natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the same molecules that guide leukocyte traffic under physiological conditions are also involved in pathological situations, when an overly excessive or harmful inflammatory response leads to tissue destruction and organ dysfunction or tumor growth.
Kuitenkin samat tarttumismolekyylit, jotka ohjaavat valkosolujen kulkua normaalitilanteessa, ovat myös osallisena liian voimakkaissa tai haitallisissa tulehdustilanteissa, jotka voivat johtaa kudoksen tuhoutumiseen ja toiminnan menetykseen tai syövän kasvuun.
Vascular adhesion protein-1 (VAP-1) and Common lymphatic endothelial and vascular endothelial receptor-1 (CLEVER-1) are endothelial molecules that participate in the adhesion of leukocytes to the endothelia.
Verisuonen adheesioproteiini-1 (VAP-1) ja Yleinen lymfaattisen endoteelin ja verisuonen endoteelin reseptori-1 (CLEVER-1) ovat molekyylejä, jotka osallistuvat valkosolujen ja endoteelin väliseen tarttumistapahtumaan.
Also, the role of CLEVER-1 during tumorigenesis was studied.
Lisäksi tavoitteena oli tutkia CLEVER-1:n merkitystä syövän kasvussa.
Blocking the function of VAP-1 with antibodies significantly decreased the accumulation of leukocytes in the inflamed tissue.
Estämällä VAP-1:n toiminta vasta-aineilla valkosolujen kulku tulehtuneeseen kudokseen väheni merkittävästi.
This study was designed to elucidate, using different inflammation models, the role of VAP-1 and CLEVER-1 in leukocyte migration to the inflamed tissue, and to evaluate the use of antibodies against these molecules as an anti-adhesive therapy.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää erilaisten tulehdusmallien avulla VAP-1:n ja CLEVER-1:n merkitystä valkosolujen kulkeutumisessa tulehtuneeseen kudokseen ja arvioida VAP-1 ja CLEVER-1 vasta-aineiden käyttöä tulehdusta estävänä hoitona.
Targeting CLEVER-1 prevented cell migration via lymphatic vessels, as well as leukocyte traffic during inflammation.
CLEVER-1:n toiminnan esto rajoitti solujen kulkua imuteiden kautta imusolmukkeeseen sekä valkosolujen liikennettä tulehdusalueelle.
Thus, VAP-1 and CLEVER-1 are both potential targets for antiinflammatory therapies for preventing the harmful accumulation of leukocytes in inflamed areas.
Tulosten perusteella sekä VAP-1 että CLEVER-1 ovat hyviä lääkekehityskohteita, sillä kohdistamalla vasta-ainehoito näihin molekyyleihin pystyttään estämään haitallista valkosolujen kerääntymistä tulehtuneeseen kudokseen.
It is crucial that lymphocytes patrol the body against foreign intruders and that leukocytes invade inflamed tissues to ameliorate the infection or injury.
VAP-1 ja CLEVER-1 tarttumismolekyylit valkosoluliikenteessä On elintärkeää, että lymfosyytit vartioivat elimistöä vierailta tunkeutujilta ja että valkosolut kulkeutuvat tulehtuneeseen kudokseen parantamaan infektion tai kudosvaurion.
Following the anti-CLEVER-1 antibody treatment the number of immune regulating leukocytes in tumors was reduced, which led to a decrease in tumor growth.
CLEVER-1 vasta-ainehoito vähensi myös puolustusta säätelevien valkosolujen lukumäärää syöpäkudoksessa pienentäen syövän kasvua, kun taas immunisaation ja bakteeritulehduksen aikana immuunipuolustus toimi normaalisti.
The adhesion molecules in leukocytes and endothelial cells play an essential role in the immune response by directing the traffic of leukocytes.
Valkosolujen kulkua elimistössä ohjaavat verisuonten ja valkosolujen pinnoilla olevat molekyylit, joita kutsutaan adheesio- eli tarttumismolekyyleiksi.
Stability is an important characteristic of quality in the field of diagnostics and pharmaceuticals.
Säilyvyys on tärkeä laadun ominaispiirre diagnostiikan ja lääketeollisuuden alalla.
Estimates of the activation energy varied from 30 to 250 kJ/mol.
Arviot antigeenien aktivaatioenergioista asettuivat välille 30–250 kJ/mol.
The antigens under investigation were troponin I, troponin T, myoglobin, c-reactive protein, D-dimer, 𝛽-human chorionic gonadotropin, creatine kinase-MB and N-terminal pro-B-type natriuretic peptide (NT-proBNP).
Tutkimusmenetelmänä käytettiin kiihdytettyä säilyvyystutkimusta ja tutkittavia antigeeneja olivat troponiini I, troponiini T, myoglobiini, c-reaktiivinen proteiini, D- dimeeri, 𝛽-istukkahormoni, kreatiinikinaasin MB-muoto sekä N-terminaalinen B-tyypin natriureettisen peptidin esiaste (NT-proBNP, engl.
The stability of NT-proBNP was studied further in -9.5 °C and -21.5 °C in order to minimize the effect of phase transition.
NT-proBNP:n säilyvyyttä tutkittiin edelleen -9,5 °C:ssa ja -20 °C:ssa, jotta olosuhdemuutoksen vaikutus säilyvyyteen voitaisiin minimoida.
Nevertheless, the stability of NT-proBNP still needs further investigation to ensure sufficient shelf-life.
NT-proBNP:n säilyvyyttä on kuitenkin tutkittava tarkemmin pitkäaikaissäilyvyyden varmentamiseksi.
Thus, stability studies are an essential part of the product development process.
Säilyvyyden määrittäminen reagenssille sen elinkaaren eri vaiheissa onkin tärkeä osa tuotekehitysprosessia.
Every antigen was exposed to at least three elevated temperatures and the concentrations of the antigens were determined immunochemically in relation to time.
Tutkimuksessa kaikki proteiiniantigeenit altistettiin kolmelle korotetulle lämpötilalle ja antigeenien konsentraation muutosta ajan suhteen seurattiin immunokemiallisesti.
The goal of this study was to confirm that the antigens would stay stable in -70 °C for at least five years.
Antigeenien säilyvyystavoitteeksi asetettiin viisi vuotta -70 °C:ssa.
In this thesis, long-term stability and activation energy were determined for eight protein antigen dilutions with the help of accelerated stability study.
Tämän diplomityön tavoitteena oli määrittää pitkäaikaissäilyvyys ja aktivaatioenergia kahdeksalle proteiiniantigeeniliuokselle, jotka ovat osa Radiometer Turku Oy:n tuotteiden metrologista jäljitettävyysprosessia.
As a result, NT-proBNP was found to be significantly more stable in solid phase than the previous estimate indicated.
Todettiin, että proteiini säilyi pakkaslämpötiloissa selvästi kiihdytetyn säilyvyystutkimuksen perusteella tehtyä ennustusta paremmin.
The criteria for stability was set at maximum of 2 % degradation and all except NT-proBNP exceeded the goal of five years in -70 °C notably.
Tutkituista antigeeneista ainoastaan NT-proBNP ei saavuttanut viiden vuoden säilyvyystavoitetta.
Activation energy was determined from the slope of the Arrhenius plot.
Arrheniuksen yhtälöä hyödynnettiin säilyvyyden ja aktivaatioenergian määrittämisessä antigeeneilla, joiden todettiin noudattavan ensimmäisen kertaluvun hajoamista.
This thesis consists of four articles in which I studied the evolution and functional properties of different mPPase subfamilies.
Tämä väitöskirja koostuu neljästä artikkelista, joissa tutkin eri mPPaasien alaperheiden evoluutiota ja toimintaa.
In the second article we focused on a group of mPPases that is phylogenetically distant from other subfamilies.
Toisessa artikkelissa tutkin aiemmin tuntematonta mPPaasien alaperhettä, joka on fylogeneettisesti erillään muista alaperheistä.
In the fourth article we showed that the K+/Lys cationic center, which determines the K+ dependence of mPPases, is conserved among all mPPase subfamilies.
Neljännessä artikkelissa näytimme, että K+/Lys keskus, joka määrää mPPaasien K+- ioniriippuvuuden, on konservoitunut eri mPPaasi-alaperheiden välillä.
mPPases are found in bacteria, archaea, protists and plants.
mPPaaseja löytyy monista bakteereista, arkeista, kasveista ja alkueliöistä mutta ei ihmisistä eikä muista eläimistä.
My PhD research project focused on membrane-bound inorganic pyrophosphatases (mPPases).
Väitöskirjatyössäni tutkin membraanipyrofosfataaseja (mPPaaseja).
mPPases can be divided into different subfamilies based on their K+ requirements and ion pumping specificities.
mPPaasit voidaan jakaa alaperheisiin niiden ionipumppausspesifisyyden ja K+-ioniriippuvuuden perusteella.
The emergence of the H+ transport activity was surprisingly not accompanied with a decrease in the Na+ transport efficiency, suggesting that the two ions do not directly compete for the same ion translocation mechanism.
H+-pumppaus ei vähentänyt entsyymin kykyä pumpata Na+-ioneita, joten nämä kaksi ionia eivät kilpaile samasta sitoutumispaikasta ioninkuljetusmekanismissa.
The second group of Na+,H+- PPases was named "true Na+,H+-PPases" because the Na+ concentration did not affect their ability to transport H+.
Toisen ryhmän entsyymit nimettiin "aidoiksi Na+,H+-PPaaseiksi", koska Na+-konsentraatio ei vaikuttanut niiden H+-ionipumppauskykyyn.
To investigate whether these enzymes are functional mPPases, divergent mPPases from Chlorobium limicola and Cellulomonas fimi were cloned and characterized.
Tämän uuden alaperheen entsyymejä tutkimme Chlorobium limicola and Cellulomonas fimi bakteereista peräisin olevilla proteiineilla.
Further enzyme kinetic and mutational analyses led to the identification of two distinct Na+ binding sites controlling the PPi hydrolysis and ion transport specificity in Na+- PPases.
Spesifisten aminohappomuutosten ja kineettisen analyysin avulla päättelimme, että Na+-PPaaseilla on kaksi erillistä Na+ ionin sitoutumispaikkaa, jotka ohjaavat PPi hydrolyysireaktion tehokkuutta ja ioninpumppausspesifisyyttä.
The first group of Na+,H+-PPases was named "Na+-regulated Na+,H+- PPases" as their H+ transport was inhibited by Na+.
Na+,H+-PPaasien havaittiin muodostavan kaksi ryhmää, joista ensimmäinen nimettiin "Na+-ioneilla säädeltäviksi Na+,H+-PPaaseiksi", koska niiden H+- ionipumppauskyky heikkeni Na+ konsentraation kasvaessa.
Despite the sequence divergence, these enzymes were identified as functional mPPases that transport H+ ions and are regulated by Na+.
Tutkimuksessa havaitsimme, että uuden alaperheen entsyymit ovat toimivia mPPaaseja, jotka pumppaavat H+-ioneita ja että ne ovat Na+-ioneilla säädeltäviä.
In the third article we investigated the evolutionary path from Na+-PPases to mPPases that can transport both Na+ and H+ ions (Na+,H+-PPases).
Kolmannessa artikkelissa tutkin, miten mPPaasit, jotka kuljettavat sekä Na+ että H+- ioneita (Na+,H+-PPaasit), ovat kehittyneet evoluutiossa Na+-PPaaseista.
Our mutational analysis revealed that the K+/Lys center has an important role in PPi hydrolysis and enhances Na+ ion binding.
Aminohappomuutosten avulla selvitimme K+-aktivaatiomekanismia ja havaitsimme, että K+/Lys keskuksella on tärkeä rooli PPi:n hydrolyysissä ja Na+-ionin sitoutumisessa.
Furthermore, we found that the two differentially regulated groups of double-pumping enzymes have evolved separately.
Lisäksi päättelimme, että nämä kaksi Na+,H+-PPaasien alatyyppiä ovat kehittyneet evoluutiossa erikseen.
Ten new enzymes were characterized and classified into subfamilies based on their ion pumping abilities.
Fylogeneettisen puun perusteella valittiin 10 entsyymiä, jotka karakterisoitiin.
In the first article we discovered that previously identified Na+-transporting PPases (Na+-PPases) are in fact able to transport H+ ions at low (< 5 mM) Na+ concentrations.
Ensimmäisessä artikkelissa havaitsin, että Na+-ioneja pumppaavilla mPPaaseilla eli Na+-PPaaseilla on kyky pumpata H+-ioneita matalissa Na+-ionikonsentraatioissa.
mPPases are integral membrane proteins that hydrolyze pyrophosphate (PPi) and transport H+ and/or Na+ ions across membranes thereby forming ion gradients.
mPPaasit ovat solukalvon proteiineja, joiden tehtävä solussa on hajottaa pyrofosfaattia (PPi) ja muodostaa ionigradientteja.
This thesis is about Mikael Agricola’s texts.
Tämä tutkimus käsittelee Mikael Agricolan tekstejä.
Still the compliance is far from being full.
Silti vastaavuus ei ole täydellinen.
As a result, the Swedish New Testament 1526 and Gustav Vasa Bible 1540–41 had a strong impact on the oldest Finnish texts.
Erityisesti ruotsinnokset, Thet Nyia Testamentet 1526 ja Gustav Vasas Bibel 1540–41, saivat näin ollen esikuvan aseman, ja Agricolasta tuli poikkeuksellisen intensiivisen kontaktikieliopillistumisen monikielinen agentti.
The word-to-word translation practices also encouraged the semantically empty or repetitious use of pitää in the texts.
Sanasanainen käännöstyyli oli syynä myös pitää-verbin semanttisesti tyhjään, toisteiseen käyttöön.
As a translator Agricola was both a child of his own era and a modern professional who gave priority to the Greek original but also made use of contemporary Latin, German and Swedish translations.
Kääntäjänä Agricola oli sekä oman aikansa lapsi että moderni ammattilainen siinä mielessä, että hän pyrki ensisijaisesti kääntämään alkuperäiskielestä mutta käytti apunaan myös aikalaiskäännöksiä.
What is different in his necessitative constructions compared with those of today is the object marking: direct objects carry the accusative ending -n just as if there was no necessitative verb at all in the sentence.
Merkittävin ero nykykieliseen nesessiivirakenteeseen verrattuna oli objektinmerkintä: infinitiivin yksikölliset kokonaisobjektit olivat npäätteisessä akkusatiivissa, ikään kuin lauseessa ei nesessiiviverbiä olisikaan.
It still does – but in addition, the verb early turned into a marker of necessity as a result of a grammaticalization process based on reanalysis and conventionalization of pragmatic implicatures.
Sitä se tarkoittaa edelleenkin, mutta lisäksi verbi on käynyt läpi kieliopillistumisprosessin, jossa siitä reanalyysin ja pragmaattisten implikatuurien konventionaalistumisen tietä on tullut välttämättömyyden ja pakon ilmaisin.
What was left over from its premodal meanings was a sticky connotation of hearsay which tends to get activated when the verb pitää is used in its modal functions.
Muistona esimodaalisesta merkityksestä verbiin on tarttunut sitkeä toisen käden tiedon konnotaatio, joka usein aktivoituu, kun pitää-verbiä käytetään modaalisissa tehtävissään.
It originally ment ‘to hold (in hand)’ or ‘to be adhered to something’.
Pitää on vanhaan perintösanastoon kuuluva verbi, joka alkuaan on tarkoittanut ’hallussa pitämistä’ tai ’kiinnittyneenä olemista’.
Even though the emergence of the contact-induced Finnish pitää future can be detected, the skola future was also frequently translated with unmarked present tense – a choice which fits the current Finnish tense system better.
Vaikka pitää-futuurin syntyminen skola-verbin kontaktivaikutuksena on selvää, Agricola myös usein poikkesi rutiininomaisesta käännösratkaisusta käyttämällä futuurin asemesta merkitsemätöntä preesensiä.
Its present and past tenses, indicative and conditional moods occur in the texts.
Käytössä ovat preesens ja imperfekti sekä indikatiivi ja konditionaali.
It is well known that pitää to a high degree pairs with the Swedish skola in Old Finnish.
Fennistit tietävät yleisesti, että Agricolan teksteissä pitää suurelta osaltaan vastaa ruotsin skola-verbiä, ja se käy ilmi myös tästä tutkimuksesta.
Agricola adapted this practice especially with personal pronouns.
Nesessiivirakenteelle tunnusomaista mahdollisuutta genetiivisubjektiin Agricola käytti erityisesti persoonapronominien yhteydessä.
This study examines in detail the mechanism of change that took place when pitää adapted features from a genetically distinct verb.
Tämä tutkimus jäljittää konstruktiokieliopin periaatteita soveltaen sen kontaktikieliopillistumisen mekanismin, jonka kautta pitää sai vaikutteita geneettisesti erialkuiselta käännösvastineeltaan.
Two new meaning-form pairings constructionalized.
Kaksi kehityslinjaa eteni Agricolan suomessa uusiksi konstruktioiksi asti.
As a result, the verb pitää showed more grammatical auxiliary-like syntactic behavior in the 16th century than it does today.
Kielikontaktista seurasi, että 1500-luvulla pitää oli TAM-dimension (tempuksen, aspektin ja modaalisuuden) merkitsimenä nykyistä kieliopillisempi.
The constantly available option of understanding pitää expressions as hearsay plays a great role in the verb’s multifunctionality as a marker of tense, aspect, and modality.
Mahdollisuus tulkita propositio toisen käden tiedoksi on merkittävästi lisännyt pitää-verbin ilmaisuvoimaa.
The Finnish literary language came to existence in the form of Bible translations in the 16th century.
Kielikontaktin aiheuttama uudennos rakentuu kohdekielen omista aineksista ja muutos kohdistuu aluksi semantiikkaan.
The newspaper articles that were examined were gathered from the beginning of February 2017 to the end of January 2018.
Tutkielman tarkastelujakso ulottui vuoden 2017 helmikuun alusta vuoden 2018 tammikuun loppuun.
The material was primarily studied qualitatively, but also quantitative analysis was used.
Pääpaino tutkielmassa oli laadullisessa analyysissa, mutta aineistoa analysoitiin jonkin verran myös määrällisesti.
For example, there were many expressions that dealt with difficulties that asylum seekers and refugees have, like discrimination, unfair actions against asylum seekers and refugees and the dangers of the asylum journey.
Esille pääsivät huomattavissa määrin muun muassa turvapaikanhakijoiden ja pakolaisten kohtaamat vaikeudet, kuten syrjintä, epäoikeudenmukainen kohtelu ja turvapaikanhakumatkan vaarallisuutta esille tuovat ilmaukset.
During about one and a half months after the terror attack, there were more articles on Turun Sanomat that included expressions about asylum seekers and refugees than before the terror attack.
Terrori-iskua seuranneen noin puolentoista kuukauden aikana turvapaikanhakijoita ja pakolaisia koskevia ilmauksia sisältäviä artikkeleita oli enemmän kuin ennen terrori-iskua.
The representations of asylum seekers and refugees on Turun Sanomat were diverse.
Kokonaisuutena Turun Sanomien turvapaikanhakijoista ja pakolaisista esittämä kuva oli moninainen.
The research method in this study was content analysis.
Tutkielmassa käytettiin menetelmänä sisällönanalyysia.
The objective of the study was to find out how asylum seekers and refugees were represented on Turun Sanomat before and after the terror attack and how the terror attack affected the representations of asylum seekers and refugees.
Tarkastelun kohteena olivat Turun Sanomien esittämät representaatiot turvapaikanhakijoista ja pakolaisista sekä miten vuoden 2017 elokuussa Turussa tapahtunut terrori-isku vaikutti turvapaikanhakijoiden ja pakolaisten representaatioihin.
This study examined how asylum seekers and refugees were represented on Turun Sanomat before and after the terror attack in Turku.
Tutkielma käsitteli turvapaikanhakijoiden ja pakolaisten representaatioita Turun Sanomissa ennen ja jälkeen Turun terrori-iskun.
There were many expressions where asylum seekers and refugees were represented stereotypically as problematic and unreliable, but there were also about the same amount of other kinds of representations.
Turvapaikanhakijoita ja pakolaisia esitettiin stereotyyppisesti ongelmallisina ja epäluotettavina ihmisryhminä, mutta myös myönteisempiä näkökulmia esiintyi runsaasti.
The study shows that asylum seekers and refugees were momentarily on media agenda after the Turku terror attack.
Tulokset osoittavat, että Turun terrori-isku nosti turvapaikanhakijat ja pakolaiset hetkellisesti Turun Sanomien agendalle.
All the newspaper articles on Turun Sanomat that dealt with asylum seekers or refugees were used as a material.
Aineistoon kerättiin tarkastelujaksolta artikkelit, jotka tavalla tai toisella käsittelivät turvapaikanhakijoita tai pakolaisia.
The aim of the study conducted in this thesis was to produce uniform and highly luminescent upconverting NaYF4:Yb3+,Er3+ nanoparticles suitable for biomedical applications accounting for the challenges of water based matrices.
Väitöskirjatyön tarkoituksena oli valmistaa muodoltaan yhtenäisiä ja hyvin loistavia käänteisviritteisiä NaYF4:Yb3+,Er3+ nanopartikkeleita joita voitaisiin hyödyntää biolääketieteellisissä sovelluksissa niiden haasteet huomioiden.
Two types of bilayer structures in the surface modifications were used, one combining negative polyelectrolytes and positive metal ions and one where both components were polyelectrolytes that could be crosslinked to produce a more rigid bilayer structure.
Kerroksia kasvatettiin kahdella tavalla, joko käyttäen negatiivista polyeletrolyyttiä ja positiivista metalli-ionia tai hyödyntäen polyelektrolyyttejä molempina komponentteina, jolloin niiden ketjut voitiin ristisitoa.
Upconversion luminescence where visible light can be obtained through low energy near-infrared radiation is an interesting research topic especially within the scope of biomedical applications using optical detection.
Matalaenergisen lähi-infrapunasäteilyn pinoamisen kautta saatava näkyvä valo, eli käänteisviritteinen luminesenssi (upkonversio), on mielenkiintoinen tutkimuskohde optista luentaa käyttävien biolääketieteellisten sovellusten kannalta.
To produce such nanoparticles a synthesis route was modified and selected parameters affecting the nanoparticle structure, size and uniformity were studied and their upconversion luminescence behaviors were measured.
Partikkeleiden valmistamista varten muokattiin synteesimenetelmä, jonka valikoituja ominaisuuksia sekä niiden vaikutusta partikkelien rakenteeseen, kokoon ja yhdenmukaisuuteen sekä loisteominaisuuksiin tutkittiin.
Crosslinking of the two polyelectrolyte coatings was successful in effectively hindering the fluoride loss from the core nanomaterial.
Fluorin irtoaminen partikkeleista voitin tehokkaasti estää ristisitomalla kasvatettu polyelektrolyyttipinta.
It was found that in polyelectrolyte/metal ion coated nanoparticles prepared with selected conditions the emission was maintained in pure water for 24 hours.
Polyelektrolyytti/metalli-ioni – pinnoitus säilytti näytteen loisteen vedessä 24 ja fosfaattipuskurissa neljä tuntia.
This study demonstrates the usefulness of a widely modifiable layer-by-layer method in the surface modification of upconverting nanoparticles.
Tutkimus auttaa hyödyntämään laajasti muokattavaa kerroskasvatusmenetelmää ja tarjoaa aiempaa monipuolisempia mahdollisuuksia käänteisviritteisten loistaineiden muokkaukseen.
The layer deposition conditions affecting the bilayer structure formation such as polyelectrolyte length, polyelectrolyte concentration, and ionic concentration were studied.
Eri olosuhteita, kuten polyelektrolyytin pituutta ja pitoisuutta, ionikonsentraatiota sekä näiden vaikutusta kerrosten kasvuun tutkittiin.
However, their use is still being hampered by the challenges arising from the water based biological matrices.
Paljon vettä sisältävä biologinen ympäristö aiheuttaa kuitenkin merkittäviä haasteita.
The enhancement could be maintained even with five bilayers of coating using additional fluoride during the layer formation.
Lisäämällä kerrostuksen aikana liuoksen fluoripitoisuutta ja tekemällä ristisidonta kahden polyelektrolyytin välille voitiin parannetut loisteominaisuudet säilyttää jopa viiden kaksoiskerroksen jälkeen.
It offers possibilities to create surface structures where the luminescence and the core particle can be shielded from the deleterious environmental effects while rendering the nanoparticles with functionality for further biomodifications.
Menetelmän avulla voidaan vähentää ympäristöstä johtuvia ongelmia ja toisaalta tuoda partikkelin pinnalle funktionaalisia ryhmiä myöhempää käyttöä varten.
The formation of the coating by the layer-by-layer method was confirmed for both bilayer structures and their effect on the upconversion luminescence was studied.
Pinnoitettujen partikkelien hajoamista tutkittiin sekä luminesenssiin perustuvan että fluoriselektiivisen menetelmän avulla.
The benefits of using upconverting nanoparticles are low background due to low autofluorescence and narrow bandwidth of lanthanide luminescence.
Matala mittaustausta sekä lantanidien luminesenssille ominaiset kapeat emissioviivat ovat tällaisten nanokokoisten loisteaineiden suurimmat hyödyt.
The research for creating hydrophilic nanoparticle surfaces for aqueous environment and simultaneously preventing the quenching of the upconversion luminescence is still ongoing.
Kerroskasvatusmenetelmä valittiin pintamuokkausmenetelmäksi koska sillä voitaisiin samaan aikaan tutkia loisteominaisuuksien säilyttämistä, partikkelin hajoamista sekä niiden muokkaamista vesiympäristöön sopivaksi.