natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ownership Structures, Human Capital Investments, and the Corporate Governance Debate
Omistusrakenteet, henkinen pääoma ja corporate governance -keskustelu
There are two parties, an investor and an employee.
Lähtökohtana on kaksi osapuolta, sijoittaja ja työntekijä.
The key question then is, who should have control over whether this new technology is adopted?
Avainkysymys on, kuka saa päättää uuden teknologian käyttöönotosta?
The idea is that the investor faces a trade-off between short-run investment incentives and long-run flexibility: by giving up his unilateral right to choose the production technology, the investor enhances the employee's investment incentives but simultaneously loses his ability to flexibly make changes.
Ajatuksena on, että sijoittajalla on trade-off lyhyen aikavälin investointikannustimien ja pitkän aikavälin joustavuuden välillä: jos sijoittaja luopuu oikeudestaan yksin valita käytettävä tuotantoteknologia, työntekijän kannustimet investoida paranevat, toisaalta, sijoittaja menettää samalla mahdollisuutensa tehdä joustavasti muutoksia.
Although general human capital is less productive than firm-specific human capital its adaptability may more than exceed the losses in productivity.
Vaikka yleisen henkisen pääoman tuottavuus on heikompi kuin yritysspesifisen pääoman, voivat joustavuudesta tulevat edut ylittää huonommasta tuottavuudesta koituvat haitat.
Then, the natural follow-up question is whether there is any way to achieve flexibility without reducing the employee's investment incentives.
Tämä luonnollisesti herättää kysymyksen, onko olemassa keinoa turvata joustavuus ilman, että työntekijän kannustimet investoida vähenevät?
The aim of my thesis is to compare the merits of the two central approaches shareholder value and stakeholder view - in a theoretical framework.
Lisensiaatintyöni tarkoituksena on verrata kahden päälähestymistavan - shareholder value ja stakehoider view - hyviä ja huonoja puolia.
Initially the employee's firm-specific human capital is necessary for there to be any output.
Ensi vaiheessa työntekijän yritysspesifinen henkinen pääoma on välttämätöntä tuotoksen aikaan saamiseksi.
Using a severance pay would also be socially desirable.
Itseasiassa eroraha johtaa sosiaalisesti haluttavaan lopputulokseen.
However, a severance pay is a costly way for the investor to achieve flexibility so that there is an interest conflict between social and the investor's interests.
Koska eroraha on kuitenkin sijoittajan kannalta kallis tapa turvata joustavuus, mallissa syntyy ristiriita sosiaalisen ja sijoittajan intressin välille.
There is a growing literature in economics on whose interests should count in corporate decision-making.
Taloustieteessä on viime aikoina paljon pohdittu, kenen intressien mukaan yritystoimintaa pitäisi harjoittaa.
The answer is that the investor gives the employee a fraction of the votes on the board, which has to agree on how the returns are divided before the production takes place and the returns are realised.
Ratkaisuna on corporate governance -järjestely, jossa työntekijä saa osan äänivallasta yrityksen hallituksessa, jonka pitää päästä yksimielisyyteen luottojen jaosta ennen kuin tuotanto tapahtuu ja tuotot realisoituvat.
1 propose two solutions.
Minä identifioin työssäni kaksi tapaa.
With firm-specific human capital, a severance pay could be used to align the parties' interests since it allows the investor to buy out the employee from the firm without triggering the negative effects on employee's investment incentives.
Yritysspesifisen henkisen pääoman tapauksessa eroraha (severance pay) on keino yhdenmukaistaa osapuolten intressit, koska se antaa sijoittajalle mahdollisuuden ostaa työntekijä ulos yrityksestä ilman, että kannustimet investoida heikkenevät.
Since investing in human capital is costly for the employee, the question then arises, how can the employee be motivated to acquire valuable firm-specific human capital?
Koska henkisen pääoman hankinta on kustannuksekasta työntekijälle, kuinka työntekijä voidaan kannustaa investoimaan siihen?
Another solution is to use a different type of human capital (general human capital) that is more flexible by nature so that the interest conflict doesn't arise in the first place.
Toinen mahdollinen tapa on alunperin valita erityyppinen henkinen pääoma (yleinen henkinen pääoma) joka on luonteeltaan joustavampi.
Then, the investor is willing to commit (give the employee a veto) only if the output under the new technology is low enough.
Täten sijoittaja on valmis sitoutumaan tiettyyn tuotantoteknologiaan vain, jos vaihtoehtoisen teknologian tuotot ovat riittävän pienet.
Now, in the beginning of the second period there emerges with a positive probability a new production technology that the investor would like to adopt.
Minä laajennan tätä perusmallia lisäämällä siihen toisen periodin, jonka alussa positiivisella todennäköisyydellä ilmenee kilpaileva tuotantoteknologia.
Hence, the employee cannot any longer bargain a return on his investment.
Jos uusi teknologia otetaan käyttöön, työntekijä ei voi enää neuvotella itselleen osuutta tuotoista.
It is assumed that the employee is credit constrained, and that enforceable contracts cannot be written either on investments or output.
Mallissa oletetaan, että osapuolet eivät voi laatia sopimusta investoinneista, tuotoksen jaosta tai yrityksen omistuksen siirrosta työntekijälle.
As a result, there emerges an interest conflict between the parties over the production technology.
Sijoittaja haluaisi ottaa uuden teknologian käyttöön, mikä synnyttää osapuolten välille intressiristiriidan, koska uusi teknologia tekee työntekijän yritysspesifisen henkisen pääoman tarpeettomaksi.
Of the latters, Thorstein Veblen, William Thomas and Arthur Bentley are most notable names.
Jälkimmäisistä ovat tässä yhteydessä tärkeitä erityisesti Thorstein Veblen, William I. Thomas ja Arthur Bentley.
It turns out that at the previous turn of the century there emerged in the United States a social theoretic tradition of its own, one that in many respects stands comparison with the classical tradition of sociology in Europe.
Osoittautuu, että Yhdysvalloissa syntyi edellisessä vuosisadan vaihteessa oma yhteiskuntateoreettinen ajattelutraditionsa, joka monessa suhteessa vetää vertoja Euroopan klassiselle sosiologialle.
The pragmatistic interpretation does not contradict the latter one, but rather is able to embrace it as a special case.
Niinpä se ei ole jälkimmäisen kanssa varsinaisessa ristiriidassa, vaan pystyy sisällyttämään sen itseensä erikoistapauksena.
(iii) The interpretation of the history of sociology that has its starting-point in the thought of Talcott Parsons has outlived its relevance.
(iii) Talcott Parsonsin käsityksistä juurensa juontava vallitseva tulkinta sosiologian historiasta on kypsä romutettavaksi.
(ii) As regards the problem of action in sociological analysis, it is the American pragmatistic tradition that offers the more enduring alternative.
(ii) Mitä tulee toiminnan yleiseen ongelmaan sosiologiassa, näistä kahdesta perinteestä Yhdysvaltain pragmatistinen traditio edustaa kestävämpää ajattelua.
Accordingly, the present work puts forward the following three theses as the basic results that it has achieved: (i) In the history of sociology there is not one but two such traditions that deserve to be called classical.
Työ esittääkin siten perustuloksinaan kolmea väittämää: (i) Sosiologian historiassa on, ei yksi vaan kaksi ajatteluperinnettä, joita tulee kutsua klassisiksi.
This work purports to show the relevance of classical pragmatistic philosophy for sociology and social theory, from the historical as well as systematic point of view.
Työ tarkastelee Yhdysvaltain pragmatistisen filosofian relevanssia sosiologialle ja yhteiskuntateorialle, sekä historiallisesta että systemaattisesta näkökulmasta.
This is due to the fact that the pragmatistic interpretation of human rationality also is more general than the one known as the theory of 'rational choice'.
Näin siksi, että myös pragmatismille tunnusomainen ajatus inhimillisen rationaalisuuden luonteesta on yleisempi kuin nk. 'rationaalisen valinnan' ajatukseen pohjaavat tulkinnat.
All these important facts, however, are conspicuously absent in general histories of sociology and social theory.
Näistä tärkeistä tosiasioista ei kuitenkaan näy jälkeäkään sosiologian ja yhteiskuntateorian tavanomaisissa oppihistorioissa.
It maintains further that not only the philosophers but also some systematic social scientists of this tradition have held this view.
Edelleen osoitetaan, että tämä peruskäsitys ei esiinny ainoastaan näillä filosofeilla, vaan myös eräillä systemaattisen yhteiskuntatieteen ja yhteiskuntateorian merkittävillä edustajilla Yhdysvalloissa.
It brings out that representatives of the pragmatistic tradition have developed a new interpretation about the basic nature of human action, one based on the idea of 'reflexive habituality', as it is called here.
Siinä osoitetaan että pragmatismin klassiset filosofit ovat kehittäneet uudenlaisen, 'refleksiivisen habituaalisuuden' ajatukseen perustuva tulkinnan inhimillisen toiminnan yleisestä luonteesta.
In the latter respect this interpretation of action comes close to those basic results that modern cognitive scientists have recently obtained.
Tässä suhteessa tämä tulkinta tulee monessa suhteessa lähelle niitä tuloksia, joita modernit kognitiotietelijät ja heihin pohjaavat teoreetikot ovat toiminnan yleisestä luonteesta viime vuosina saavuttaneet.
Accordingly, the pragmatistic interpretation of action is more general than the one that prevails in sociology and related fields, the one that has its starting point in the rationality of action.
Pragmatistinen peruskäsitys on siten yleisempi kuin sosiologiassa ja lähitieteissä tavallinen, toiminnan rationaalisuuteen viittaava ja vetoava toimintateoria.
The unifying ingredient in the former tradition is the pragmatistic interpretation of action, where action is understood as a habitual process, yet as a process guided by the self-reflexion of the acting subject.
Sitä yhdistää siis erityisesti tuo pragmatistisesta filosofiasta omaksuttu tulkinta toiminnasta habituaalisena, mutta silti samanaikaisesti toimijan itsereflektion ohjaamana prosessina.
The study focused on a statistically significant (p<0,01) and very significant (p<0,001) correlation.
Tutkimuksessa keskityttiin tilastollisesti merkitsevään (p<0,01) ja erittäin merkitsevään (p<0,001) yhteyteen.
The Finnish Border Guard and strategic environment - Strategic issues management from a governance perspective
Rajavartiolaitos ja strateginen ympäristö : strategisen kehityksen hallinta governanssin näkökulmasta
Strategy process refers to the process dimension of strategic issues management (sensing, deciding, executing).
Strategiaprosessilla viitataan tutkimuksessa strategisen teemajohtamisen prosessimekanismiin (tunnistaminen, päätöksenteko, täytäntöönpano).
The material obtained in the pilot study (N 114, n 72) was then analyzed by means of discourse analysis.
Tutkimuksen kirjallisuuskatsausta täydennettiin pilottitutkimuksessa kerätyllä materiaalilla (N 114, n 72), joka analysoitiin diskurssianalyyttisellä menetelmällä.
Agency theory did not show a correlation with equivalent strength.
Agenttiteoria ei osoittanut yhtä voimakasta korrelaatiota.
The objective of the pilot study was to complement the literature review and thus immediately from the beginning incorporate qualitative organization-based empiria.
Pilottitutkimuksen tarkoituksena on ollut kytkeä välittömästi kirjallisuuskatkaukseen organisaatiokohtainen laadullinen empiria.
The study shows that stewardship theory is a more efficient governance form than agency theory from a strategic issues management perspective.
Tutkimus osoitti, että toimitsijateoria on agenttiteoriaa tehokkaampi governanssimuoto strategisen kehityksen hallinnan näkökulmasta.
The primary objective of the study is to explore the relationship between the forms of governance and the logics of action of strategic issues management.
Tutkimuksen tarkoitus on ensisijaisesti tarkastella governanssimuotojen yhteyttä strategisen kehityksen hallinnan toimintalogiikoihin.
The governance models used in the study are agency theory and stewardship theory.
Tutkimuksessa käsitellyt governanssin mallit muodostavat agentti- ja toimitsijateoria.
With respect to implementation, stewardship theory constituted a statistically very significant correlation to the executing logics of action required by holistically natured strategic issues, whereas agency theory based governance constituted a statistically very significant correlation merely to the formal modes of implementation.
Strategista kehitystä koskevassa täytäntöönpanossa toimitsijateoreettinen governanssi muodosti erittäin merkitsevän yhteyden strategisen teeman edellyttämiin kaikkiin täytäntöönpanon toimintalogiikoihin, kun agenttiteoreettinen asetelma muodosti erittäin merkitsevän yhteyden ainoastaan formaalin toimeenpanemisen muotoihin.
The material for the statistical analysis was gathered by means of survey (N 136, n 72).
Empiria kerättiin Rajavartiolaitoksen avainjohtajille ja erityisasiantuntijoille lähetetyllä kyselytutkimuksella (N 136, n 72).
However, in order to explore the study's main concern, a quantitative approach was deployed.
Tutkimuksen varsinaisen kysymyksen vastaamiseksi hyödynnettiin kvantitatiivista otetta ja analyysin suorittamiseksi käytettiin korrelaatioanalyysiä.
Stewardship theory showed a statistically very significant correlation to each of the decision-making logics of action, and the correlation was the strongest to the decision-making logic of action, which suits most appropriately the demands of strategic issues management.
Toimitsija-teoria osoitti erittäin merkitsevän yhteyden kaikkiin päätöksentekologiikoihin ja korrelaatio oli voimakkainta strategista kehitystä parhaiten palvelevaan päätöksentekologiikkaan.
For measurement purposes, the Spearman rank correlation coefficient was computed.
Korrelaation toteamiseksi laskettiin Spearmanin järjestyskorrelaatiokerroin, sillä tutkimuksen muuttujat ovat järjestysasteikollisia.
The stewardship theory based governance behaves clearly more advantageous in the analysis and constituted a significantly positive correlation to the logic of action, which actively identifies strategic issues in the organization's external environment.
Toimitsijateoreettinen governanssi käyttäytyi selvästi edullisemmin analyysissä ja muodosti mm. merkitsevän positiivisen korrelaation toimintaympäristön (ulkoiseen) strategista kehitystä aktiivisesti käsittelevään toimintalogiikkaan, kun agenttiteoria ei osoittanut vastaavaa yhteyttä.
This study adopts a case study research strategy to a public bureaucracy with a military organization structure.
Tutkimus tarkastelee sotilaallisesti järjestetyn julkisbyrokratian (tapaustutkimuksellinen tutkimusstrategia) strategiaprosessin toimintalogiikoita governanssin eli hallinnan näkökulmasta.
Both can be considered related to weak social integration within society.
Molemmat liittyvät heikkoon sosiaaliseen integraatioon yhteiskunnassa.
However, the more educated the individuals the higher their self-esteem.
Sen sijaan, mitä enemmän henkilöllä oli koulutusta, sen parempi oli hänen itsetuntonsa.
The study consisted of two data sets collected through questionnaires: the first in 1995 (n=368), the second in 2001 (n=1283).
Tutkimusotos koostui kahdesta kyselylomakkein kerätystä aineistosta: vuonna 1995 kerätty aineisto (N = 368) sekä vuonna 2001 kerätty aineisto (N = 1283).
Although this study showed that women were more social and emphatic than men, gender role differences at the workplace had narrowed.
Vaikka naiset tämän tutkimuksen mukaan olivat sosiaalisempia ja empaattisempia kuin miehet, ovat sukupuolten väliset roolierot työelämässä kaventuneet.
It can be concluded that work is an important route to social integration in society and work has a positive effect on the individual's sense of self-worth.
Työ on tärkeä sosiaalisen integroitumisen väylä yhteiskuntaan ja työllä on positiivinen merkitys yksilön omanarvontunnolle.
The central variables were gender, age, education and professional/occupational categories.
Keskeisinä taustamuuttujina olivat sukupuoli, ikä, koulutus sekä ammatti- ja toimialaryhmät.
For both sexes, roles at the workplace were shaped by society's norms, expectations and demands.
Kummallakin sukupuolella työelämän roolit muovautuvat yhteisössä vallitsevien normien, odotusten ja vaatimusten mukaisesti.
Cynicism was highest among those men and women aged under 31 years with low levels of education and also those engaged in farming.
Kyynisyys oli vahvinta alle 31-vuotiailla heikosti koulutetuilla miehillä ja naisilla sekä myös maatalousalan yrittäjillä.
The study examined the relationship between self-esteem and (1) sense of coherence (Antonovsky, 1979) and sense of competence, (2) Machiavellism (Mach IV) and (3) personal values assessed through the Portraits measure (Schwartz, 2001) and completed in relation to work and spiritual values.
Tutkimuksessa tarkasteltiin itsetunnon yhteyksiä 1) elämänhallintaan (Antonovsky 1979) ja koettuihin kompetensseihin 2) machiavellismiin (Mach IV) ja 3) henkilökohtaisiin arvoihin, joita mitattiin Schwartzin (2001) Portraits-mittarilla, täydennettynä työ- ja henkisyysarvoilla.
Self-esteem, sense of coherence and values - A correlational study of the underlying variables in Morris Rosenberg's concept of self-esteem in Finnish work-aged samples
Itsetunto, elämänhallinta ja arvot - Korrelatiivinen tutkimus Morris Rosenbergin itsetuntokäsitteen taustasta suomalaisilla työikäisillä
Well-educated entrepreneurs achieved the highest scores on the self-esteem measure while those engaged in farming had the lowest scores.
Hyvin koulutetuilla yrittäjillä oli suurimmat itsetuntopisteet, kun taas maatalousalan yrittäjillä itsetunto oli heikoin.
Results showed that neither gender nor age was related to level of self-esteem.
Tulosten mukaan sukupuolella eikä myöskään iällä ollut yhteyttä itsetunnon vahvuuteen.
According to the study, men and especially women at work appear to base their self-esteem on personal competence in the areas of knowledge, skills and social relations and on individual self-enhancement and values.
Tämän tutkimuksen mukaan suomalaisten työelämässä mukana olevien miesten ja erityisesti naisten itsetunto näyttää rakentuvan henkilökohtaisen tiedollisen, taidollisen ja sosiaalisen kompetenssin tunteesta sekä yksilökeskeisestä, itsensä korostamiseen liittyvästä arvopohjasta käsin.
It seems that a proportion of the farming population perceive themselves deceived and marginalized within the Finnish society which, in turn, contributes to their low self-esteem, cynical attitude and conflicting values.
Osa maanviljelijäväestöstä kokee itsensä petetyksi jä syrjäytyneeksi suomalaisessa yhteiskunnassa, mikä osin lisää maanviljelijän heikkoa itsetuntoa, kyynistä asennoitumista ja eräänlaista arvoristiriitaa.
A sense of competence and success at the workplace was a very important correlate of self-esteem for both men and women.
Sekä miehille että naisille kyvykkyys ja onnistumisen tunne työelämässä nousi erittäin tärkeäksi itsetunnon korrelaatiksi.
Low self-esteem was best explained by a low sense of coherence and Machiavellian cynicism.
Kaikille yhteiseksi heikon itsetunnon selittäjiksi nousivat heikko elämänhallinta sekä machiavellistinen kyynisyys.
Weak and problematic interpersonal relationships (integration between individuals) and weak institutional and norm-dependent behaviour are typical of persons with low self-esteem.
Tutkimuksen tulokset ovat myös samansuuntaisia Morris Rosenbergin näkemysten kanssa, joiden mukaan heikot ongelmalliset ihmissuhteet (henkilöiden välinen integraatio) sekä heikko institutionaalinen ja normisidonnainen käyttäytyminen ovat tyypillisiä henkilöille, joilla on alhainen itsetunto.
Young people in further education had more problems with their sense of coherence than those in employment.
Opiskelevilla nuorilla oli elämänhallinnan ongelmia enemmän kuin työelämässä olevilla nuorilla aikuisilla.
This study aimed to clarify underlying variables of global self-esteem in work-aged Finnish men and women as assessed on a measure developed by M. Rosenberg (1965).
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää M. Rosenbergin (1965) mittarilla arvioidun globaalin itsetunnon taustatekijöitä suomalaisilla työikäisillä miehillä ja naisilla.
The sets of data were also examined in relation to salary and type of occupational enterprise including farming.
Aineistoa tarkasteltiin myös palkansaajien, eri toimialojen yrittäjien sekä maatalousalan yrittäjien ryhmissä.
Based on Eagly's (1987) theory of gender role differences, the self-esteem of young adults in further education or at work was compared.
Tutkimuksessa vertailtiin opiskelevien ja työelämässä olevien nuorten aikuisten itsetuntoa Eaglyn (1987) sukupuolierojen rooliteoriaan nojautuen.
Interviews were oriented according to phrasing of a question.
Haastatteluteemat ohjautuivat tutkimuksen kysymyksenasettelun mukaan.
Implementation of customer-oriented service is good nursing and a way to reach the goals set in cooperation.
Asiakaslähtöisyyden toteuttaminen on hyvää hoitoa ja keino päästä yhdessä asetettuihin tavoitteisiin.
Customers' role was to be an informant and passive recipient.
Heillä oli lähinnä tiedonantajan ja passiivisen vastaanottajan positio.
This research respects the scientific tradition of a phenomenological-hermeneutics research.
Olen toteuttanut tutkimuksen fenomenologis-hermeneuttista tutkimusperinnettä noudattaen.
The guideline for customer-oriented service can be described with words such as explicitness, integrity, trust, individuality, solidarity, affability, supportive, empathy and discretion.
Asiakaslähtöisen toiminnan periaatteina tulee olla avoimuus, rehellisyys, luottamus, yksilöllisyys, yhteisvastuullisuus, ystävällisyys, kannustavuus, empaattisuus ja hienotunteisuus.
The obstacles to better customer orientation were related to the implementation of treatments, the attitudes of nurses and patients, setting and reaching the goals, insufficient interaction and some necessities of treatment.
Asiakaslähtöisyyden esteet liittyivät hoidon toteuttamiseen, hoitajien ja asiakkaiden asenteisiin, hoidon tavoitteiden asettamiseen, puutteelliseen vuorovaikutukseen ja hoidon pakkoihin.
"Compassionate Reality" of Mental Hospital?
Psykiatrisen sairaalan "armahtava todellisuus"?
Target-orientation of rehabilitation was mostly problem-based and strengthens the conception of metal disturbance as a static and chronic phenomenon.
Kuntoutuksen tavoitteen asettelu tapahtui ongelmakeskeisesti ja oli omiaan vahvistamaan käsitystä psyykkisestä sairaudesta kroonisena ja muuttumattomana ilmiönä.
The structure of rehabilitation process seemed to be unclear and without any terse structure.
Psykiatrisen laitoskuntoutuksen toteuttaminen vaikuttaa olevan jäsentymätön ja vailla selkeää struktuuria.
On the one hand patients were willing to have an influence in the rehabilitation plan, on the other hand they were willing to bow out of decision-making.
Kuntoutujat toivoivat oikeutta vaikuttaa kuntoutukseensa, toisaalta jättää päätöksenteko henkilökunnalle.
I interviewed four men and five women to ensure wider approach and diversity in the results.
Haastattelin tutkimustulosten moninaisuuden saavuttamiseksi teemahaastattelun avulla neljää miestä ja viittä naista.
I also examine client orientation as a foundation of values, the changes of professionalism and customer orientation as an ethical obligation.
Seuraavaksi tarkastelen asiakaslähtöisyyttä arvoperustana, jonka yhteydessä käsittelen asiantuntijuuden muutosta ja asiakaslähtöisyyttä eettisenä velvollisuutena.
This research analyzes the experiences of nine psychiatric rehabilitation patients.
Tutkimuksessa oli mukana yhdeksän psykiatrisen sairaalan lääkinnälliseen kuntoutukseen osallistuvaa kuntoutujaa.
Main categories are psychiatric hospital in experience, experiencing participating, subjectivity vs. professionalism and experiencing interaction.
Analyysin tuloksena aineiston pääkategorioiksi muodostui kokemuksena psykiatrinen sairaala, osallisuuden kokemus, subjektius versus asiantuntijuus ja vuorovaikutuksen kokemus.