natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Modern methods, with a greater weight on mass spectrometric methods, for fatty acid analysis and the effects of fat on the chemical and sensory characteristics of dairy products are reviewed.
Tämän tutkimuksen kirjallisuusosa sisältää yhteenvedon nykyaikaisista rasvahappojen analyysimenetelmistä pääpainon ollessa massaspektrometrisissä menetelmissä ja rasvan vaikutuksesta maitotuotteiden kemialliseen ja aistittavaan ominaislaatuun.
The homogenisation of cheese milk increased the content of free fatty acids and the intensity of taste in trial cheeses.
Juustomaidon homogenointi kasvatti koejuuston vapaiden rasvahappojen pitoisuutta ja maun intensiteettiä.
These volatile fatty acids contribute to the flavour of cheese.
Näillä helposti haihtuvilla rasvahapoilla on vaikutusta juuston flavoriin.
This study shows that it is possible to create reduced-fat cheeses with appealing characteristics.
Tämä tutkimus osoitti, että miellyttävien kevytjuustojen valmistus on mahdollista.
The properties influencing liking were slightly different in reduced-fat cheeses than in regular fat cheeses.
Ominaisuudet, jotka vaikuttavat miellyttävyyteen, ovat kuitenkin hieman erilaiset kevyt- ja täysrasvaisilla juustoilla.
Generally reduced-fat cheeses were lacking flavour.
Yleisesti voidaan todeta, että kevytjuustojen flavori oli heikko .
These results contribute to the development of appealing cheeses with reduced-fat content.
Nämä tulokset auttavat maukkaiden kevytjuustojen tuotekehityksessä.
Cheese properties and liking were linked to identify the appealing characteristics of different cheeses.
Yhdistämällä juuston ominaisuudet miellyttävyyteen selvitettiin siihen vaikuttavat juuston ominaispiirteet.
The cheeses in the study were Emmental, Edam and Havarti-type cheeses.
Tutkitut juustot olivat emmental-, edam- ja murukolojuustoja.
The content of free fatty acids was joined to the sensory profile to find out if they have impact on flavour in the pilot Emmental cheeses.
Vapaiden rasvahappojen määrä yhdistettiin koejuuston aistinvaraiseen profiiliin rasvahappojen flavoriin aiheuttaman vaikutuksen arvioimiseksi.
Much attention in nutritional discussion has focused on the saturation of fatty acids in food.
Keskustelu ravitsemuksesta on keskittynyt ruoan sisältämiin tyydyttyneisiin rasvahappoihin, ns. kovaan rasvaan.
The liking of reduced-fat cheeses might increase if flavour intensities could be increased.
Ne voisivat olla pidetympiä , jos flavori olisi voimakkaampi.
The defects, and on the other hand, the appealing characteristics of reduced-fat cheeses were studied.
Tässä työssä tutkittiin kevytjuustojen heikkouksia ja toisaalta miellyttävyyteen vaikuttavia ominaisuuksia.
In addition, the fatty acid profiles of the cheeses are shown not to be affected by cheese variety or fat reduction.
Samalla osoitettiin, että eri juustotyypeillä ja eri rasvaisilla juustoilla oli samanlainen rasvahappoprofiili.
I monitored the evolution of fitness related traits (mortality, growth rate, biomass and biofilm production) over hundreds of bacterial generations.
Erityisesti olen selvittänyt miten bakteerien ominaisuudet (kuolleisuus, kasvunopeus, biomassan ja biofilmin tuotto) muuttuvat erilaisissa ravintotilanteissa satojen sukupolvien aikana.
Organisms interact continuously with their environment.
Eliöt ja niiden ympäristö ovat jatkuvassa vuorovaikutuksessa keskenään.
Changes in environmental conditions affect population dynamics and coexistence of species, and in turn, the activity of organisms changes the environmental conditions and evolution adds complexity in these dynamics.
Muutos ympäristössä heijastuu eliöiden toimintaan ja eliöyhteisön toiminta taas vuorostaan muokkaa ympäristöä ja evoluutio muokkaa edelleen tätä vuorovaikutusta.
However, also other factors contributed to the species coexistence such as spatial heterogeneity due to bacterial growth as biofilms, and evolutionary changes in life-history traits.
Osoitan kuitenkin, että myös muut tekijät, kuten bakteerien kasvu biofilminä tai elinkiertopiirteiden evoluutio, vaikuttavat yhteisön ekologiseen dynamiikkaan.
This two-directional interaction between organisms and environment can also be an important evolutionary force.
Nämä kahdensuuntaiset vuorovaikutukset eliöiden ja niiden elinympäristön välillä voivat vaikuttaa siihen millaisia evolutiivisia muutoksia eliöissä tapahtuu.
I found support for the view that temporal environmental variation promotes diversity within communities.
Tulokseni tukevat näkemystä, jonka mukaan ajallinen vaihtelu ravinnon määrässä voi ylläpitää eliöyhteisön monimuotoisuutta.
The results of my thesis exemplify a system where the interaction between organisms and their environment is dynamic, changing, and reciprocal.
Väitöskirjassani osoitan, että tutkimieni bakteerien ja niiden ympäristön välinen vuorovaikutus on muuttuva ja vastavuoroinen.
The questions of my thesis were addressed using experimental evolution techniques and heterotrophic bacteria.
Tutkimuseliöinä olen käyttänyt toisenvaraisia bakteereja.
When bacteria experienced rare, seasonal changes in their resource availability, the evolutionary response was decreased mortality during resource scarcity.
Havaitsin, että ravintotilanteen vaihdellessa hitaasti ja kausiluontoisesti, kehittyy bakteerikantoja, joiden kuolleisuus heikon ravintotilanteen aikana on vähäisempää kuin samojen bakteerien kantamuodoilla.
In addition, my results show that bacteria modify their habitat, and these changes alter the between species interaction from antagonistic to positive.
Havaitsin, että bakteerit muuttavat elinympäristönsä laatua siten, että lajien välinen vuorovaikutus voi vaihdella kilpailusta yhteistyöhön, mikä myös vaikuttaa lajien todennäköisyyteen elää yhdessä.
Altogether, the results of my thesis show that biological interactions can be complex even in a relatively simple system.
Väitöskirjani tulokset ovat esimerkki siitä, miten toisiinsa kietoutuneita biologiset vuorovaikutukset ovat.
Changes in environmental conditions in turn affect fundamentally the dynamics of populations and communities.
Elinympäristön muutokset, kuten vaihtelu ravinnon saatavuudessa, vaikuttavat eliöyhteisöjen dynamiikkaan.
They change the quality of the environment by consuming the resources or otherwise modifying the conditions.
Toisaalta eliöiden toiminta vastavuoroisesti muuttaa ympäristöolosuhteita.
In my thesis I have studied how changes in environmental conditions affect organisms on different levels of biological hierarchy ranging from individuals to communities.
Väitöskirjassani olen tutkinut kokeellisen evoluutiotutkimuksen menetelmiä hyödyntäen kuinka ravinnon määrän ajallinen vaihtelu vaikuttaa lajien pitkäaikaisen yhteiselon todennäköisyyteen ja kuinka ravintotilanne yhdessä lajinsisäisen tai lajien välisen kilpailun kanssa vaikuttaa kelpoisuuteen liittyvien ominaisuuksien evoluutioon.
The growth rate increased over evolutionary time in one of my study species, when it experienced interspecific competition and resource fluctuations.
Ravinnon määrän ja laadun vaihtelu vaikuttaa merkittävästi eliöyhteisön dynamiikkaan yhteisön sisäisen resurssikilpailun ja elinkiertopiirteisiin kohdistuvien valintapaineiden kautta.
I have focused on the ecological and evolutionary effects of temporal changes in resource availability.
Evolutiivisiin muutoksiin vaikuttivat sekä ravintoympäristö, että lajien väliset vuorovaikutukset.
Interplay of ecology and evolution under changing environmental conditions : Evolution experiments with heterotrophic bacteria
Väitöskirjatutkimukseni viitekehys on muuttuva elinympäristö evolutiivisena voimana ja sen vaikutukset yksilö-, populaatio- ja yhteisötasolla, sekä elinympäristön muutoksen riippuvuus eliöiden toiminnasta.
Statistically non-significant protease production peaks were observed in spring and autumn.
Tilastollisesti ei-merkitsevät proteaasintuottohuiput havaittiin keväällä ja syksyllä.
Number of mycorrhizal root tips was large in spring, decreasing in early summer and increasing again towards autumn.
Mykorritsallisten juurenkärkien osuus oli suuri keväällä, pieneni alkukesästä ja kasvoi jälleen syksyä kohden.
Samples were taken in Hyytiälä Forestry Field Station in Central Finland monthly from March to October.
Näytteet otettiin Keski-Suomessa sijaitsevalta Hyytiälän metsäasemalta maalis- ja lokakuun välisenä aikana.
Root tip and morphotype calculations were done by using a microscope.
Juurenkärkien ja morfotyyppien määrät laskettiin mikroskopoimalla.
The highest activity was detected in the frozen soil in March, when the variation was large and an average of 800 ?g of protease was measured per m2 of soil.
Aktiivisuus oli korkeimmillaan jäisessä maassa maaliskuussa, jolloin hajonta oli suurta ja proteaasia mitattiin noin 800 ?g/m2 humusmaata.
Detection limit of the kit was enzyme activity that is equivalent to 5 ng of trypsin control activity.
Kitin detektiorajana oli entsyymiaktiivisuus, joka vastasi 5 ng:sta trypsiinikontrollia saatua aktiivisuutta.
Protease activities were measured from the ectomycorrhizas and from the soil solution obtained from the homogenized humus layer using Protease Fluorescent Detection Kit (PF0100-1KT, SIGMA).
Mykorritsoista ja homogenoidun humuskerroksen maanesteestä mitattiin proteaasiaktiivisuudet Protease Fluorescent Detection Kit (PF0100-1KT, SIGMA, Yhdysvallat) -kitillä.
The used method is sensitive and suitable for measuring protease activities directly from mycorrhizal root tips and soil fluid.
Käytetty mittausmenetelmä on herkkä ja soveltuu proteaasien mittaamiseen mykorritsoista ja maanesteestä.
The protease activity of the soil fluid varied mainly between 0–200 ?g/m2 of soil.
Maanesteen proteaasiaktiivisuus vaihteli pääasiassa välillä 0–200 ?g/m2 humusmaata.
Results were read from the trypsin standard curve so the protease activities of the samples are equivalent to fluorescence of certain amount of trypsin control.
Tulokset luettiin trypsiinistandardisuoralta, joten näytteiden proteaasiaktiivisuudet vastaavat fluoresenssiltaan tiettyä trypsiinikontrollin määrää.
About half of the mycorrhizal morphotypes produced proteases.
Noin puolet analysoiduista mykorritsamorfotyypeistä tuotti proteaasia.
The smallest activities couldn’t be detected because of the detection limit of the kit.
Kitin detektiorajan vuoksi heikoimpia aktiivisuuksia ei pystytty määrittämään.
The most important conclusions are that ectomycorrhizal fungi produce proteases in the field and a lot of protease activity is also found in the soil fluid.
Tärkeimpinä johtopäätöksinä todetaan, että ektomykorritsasienet tuottavat proteaasia maaperässä ja humusmaan maanesteessä on runsaasti proteaasiaktiivisuutta.
Pure cultures were isolated to Hagem’s agar plates and species were identified by doing PCR from the ITS gene region and sequencing.
Puhdasviljelmät eristettiin Hagem’s-agarmaljoille ja lajit selvitettiin monistamalla ja sekvensoimalla ITS-geenialuetta.
Ectomycorrhizal fungi receive carbon compounds from host trees and trees receive nutrients from fungi.
Sieni saa hiiliyhdisteitä puulta ja puu saa ravinteita sieneltä.
Some ectomycorrhizal fungi produce proteases which are enzymes that hydrolyze proteins.
Jotkut ektomykorritsoja muodostavat sienet tuottavat proteaaseja eli proteiineja pilkkovia entsyymejä.
Part of the pure cultures produced proteases.
Puhdasviljelmistä osa tuotti proteaasia.
The protease activities in the soil fluids were not related to the protease activities of the ectomycorrhizas.
Maanesteen proteaasiaktiivisuudet eivät vastanneet mykorritsojen proteaasiaktiivisuuksia.
This symbiosis might be important in utilizing the large nitrogen resources in forest soils and supplying nitrogen to host plants.
Tämä symbioosi on mahdollisesti tärkeä maan proteiineihin sitoutuneiden typpivarantojen hyödyntämisessä ja puiden typensaannissa.
The main aim of this study was to measure if ectomycorrhizas produce proteases in the field and to find out if the mycorrhizal protease activities change during the year.
Tutkimuksen päätavoitteena oli mitata, tuottavatko mykorritsat proteaaseja metsämaassa ja selvittää, vaihtelevatko mykorritsojen proteaasiaktiivisuudet eri vuodenaikoina.
12 % of all ectomycorrhizal root tips produced proteases.
Kaikista ektomykorritsallisista juurenkärjistä 12 % tuotti proteaasia.
Seasonal variation in the protease activities may occur both in mycorrhizas and in soil fluid.
Sekä mykorritsojen että maanesteen proteaasiaktiivisuuksissa esiintyy mahdollisesti vuodenaikaisvaihtelua.
Most of the nitrogen is bound to humified material and proteins.
Suurin osa typestä on sitoutuneena humukseen ja proteiineihin kasveille vaikeasti hyödynnettävään muotoon.
Trees form ectomycorrhizal symbiosis with a large number of fungi.
Puut muodostavat ektomykorritsoja eli sienijuuria useiden sienilajien kanssa.
Mycorrhizal fungi were isolated to form pure cultures and their protease activities were measured and species were identified.
Mykorritsoista oli tarkoitus eristää puhdasviljelmiä ja mitata niiden proteaasiaktiivisuuksia sekä selvittää puhdasviljelmien sienilajit.
The amount of these simple nitrogen compounds is very small in forest soil.
Kasveille helposti hyödynnettävien ammoniumin ja nitraatin sekä yksinkertaisten aminohappojen määrä metsämaassa on puolestaan hyvin pieni.
As background information mycorrhizal, nonmycorrhizal and dead root tips were calculated to see how their amounts change during the year.
Taustatietona haluttiin selvittää mykorritsallisten ja mykorritsattomien juurenkärkien sekä kuolleiden ja katkenneiden juurenkärkien määrät sekä proteaasia tuottavien mykorritsamorfotyyppien määrät eri vuodenaikoina.
The aim was also to find out if proteolytic activity is found in the soil fluid and to see if the activities in soil fluid are related to mycorrhizal activities.
Lisäksi haluttiin selvittää, löytyykö maanesteestä proteaasiaktiivisuutta ja vastaavatko maanesteen ja mykorritsojen proteaasiaktiivisuudet toisiaan eri vuodenaikoina.
Ectomycorrhizal protease production varied between 0–12 ?g/m2 of soil.
Ektomykorritsojen proteaasiaktiivisuus vaihteli kuukausittain välillä 0–12 ?g/m2 humusmaata.
Ectomycorrhizal protease activity and its seasonal fluctuation in the forest soil
Ektomykorritsasienten proteaasintuotto ja proteaasiaktiivisuuksien vuodenaikaisvaihtelu metsämaassa
Some of them couldn’t be identified to species level.
Puhdasviljelmäksi saatiin eristettyä 17 sienikantaa, joista osaa ei pystytty tunnistamaan lajitasolle.
The risk of many common diseases increases.
Monien tavallisten kansansairauksien vaara lisääntyy.
In all, about 40 % of workers reported high job control and 40% low job control.
Työntekijöistä noin 40 % koki työn hallintansa hyväksi ja 40 % huonoksi.
Seventy respondents from both groups were randomly selected for physiological measurements.
Molemmista ryhmistä satunnaistettiin 70 työntekijää fysiologisiin mittauksiin.
Analysis of recovery should be included in the evaluation of workers health and well-being in 24/7 society.
Palautumisen arviointi on tärkeä osa 24/7 yhteiskunnan työntekijän terveyden ja hyvinvoinnin seurantaa.
In this study perceived and physiologically measured stress and recovery were analysed in media work, which contains typical risk factors of job stress in 24/7 society.
Tutkimuksessa analysoitiin koettua ja fysiologisesti mitattua stressiä ja palautumista mediatyössä, joka sisältää useita 24/7 yhteiskunnan työelämälle tyypillisiä kuormitustekijöitä.
The risk of job stress is increased by excessive quantitative demands, low job control, poor recovery and disruption of biological rhythms.
Voimavaroja kuluttavaa työstressiä lisäävät vähäiset vaikutusmahdollisuudet työhön, riittämätön palautuminen ja biologisten rytmien häiriintyminen.
The response rate was over 80 % in ISW group and about 35 % in RDW group.
Kyselyyn vastasi epäsäännöllistä vuorotyötä tehneistä yli 80 % ja päivätyötä tehneistä noin 35 %.
The risk of daytime sleepiness was nearly twofold in the ISW group compared to the RDW group.
Päiväaikaisen väsymyksen riski oli epäsäännöllisen vuorotyön ryhmässä kaksinkertainen säännöllisen päivätyön ryhmään verrattuna.
Melatonin and cortisol are diurnally oscillating hormones reflecting disruption of biological rhythms.
Melatoniinihormoni ja kortisoli heijastavat biologisiin rytmeihin liittyviä vaikutuksia.
Common symptoms of harmful stress are sleep problems, exhaustion and decrease in work efficiency.
Haitallisen stressin oireita ovat uniongelmat, uupuminen ja työtehon heikkeneminen.
Severe stress doubled the risk of difficulties initiating sleep and the risk of non-restorative sleep.
Kovasti stressaantuneilla oli kaksinkertainen riski unen saannin vaikeuksiin ja huonosti palauttavaan uneen kuin muilla.
The changes in the afternoon and evening levels of cortisol and melatonin hormones might predispose to difficulties in initiating sleep.
Päiväväsymystä kokevilla oli kortisolin ja melatoniinin tasoissa iltapäivällä ja illalla muutoksia, jotka voivat selittää nukahtamisvaikeuksia.
Cortisol and melatonin hormones were analysed from five salivary samples taken while subjects were awake.
Kortisolin ja melatoniinin pitoisuudet määritettiin viidestä työpäivän aikana otetusta sylkinäytteestä.
Depression, hypertension and poor general health were associated with many types of sleep disorders and they all increased the risk of nocturnal waking.
Masentuneisuus, kohonnut verenpaine ja huonoksi koettu terveys olivat yhteydessä unihäiriöihin, joista tyypillinen oli yöllinen toistuva heräily.
The daytime sleepiness was associated with attenuated relaxation of ANS during sleep in ISW group.
Päiväväsymys oli yhteydessä autonomisen hermoston huonoon rentoutumiseen unen aikana.
A standardized questionnaire was mailed to all employees of the Finnish Broadcasting Company with irregular shift work (ISW, n = 750) and to an equal number of randomly selected controls with regular 8-hour daytime work (RDW).
Työn piirteitä, stressiä, terveyttä ja elintapoja kartoittanut kysely lähetettiin kaikille tutkimusajankohtana epäsäännöllistä vuorotyötä Yleisradiossa tehneille työntekijöille (N=750) ja yhtä suurelle joukolle säännöllistä päivätyötä tehneitä.
Good recovery helps to restore functional reserves and facilitates the positive effects of stress at work.
Sopiva määrä stressiä ja hyvä palautuminen vahvistavat elintoimintoja ja parantavat hyvinvointia.
Stress causes changes in autonomic nervous system (ANS) function and in excretion of cortisol hormone regulated by hypothalamus-pituitary-adrenal cortex (HPA) axis.
Elimistön stressitilaa kuvastavat autonomisen hermoston toiminta sekä aivolisäkkeen ja lisämunuaisen kuoren ohjaama kortisolihormonin eritys.
During the recovery period (from 18.00 to 06.00 hrs between working days), those who experienced high job control at work had significantly better recovery of ANS function than other workers.
Työvuorotyypistä riippumatta autonomisen hermoston palautuminen nukkuessa oli parempi hyvää työn hallintaa kokevilla kuin muilla.
Ambulatory measurements in real life settings could offer new insights in occupational health studies, once their validation has been achieved.
Uudet mittaustekniikat, kuten sydämen toiminnan rekisteröinti ja hormonien analyysi sylkinäytteistä, avaavat uusia mahdollisuuksia tiedon keräämisen monipuolisesti työntekijän todellisessa elinympäristössä.
Heart rate variability as indicator of ANS function was calculated from 24 hour ECG recordings.
Autonomisen hermoston tilaa seurattiin 24 tunnin ajan mukana pidettävällä EKG-laitteella.
Severe subjective stress, irregular shift work, and short actual sleep time were all significant explanatory variables of augmented morning cortisol response.
Voimakasta kortisolin heräämisvastetta selittivät koettu stressi, lyhyt uni ja epäsäännöllinen vuorotyö.
Body movements were monitored by actigraphy.
Ranteeseen kiinnitetty liikeanturi tallensi tiedot kehon liikkeistä ja unesta.
MP3 recording was technically successful for 87% of the patients.
MP3 -äänitys onnistui teknisesti 87% potilaista.
In conclusion, recording snoring with an MP3 device offers reliable information about the patients snoring.
Kuorsauksen äänittäminen MP3-laitteella tarjoaa luotettavaa tietoa potilaan kuorsauksesta.
Immediately after CPAP initiation, we asked about the patients satisfaction with the CPAP trial as well as their eagerness and willingness to continue CPAP therapy (0 = unsatisfied, uneager or refused CPAP, 100 = satisfied, eager or willing to continue CPAP treatment).
Heti CPAP-hoidon aloittamisen jälkeen kysyimme potilaiden tyytyväisyyttä CPAP-aloitukseen, innokkuutta ja halukkuutta jatkaa CPAP-hoitoa kotona (0 = tyytymätön, innoton/haluton jatkamaan CPAP-hoitoa, 100 = tyytyväinen, innokas/halukas jatkamaan CPAP-hoitoa).
Patients completed a self-efficacy questionnaire (5 = low, 25 = high score) before CPAP initiation.
Potilaat täyttiävät self-efficacy kyselyn (5 = matalat, 25 = korkeat pisteet) ennen CPAP-hoidon aloittamista.
The Pearson correlation between PSG snoring and MP3 snoring was significant at 0.77 (p PIENEMPI 0.001).
Pearson korrelaatio PSG-kuorsauksen ja MP3-kuorsauksen välillä oli merkitsevä 0.77 (p < 0.001).
More than half of the sleep study subjects suffered from throat, mouth and nose dryness as well as from nasal stuffiness.
Yli puolet unitutkimuspotilaista kärsivät nielun, suun ja nenän kuivumisesta sekä nenän tukkoisuudesta.
The prevalence of snoring is high and snoring affects one s quality of life.
Kuorsauksen esiintyvyys on suuri ja se huonontaa huomattavasti elämänlaatua.
Obstructive sleep apnea from symptoms to follow-up
Obstruktiivinen uniapnea : oireista seurantaan
The patients with moderate or severe OSAS (apnea-hypopnea index ≥ 15 and an Epworth sleepiness scale score ≥ 10) more often experienced mouth dryness (71% vs. 40%, p PIENEMPI 0.01) than did those with mild or no OSAS.
Keskivaikeaa tai vaikeaa uniapneaa sairastavilla (apnea-hypopnea indeksi ≥ 15 ja Epworth sleepiness scale -pisteet ≥ 10) oli useammin suun kuivumista (71% vs. 40%, p < 0.01) kuin kuorsaajilla tai lievää uniapneaa sairastavilla.
Moreover, we examined 385 consecutive OSAS patients referred for CPAP initiation and ask the patients to complete questionnaires about upper airway symptoms before beginning CPAP and after two months of CPAP treatment.
Lisäksi pyysimme 385 CPAP-hoidon aloittavaa uniapneapotilasta täyttämään ylähengitystieoireta käsittelevän kyselykaavakkeen ennen CPAP-hoidon aloitusta ja kahden kuukauden hoidon jälkeen.
Snoring can also be a symptom of obstructive sleep apnea (OSA).
Kuorsaus voi olla myös oire uniapneasta.
In CPAP users there was shown a significant reduction in the number of patients with frequent mouth (37%), throat (34%) and nose (28%) dryness and nasal stuffiness (24%).
CPAP-hoidon aikana suun (37%), nielun (34%) ja nenän kuivuminen (28%) sekä nenän tukkoisuus (24%) vähenivät merkitsevästi.
To evaluate the value of a Moving Picture Experts Group Layer-3 Audio (MP3) recorder device in screening of snoring, we recorded snoring sounds during polysomnography (PSG) in 200 consecutive patients referred for suspected obstructive sleep apnea (OSA).
Arvioidaksemme MP3 (Moving Picture Experts Groups Layer-3)-laitteen käyttökelpoisuutta kuorsauksen seulonnassa, äänitimme 200 uniapnean vuoksi tutkimuksiin lähetetyn potilaan kuorsausääniä laajan unipolygrafian aikana kahdella mikrofonilla sekä MP3-laitteella ja vertasimme MP3-kuorsaustuloksia laajan unipolygrafian tuloksiin.
To evaluate predictors of later CPAP use, we finally followed 580 consecutive OSA patients scheduled for CPAP initiation for one year.
Arvioidaksemme CPAP-hoidon onnistumista ennustavia tekijöitä, seurasimme 580 uniapneapotilasta vuoden ajan CPAP-hoidon aloittamisen jälkeen.
Altogether 77 patients had a low score (< 50) for willingess to continue CPAP treatment after a brief initiation, and only 7 of them used CPAP > four hours daily after one year, yielding a specificity of 97% in predicting CPAP failure.
Haluttomuus (pisteet PIENEMPI 50) jatkaa CPAP-hoitoa aloituksen jälkeen ennusti 97% spesifisyydellä CPAP-hoidon epäonnistumista vuoden kohdalla.
Nasal stuffiness and airway dryness in particular bothered snorers even before the development of sleep apnea.
Limakalvojen kuivumisoireet ja nenäntukkoisuus vaivaavat kuorsaajia jo ennen uniapnean kehittymistä.