suuntaavia arvoja sekä toiminnan yhteyttä selviytymisen kokemukseen.
Crisis in Journalism: National Disasters and the Changing Profession
Kriisi journalismissa: Kansakunnan katastrofit ja muuttuva professio
It is a common argument that journalism is in crisis.
Journalismin väitetään olevan kriisissä.
Along with other experts, journalists have been invited to embrace a reflective practice - in other words, to learn from their own experiences and question their current actions and beliefs.
Katastrofien kaltaiset poikkeustilanteet ovat viime vuosina pakottaneet journalistit omaksumaan reflektiivisen ammattikäytännön eli oppimaan omista kokemuksistaan ja kyseenalaistamaan omia käytäntöjään ja uskomuksiaan.
Up to the 1960s, there was a period of direct action.
1960-luvulle saakka raportoinnin käytännöt säilyivät vakaina.
When journalists know the history of the profession and understand the changes that have taken place in its societal position, the reflection of experiences and beliefs will be greatly enhanced.
Mitä syvemmin journalisti tuntee ammattinsa historian ja sen yhteiskunnallisessa asemassa tapahtuneet muutokset, sitä paremmin hän kykenee reflektoimaan kokemuksiaan ja uskomuksiaan.
On the other hand, visual and verbal expression was more discreet than before and pictures of the deceased were no longer shown in the media.
Toisaalta visuaalinen ja kielellinen ilmaisu muuttui aiempaa hienotunteisemmaksi.
Three distinctive periods emerge from the history of disaster reporting.
Tutkimus erottaa katastrofijournalismista erilaisia ajanjaksoja.
Worried scholars have lamented how journalism has become too commercial, superficial and uniform in Finland, too, and thus left less room for public debate and more doubts among the public about the value of journalism.
Mediatutkijoiden mukaan journalismi on kaupallistunut, viihteellistynyt ja yhdenmukaistunut, minkä seurauksena julkinen keskustelu on kaventunut, journalismin arvo yleisölle kyseenalaistunut ja toimitustyö muuttunut teolliseksi sisällöntuotannoksi.
During this period, the names and pictures of the victims were published as soon as they were available, and nearly all the survived eyewitnesses were interviewed in the roundup stories.
Kuolonuhrien nimiä ja kuvia painettiin lehtiin, pelastuneista silminnäkijöistä kaikki tarjolla olleet haastateltiin, mutta uhrien omaisia saattoi nähdä vain yhteishautajaisista otetuissa lehtikuvissa.
The societal modernization has also been reflected in disasters.
Journalismin kriisiin on viitattu myös katastrofiuutisoinnin muutoksista käydyssä keskustelussa.
When the factory exploded in Lapua and the Estonia sank in the Baltic, journalists edged closer to disaster victims: individual survival stories became sought-after material and the families of the victims were presented as symbols of unspeakable sorrow.
1970-luvulta lähtien journalistit alkoivat mennä lähemmäksi katastrofien uhreja: hengissä selviytyneiden silminnäkijöiden joukosta haettiin yksilöllisiä tarinoita ja kuolleiden omaisten joukosta etsittiin tunteisiin vetoavia surun kasvoja.
Journalists' credibility was questioned especially after the Jokela school shootings.
Etenkin Jokelan koulusurmien yhteydessä esiintyi näkemyksiä journalismin laadun heikentymisestä ja journalistien ammattietiikan rapautumisesta.
In the study, the changes and continuities of journalism are examined at two different levels.
Tämä käy ilmi tutkimuksesta, jossa katastrofiuutisoinnin ja yleisemmin journalismin muutoksia ja jatkuvuuksia on tarkasteltu 1920-luvulta nykyaikaan.
The ideas of qualitative content analysis have also been applied to the systematic literature reviews, which have enabled the generation of crisis discourses in journalism, placed the changes in journalists' ethos into context with the key relations of the profession, and illustrated the different phases of development in the most fundamental structures of the journalistic profession.
Tutkimuksen tulokset perustuvat kahdeksasta katastrofista julkaistujen lehtijuttujen laadulliseen sisällönanalyysiin, koulusurmien raportointiin osallistuneiden journalistien teemahaastatteluihin ja journalismin yleisiä kehityskulkuja käsittelevän tutkimuksen ja ammattikeskustelun läpikäymiseen.
The different periods of disaster reporting overlap both with general developments in journalism and the different eras in Finnish society.
Eri vuosikymmeninä julkaistut lehtijutut kansallisista katastrofeista ja raportoinnista seuranneet ammatilliset keskustelut kertovat ennen kaikkea journalistien ammattieetoksen muutoksesta, journalistiprofessiota tukevien rakenteiden vahvistumisesta ja suomalaisen yhteiskunnan kehityksestä.
The crisis of journalism and the de-professionalization of journalists can also be observed by analyzing the changes in disaster reporting.
Journalismin kriisi on kuitenkin vain yksi, kapea näkökulma katastrofiraportoinnin muuttumiseen.
The allegations of journalism being in crisis and of excesses in disaster reporting are often based on a normative idea of change: The quality of journalism has declined and journalists' professional ethics has eroded.
Tuoreimpien katastrofien yhteydessä raportoinnin käytännöt ovat kuitenkin ailahdelleet ja eettisen pohdinnan paljous on kielinyt ammattikunnan hämmennyksestä.
As one of the conclusions of this study, it is suggested that a third element should be added to reflective practice: journalists ought to be aware of the history of the institution they represent.
Tutkimuksessa tuodaan esiin historiatietoisuuden tärkeys journalistien reflektiolle.
From the 1970s to the 1990s, there were plenty of changes and self-reflection.
2000-luvulla henkilöiden ja tunteiden merkitys on entisestään korostunut katastrofiuutisissa.
Treatment of nocturia is often unsuccessful.
Nokturian hoito ei aina ole tehokasta.
Nocturia can also be brought on by various illnesses and lifestyle factors.
Nokturiaa aiheuttavat myös monet sairaudet ja elintavat.
The thesis comprises three systematic reviews with accompanying meta-analyses and one population-based cohort study.
Väitöskirjakokonaisuus koostui kolmesta meta-analyysin sisältävästä systemaattisesta katsauksesta ja yhdestä väestöpohjaisesta kohorttitutkimuksesta.
An association between nocturia and mortality was also observed in the 21-year follow-up of the TAMUS cohort of 1,332 men: adjusted HR was 1.38 (1.07-1.79).
Nokturian ja ennenaikaisen kuoleman välinen yhteys havaittiin myös TAMUS- kohortin 1332 miehen 21 vuoden seurannassa: vakioitu HR oli 1.38 (1.07–1.79).
The prevalence of nocturia tends to increase with age, due to age-related functional changes of the kidneys and bladder, and due to changes in sleep pattern.
Nokturian esiintyvyys kasvaa iän myötä johtuen ikääntymisen aiheuttamista muutoksista munuaisten ja virtsateiden toiminnassa.
LUTS-associated hazard ratios (HR) were analysed with time-dependent Cox regression adjusted for year of birth and comorbidities using variable values updated every five years.
Virtsaamisoireiden ja ennenaikaisen kuoleman riskin väliset vaarasuhteet määritettiin aikariippuvaisten Coxin regressioanalyysien avulla vakioituna selittävien muuttujien viiden vuoden välein päivitetyillä arvoilla.
People with nocturia may be predisposed to further health complications and even mortality.
Nokturiaan saattaakin liittyä lisääntynyttä sairastavuutta ja jopa kuolleisuutta.
Especially among frail elderly subjects with an increased baseline risk for falls and fall-related injuries, the presence of nocturia may further increase these risks.
Varsinkin hauraiden ikäihmisten kaatumis- ja murtumariskit saattavat kasvaa entisestään nokturian yhteydessä.
For more successful care, treatment decisions and health promotion, a better understanding of the prognosis of nocturia and its associated risks for further morbidity is needed.
Parempien hoitotulosten ja hoitopäätösten tueksi tarvitaan lisää tietoa nokturian luonnollisesta kulusta ja oireeseen liittyvien terveyshaittojen riskeistä.
The pooled estimates of 12 studies demonstrated a strong association of annual incidence of nocturia with age: 0.4% (95% confidence interval 0-0.8%) for adults aged < 40 years; 2.8% (1.9-3.7%) for adults aged 40-59 years; and 11.5% (9.1-14.0%) for adults aged 60 years.
Systemaattisen katsauksen avulla identifioidun kahdentoista tutkimuksen yhdistetyt estimaatit (meta-analyysi) osoittivat nokturian ilmaantuvuuden kasvavan ikääntymisen myötä: nokturian keskimääräinen vuosittainen ilmaantuvuus oli alle 40- vuotiailla aikuisilla 0.4 % (95% luottamusväli 0–0.8%), 40–59-vuotiailla 2.8% (1.9–3.7%) ja yli 60-vuotiailla 11.5 % (9.1–14.0%).
Nocturia (waking from sleep at night to void) is one of the most burdensome lower urinary tract symptoms (LUTS) among middle-aged and older people.
Yövirtsaaminen (nokturia) on yksi yleisimmistä elämänlaatua heikentävistä virtsaamisoireista.
The available evidence suggests that the onset of nocturia is strongly associated with age, with much higher rates in those over 60 years; remission occurs in approximately 12% each year.
Saatavilla olevan tutkimusnäytön perusteella nokturian ilmaantuvuus liittyy voimakkaasti ikääntymiseen ja kiihtyy erityisesti 60 ikävuoden jälkeen.
Furthermore, moderate- quality evidence suggests that nocturia is associated with a 1.3-fold risk of death.
Heikon tutkimusnäytön perusteella nokturiaan liittyy lisäksi 1.3-kertainen murtumien riski.
Systematic reviews would clarify the issue, but systematic reviews and meta-analyses of the natural history and prognosis of symptoms are challenging and require methodological knowledge and innovations.
Aiempien tutkimustulosten yhteenveto on kuitenkin haastavaa johtuen tutkimusväestöjen, oirekartoitusmenetelmien, nokturian määritelmien ja analyysimenetelmien vaihtelevaisuudesta ja niinpä luonnollista kulkua ja ennustetta käsittelevien systemaattisten katsausten ja meta-analyysien tekeminen edellyttävät metodologista erikoisosaamista ja innovaatioita.
For association between nocturia and mortality, the pooled estimates of 11 studies demonstrated an RR of 1.27 (95% CI 1.16-1.40, absolute 5-year mortality difference 1.6% in people aged 60 and 4.0% in those aged 75 years).
Yhdentoista tutkimuksen yhdistetty suhteellinen ennenaikaisen kuoleman riski oli 1.27 (95% LV 1.16-1.40) vastaten 1.6%:n absoluuttisen riskin kasvua 60-vuotiailla ja 4.0 %:n kasvua 75-vuotiailla viidessä vuodessa.
The systematic reviews were based on a comprehensive search of both published and unpublished reports without language restrictions, and subsequent screening of abstracts and full texts according to predefined eligibility criteria to detect all available observational cohort studies.
Systemaattisten katsausten perustana oli laaja-alainen kirjallisuushaku täydennettynä julkaisemattomien konferenssiabstraktien erillisellä haulla.
The quantitative syntheses included random effects meta-analyses addressing the incidence/remission rates of nocturia, and relative risks (RR) of all-cause mortality, falls and fractures.
Päävastemuuttujina kvantitatiivisissa analyyseissä olivat nokturian ilmaantuvuus- ja remissioluvut, sekä nokturiaan liittyvät suhteelliset riskit mortaliteetille, kaatumisille ja murtumille.
The quality of evidence was rated moderate for nocturia as a prognostic factor for mortality and very low for nocturia as a cause of mortality.
Tutkimusnäytön laatu arvioitiin kohtalaiseksi nokturialle mortaliteetin ennusteellisena riskitekijänä ja hyvin heikoksi mortaliteetin kausaalisena riskitekijänä.
For association between nocturia and falls, five studies demonstrated a pooled RR of 1.20 (95% CI 1.05-1.37, annual risk difference 7.5% among the elderly) and five studies, a pooled RR of fractures of 1.32 (95% CI 0.99-1.76, annual risk difference 1.2%).
Viiden tutkimuksen yhdistetty suhteellinen kaatumisten riski oli 1.20 (1.05- 1.37) ja murtumien riski 1.32 (0.99-1.76), vastaten 7.5% kaatumisten ja 1.2% murtumien absoluuttisen riskin kasvua vanhuksilla vuosittain.
Future research should address the impact of treatment for nocturia on falls and fractures with adequatelylong follow-up to detect further morbidity and mortality.
Tulevaisuudessa tutkimusten odotetaan selvittävän nokturian hoidon vaikutusta kaatumisten ja murtumien riskiin ja pitkällä aikavälillä hoidon vaikutusta sairastavuuteen ja kuolleisuuteen.
The longitudinal analysis of Tampere Ageing Male Urologic Study (TAMUS) included a population-based sample of men from Pirkanmaa Region (Finland) initially aged 50, 60, and 70 years.
Nokturian ja mortaliteetin välistä yhteyttä kotimaisessa väestössä selvitettiin pirkanmaalaismiehistä koostuvan TAMUS-kohortin (Tampere Ageing Male Urologic Study) avulla.
The findings of the thesis suggest that greater attention needs to be paid to underlying health conditions in patients with nocturia.
Väitöskirjan havaintojen perusteella nokturiaa selvitellessä on suositeltavaa huomioida potilaan yleisen terveydentilan kartoitus.
The cohort was followed-up with mail surveys including the assessments of LUTS and comorbidities repeatedly in 1994, 1999, 2004, and 2009, and for mortality through the population registry until the end of 2014.
Käytettävissä oli viiden vuoden välein toistetut haastattelut 50-, 60- ja 70-vuotiaille miehille vuodesta 1994 alkaen ja tiedot kuolemista vuoden 2014 loppuun saakka.
The primary aim of the thesis was to ascertain the natural course of nocturia and associated risks of falls, fractures and mortality.
Väitöstutkimuksen tavoitteena oli selvittää nokturian ilmaantuvuutta ja remissiota väestötasolla, sekä nokturian vaikutusta kaatumisten, murtumien ja ennenaikaisen kuoleman riskiin.
The secondary aim was to further develop methods for systematic reviews and meta-analyses assessing the natural history, prognosis and impact of symptoms, including effect sizes and quality of evidence (certainty in evidence).
Lisäksi tavoitteena oli kehittää oireiden ennustetta tutkivien systemaattisten katsausten ja meta-analyysien menetelmiä.
The Grading of Recommendations Assessment, Development and Evaluation (GRADE) approach was used to rate the quality of evidence for nocturia as a prognostic and causal factor of mortality, falls and fractures.
Tutkimusnäytön laatu koskien nokturiaa kaatumisten, murtumien ja mortaliteetin ennusteellisena ja kausaalisena riskitekijänä arvioitiin GRADE-menetelmällä (Grading of Recommendations Assessment, Development and Evaluation).
The quality of evidence was rated moderate for nocturia as a prognostic factor for falls, low for fractures and very low for nocturia as a cause of falls or fractures.
Tutkimusnäytön laatu arvioitiin kohtalaiseksi nokturialle kaatumisten ennusteellisena riskitekijänä ja heikoksi murtumien ennusteellisena riskitekijänä.
Moderate-quality evidence suggests that nocturia is associated with a 1.2-fold risk for falls and low-quality evidence suggests that nocturia is associated with a 1.3-fold risk for fractures.
Kohtalaisen tutkimusnäytön perusteella nokturiaan liittyy 1.2-kertainen kaatumisten ja 1.3-kertainen ennenaikaisen kuoleman riski.
The general information included for example name, responsible team, estimated completion date, completed percentage and the number of active developers.
Esitettäviin tietoihin sisältyi esimerkiksi toiminnallisuuden nimi, kehitystiimi, arvioitu valmistumispäivä, valmiusprosentti ja aktiivisten kehittäjien määrä.
Planning the releases of software versions, making promises to customers and deciding where to put resources are difficult tasks which require information about the current state of features and their estimated time of completion.
Ohjelmistoversioiden julkaisemisen suunnittelu, asiakaslupausten pitäminen ja resurssien jakaminen ovat haastavia tehtäviä, jotka vaativat informaatiota toiminnallisuuksien tämänhetkisestä tilanteesta ja niiden arvioiduista valmistumisajankohdista.
Making schedules takes resources and is difficult because of the complex and changing environment.
Aikataulujen tekeminen on myös haastavaa moniulotteisen ja muuttuvan liiketoimintaympäristön johdosta.
Agile software development companies react to the changes in their volatile business environment to satisfy customers to the best of their ability.
Ketteriä menetelmiä käyttävät ohjelmistoyritykset pyrkivät reagoimaan ailahtelevassa liiketoimintaympäristössä tapahtuviin muutoksiin voidakseen palvella asikaittaan parhaansa mukaan.
The performance of the artifact was evaluated comparing it to its requirements and by calculating average error of estimates.
Artefaktin suorituskykyä mitattiin vertaamalla sen toiminnallisuutta kehitysvaiheessa luotuihin tavoitteisiin ja laskemalla valmistumisarvioiden keskimääräinen virhe.
This research aims to identify problems of feature estimation in agile software development and discover solutions to these problems.
Tämä tutkimus pyrkii tunnistamaan ongelmia, joita esiintyy ketterän ohjelmistokehityksen toiminnallisuuksien valmistumisarvioiden tekemisessä ja löytämään ratkaisuja näihin ongelmiin.
The transferability of the research and the generalization of the results is difficult because of the unique environment of the case company.
Tutkimuksen siirrettävyys toiseen kontekstiin ja tulosten yleistettävyys voi olla haastavaa johtuen kohdeyrityksen ominaisuuksista, jotka mahdollistivat tutkimuksen onnistumisen.
The estimated completion dates were calculated by using the company’s scrum history data and more specifically the user stories’ median cycle times.
Arvioidut valmistumispäivät laskettiin käyttämällä hyväksi kohdeyrityksen scrum historiadatasta löytyviä käyttäjätarinoiden mediaani läpimenoaikoja.
The accuracy of the estimates was on an acceptable level according to the case company and the artifact was seen beneficial.
Keskimääräinen virhe oli kohdeyrityksen mielestä sopivalla tasolla, tavoitteet ja toiminnallisuus olivat linjassa ja kohdeyritys näki artefaktin hyödyllisenä heidän toiminnalleen.
The artifact was created in a form of a dashboard which displayed general information about the features currently being developed to the software product of the case company.
Artefakti luotiin automaattisesti päivittyvän kojelaudan muotoon, joka esitti yleistä tietoa kohdeyrityksessä sillä hetkellä kehityksessä olevista toiminnallisuuksista.