natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Multidisciplinary service model was not working as expected, since only a small number of customers were recruited by other healthcare professionals.
Muusta terveydenhuollosta lähetettiin palveluun vain vähän tai ei lainkaan asiakkaita.
Individually tailored SC service provided by pharmacies is suitable SC support for motivated customers.
Apteekkien yksilöllinen tupakoinninvieroituspalvelu on tupakoinnin lopettamiseen motivoituneille asiakkaille tarkoitettu maksullinen erikoispalvelu, joka sisältää 4-6 tapaamista vieroitusohjaajana toimivan farmaseutin tai proviisorin kanssa.
Role of CIP2A in carcinogenesis
CIP2An rooli syövän synnyssä
In gastric cancer, we demonstrated with a MYCER construct in mouse embryo fibroblasts that activation of MYC led to increased CIP2A mRNA expression, and hence we suggested that a positive feedback mechanism between CIP2A and MYC may potentiate and prolong the oncogenic activity of these proteins.
Tässä väitöstutkimuksessa löydettiin positiivinen yhteys CIP2An ja syöpäsolujen kasvun säätelyssä tärkeän MYC-onkoproteiinin välillä, joka voisi siten olla lupaava syöpähoitojen kohde CIP2A-positiivisissa kasvaimissa.
We found CIP2A to be highly expressed in gastric, ovarian, tongue, and colorectal cancer specimens.
CIP2An merkitystä solunsisäisessä signaloinnissa tutkittiin maha-, munasarja- ja kielisyöpäsolulinjoissa.
In ovarian and tongue cancer cells we showed that depletion of EGFR downregulates CIP2A expression.
Mahasyöpä-, munasarjasyöpä-, kielisyöpä- ja paksu- ja peräsuolisyöpäpotilailta kerättiin kudosnäytteitä, jotka värjättiin immunohistokemiallisesti CIP2An ilmentymisen osoittamiseksi.
We demonstrated in ovarian cancer an association between CIP2A and EGFR protein overexpression and EGFR gene amplification.
CIP2A-proteiini ilmentyy lähinnä syöpäkudoksissa ja estää proteiinifosfataasi 2An (PP2A) toimintaa stabiloiden siten MYC-onkoproteiinia.
Maurice Merleau-Ponty (1908-1961) has been known as the philosopher of painting.
Ranskalainen Maurice Merleau-Ponty (1908-1961) tunnetaan maalauksen filosofina.
The examined works include paintings by Tiina Mielonen, a photographic work by Christian Mayer, a film by Douglas Gordon and Philippe Parreno, and an installation by Monika Sosnowska.
Tutkin työssäni Tiina Mielosen maalauksia, Christian Mayerin kuvasarjaa, Douglas Gordonin ja Philippe Parrenon elokuvaa sekä Monika Sosnowskan installaatiota.
Divergencies of Perception : The Possibilities of Merleau-Pontian Phenomenology in Analyses of Contemporary Art
Havainnon säröjä : Merleau-Pontyn fenomenologian mahdollisuudet nykytaiteen tarkastelussa
This study proposes an opening for a dialogue between Merleau-Pontian phenomenology and contemporary art.
Tutkimukseni ehdottaa vuoropuhelua Merleau-Pontyn filosofian ja nykytaiteen välille.
For him, aesthetics was not a sub-field of philosophy, and art was not simply a subject matter for the aesthetic experience, but a form of thinking.
Merleau-Pontylle estetiikka ja taide eivät ole alisteisia filosofialle vaan ajattelun muotoja.
The thesis both shows the potentiality of a method, but also engages in the critical task of finding the possible limitations of his approach.
Tutkimukseni sekä osoittaa valitsemani metodin mahdollisuuksia että samalla tuo esiin sen rajoituksia.
The chapters with case studies take up different themes that are central to Merleau-Ponty s phenomenology: space, movement, time, and touch.
Jokaisessa teostulkinnassani nostan esiin yhden fenomenologian keskeisen teeman: syvyyden, liikkeen, ajan ja kosketuksen.
His interest in the theory of perception intertwined with the questions concerning the artist s perception, the experience of an artwork and the possible interpretations of the artwork.
Hänen fenomenologiansa kytkeytyy tiivisti taiteen ajatteluun: kiinnostus havaintoon yhdistyy kysymyksiin taiteilijan havainnosta, teoksen kokemisesta ja tulkitsemisesta.
He stressed a correlative reciprocity described in Eye and Mind (1961) as the switching of the roles of the visible and the painter.
Tätä kokemusta hän kuvasi erityisesti esseessään Silmä ja mieli (1961).
These works resonate with, and challenge, his phenomenological approach.
Valitut nykytaiteen teokset sekä heijastavat hänen filosofialleen keskeisiä kysymyksiä että haastavat sitä.
The first part lays out the methodological and conceptual points of departure of Merleau-Ponty s phenomenological approach to perception as well as the features that determined his discussion on encountering art. Merleau-Ponty referred to the experience of perceiving art using the notion of seeing with (voir selon).
Väitän, että Merleau-Pontyn ymmärrykselle taiteen kohtaamisesta on merkityksellistä teosten kanssa katsominen (voir selon) sekä vastavuoroisuuden kokemus, jossa katsoja asettuu teokselle alttiiksi.
The sudden dissociation, surprise or rupture that is needed in order for a meeting between the spectator and the artwork, or between two persons, to be possible.
Poikkeama, särö, on läsnä niin toisen ihmisen kohtaamisessa kuin kokemuksessa itsestämme.
The thesis examines his phenomenology through certain works of contemporary art and presents readings of these artworks through his phenomenology.
Lähestymistapani on kahtalainen: yhtäältä tutkin Merleau-Pontyn fenomenologiaa nykytaiteen teosten kautta ja toisaalta esitän tulkintoja näistä teoksista Merleau-Pontyn filosofian valossa.
All of the themes are interlinked with the examined artworks.
Tutkimuksen loppuosassa keskityn taideteosten tulkintoihin.
The choice of artworks is motivated by certain restrictions in the phenomenological readings of visual arts.
Olen valinnut teokset osin Merleau-Pontyn fenomenologian mahdollisia rajoituksia ajatellen.
The thesis presents an interpretation that emphasises the notion of écart, which refers to an experience of divergence or dispossession.
Tärkeä käsite työn kannalta on ranskan sana écart, poikkeama tai ero.
Further, the thesis suggests that through artworks it is possible to take into consideration the écart, the divergence, that defines our subjectivity.
Écart yhdistyy yhtäältä teoksen kohtaamiseen: jo teoksen kanssa katsomista määrittää ero arkiasennoitumiseen.
As Merleau-Ponty argued, the sphere of art has a particular capability to address our being in the world.
Väitöskirjassani rinnastan Merleau-Pontyn ajattelun hyvin erilaisten teosten kanssa.
Social communication requires a complex use of affective, linguistic-cognitive and perceptual processes.
Sosiaalinen kommunikaatio edellyttää kielellis-kognitiivisten ja havaintoprosessien monimutkaista yhteistoimintaa.
Asperger Syndrome (AS) belongs to autism spectrum disorders where both verbal and non-verbal communication difficulties are at the core of the impairment.
Aspergerin oireyhtymä (Asperger Syndrome, AS) on yksi autismin kirjon häiriöistä, johon kuuluu oleellisena osana vaikeudet kielellisessä ja ei-kielellisessä kommunikaatiossa.
The children with AS were found to be worse than the controls in following complex verbal instructions.
Lapset, joilla oli AS suoriutuivat verrokkeja heikommin monimutkaisten sanallisten ohjeiden noudattamisesta.
Adults with AS were found to perceive audiovisual speech qualitatively differently from typically developed adults, although both groups were equally accurate in recognizing auditory and visual speech presented alone.
Aikuiset, joilla oli AS havaitsivat audiovisuaalista puhetta laadullisesti eri tavalla, vaikka tunnistivat puhetta yhtä hyvin kuullunvaraisesti ja olivat yhtä hyviä huulilta lukijoita kuin verrokit.
In the four studies included in the current thesis, some of the linguistic and perceptual factors that are important for face-to-face communication were studied using behavioural methods.
Tämän väitöskirjan neljässä osatutkimuksessa tutkittiin kasvotusten tapahtuvalle sosiaaliselle kommunikaatiolle tärkeitä kielellisiä ja havaitsemiseen liittyviä prosesseja behavioraalisin menetelmin.
Furthermore, the study makes clear that deviations in the perception of global features in faces expressing emotions as well as in the multisensory perception of speech are likely to harm face-to-face social communication.
Lisäksi sekä heikkous kokonaisuuksien hahmottamisen perusteella tapahtuvassa kasvojen tunnistamisessa että laadullisesti erilainen moniaistinen havaitseminen todennäköisesti vaikeuttavat kasvokkain tapahtuvaa kommunikaatiota.
In all four studies the results obtained from individuals with AS were compared with typically developed age, gender and IQ matched controls.
Kaikissa osatutkimuksissa koeryhmään kuuluvien AS-henkilöiden suoriutumista verrattiin iän, sukupuolen ja älykkyysosamäärän mukaan samankaltaisen verrokkiryhmän suoriutumiseen.
Following that, multisensory perception was investigated by looking at audiovisual speech perception (Studies III and IV).
Lisäksi selvitettiin moniaistista havaitsemista aikuisilla tutkimalla kuullun ja nähdyn (audiovisuaalisen) puheen havaitsemista (Osatutkimus III).
Finally, the effect of attention on audiovisual speech perception was studied by registering eye gaze behaviour (Study III) and by studying the voluntary control of visual attention (Study IV).
Lisäksi selvitettiin tarkkaavaisuuden vaikutusta puheen audiovisuaaliseen havaitsemiseen: tarkastelemalla poikkeavatko tämän ryhmän silmänliikkeet (Osatutkimus III) ja tarkkaavaisuuden tahdonalainen suuntaaminen puheen havaitsemisen aikana (Osatutkimus IV) verrokkien vastaavista toiminnoista.
Adults with AS were found to have impaired recognition of facial expressions on the basis of very low spatial frequencies which are important for processing global information.
Aikuisilla, joilla oli AS oli vaikeuksia kasvonilmeiden tunnistamisessa kokonaisuuksien hahmottamisen perusteella eli silloin, kun kuvissa oli käytettävissä vain matalia paikkataajuuksia.
First, the language skills of school-aged children were characterized in detail with standardized tests that measured different aspects of receptive and expressive language (Study I).
Ensimmäisessä tutkimuksessa selvitettiin kielellisiä taitoja kouluiässä (Osatutkimus I).
The groups did not differ in eye gaze behaviour or in the voluntary control of visual attention.
Sekä silmänliikkeet että tarkkaavaisuuden tahdonalainen suuntaaminen olivat samankaltaisia molemmilla ryhmillä.
In contrast with previous assumptions about intact language abilities, the current results show that children with AS have difficulties in understanding complex verbal instructions.
Tutkimussarjan tulokset osoittivat että monet kasvotusten tapahtuvalle kommunikaatiolle tärkeät taustatekijät toimivat poikkeavasti henkilöillä, joilla oli AS. Tässä tutkimuksessa huomattiin, että oireyhtymään voi kuulua vaikeus monimutkaisten sanallisten ohjeiden ymmärtämisessä.
Next, the visual perception of facial expressions of emotion with varying degrees of visual detail was examined (Study II).
Tämän jälkeen tutkittiin kasvojen ilmeiden tunnistamista aikuisilla (Osatutkimus II).
This also confirms earlier theoretical analyses and findings from the GHR.
Tulokset vahvistavat aikaisempia teoreettisia jäsennyksiä ja havaintoja Helsingin seudulta.
This comparative case study was carried out in the single-family housing areas of Sundsberg in Kirkkonummi, Landbo in Helsinki and Ylästö in Vantaa, as well as in the inner city apartment building areas of Punavuori and Katajanokka in Helsinki.
Vertaileva tapaustutkimus on toteutettu Kirkkonummen Sundsbergin, Helsingin Landbon ja Vantaan Ylästön pientaloalueilla sekä kantakaupunkikortteleissa Helsingin Punavuoressa ja Katajanokalla.
Living in the city centre and on the outskirts of the region : Urban and post-suburban lifestyle housing choices and daily mobilities in the Greater Helsinki Region
Elämää keskustassa ja kaupunkiseudun reunoilla : Urbaani ja jälkiesikaupungillinen elämäntyyli asumisen valinnoissa ja arkiliikkumisessa Helsingin seudulla
The urban structure frames the daily mobility on the outskirts of the region, but this is not to say that short local trips replace longer regional ones.
Yhdyskuntarakenne on seudun reunoilla arkiliikkumisen käytäntöjä rajaava kehys, eivätkä lyhyet matkat omalla alueella korvaa pitkiä seudullisia matkoja.
The urban structure of the GHR is concentrated in the capital on the one hand, and spread out across the outskirts on the other.
Helsingin seudun yhdyskuntarakenne on 2000-luvulle tultaessa yhtäältä pääkaupunkiseudulla tiivistynyt ja toisaalta seudun reunoilla hajautunut.
Residents who moved to the outskirts of Greater Helsinki Region and the apartment buildings of the inner city were similar in the basic elements of their housing preferences: they sought a safe and peaceful neighbourhood close to the natural environment.
Helsingin seudun reunojen uusille pientaloalueille ja kantakaupunkikortteleihin muuttavat ihmiset suuntaavat seudulla asumistoiveidensa perusulottuvuuksien kohdalla yhtenevästi: etsien rauhallista, turvallista ja luonnonläheistä asuinaluetta.
The data is comprised of residential surveys, interviews, and statistics and GIS data sets that illustrate regional daily mobility, socio-economic structure and vis-à-vis housing stock.
Aineisto koostuu asukaskyselyistä ja -haastatteluista sekä seudullisista arkiliikkumista, asukasrakennetta ja asuntokantaa kuvaavista tilastoista ja paikkatietoaineistoista.
Based on five different case study areas my results show that these differences are related to residents values, preferences and attitudes towards the neighbourhood, on the one hand, and limited by urban structure on the other.
Käsittelen viiden tutkimusalueen kautta, kuinka asujaimiston elämäntyyli jäsentyy asumisen valinnoissa ja arkiliikkumisessa yhtäältä asuinaluetta koskevien arvojen, mieltymysten ja asenteiden tuloksena, sekä toisaalta yhdyskuntarakenteen mahdollistamana tai rajaamana.
Socioeconomic spatial divisions are evident as well-paid and educated residents move to the inner city or the single-family house dominated suburban neighbourhoods depending on their housing preferences and life situations.
Sosioekonomiset alueelliset jaot näkyvät aikaisempaa selvemmin, kun hyvätuloinen ja koulutettu väestönosa muuttaa asumistoiveistaan ja elämäntilanteestaan riippuen kantakaupunkiin tai pientalomaisille esikaupunkialueille.
However, where housing choices, daily mobility and activities vary different lifestyles develop in both the outskirts and the inner city.
Asumisen valintojen, arkiliikkumisen ja aktiviteettien erotessa kaupunkiseudun reunoille ja kantakaupunkiin kehittyy erilainen elämäntyyli.
Due to the heterachical urban structure, daily mobility was more car-dependent since work, shopping and free time activities of the residents are more spread around the region.
Arkiliikkuminen on kulkutavoiltaan monipuolista ja paikantuu kantakaupunkiin, kun asukkaiden työ, ostokset ja urbaanit vapaa-ajanvieton tavat sijoittuvat alueelle.
The following thesis explores how these lifestyles have emerged through the housing choices and daily mobility of the residents living in the new single-family housing areas on the outskirts of the GHR and the inner city.
Väitöstutkimuksessani tarkastelen, miten elämäntyyli jäsentyy asumisen valinnoissa ja arkiliikkumisessa Helsingin seudun reunojen uusilla pientaloalueilla ja kantakaupungissa asuvilla.
More specifically, lifestyles in the city apartment blocks were inherently urban.
Kantakaupunkikortteleissa asujaimiston elämäntyyli jäsentyy urbaanina.
The study shows that, when it comes to lifestyles, residents on the outskirts of the region have different housing preferences and daily mobility patterns when compared with their inner city counterparts.
Tutkimus osoittaa, että seudun reunojen pientaloalueilla ja kantakaupunkikortteleissa asujaimistolle rakentuu asumisen toiveissa ja arvostuksissa sekä arkiliikkumisessa erilainen elämäntyyli.
On the outskirts, by contrast, lifestyles were largely post-suburban and child-friendliness appreciated.
Asukkaat arvostavat lapsiystävällistä pientaloaluetta.
Liveliness and highest order facilities were appreciated and daily mobility patterns were supported by diverse modes of transportation for the purposes of work, shopping and leisure time.
Arkiliikkuminen on autoriippuvaista ja kytkeytyy hierarkkisten reuna-alue keskusta-yhteyksien sijaan seudun monikeskuksiseen rakenteeseen, kun asukkaiden työ, ostokset ja vapaa-ajanvieton tavat paikantuvat eri puolille seutua.
The lifestyles of people living in single-family housing areas on the outskirts of the Greater Helsinki Region (GHR) are different from those living in inner city area.
Pientaloalueilla yhtenäisen taajama-alueen reunalla asujaimiston elämäntyyli jäsentyy jälkiesikaupungillisena.
In contrast, the associations were the opposite in normal weight individuals and those who had never dieted.
Sen sijaan normaalipainoisilla ja niillä, jotka eivät olleet koskaan laihduttaneet, yhteydet olivat päinvastaisia.
The participants weight, height, waist circumference and body fat percentage were measured in a health examination.
Tutkittavien pituus, paino, vyötärön ympärys ja rasvaprosentti mitattiin terveystarkastuksen yhteydessä.
Consequently, the prevalence of obesity is increasing, which is problematic as obesity is related to a number of diseases.
Tämä on johtanut ylipainon ja lihavuuden yleistymiseen, mikä on ongelmallista, koska niiden tiedetään altistavan monille sairauksille.
A validated food frequency questionnaire was used to assess the average consumption of sweet and non-sweet energy-dense foods and vegetables/fruit.
Frekvenssityyppistä ruoankäyttökyselyä käytettiin kartoittamaan makeiden ja suolaisten energiapitoisten ruokien sekä kasvisten ja hedelmien kulutusta.
In post-industrialised societies, food is more plentiful, accessible and palatable than ever before and technological development has reduced the need for physical activity.
Nykyisissä länsimaisissa yhteiskunnissa ruokaa on lähes rajattomasti saatavilla ja teknologinen kehitys on vähentänyt fyysisen aktiivisuuden tarvetta.
Many people cognitively restrict their food intake to prevent weight gain or to lose weight, but research on whether restrained eating is a useful weight control strategy has produced conflicting findings.
Monet ihmiset rajoittavat tietoisesti syömistään estääkseen painon nousemisen tai pudottaakseen painoaan, mutta syömisen rajoittamisen hyödyllisyys painonhallinta keinona on myös kyseenalaistettu.
The study was based on a large population-based sample of Finnish adults: the participants were men (N=2325) and women (N=2699) aged 25-74 who took part in the DILGOM (Dietary, Lifestyle and Genetic Determinants of Obesity and Metabolic Syndrome) sub-study of the National FINRISK Study 2007.
DILGOM-tutkimus toteutettiin osana Kansallista FINRISKI -tutkimusta 2007 ja siihen osallistui 2325 miestä ja 2699 naista, jotka olivat iältään 25 74-vuotiaita.
The present study concentrates on the associations of emotional and cognitive factors with dietary intake and obesity as well as on the role these factors play in socioeconomic disparities in diet.
Tämä tutkimus keskittyi tarkastelemaan tunteiden ja kognitiivisten tekijöiden yhteyksiä ruokatottumuksiin ja lihavuuteen sekä näiden psykologisten tekijöiden roolia sosioekonomisten ryhmien välisten erojen selittäjinä.
2) Emotional eating and depressive symptoms were both related to less healthy dietary intake, and the greater consumption of energy-dense sweet foods among participants with elevated depressive symptoms was attributable to the susceptibility for emotional eating.
2) Tunnesyöminen ja masennusoireet olivat molemmat yhteydessä epäterveellisempiin syömistottumuksiin, ja masentuneiden suurempi makeiden energiapitoisten ruokien kulutus selittyi taipumuksella tunnesyömiseen.
The results indicated that 1) restrained eating was related to a lower body mass index, waist circumference, emotional eating and uncontrolled eating, and to a higher self-control in obese participants and current/past dieters.
Tulokset osoittivat, että 1) syömisen rajoittaminen oli yhteydessä pienempään painoindeksiin ja vyötärön ympärykseen sekä vähäisempiin syömisen hallinnan ongelmiin ja vahvempaan itsekontrolliin ylipainoisilla sekä entisillä ja nykyisillä laihduttajilla.
This study implies that more emphasis should be placed on various psychological and social factors in weight control programmes and interventions.
Tutkimuksen tulokset korostavat sitä, että painonhallinta ohjauksessa ja interventioissa pitäisi kiinnittää enemmän huomiota ruokavalintoihin ja liikuntaan vaikuttaviin psykologisiin ja sosiaalisiin tekijöihin.
With respect to emotional factors, the evidence is accumulating that depressive symptoms are related to less healthy dietary intake and obesity, but the mechanisms explaining these associations remain unclear.
Masennusoireet on yhdistetty epäterveellisempiin ruokatottumuksiin ja ylipainoon, mutta on epäselvää, mistä nämä yhteydet johtuvat.
Thus, restrained eating may be related to better weight control among obese individuals and those with dieting experiences, while among others it may function as an indicator of problems with eating and an attempt to solve them.
Syömisen tietoinen rajoittaminen näyttäisi siis olevan toimiva ratkaisu ylipainoisten painonhallinnassa, kun taas normaalipainoisilla huomion kiinnittäminen syömisen rajoittamiseen saattaa ilmentää ongelmia painonhallinnassa ja toisaalta olla myös vastaus niihin.
3) The lower vegetable/fruit intake and higher energy-dense food intake among individuals with a low socioeconomic position were partly explained by the higher priority they placed on price and familiarity and the lower priority they gave to health motives in their daily food choices.
3) Matalasti koulutetut ja pienituloiset pitivät ruoan edullisuutta ja tuttuutta tärkeämpinä päivittäisiin ruokavalintoihin vaikuttavina tekijöinä kuin korkeammassa asemassa olevat.
Self-reported total years of education and gross household income were used as indicators of socioeconomic position.
Sosioekonomista asemaa mitattiin koulutusvuosien ja ruokakunnan kokonaistulojen avulla.
Psychological eating styles (the Three-Factor Eating Questionnaire-R18), food choice motives (a shortened version of the Food Choice Questionnaire), depressive symptoms (the Center for Epidemiological Studies Depression Scale) and self-control (the Brief Self-Control Scale) were measured with pre-existing questionnaires.
Syömistapoja (syömisen rajoittaminen, kontrolloimaton syöminen ja tunnesyöminen), ruokavalintamotiiveja (terveys, mielihyvä, eettisyys, kätevyys, hinta ja tuttuus), masennusoireita ja itsekontrollia kartoitettiin olemassa olevilla kyselylomakkeilla.
In conclusion, although policy interventions to change the obesogenic nature of the current environment are definitely needed, knowledge of the factors that hinder or facilitate people s ability to cope with the food-rich environment is also necessary.
Lisäksi tarvitaan kuitenkin tietoa tekijöistä, jotka helpottavat tai vaikeuttavat painonhallintaa nykyisessä elinympäristössä.
Furthermore, it is not fully understood why socioeconomically disadvantaged individuals tend to have unhealthier dietary habits and the motives underlying food choices (e.g., price and health) could be relevant in this respect.
Myös sosioekonominen asema on tärkeä syömistottumuksiin vaikuttava tekijä ja ruokavalintojen taustalla olevat motiivit (esim. ruoan hinnan tai terveellisyyden tärkeys) voivat olla yksi syy sille, että epäterveelliset ruokatottumukset ovat yleisempiä alemmissa sosioekonomisissa ryhmissä.
In addition, emotional eating and physical activity self-efficacy were both important in explaining the positive association between depressive symptoms and obesity.
Tunnesyöminen ja heikompi usko omaan kykyyn ylläpitää liikuntaharrastuksia selittivät, miksi osa masennusoireista kärsivistä oli ylipainoisia.
Various psychological and social factors have an important influence on dietary habits and the development of obesity in the current food-rich and sedentary environments.
Nykyinen ruoka- ja liikuntaympäristö edistää painonnousua ja toimet tämän ympäristön muuttamiseksi ovat tärkeitä.
The models explained 45-70 % of the occurence of periglacial phenomena.
Mallit selittivät noin 45-70 % ilmiöiden alueellisesta esiintymisestä.