natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To use light or to use water efficiently represents a trade-off that persists throughout a plant’s life, but is especially important during the establishment of a seedling.
Vaihtoehto valon tai veden käytön välillä edustaa valintaa, joka jatkuu kasvin koko elämän ajan, mutta on erityisen tärkeää taimivaiheen vakiintumisen aikana.
I achieved this by connecting photoreceptor function to stomatal regulation at different times of the day, and stomatal regulation to the tradeoff between water use efficiency and maintenance of hydraulic conductivity.
Saavutin nämä tulokset yhdistämällä valoreseptorien tehtävän ilmarakojen säätelyyn päivän eri aikoina, ja ilmarakojen säätelyn valinnan vedenkäytön tehokkuuden sekä hydraulisen johtavuuden ylläpidon välillä.
Under drought, related species within the same genus can have different water-use strategies, including the regulation of stomatal conductance (II).
Saman suvun samankaltaisilla lajeilla saattaa kuivuudessa olla erilaisia toimintatapoja veden käytön suhteen mukaan lukien ilmarakojen johtavuuden säätely (II).
The roles of photoreceptors in diurnal regulation of water relations during a drought period are far from clear; neither are their roles in acclimation and adaptation of different species and populations to the dynamic light environments of natural habitats.
On edelleen epäselvää, mikä merkitys valoreseptoreilla on vesisuhteiden päivittäisessä säätelyssä kuivuusjakson aikana; myöskään ei ole selvää, mikä on valoreseptorien merkitys muuttuvissa valoympäristöissä eri lajien ja populaatioiden tilapäiseen ja pysyvään sopeutumiseen niiden luontaisilla kasvupaikoilla.
Further research will be required to understand the roles played by photoreceptors in different water-use strategies and at different time scales spanning from days to seasons.
Lisätutkimuksia edellytetään, jotta ymmärrys valoreseptorien tehtävistä eri vedenkäytön toimintatavoista ja eri aikaskaaloista ulottuen päivistä vuodenaikoihin paranisi.
Blue-light photoreceptors play important roles in this movement under blue and green light, with their contributions to stomatal control changing through the photoperiod (I).
Näissä ilmarakojen liikkeissä, sinistä valoa vastaanottavilla valoreseptoreilla on tärkeä ohjaustehtävä muuttuvan vuorokautisen valojakson aikana, kun valon aallonpituus on sinistä ja vihreää (I).
Conclusions Light can affect plant water relations by regulating the rate and magnitude of stomatal movement.
Tässä väitöskirjatyössä päättelen seuraavaa: valo voi vaikuttaa kasvien vesisuhteisiin säätelemällä ilmaraon liikettä nopeuden ja voimakkuuden suhteen (I).
Tree seedlings exposed to shade or sunlight require a strategy for water use that accommodates both light conditions.
Useimmat valoa hyödyntävät tapahtumasarjat tarvitsevat myös vettä, josta aiheutuu kasveille ristiriitaa veden hukan minimoimiseksi esimerkiksi silloin kun vettä on vähän käytettävissä.
Introduction Plants must maintain a balanced water budget to support fundamental processes.
Kasvien tulee ylläpitää tasapainotettua vesitaloutta tukeakseen perustoimintojaan kuten hiilensidontaa, ravinteiden kuljetusta, kasvua ja energian varastointia, ja viime kädessä selviytymistä ja lisääntymistä varten.
Significant technological advances in recent decades have resulted in a general framework for the formation and evolution of galaxies, but the complete astrophysical picture still remains incomplete.
Merkittävät teknologiset edistysaskeleet ovat viime vuosikymmeninä auttaneet luomaan yleiskuvan galaksien synnyn ja kehityksen eri vaiheista, mutta prosessin astrofysikaalinen ymmärrys on vielä paikoittain keskeneräinen.
Hydrodynamical simulations and synthetic observations of merging galaxies
Galaksitörmäysten hydrodynaamiset simulaatiot ja synteettiset havainnot
We show that the star cluster formation proceeds most efficiently during the starburst phase.
Osoitamme kuinka nuorten tähtijoukkojen synty tapahtuu tehokkaimmin tähtiryöppyvaiheen aikana.
We take special interest in the formation and early evolution of the three most massive star clusters, which form hierarchically during the most intense starburst.
Keskitymme erityisesti kolmen massiivisimman, hierarkisesti kasautuvan tähtijoukon syntyyn ja kehitykseen.
Finally, we show how the supermassive black holes, found in the centres of all massive early-type galaxies, end in binaries at the centres of merger remnants of elliptical galaxies.
Lopuksi näytämme myös kuinka supermassiiviset mustat aukot, joita löytyy kaikkien massiivisten ellipsigalaksien keskustoista, päätyvät kaksoisaukoiksi törmäyksissä muodostuneiden ellipsigalaksien keskustoihin.
The cooling of the star-forming gas is modelled in detail using a chemical network, and the newly formed stars sample a mass resolution down to the masses of individual massive stars.
Tähtiä synnyttävän kaasun jäähtymistä mallinnetaan yksityiskohtaisesti kemiallisten reaktioiden verkoston avulla, ja vastasyntyneiden tähtien massaresoluutio yltää jopa yksittäisten massiivisten tähtien tasolle.
Another simulation, specifically set up to reproduce the observed properties of the Antennae galaxy merger (NGC 4038/4039), is in turn used to study the spatially extended star formation during a disk galaxy merger.
Toista keskeisimmistä simulaatioistamme, jonka tarkoitus on ollut alusta alkaen tuottaa mahdollisimman tarkka mallinnus havaitusta Antennae-galaksitörmäyksestä (Tuntosarvigalaksi, NGC 4038/4039), käytetään galaksitörmäyksen aikaisen laaja-alaisen tähtiensynnyn tutkimiseen.
In this thesis we investigate how the extreme star formation environment produced by a gas-rich, low-metallicity dwarf galaxy merger can be used as a proxy for the turbulent star formation conditions present in the high-redshift Universe.
Tässä väitöskirjassa tutkimme kuinka runsaskaasuisten, matalametallipitoisten kääpiögalaksien törmäyksessä syntyvää äärimmäistä tähtiensynty-ympäristöä voidaan käyttää nuoressa maailmankaikkeudessa vallinneiden turbulenttien tähtiensyntyolosuhteiden jäljittelyyn.
Interactions and mergers between galaxies are among the most spectacular astrophysical phenomena that drive morphological transformations of galaxies as they evolve throughout cosmic times.
Galaksienväliset vuorovaikutukset ja yhteentörmäykset ovat vaikuttavimpia astrofysikaalisia ilmiöitä, jotka aiheuttavat galakseissa morfologisia muodonmuutoksia niiden kehittyessä.
Specifically, galactic encounters induce star formation due to the compression of the interstellar medium through tidal torques, ram pressure and shocks.
Galaktiset vuorovaikutukset edistävät tähtien syntyä, kun tähtienvälinen kaasu puristuu vuorovesivoimien, paine-erojen ja shokkirintamien johdosta.
We further follow the enrichment of the interstellar medium through stellar winds and supernovae, and show how the merger remnant evolves into a red and dead elliptical galaxy.
Seuraamme tähtienvälisen kaasun tähtituulien ja supernovien aiheuttamaa kemiallista rikastumista, ja näytämme kuinka galaksitörmäyksen jäännös kehittyy kuolleeksi punaiseksi ellipsigalaksiksi.
We use state-of-the-art numerical methods, post-processing methods, and observational data analysis tools.
Käytämme viimeisimpiä simulaatio- ja datankäsittelymetodeja, sekä havaitsevan tähtitieteen data-analyysityökaluja.
The employed simulation methods include some of the most sophisticated astrophysical models available for galactic-scale simulations.
Käyttämämme simulaatiometodologia sisältää hienostuneimpia astrofysikaalisia malleja joita galaksiskaalan simulaatioihin tänä päivänä hyödynnetään.
The simulation output is post-processed using radiative transfer and the results are reduced with observational data analysis methods.
Simulaatiotuotokset käsitellään säteilynkuljetustekniikalla ja tulokset käsitellään havaitsevan tähtitieteen data-analyysimetodeilla.
We continue simulating the Antennae merger for a prolonged period of time after the coalescence of the galactic disks, and use the surface brightness and kinematic properties of the simulated remnant to search for an observational counterpart to the possible future fate of the present-day Antennae galaxies.
Simuloimme Antennae-galakseja miljardeja vuosia galaksikiekkojen yhteensulautumisen jälkeen, ja käytämme lopputuloksen pintakirkkaus- ja nopeusprofiileja etsiäksemme nykypäivän ellipsigalakseista kandidaattia Antennae-galaksien tulevalle kohtalolle.
Here we study the evolution of galaxies undergoing mergers by running high-resolution hydrodynamical simulations.
Tutkimme galaksien evoluutiota hydrodynaamisten simulaatioiden avulla.
We also follow the spatially and the temporally evolving interstellar radiation field emanating from the individually modelled stars into the surrounding interstellar medium, while simultaneously accounting for dust attenuation and gas self-shielding.
Mallinnamme myös yksittäisten tähtien muodostamaa paikka- ja aikariippuvaista tähtienvälistä säteilykenttää ottaen samalla huomioon pölyn ja kaasun säteilyn kulkuun vaikuttavat ominaisuudet.
The in-situ star formation process is in turn self-regulated by various stellar feedback processes, such as ultraviolet radiation from young massive stars and energetic supernova explosions.
Tähtien syntyä puolestaan rajoittavat monet galaksien sisäiset prosessit kuten kuumien, massiivisten nuorten tähtien ultraviolettisäteily ja energeettiset supernovat.
The simulations presented here span a wide range of initial conditions from gas-rich dwarf galaxies, through Milky Way-like disk galaxies, to massive early-type galaxies which include central supermassive black holes.
Tutkimamme simulaatiot koostuvat laajasta valikoimasta alkuehtoja kaasurikkaista kääpiögalakseista Linnunradan kaltaisten kiekkogalaksien kautta suurimpiin, supermassiivisia mustia aukkoja sisältäviin ellipsigalakseihin.
Specifically, we follow the formation of a population of young star clusters during the interactions of dwarf galaxies.
Tarkemmin sanoen, tutkimme nuorten tähtijoukkopopulaatioiden syntyä kääpiögalaksien yhteentörmäyksissä.
The outputs of our numerical simulations are used as well to discern how long a period a galaxy merger can be identified in optical images of observed mergers, and the results are used in building a comprehensive picture of the origin of post-starburst galaxies.
Simulaatiolopputuloksia käytetään myös galaksitörmäysten havaittavissa olevien ominaisuuksien himmenemisen arviointiin, ja tähtiryöppygalaksien jatkokehityksen kokonaiskuvan rakentamiseen.
We compare the spatial star formation properties and the metallicity distribution to the observed present-day Antennae.
Vertailemme tähtiensynty- ja metallisuusominausuuksia havaitun Antennaen vastaaviin ominaisuuksiin.
The thermodynamical processes in the interstellar gas with temperatures ranging from a few degrees to millions of Kelvins, coupled with the stellar lifecycle, are therefore the subjects of a wide range of ongoing observational and numerical studies.
Tähtien elämänkaareen kytketyn tähtienvälisen kaasun termodynaamiset prosessit ovatkin monen käynnissä olevan havaitsevan ja numeerisen tähtitieteen tutkimushankkeen keskiössä.
These objects are shown to evolve in terms of their sizes and surface mass densities to resemble the present-day globular clusters observed in the Local Group.
Näytämme kuinka nämä tähtijoukot kehittyvät kokojensa ja pintatiheyksiensä perusteella nykypäivänä paikallisessa galaksijoukossa havaittujen pallomaisten tähtijoukkojen kaltaisiksi kohteiksi.
Young star clusters are, however, already present with an observationally consistent power-law mass function after the first pericentric passage.
Nuoria tähtijoukkoja syntyy kuitenkin jo ensimmäisen lähiohituksen aikana, ja tähtijoukkojen massajakauma vastaa havaittujen tähtijoukkojen jakaumaa koko vuorovaikutusprosessin ajan.
The binaries scour the galactic centres while producing cored surface brightness profiles often observed in ellipticals, and coalesce as a result of gravitational wave driven binary evolution.
Kaksoisaukot tyhjentävät törmäysjäännösten keskustoja tähdistä tuottaen havaittujen galaksien odottamattoman himmeät keskusvaloprofiilit, ja sulautuvat yhteen säteillen voimakkaasti gravitaatioaaltoja.
In general, this thesis provides tools to detect ecological and environmental changes and approaches how to adjust environmental management to those changes.
Yleisellä tasolla tämä väitöskirja tarjoaa työkaluja ekologisten muutosten ja ympäristön muutosten havainnointiin ja lähestymistapoja tiedon liittämiseen päätöksentekoon.
On average, spring is the riskiest season for oil transportation with respect to the hazards posed to the Arctic marine mammals.
Vuodenajoista keskimäärin kevät tuottaa korkeimmat uhriluvut merinisäkkäille.
The methods developed here allow to utilize different data sets and help in tackling shortage of observational data in remote areas.
Työssä kehitetyt menetelmät mahdollistavat erilaisten havaintoaineistojen hyödyntämisen ja auttavat ekologisten arviointien tekemisessä syrjäisillä alueilla.
As a case study I examined how Arctic marine environment has changed during the recent decades and how severely the Arctic marine mammals are exposed to stress from environmental change and disturbance from marine traffic in the Siberian Shelf Sea area.
Tutkin pintaveden hydrografisia muutoksia viimeisimpien vuosikymmenten aikana sekä ympäristönmuutoksen aiheuttamaa stressiä ja lisääntyvän meriliikenteen aiheuttamaa häiriötä Arktisille merinisäkkäille.
The Arctic marine mammals in that area have responded to changes in physical environment, particularly diminishing ice cover, by changing their spatial distributions (ringed seal and polar bear), or becoming less abundant in their original distributional area due their inability to change their home ranges (walrus).
Merinisäkkäät ovat muuttaneet levinneisyysalueitaan (norpat ja jääkarhut) vastatakseen muuttuneisiin ympäristöoloihin, etenkin muuttuneisiin jääolosuhteisiin tai ovat ainoastaan vähentyneet alkuperäisillä esiintymisalueillaan (mursut).
This thesis shows, that the western part of the Siberian Shelf Area has become warmer and less saline during 1980-2000, but the magnitudes of changes are highly uncertain.
Väitöskirjani osoittaa, että Karan Meren pintavesi on lämmennyt ja muuttunut makeammaksi, mutta muutoksien voimakkuudet ovat epävarmoja.
The study of geographical ecology is about how species populations are distributed in space and time.
Eliömaantiede ja spatiaalinen ekologia tutkivat, kuinka runsaasti ja missä eliölajit esiintyvät tilassa ja ajassa.
For this doctoral thesis, I studied statistical modeling methodologies to reveal and accommodate model uncertainties, which originate from natural variation of the environment, inconstant surveying, and lack of important ecological covariate data from a model.
Kehitin mallinnusmenetelmiä huomioimaan epävarmuudet, jotka periytyvät ympäristön luonnollisesta vaihtelusta, epätäsmällisestä lajiston havainnoinnista ja ekologisesti merkittävien selittävien muuttujien puuttumisesta.
This thesis shows that methods for propagating uncertainties into model predictions from data and model structure are essential for testing ecological hypothesis and predicting into novel areas.
Tämä väitöskirja näyttää, että havaintoaineistojen ja mallirakenteen tuottamien epävarmuuksien huomioiminen on tärkeää, jotta malleilla voidaan luotettavasti testata hypoteeseja ja ennustaa uusille alueille tai ajankohdille kuten ilmastonmuutosskenaarioihin.
The risks of the Arctic marine mammals to become exposed to oil spills are uncertain due to predictive variance of the species distribution models and natural variation of the environment.
Arvio siitä, kuinka suuri osa lajien populaatioista kuolee mahdollisen öljyonnettomuuden vuoksi, on epävarma johtuen lajien levinneisyysennusteiden ja vallitsevien ympäristöolojen sisältämästä epävarmuudesta.
Further, this thesis suggests of propagating uncertainties into areal and temporal comparisons of model predictions from predictive variance and natural variation of the environment.
Lisäksi tämä väitöskirja suosittelee mallin estimoinnista ja ympäristön luonnollisesta vaihtelusta syntyvien epävarmuuksien huomioimista ennustevertailuissa.
These are essential prediction steps to create credible information for comparing different decisions in environmental management.
Edellä mainitut kohdat ovat tärkeitä huomioita ennustetietoon perustuvassa päätöksenteossa.
Lastly, the identifiability and predictive accuracy of species distribution models were improved by steering the inference with prior restrictions on the random effects, which reflect the unobserved ecological processes.
Molempia tarkkuuksia pystytään kuitenkin korjaamaan ohjaamalla mallin päättelyä ennakko-oletuksilla ekologisesti mielekkääseen suuntaan.
Using a model-based approach to study ecological processes controlling species distributions provides us with the means to compare different ecological hypothesis, predict a distribution of a species population in locations we have not sampled, and assess uncertainty of the predictions.
Tilastollisilla malleilla tutkitaan lajien levinneisyyksiä sääteleviä prosesseja ja ennustetaan lajien levinneisyyttä.
I demonstrated this approach on vegetation data in northern Norway.
Sovelsin menetelmiä eliölajien lisäksi fyysisen ympäristön muutoksen tutkimukseen Siperian läntisellä reunamerellä, Karan Merellä.
The analyses made during the last decades have maintained or even increased disparity and discrepancy.
Viime vuosikymmeninä tehdyt tarkastelut ovat suurelta osin ylläpitäneet ja jopa lisänneet ohjausta koskevien käsitysten sirpaleisuutta ja sekavuutta.
My study has three objectives.1) First I want to demonstrate that the previous approaches are incomplete to clarify these problems in professional guidance.
Tutkimustehtäväni on kolmiosainen: 1) Osoitan aikaisemman tutkimuksen ja tarkastelun lähestymistavat riittämättömiksi koettujen ongelmien ratkaisemiseksi ja selvitän, miksi ne ovat vain lisänneet ja säilyttäneet ongelmia.
The material for my study consists of articles written in the international nursing magazines and published in Finnish literature of Työnohjaus.
Tutkimuksen aineistona ovat clinical supervision -käsitteen ja -toiminnan ongelmia tarkastelevat kansainväliset terveydenhoitoalan ammattilehtien artikkelit ja Suomessa 1980-luvulta alkaen julkaistu keskeinen työnohjausta tarkasteleva kirjallisuus.
My study is to interconnect philosophical literature in connection with human intentional conduct and interaction.
Kytken tutkimuksen ihmisen tavoitteellista toimintaa ja yhteistoimintaa tarkastelevan filosofisen kirjallisuuden ja keskustelun yhteyteen.
Furthermore, Practices of Clinical Supervision and Työnohjaus are different around the world and the scientists ́ perception of the system of concepts are incoherent.
Lisäksi ohjauskäytännöt ja ohjeistukset muodostavat sekavan kokoelman toisistaan poikkeavia normistoja, eikä tutkijoilla ole yhteistä vakiintunutta käsitejärjestelmää, jonka varassa he voisivat edistää tutkimusta.
After reading my study the supervisors will be able to comprehend and analyze this conduct profoundly.
Ohjaajat voivat tutkimuksen avulla syventää ymmärrystään ohjauksesta ja jäsentää toimintaa entistä paremmin.
Especially if the supervisor attaches importance to preconditions that make individual and social behavior possible.
Ohjaus on auttavaa, jos ohjaaja huomioi toiminnassaan rakenteeseen kytkeytyviä asioita ja erityisesti rakenteen mahdollistamia aikaansaadun tavoitteellisen yhteistoiminnan syntymisen ja mahdollistumisen ehtoja.
The professional guidance is internationally construed in an incoherent way.
Ohjausta jäsennetään kansainvälisessä keskustelussa sekavin käsittein, eikä ole olemassa yleisesti hyväksyttyä, juuri työnohjausta varten tehtyä koherenttia teoriaa.
Universal Clinical Supervision is used to support professional work in many contexts,and they are even more perplexed.
Kansainvälinen clinical ja professional supervision -toiminta ja Suomessa työnohjaukseksi nimetty työntekoa koskeva ohjaus- ja tukitoiminta on vuosikymmenten jälkeen edelleen jäsentymättömässä tilassa.
The components of this activity is very difficult to shape and perceive and there exists disagreement as well.
Ohjauksen ydintä on hankala hahmottaa ja määrittää yksimielisesti, ja havaittavissa on käsitteellistämistä ja teorioita koskeva, vuosikymmeniä jatkunut hämmennys.
The purpose of my study is to clarify the pattern on the systematic structure and the interaction between the supervisor and the supervisee.
Väitöskirjassani kehitän ohjausta tarkastelevan kirjallisuuden ja oman työnohjaajakokemukseni varassa clinical supervision -toiminnalle, työnohjaukselle ja kaikenlaiselle ohjaukselle systemaattisen vakioisen rakenteen tarkastelemalla ohjausta ohjaajan ja ohjattavan toimintana ja yhteistoimintana.
Therefore my thesis gives the tools to develop international study and improve supervisor’s professional praxis.
Tutkimus tarjoaa myös välineitä ohjauksen tutkimukseen, ohjaajakoulutukseen ja ohjauksen kehittämiseen.
Therefore the supervisor is able to maintain the acceptable supervision praxis.
Ohjausrakenteen varassa ohjaaja voi mahdollistaa ohjauksen ytimen: ohjattavaa osallistavana ja kokemuksellisena yhteistoimintana toteutuvan käytännön, praksiksen.
The praxis - empirical co-operation - engages both supervisor and supervisee and gets them involved in interaction.
Työnohjaus – luottamukseen perustuva praksis : ohjauksen elementit ohjattavan toimijuuden kehittämisen mahdollistajina
The fragmentation and reintegration of evaluation in regional and urban planning
Alue- ja yhdyskuntasuunnittelun arvioinnin fragmentoitunut luonne ja eheyttäminen
In the NSOR, the plane of polarization of linearly polarized light is rotated by spin-polarized nuclei in an NMR sample as predicted by the Faraday effect.
NSOR-ilmiössä spin-polaroidut ytimet kääntävät lineaarisesti polaroidun valon polarisaatiokulmaa Faraday-efektin mukaisesti.
Theoretical examination of traditional nuclear magnetic resonance (NMR) parameters as well as novel quantities related to magneto-optic phenomena is carried out in this thesis for a collection of organic molecules.
Tässä työssä määritetään sekä perinteisiä NMR-spektroskopian parametreja että ydinmagneto-optisia parametreja orgaanisille yhdisteille ja nanosysteemeille käyttäen tarkkoja elektronirakennelaskentamenetelmiä.
The opposite phenomenon, i.e., the laser-induced NMR splitting, is also investigated.
Lisäksi on määritetty NSOR ja sen käänteisilmiö, laser-indusoitu NMR-silpoutuma, on määritetty orgaanisille molekyyleille.
Finally, relativistic effects on the size of the optical rotation are evaluated for xenon, and they are found to be significant.
Myös ksenonatomia tutkittiin laskennallisesti, jolloin arvioitiin suhteellisuusteoreettisten ilmiöiden suuruus.
Completeness-optimized basis sets are used in all cases, and extensive analysis regarding the accuracy of results is made.
Kaikissa laskuissa päästiin kantajoukkorajalle käyttämällä täydellisyysoptimoituja kantajoukkoja.
Electronic structure methods are employed, and reliable calculations involving large molecules and computationally demanding properties are made feasible through the use of completeness-optimized basis sets.
Aineen rakennetta kuvataan elektronirakennelaskuissa lineaarisella kombinaatiolla funktioita, jota kutsutaan kantajoukoksi.
It has been hypothesized that this could be an advantageous alternative to traditional NMR detection.
On esitetty, että matemaattista täydellisyysoptimointia käyttäen voisi luoda kantajoukkoja, jotka ovat pienellä määrällä funktioita laadukkaampia, kuin perinteiset energiaoptimoidut kantajoukot.
Nuclear shielding and spin-spin coupling are evaluated for hydrocarbon systems that simulate graphene nanoflakes, while the laser-induced NMR splitting is studied for hydrocarbons of increasing size in order to find molecules that may potentially interest the experimentalist.
Molekyylien magneettisia ominaisuuksia tutkitaan myös teoreettisesti, jolloin saadaan tietoa esimerkiksi sellaisista aineista, joita ei ole vielä kokeellisesti tutkittu.