natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AH patients had a distinct profile of sterol metabolism compared to patients with primary sclerosing cholangitis and healthy individuals.
Alkoholihepatiittipotilailla todettiin poikkeava ei-kolesterolisteroleiden metabolia terveisiin verrokkeihin ja primaaria sklerosoivaa kolangiittia sairastaviin verrattuna.
The purpose of this study was to examine incidence, risk factors, prognosis and malignant comorbidities of ALD in a cohort of patients with alcoholic liver cirrhosis (n=7746) and AH (n=4127) as an inpatient diagnosis during years 1996-2012 identified from the national Hospital Discharge Registry and followed until death or incidence of cancer (41209 person-years).
Tässä tutkimuksessa selvitettiin alkoholimaksasairauden ilmaantuvuutta, ennustetta ja alkoholimaksasairauteen liittyvää syöpäriskiä vuosina 1996-2012 sairaalahoidossa olleiden potilaiden muodostamassa kohortissa (41209 potilasvuotta).
Risk for mortality from several other causes was increased: cancers (standardised mortality ratio [SMR] 6.82; 95%CI 6.35-7.29), digestive diseases (SMR 27.95; 95%CI 24.78–31.31), respiratory diseases (SMR 7.86; 95%CI 6.70–9.10) and circulatory diseases (SMR 6.13; 95%CI 5.74–6.52).
Kuolemanriski syöpiin oli 6,82-kertainen muuhun väestöön verrattuna, ruoansulatuselinten sairauksiin 27,95-kertainen, hengityselinten sairauksiin 7.86-kertainen verenkiertoelinten sairauksiin 6,13-kertainen.
Binge drinking poses an additional risk factor.
Humalahakuinen juominen oli vakavan maksasairauden erillinen riskitekijä.
Survival of the patients was poor, 5-year relative survival rates for male and female alcoholic liver cirrhosis patients being 0.28 (95%CI 0.27-0.30) and 0.39 (95%CI 0.36-0.41), and for all patients with AH 0.46 (95%CI: 0.44-0.48) without difference between sexes.
Viiden vuoden suhteellinen elossaolo alkoholimaksakirroosia sairastavilla miehillä oli 28% ja naisilla 39% ja alkoholihepatiitin sairastaneilla 46% ilman selviä eroja sukupuolten välillä.
There is synergism between alcohol intake and central obesity to the risk.
Keskivartalolihavuus lisäsi alkoholista johtuvaa maksasairauden riskiä.
Certain non-cholesterol sterols (i.e. plant sterols) putatively reflecting the nutritional status of the patients were related to response to corticosteroids.
Seerumin matalilla kasvisterolipitoisuuksilla oli yhteys huonoon kortiokosteroidihoidon vasteeseen.
It is, however, orders of magnitude slower than the BCA method.
Se on kuitenkin kertaluokkia hitaampi kuin BCA-menetelmä.
Ion beams have been the subject of significant industry interest since the 1950s.
Ionisäteilytys on ollut teollisuuden puolesta merkittävän kiinnostuksen kohteena 1950-luvulta lähtien.
The binary collision approximation (BCA) as a simulation tool was first introduced in the 1950s.
Binääritörmäysapproksimaatio (BCA, binary collision approximation) otettiin käyttöön simulaatiotyökaluna 1950-luvulla.
However, it fails to describe chemical and thermodynamic effects, limiting its usefulness where ballistic effects are not a sufficient description.
BCA kuitenkaan ei pysty kuvailemaan kemiallisia tai termodynaamisia vaikutuksia, mikä rajoittaa sen käyttökelpoisuutta tilanteissa, joista ballistiset vaikutukset ovat riittämätön kuvaus.
It allows the prediction of many radiation-related phenomena for single collision cascades, and has been adopted in many experimental laboratories and industries due to its efficiency.
Se sallii monien säteilyyn liittyvien ilmiöiden ennustamisen yksittäisille törmäyskaskadeille, ja on käytössä monissa kokeellisissa laboratorioissa ja monilla teollisuuden aloilla tehokkuutensa vuoksi.
It allows a more accurate and precise description of interatomic forces and therefore chemical effects.
MD sallii tarkemman kuvauksen atomien välisistä voimista eli myös kemiallisista vaikutuksista.
Most important has been the application to semiconductor devices such as diodes and transistors, where the necessary doping is commonly achieved by irradiation with appropriate ions, allowing the development of the technology that we see in everyday use.
Tärkeimpänä on ollut niiden sovellus puolijohdelaitteissa kuten diodeissa ja transistoreissa, missä tarpeellinen seostaminen eli douppaus yleisesti saavutetaan säteilyttämällä sopivilla ioneilla, mikä mahdollistaa jokapäiväisessä käytössä näkyvän teknologian kehityksen.
Parallel to BCA, the molecular dynamics (MD) simulation algorithm was developed.
Yhtä aikaa BCA:n kanssa kehitettiin simulaatiotyökalu molekyylidynamiikka (MD, molecular dynamics).
A strong suite of modeling tools is therefore needed to advance the understanding and application of ion beam methods.
Näin ollen tarvitaan vahvoja mallinnustyökaluja ionisäteiden ymmärryksen ja soveltamisen edistämiseksi.
With the ongoing transition to ever smaller semiconductor devices, the precision required of the manufacturing process correspondingly increases.
Puolijohdelaitteiden jatkuvan pienentymisen myötä vaadittu tarkkuus valmistusprosessissa vastaavasti kasvaa.
In this work, a new variant of the MD algorithm is developed to combine the advantages of both the MD and the BCA methods.
Tässä tutkielmassa kehitetään uusi muunnelma MD-algoritmista sekä MD:n että BCA:n hyötyjen ja vahvuuksien yhdistämiseksi.
They have gained usage in many fields for their ability to modify material properties in a controlled manner.
Ionisäteet ovat nousseet käyttöön monilla aloilla johtuen niiden kyvyn muokata materiaalien ominaisuuksia hallitusti.
The nanowires were shown experimentally to bend towards or away from the ion beam, and computational simulations might help with the understanding of the underlying physical processes.
Kokeellisesti on osoitettu, että nanolangat taipuvat joko ionisädettä kohti tai siitä poispäin, ja tietokonesimulaatiot voivat auttaa taustalla olevan fysikaalisen prosessin ymmärtämisessä.
The activation and deactivation of atoms involved in atomic cascades is introduced as a way to save computational effort, concentrating the performed computations in the region of interest around the cascade and ignoring surrounding equilibrium regions.
Törmäyskaskadiin liittyvien simuloitujen atomien aktivointi ja deaktivointi käytetään tapana säästää laskennallista työtä, keskittäen suoritettu laskenta kiinostuksen kohteena olevaan alueeseen kaskadin ympärillä ja jättäen ympäröivät, tasapainossa olevat alueet huomiotta.
In this thesis, the high-fluence irradiation of a Ge nanowire is simulated and the resulting defect structure analyzed to study the bending, doubling as a second test of the developed algorithm.
Tässä tutkielmassa simuloidaan korkean integroidun vuontiheyden säteilytystä Ge-nanolankaan, ja analysoidaan siitä seuraavaa defektirakennetta taipumisen tutkimiseksi, mikä toimii myös testinä kehitetylle algoritmille.
By combining this algorithm with a speedup scheme limiting the number of necessary relaxation simulations, a speedup of one order of magnitude is reached for covalent materials such as Si and Ge, for which the algorithm was validated.
Yhdistämällä tämä algoritmi olemassaolevaan nopeutusjärjestelmään saavutetaan yhden kertaluokan nopeutus kovalenteilla materiaaleilla kuten Si ja Ge, joilla algoritmia testattiin.
The developed algorithm is used to explain the behavior of Ge nanowires under Xe ion irradiation.
Kehitettyä algoritmin avulla tutkitaan Ge-nanolankojen taipumista Xe-ionisäteilytyksessä.
The study seeks to develop a methodology to justify fading of onomatopoeia with the following questions: 1.
Tutkimus pyrkii rakentamaan metodologiaa onomatopoieettisuuden haalistumisen perusteluun seuraavien kysymyksien puitteissa: 1.
The study illustrates the richness of the morphological and semantic variation of Finnish onomatopoeic words and their dynamic development, which cannot be generalized to certain theories.
Tutkimus havainnollistaa suomen sanojen morfologisen ja semanttisen variaation rikkautta ja niiden dynaamista kehitystä, jota ei voida yleistää tiettyihin teorioihin.
This study also presents the central observation that the fading of onomatopoeia reflects the cross between cultural innovations, the affective nature of concepts and regular meaning developments.
Tutkimus esittää myös tärkeänä havaintona, että onomatopoieettisuuden haalistumisessa heijastuu kulttuuristen innovaatioiden, käsitteiden affektiivisuuden ja säännönmukaisten merkityksenkehitysten risteäminen.
Can the developments in meaning leading to the fading of onomatopoeia be justified as a universal phenomenon through semantic parallels?
Voiko onomatopoieettisuuden haalistumiseen johtaineita merkityksenkehityksiä perustella universaaliseksi ilmiöksi semanttisten paralleelien avulla?
Research results show that the fading process varies between meaning fields and even nouns in the same meaning fields.
Tutkimustulokset osoittavat, että haalistumisprosessi vaihtelee merkityskenttien tai jopa samoihin merkityskenttiin sisältyvien substantiivien välillä.
In Finnish etymological research to date, the fading of onomatopoeia has often been presented as an explanation of the origin of various words, though this is mainly the speculation.
Tähänastisessa suomalaisessa etymologisessa tutkimuksessa onomatopoieettisuuden haalistumista on monesti esitetty sanan alkuperän selityksenä lähinnä mutu-menetelmällä.
This study adresses phonesthemic nouns within six meaning fields ('racket', 'fight/quarrel', 'nonsense', 'shot of spirits', 'watery substance' and 'spinning top').
Tutkimus tarkastelee fonesteemisia substantiiveja kuuden merkityskentän (’elämöinti’, ’yhteenotto’, ’tyhjä puhe’, ’viinaryyppy’, ’vetinen aine’, ’hyrrä’) puitteissa.
Taken as a whole, this study provides a new perspective on the development and mechanisms of the vocabulary of the Finnish language.
Kokonaisuutena se antaa uuden näkökulman suomen kielen omaperäisen sanaston kehittymiseen ja sen mekanismiin.
In some of nouns, the meaning of a concrete sound cannot be found, while in others, the development of meaning can be explained by analogies of phonetically similar words.
Osa substantiiveista on sellaisia, joille ei ole löydettävissä konkreettisen äänen merkitystä, kun taas osa on sellaisia, joiden merkityksen kehitys voidaan selittää äänteellisesti samantapaisten sanojen analogioina.
Words such as these have been called ‘neutralized’ in Fennistics, while this study uses ‘the fading of onomatopoeia’ as a key term.
Mainitun kaltaisia sanoja on fennistiikassa kutsuttu neutraalistuneiksi, kun taas tutkimuksessa käytetään avainterminä onomatopoieettisuuden haalistumista.
Some of the nouns have experienced meaning development separate from their verb correlates, while some must be considered clearly deverbal.
Osa substantiiveista on kokenut merkityksenkehitystä erilleen samanfonesteemeista verbikorrelaateistaan, kun taas osaa on pidettävä selvästi verbikantaisina.
This study adresses Finnish words that are of onomatopoeic origin, in other words, based on the imitation of sound, but which have a meaning other than sound.
Tutkimus käsittelee suomen kielen sanoja, jotka ovat alkuperältään onomatopoieettisia eli äänen jäljittelyyn pohjautuvia, mutta joiden nykyiset merkitykset eivät enää ole ääniä tai joilla on äänen lisäksi myös toinen ei-äänen merkitys.
Can phonesthemic nouns that have undergone fading of onomatopoeia always be considered lexicalized?
Voiko onomatopoieettisuudeltaan haalistuneita substantiiveja pitää leksikaalistuneina niiden alkuperäisen äänen merkityksen perusteella?
Can the fading of onomatopoeia be justified by the relationship between phonesthemic nouns and onomatopoeic verbs?
Voiko onomatopoieettisuuden haalistumista perustella fonesteemisten substantiivien ja samanfonesteemisten onomatopoieettisten verbien välisellä johtosuhteella (korrelaatiojohto, vartalojohto, takaperoisjohto) ja semanttisella vastaavuudella?
In Finland, the incidence increased from 32 cases in 1996 to 85 cases in 2006 to 193 cases in 2016.
Suomessa taudin esiintyvyys nousi vuoden 1996 32:sta tapauksesta 85:een tapaukseen vuonna 2006, kun se oli 193 tapausta vuonna 2016.
Detection of more specific prognostic biomarkers would be beneficial on the clinical level.
Tarkempien prognostisten biomarkkereiden havaitseminen olisi hyödyllistä kliinisellä tasolla.
We also examined the correlations of these markers with HPV infection.
Tutkimme myös näiden merkkiaineiden korrelaatioita HPV-infektioon.
Globally, OPSCC is the 12th most common cancer and is frequently related to human papillomavirus (HPV) infection.
Lisäksi, suunielun levyepiteelisyöpä on maailmanlaajuisesti 12. yleisin syöpä, ja se usein liittyy ihmisen papilloomavirusinfektioon (HPV).
In addition, our results support the fact that HPV-positive and HPV-negative OPSCCs are different tumor entities.
Lisäksi tuloksemme tukevat sitä tosiasiaa, että HPV-positiiviset ja HPV-negatiiviset suunielun levyepiteelisyövät ovat kaksi eri tautia.
The incidence of oropharyngeal squamous cell carcinoma (OPSCC) is increasing in many Western countries.
Suunielun levyepiteelisyövän esiintyvyys kasvaa monissa länsimaissa.
From our findings, we conclude that high TLR5, low TLR7, and high PR expression levels may impact the prognosis of OPSCC.
Tulosten perusteella päättelemme, että korkea TLR5, matala TLR7 ja korkea PR-ilmentymistaso voivat vaikuttaa suunieulun levyepiteelisyövän ennusteeseen.
In addition, HPV infection induces keratinocyte stem cells to behave like cancer stem cell (CSCs).
Lisäksi HPV-infektio indusoi keratinosyyttiset kantasolut käyttäytymään syövän kantasolujen tapaan.
Although many parameters have been used to predict the prognosis, such as clinical factors of tumor size and invasion, lymph node and distant metastases (cTNM) staging, and other prognostic models based on histopathologic parameters; in addition to the patient-related and treatment-related factors, all of these parameters are of limited value in predicting prognosis.
Vaikka ennusteen arvioinnissa on käytetty monia kliinisiä tekijöitä, kuten kasvaimen kokoa ja invaasiota, imusolmuke- ja kaukoetäpesäkkeiden esiintyvyyttä (cTNM) sekä muita histopatologisiin muuttujiin perustuvia ennustemalleja; potilaaseen ja hoitoon liittyvien tekijöiden lisäksi kaikki nämä muuttujat ovat rajallisia ennusteen arvioimisessa.
We found that high TLR5, low TLR7, and high PR levels are associated with poor disease-specific survival (DSS) (p=0.002 and p=0.001 respectively).
Havaitsimme, että korkeaan TLR5-, alhaiseen TLR7- ja korkeaan PR-tasoon liittyy huono tautispesifinen eloonjääminen (DSS) (vastaavasti p = 0,002 ja p = 0,001).
During the epithelial to mesenchymal transition (EMT), the epithelial cells lose some of their essential epithelial characteristics and gain invasive and migratory characteristics, which are properties of the mesenchymal cells.
Epiteelimesenkymaalisessa siirtymisessä (EMT) epiteelisolut menettävät osan oleellisista epiteelipiirteistään ja saavat invasiivisia ja migratorisia ominaisuuksia, jotka ovat luonteenomaisia mesenkymaalisille soluille.
In this thesis project, we examined the prognostic value of TLR5, 7 and 9, sex hormone receptors: androgen receptors (AR), progesterone receptors (PR), and estrogen receptors (ER), EMT markers: β-catenin, E-cadherin, vimentin, and biomarkers expressed by stem cells: Bmi-1, HESC5:3, and HES77 in a cohort of 202 OPSCC patients.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin TLR5, 7 ja 9, sukupuolihormonireseptoreiden: androgeenireseptori (AR), progesteronireseptori (PR) ja estrogeenireseptori (ER), EMTmerkkiaineiden: β-kateniini, E-kadheriini, vimentiini ja kantasolujen ilmentämien biomerkkiaineiden: Bmi-1, HESC5: 3 ja HES77 ennusteellista merkitystä 202 suunielun levyepiteelisyöpäpotilaan ryhmässä.
Tolllike receptors (TLRs) play important roles in the development of carcinoma of different sites including the tongue, cutaneous, cervical and laryngeal squamous cell carcinoma, and colorectal adenocarcinoma.
Tollin kaltaisilla reseptoreilla (TLR) on tärkeä rooli monen alueen karsinooman kehittymisessä, mukaan lukien kielen, ihon, kohdunkaulan ja kurkunpään levyepiteelisyövät ja suoliston adenokarsinooma.
The prediction of OPSCC prognosis is one of the main dilemmas for the clinicians.
Suunielun levyepiteelisyövän ennusteen arvioiminen on yksi kliinistä työtä tekevien lääkäreiden haastavimmista ongelmista.
In addition, HPV-positive OPSCCs express higher levels of TLR7 (p<0.001), AR (p<0.001), HESC5:3 (p=0.016), vimentin (p=0.026), and cell membranous β-catenin (p=0.001), and lower levels of TLR5 (p<0.001), TLR9 (p<0.001), PR (p<0.001), and Bmi-1 (p=0.006) than the HPV-negative OPSCCs.
Lisäksi HPV-positiiviset kasvaimet ilmentävät korkeampia TLR7 (p <0,001), AR (p <0,001), HESC5: 3 (p = 0,016), vimentiini (p = 0,026) ja solukalvon β-kateniini (p = 0,001).
For this reason, assessing of the immunohistochemical markers as prognostic biomarkers was a target for many recent studies.
Tämän vuoksi moni viimeaikainen tutkimus on arvioinut immunohistokemiallisten merkkiaineiden ennusteellisuutta suunielun levyepiteelisyövässä.
Hormone receptors play a crucial role in the pathogenesis and treatment of breast carcinoma and carcinoma of the male and female genital organs, in addition to their role in carcinomas of other organs including stomach, larynx, and salivary gland, but their role in OPSCC still poorly understood.
Sen lisäksi niillä on tärkeä rooli muiden elinten, kuten mahalaukun, kurkunpään ja sylkirauhasten karsinoomissa, mutta niiden rooli suunielun levyepiteelikarsinoomassa on edelleen huonosti tunnettu.
So far, the FLC has not succeeded in combining these two traditions together.
SELK ei ole toistaiseksi onnistunut yhdistämään näitä kahta traditiota toisiinsa.
I argue that this situation is caused by two different liturgical and historical traditions.
Tämä johtuu todennäköisesti kahdesta jännitteisestä liturgisesta ja historiallisesta traditiosta.
Luther included the motifs of strengthening to Baptism, catechetical instruction and the Holy Communion, but not to the rite of Confirmation.
Luther liitti uskon vahvistamisen kasteeseen, katekismusopetukseen ja ehtoolliseen, mutta ei konfirmaatioon.
Despite this, Confirmation classes are considered to be a preparation for Confirmation itself, but are not yet felt to be a true Confirmation.
Siitä huolimatta rippikoulua ei tulkita konfirmaatioksi vaan valmistautumiseksi konfirmaatioon.
On the one hand, the FLC Confirmation classes derive from the admission examination of Luther and on the other hand, the Confirmation rite has its own liturgical and historical roots in the tradition of Confirmation developed by Bucer.
Rippikoulu perustuu Lutherin ja hänen kannattajiensa edustamaan admissiokäytäntöön, kun taas konfirmaatiolla on juurensa Bucerin kehittämässä konfirmaatioformaatissa.
On the contrary, a major amount of the orders of Confirmation were formed in a similar way with catechetical instruction, confession of faith, praying for the children, and admission to First Communion.
Poikkean klassisten konfirmaatiokäsitysten kirjavasta tyyppiluokituksesta siinä, että katson liturgisesti väritettyjen konfirmaatioiden koostuneen pääosin identtisistä elementeistä, kuten katekeettisesta opetuksesta, uskontunnustuksesta, rukouksesta konfirmoitavien puolesta sekä ehtoolliselle päästämisestä.
The Finnish Lutheran Church (FLC) has the curriculum (2017) for Confirmation classes, in which Confirmation itself and Confirmation classes contain the themes of strengthening Lutheran faith.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko (SELK) on vuoden 2017 rippikoulusuunnitelmassa lähentynyt LML:n konfirmaatiomääritelmää.
It has been claimed that there was a lack of uniformity among the first Confirmation practices during the Reformation era.
Totean konfirmaatiokäytäntöjen ja jopa -käsitysten olleen reformaation kaudella oletettua homogeenisempia.
In this manner, Confirmation is not just a final rite but will already begin while starting the Confirmation class.
Sen mukaan konfirmaatio alkaa rippikoulun käynnistyessä ja päättyy konfirmaatiomessuun.
So, the subject of strengthening in a Confirmation rite cannot be God, but may be the parish.
Tämä johtuu siitä, että konfirmaatiosiunauksen subjektina on seurakunta eikä Jumala, joten se voi vahvistaa konfirmoitavia ainoastaan pastoraalisessa merkityksessä.
According to them, Confirmation is not just a liturgical rite, it is also considered an educational process.
Konfirmaatio ei enää ole yksittäinen riitti, vaan se on laajentunut kirkolliseksi kasvatusprosessiksi.
So, most likely, there were mainly two distinguished traditions of admission in 16th-century Germany: The non- Confirmation that derived from Luther and the Confirmation of Bucer.
Reformaation kaudella esiintyi kaksi toisistaan poikkeavaa ja toisilleen jännitteistä admissiokäytäntöä: Lutherin ja tämän kannattajien edustama katekeettinen ehtoollistutkinto sekä Bucerin kehittämä Hessenin konfirmaatio (1539), jota valtaosa myöhemmistä konfirmaatiojärjestyksistä heijastaa.
Confirmation blessing cannot strengthen people to be confirmed theologically, for the prayer does not belong to the means of grace.
Koska rukous ei kuulu armonvälineisiin, konfirmaatiosiunaukselta puuttuu uskon vahvistamisen komponentti.
It has been stated that it is impossible to define a common understanding of Lutheran Confirmation, because of the fact that Lutheran churches have developed in different directions depending on their cultural contexts.
Käsitys reformaatiossa syntyneiden konfirmaatiokäytäntöjen ja -käsitysten hajanaisuudesta johtuvat osaltaan tutkijoiden luomasta mielikuvasta, jonka mukaan Lutherin ehtoollistutkinto on tulkittu konfirmaatioksi.
This thesis claims that it is possible to adopt a new paradigm and concept for Confirmation, in which both traditions, Lutheran and Bucerian, can be combined in one entity, so that the Confirmation class and the Confirmation Mass would both be seen as an integral part of each other.
Kansainvälisen tutkimuksen ja joidenkin luterilaisten kirkkojen tapaan Suomessakin on mahdollista omaksua uudempi paradigma konfirmaatiosta, jossa nämä kaksi liturgista traditiota yhdistetään kokonaisuudeksi.
Melanchton followed Bucer in arguing that the Holy Spirit was conferred by ‘impositio’ in the Confrmation practices of the Apostles.
Luther torjui ajatuksen konfirmaatioimposition perustumisesta apostoliseen traditioon.
Many Lutheran churches seem to have adopted this way of thinking afterwards (USA, Norway, Sweden).
Muutamat luterilaiset kirkot (USA, Norja ja Ruotsi) tulkitsevat konfirmaation kokonaisuudeksi, joka kattaa rippikoulun opetusprosessin ja konfirmaatiojumalanpalveluksen.
However, the classic types of Confirmation (catechetical, hierarchical, sacramental and traditional) do not give a realistic picture of the practices used in Central Europe during that time.
Monet erilaiset konfirmaatiokäsitykset ja kirkkojen poikkeavat kulttuuriset kontekstit ovat luoneet vaikutelman, että yhtenäistä konfirmaatiokäsitystä on mahdotonta saavuttaa.
Confirmation has contained complicated and confusing questions for centuries right up until the present day, especially throughout the Lutheran world.
Luterilaisissa kirkoissa kautta maailman konfirmaatio on koettu ongelmalliseksi.
The study investigates the types of sites referred to by these names.
Tutkimuksessa selvitetään, millaisia ovat paikat, joihin näillä nimillä on viitattu.
Particular attention is paid to the elevation of the sites and their relationship to water.
Erityisen huomion kohteena on paikkojen korkeustaso sekä niiden yhteys vesistöihin.
The data contains names whose linguistic form refers to the above phenomenon (Ukonsärkemä, Ukonmurtama-type names).
Aineistoon sisältyy nimiä, joiden kielellinen muoto viittaa edellä esitettyyn ilmiöön (Ukonsärkemä-, Ukonmurtama-tyyppiset nimet).
The locations are described using maps and spatial data.
Paikkoja kuvataan karttojen ja paikkatietoaineistojen avulla.
The names containing the ukko element are spread throughout the east and focus on Savo and South Karelia.
Ukko-elementin sisältävien nimien levikki on itäinen ja painottuu Savoon sekä Etelä-Karjalaan.
The names may be based on traces of the Ice Age or the ancient shorelines: steep cliffs, chipped boulders or special rock formations.
Nimien taustalla voivat olla jääkauden tai muinaisten rantatasojen aikaansaamat jäljet: jyrkät kalliot, lohjenneet kivi-lohkareet tai erikoiset kivimuodostelmat.