natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among all the isolated lignins, lignin-rich residue obtained by enzymatic hydrolysis of SPS and subsequent protease purification was evaluated as most suited adsorption substrate for further adsorption studies and screening purposes.
Entsymaattisella hydrolyysillä eristetyn ja proteaasilla puhdistetun näytteen arvioitiin soveltuvan parhaiten jatkotutkimuksiin.
First, lignocellulose is pretreated in order to deconstruct the recalcitrant structures of plant cell walls and expose cellulosic fibrils.
Prosessissa lignoselluloosan rakenne hajoitetaan esikäsittelyllä, jolloin kasvin soluseinien rakenne aukeaa ja selluloosakuidut työntyvät rakenteesta esille.
?-glucosidases from T. reesei and A. niger were shown to have highly distinctive adsorption behaviour on the lignin-rich substrates: A. niger ?-glucosidase lacked affinity to lignin, whereas T. reesei ?-glucosidase adsorbed to all lignin-rich particles.
Merkittävä ero havaittiin kuitenkin kahden eri alkuperää olevan entsyymivalmisteen välillä: T. reesei ?-glukosidaasi kiinnittyi ligniinipartikkeleihin huomattavasti enemmän kuin A. niger ?-glukosidaasi, joka ei adsorboitunut testatuille partikkeleille.
Subsequently, biotechnical process utilises cellulolytic enzymes of fungal origin to depolymerise cellulose down to glucose monomers and oligomers.
Bioteknisessä prosessissa selluloosapolymeeri hajotetaan entsymaattisesti sienten selluloosaa hajoittavilla entsyymeillä.
Different enzyme components are shown to have different affinity to lignin which enables screening or engineering of weak lignin-binding enzymes.
Kullakin entsyymillä on yksilöllinen taipumus sitoutua ligniiniin, mikä mahdollistaa ligniiniin heikosti sitoutuvien entsyymien seulonnan tai proteiinimuokkauksen käyttämisen hydrolyysiin soveltuvia entsyymejä kehitettäessä.
It is generally accepted that lignin has an inhibitory effect during enzymatic hydrolysis of cellulose and part of this effect is caused by irreversible cellulase adsorption on lignin.
Ligniinin tiedetään estävän selluloosan entsymaattista hydrolyysiä, minkä on huomattu johtuvan osin sellulaasien tarttumisesta ligniiniin.
Environmental concerns and limited availability of fossil hydrocarbons have boosted the research of renewable feedstocks and their processing into fuels and chemicals.
Fossiilisten hiilivetyjen käyttö nestemäisten polttoaineiden, kemikaalien ja materiaalien tuotannossa on ympäristön ja materiaalin rajallisen määrän vuoksi kestämätön ratkaisu.
Lignin-bound Trichoderma reesei endoglucanases and CBH I exoglucanase were shown to retained high activity towards soluble substrates used in activity measurements.
Ligniiniin sitoutuneiden T. reesein endoglukanaasien ja eksoglukanaasien aktiivisuus osoittautui säilyvän hyvin immobilisoinnista huolimatta, mutta kiinteän selluloosasubstraatin hydrolyysi oli vaatimatonta ligniiniin sitoutuneilla entsyymeillä.
Results showed that T. reesei enzymes had high affinity on lignocellulosic SPS and all SPS-derived lignins, but enzyme activity measurements revealed considerably divergent competitive adsorption patterns.
Tulokset osoittivat, että Trichoderma reesein entsyymit sitoutuvat huomattavan paljon höyryräjäytettyyn kuuseen sekä siitä eristettyihin ligniinifraktioihin.
Fungal cellulase system consists of several enzyme components that contribute to the effective degradation of insoluble cellulosic substrate.
Kiinteän selluloosan hajoitukseen tarvitaan erityyppisiä sellulaaseja, jotka hajoittavat synergisesti selluloosapolymeeriä.
Monomeric sugars serve as a source for platform chemicals in further conversions.
Hydrolyysin tuloksena syntyneet glukoosimonomeerit sekä oligomeerit ovat reaktiivisia molekyylejä, jotka voidaan prosessoida esimerkiksi etanoliksi.
Strawberry (Fragaria × ananassa) is the most important berry crop cultivated in Finland.
Mansikka (Fragaria × ananassa) on tärkein Suomessa viljelty marjakasvi.
The cultivated strawberry is an octoploid and therefore has complex patterns of inheritance.
Viljelty mansikka on oktoploidi, jonka periytyminen on monimutkaista.
This could be achieved by growing cultivars which would initiate flowers throughout the summer months, without the requirement of a period of short days as is the case with currently grown cultivars.
Jatkuvasatoiset lajikkeet pystyvät muodostamaan kukka–aiheita läpi kesän, toisin kuin nykysin viljellyt lajikkeet, jotka tarvitsevat kukka–aiheiden muodostamiseen lyhyenpäivän oloja.
The study took advantage of a genetic map for diploid Fragaria, publicly available EST and genomic Fragaria sequences and a recently developed BAC library.
Tutkimus hyödynsi diploidille mansikalle kehitettyä geneettistä karttaa, julkisia EST– ja genomisia mansikan sekvenssejä sekä äskettäin kehitettyä BAC–kirjastoa.
In the diploid Fragaria, a mutation in a single locus, namely the SEASONAL FLOWERING LOCUS (Sfl), changes the flowering phenotype from seasonal to perpetual flowering.
Ahomansikassa yhden lokuksen, niin kutsutun SEASONAL FLOWERING–lokuksen (Sfl), mutaatio saa aikaan jatkuvan kukkimisen.
One of the mapped genes, namely PRR7, located very close to the Sfl, and is a potential candidate for the gene that has evaded identification so far.
Yksi kartalle sijoitetuista geeneistä, PRR7, on hyvin lähellä Sfl:a, ja on hyvä kandidaatti ahomansikan keskeiseksi kukintageeniksi.
It is desirable to study the genetic mechanisms of flowering in the closely related but diploid species F. vesca (L).
Tämän takia on kannattavaa tutkia kukkimisen geneettisiä mekanismeja lähisukuisessa diploidissa lajissa, ahomansikassa (F. vesca).
Segregation of flowering phenotypes in the five F2 populations showed, that the Sfl indeed controls flowering in all the tested cultivars.
BAC–kirjastoa seulomalla yritettiin löytää klooni(t), jotka sisältäisivät Sfl:n. Kukintafenotyyppien segregaatio viidessä F2–populaatiossa osoitti, että Sfl kontrolloi kukintaa kaikissa kokeessa mukana olleissa lajikkeissa.
Experiments described here aimed at elucidating the identity of the gene which confers perpetual flowering in F. vesca by exploring the flowering characteristics and genotypes of five F2 populations (crosses between seasonal × perpetual flowering cultivars).
Tässä työssä pyrittiin selvittämään Sfl:ssa sijaitsevan geenin identitetti tutkimalla viiden ahomansikan F2–populaation kukintaa ja genotyyppejä.
There is also an array of genetic tools available for F. vesca, which facilitate genetic studies at molecular level.
Ahomansikkaa on tutkittu paljon ja lajille on kehitetty monia geneettisiä työkaluja, jotka mahdollistavat molekyylitason geneettisten tutkimusten teon.
BAC library was screened with molecular markers supposedly located close to the Sfl, with the aim of positionally cloning the Sfl.
Sfl:n lähelle sijoittuvien molekyylimerkkien avulla aloitettiin BAC–kirjaston seulonta, jonka tarkoituksena oli Sfl:n kloonaaminen.
Sequence information was used for designing gene–specific primers for a host of flowering–related candidate genes, which were subsequently mapped on the diploid Fragaria genetic map.
Sekvenssitietoja käytettiin tunnetuille kukintageeneille spesifisten alukeparien suunnitteluun.
45 gene–specific primers pairs were designed for 21 flowering–related genes, and eight genes were successfully mapped on the diploid Fragaria map.
21 kukintageenille suunniteltiin yhteensä 45 geenispesifistä alukeparia.
Due to the species' economic importance, there is a national breeding programme aimed at extending the cropping season from the current one month to up to three months.
Mansikalle onkin perustettu jalostusohjelma, joka tähtää jatkuvasatoisten, Suomen oloihin soveltuvien lajikkeiden jalostamiseen.
A genetic map was constructed of the chromosome with the Sfl, and a positional cloning attempt was initiated with the closest flanking markers.
Kromosomille, jossa Sfl sijaitsee, kehitettiin geneettinen kartta.
Furthermore, CSR can be seen as a competitive advantage – one dimension of corporate reputation and image.
Yhteiskuntavastuusta huolehtiminen on myös kilpailuetu – osa yrityskuvaa ja imagoa.
The nature of the study was quantitative and the sample consisted of altogether 1547 students from Finland, China and USA.
Kvantitatiivisen tutkimuksen otos koostui 1547 opiskelijasta ja aineisto on kerätty kyselylomakkeella Suomesta, Yhdysvalloista ja Kiinasta.
Overall, the Chinese data was the most homogenous, whereas the difference between genders was the most significant in Finland.
Kiinalaisten vastausten osalta aineisto oli hyvin homogeeninen, kun taas Suomessa naisten ja miesten vastausten välillä oli havaittavissa merkittäviä eroja.
The theoretical frame of reference suggests that perceptions of CSR are affected by background variables – gender, nationality and study major – both directly and through personal values.
Teoreettisen viitekehyksen mukaan tietyt taustamuuttujat – sukupuoli, kansallisuus ja opintojen pääaine – vaikuttavat käsityksiin ja mielipiteisiin yhteiskuntavastuusta sekä suoraan että henkilökohtaisten arvojen kautta.
As future managers and consumers the current students are shaping the construct of corporate responsibilities.
Nuori sukupolvi ja nykyiset opiskelijat ovat tulevaisuuden kuluttajia ja yritysjohtajia, joiden asenteista riippuu yhteiskuntavastuun tuleva suunta.
The purpose of this study was to investigate how and to what extent the personal values and perceptions of CSR differ among Chinese, Finnish and American students.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, miten kiinalaisten, suomalaisten ja yhdysvaltalaisten opiskelijoiden henkilökohtaiset arvot ja käsitykset yhteiskuntavastuusta eroavat.
Generally, female respondents and students majoring in forest ecology and environmental sciences possessed softer values and accepted or supported NGOs’ activity and governmental regulation in business life.
Naiset sekä metsäekologian ja ympäristötieteiden opiskelijat korostivat "pehmeitä arvoja" ja kannattivat valtion kontrollia liiketoiminnassa sekä hallituksesta riippumattomien järjestöjen (kansalaisjärjestöjen, ym.) osallistumista päätöksentekoon.
Public concern for global issues such as climate change, raw material procurement, human rights, labor policies and corporate governance has significantly increased.
Kansainvälisesti hyväksyttävien liiketoimintatapojen määrittäminen ja ymmärtäminen on tärkeää, sillä yhteiskunnan kiinnostus globaaleja ilmiöitä, kuten ilmastonmuutosta, raaka-ainehankintaa, ihmisoikeuksia, työpolitiikkaa ja yritysten hallintoa, kohtaan on kasvanut.
The phenomenal globalization of business is the main incentive for the study of business ethics and Corporate Social Responsibility (CSR).
Kiihtyvän globalisaation ja kansainvälisen kaupan myötä liiketoiminnan etiikasta ja yritysten yhteiskuntavastuusta on tullut yhä merkittävämpiä tutkimuskohteita.
The Chinese represented harder and more masculine values, whereas the American respondents emphasized soft values and stakeholder welfare.
Yhdysvaltalaiset opiskelijat painottivat yritysten vastuuta yhteiskunnasta ja kaikista sidosryhmistään, kun taas kiinalaiset edustivat maskuliinisempia arvoja ja painottivat yritysten vastuuta tuottaa taloudellista tuloa osakkeenomistajilleen.
It remains to be seen, whether the ongoing globalization will decrease cultural differences in values and CSR orientation.
Lisätutkimuksella voidaan selvittää kuinka yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset arvot ja käsitykset muuttuvat ajan kuluessa ja vähentääkö globalisaatio kulttuurien välisiä eroja ja yhteiskuntavastuuseen liittyviä näkemyksiä.
The results of the study support previous findings of significant cultural and gender related differences in personal values and perceptions of CSR.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että henkilökohtaiset arvot ja näkemykset yritysten yhteiskuntavastuusta eroavat sekä maittain että sukupuolten ja eri pääaineopiskelijoiden välillä.
Business corporations are obligated to operate as members of communities, organization as such is not allowed to exist if it does not gain acceptance and support from those in its environment.
Voidakseen toimia markkinoilla yrityksen on lunastettava yhteiskunnan hyväksyntä.
The diet C was used also for the baseline.
C dieettiä syötettiin myös "baseline" aikana.
The total amount of fatty acids decreased on both experimental diets.
Haihtuvien rasvahappojen kokonaismäärä väheni molempien kokeellisten dieettien aikana.
Graeco Latin Square design study with 5 healthy Beagles was performed, feeding high protein (diet A, starch 54 g/kg, crude protein 609 g/kg), high carbohydrate (diet B, starch 438 g/kg, crude protein 194 g/kg), and a balanced commercial (diet C, starch 277 g/kg, crude protein 264 g/kg) diets for three weeks each.
Kokeellinen tutkimus (kreikkalais-latinalainen neliö) tehtiin syöttämällä viidelle terveelle Beagle-rotuiselle koiralle korkeaproteiinista (dieetti A, tärkkelys 54 g/kg, raakaproteiini 609 g/kg), korkeahiilihydraattista (dieetti B, tärkkelys 438 g/kg, raakaproteiini 194 g/kg) sekä tasapainotettua kaupallista ruokaa (dieetti C, tärkkelys 277 g/kg, raakaproteiini 264 g/kg) kolmen viikon ajan kutakin.
All dogs had formed feces during diets B and C but diarrhea during diet A, leading to significant differences in fecal consistency score between the diets (p < 0.0001).
Ulosteen koostumus oli hyvä B ja C dieettien aikana, mutta dieetti A aiheutti kaikille koirille ripulin johtaen merkitseviin eroihin ulosteen koostumuksessa (p < 0.0001).
The most significant changes from the baseline diet were seen with the high protein diet.
Suurimmat muutokset tavattiin korkeaproteiinisen dieetin aikana.
Production of propionic acid decreased by 43.3%, acetic acid by 25.0%, and butyric acid by 10.2 %.
Propionihapon tuotto sen sijaan laski 43.3%, etikkahapon 25.0 % ja voihapon 10.2 %.
It seems that having moderate protein and carbohydate levels in the diet is a virtue and more is not necessarily better.
Näyttäisi siltä että kohtuus on hyve myös dieetin proteiinien ja hiilihydraattien suhteen eikä enemmän ole välttämättä parempi.
Compared to the baseline diet, valeric acid production increased 24-fold, isobutyric acid by 79.5% and isovaleric acid by 42.4 %.
Verrattuna lähtökohtaan valeriaanahapon tuotto muuttui 24-kertaiseksi, isovoihapon tuotto lisääntyi 79.5 % ja isovaleriaanahapon 42.4 %.
Thus, changes in VFA profile may have an influence at least on the local intestinal health.
Näin ollen havaituilla muutoksilla saattaa olla vaikutusta ainakin paikallisesti suoliston terveyteen.
Microbiota inhabiting the colon fermentate carbohydrates, proteins and endogenous substrates to volatile fatty acids (VFA) and produce energy for the microbial growth.
Paksusuolen mikrobit fermentoivat hiilihydraatteja, proteiineja ja sisäsyntyisiä substraatteja haihtuviksi rasvahapoiksi ja energiaksi, jota mikrobit käyttävät aineenvaihduntaansa.
In previous studies similar changes in VFA profile have been coupled with various intestinal diseases as well as inhibition in biotin absorption.
Aiemmissa tutkimuksissa vastaavanlaiset muutokset haihtuvien rasvahappojen koostumuksessa on yhdistetty useisiin eri suolistosairauksiin sekä biotiinin imeytymisen häiriintymiseen.
The results indicate that alterations in diet had a large influence on the amount and quality of VFAs produced.
Tulosten mukaan muutokset ruoan koostumuksessa vaikuttivat suuresti haihtuvien rasvahappojen määrään ja koostumukseen.
This study set out to explain the connections between diet composition and the formation of VFAs.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selittää dieetin koostumuksen ja haihtuvien rasvahappojen välinen yhteys.
Having this greater level of understanding would lead to more robust insights into the role of intestinal microbiota in animal health, and to potential advances in the prevention and curing of related diseases.
Näin ymmärrettäisiin paremmin suolistomikrobiston merkitys eläimen terveydelle ja voitaisiin paremmin ennaltaehkäistä ja hoitaa suolistomikrobien epätasapainotiloihin liittyviä sairauksia.
The findings suggest that observing the alterations in VFA levels formed in the intestine and therefore present in feces, may provide an instrument to indirectly observe changes in the bacterial microbiota of the intestine.
Tulokset viittaavat siihen että tutkimalla haihtuvien rasvahappojen muodostumista suolistossa määrittämällä kyseisten aineiden pitoisuus ulosteissa, voidaan epäsuorasti saada tietoa mikrobiston muutoksista suolistossa.
The general hypothesis was that different food compositions cause differences in the VFA profile, and this may have systemic effect on animal health.
Yleinen tutkimushypoteesi oli, että muutokset ruoan koostumuksessa aiheuttavat muutoksia myös haihtuvien rasvahappojen pitoisuuksiin, millä saattaa olla vaikutusta eläimen yleiseen terveydentilaan.
Furthermore, this might have an influence on inflammatory response at the cellular level.
Lisäksi tämän kaltaisilla muutoksilla saattaa olla yhteys solutasolla tapahtuvaan immuunipuolustukseen.
This study provides additions to existing understanding of the relationship between diet composition and the formation of VFAs in the intestine.
Tämä tutkimus toi lisää tietoa dieetin koostumuksen ja haihtuvien rasvahappojen tuoton välisestä yhteydestä.
VFA, fecal dry matter and fecal consistency score were assessed.
Haihtuvat rasvahapot, ulosteen kuiva-aineen määrä sekä koostumus mitattiin.
Mixed-effect model analysis shows that the diets had a statistically significant (p<0.05) influence on all of the VFAs produced excluding butyric acid.
Dieeteillä oli tilastollisesti merkitsevä vaikutus kaikkien muiden paitsi voihapon tuottoon.
Thus, there is a need to find the link between the changes in VFA profiles and colonic microbiota, and bacterial diversity in feces by using molecular methods.
Näin ollen lisätutkimuksia molekulaarisia menetelmiä käyttäen tarvitaan, jotta voitaisiin löytää yhteys haihtuvien rasvahappojen pitoisuuden ja suoliston mikrobien välille.
The study was constructed in three phases of 21 days duration each.
Tutkimus suoritettiin kolmessa jaksossa, joista jokainen oli kestoltaan 21 päivää.
The median increase was from 184.28 mAU (range: 109.70 – 537.47) before inulin feeding to 232.92 mAU (range, 216.26- 304.36) after inulin feeding.
Ennen inuliinin syöttöä vapaiden rasvahappojen määrän mediaaniluku oli 184.28 mAU (vaihteluväli 109,70-537,47) ja inuliinin syötön jälkeen 232,92 mAU (vaihteluväli 216,26-304,36).
In phase 3 none of the dogs got inulin as food additive.
Kolmannessa jaksossa yksikään koirista ei saanut inuliinia.
No significant change was seen concerning the individual FFAs.
Yksittäisten tutkittujen rasvahappojen kohdalla ei havaittu merkitsevää muutosta.
The serum analysis was performed using high performance liquid chromatography (HPLC).
Seerumin vapaiden rasvahappojen analyysi tehtiin korkeapaine nestekromatografia-menetelmää käyttäen ( high performance liquid chromatography, HPLC).
Following FFA profile was determined: linoleic acid, linolenic acid, myristic acid, oleic acid, palmitic acid, palmitoleic acid, and stearic acid.
Seuraavat vapaat rasvahapot määritettiin: Linoleenihappo, linolihappo, myristiinihappo, öljyhappo, palmitiinihappo, palmitoleiinihappo sekä steariinihappo.
We were particularly interested in those fatty acids that could act as precursors of prostaglandins and leukotriens as regulators of inflammatory processes.
Kiinnostuksemme kohteena olivat etenkin sellaiset rasvahapot, jotka voivat toimia prostaglandiinien ja leukotrieenien esiasteina ja näin kontrolloida tulehdusprosessia.
Studies have shown that different types of fiber have different effects on the function and health of the animal and humans.
Erilaisilla kuiduilla on moninaisia vaikutuksia elimistön toimintaan ja terveyteen.
In phase 2, dogs 1-5 received 12g/day inulin and dog 6 at 8g/day.
Toisessa jaksossa koirat 1-5 saivat inuliinia 12g/pv ja koira 6 8g/pv.
In phase 1, inulin was fed as tablets weight adjusted at a dose of 6g/day to five dogs and 4g/day to one dog.
Ensimmäisessä jaksossa inuliinia syötettiin tabletteina ennen ruokintaa 6 g / pv viidelle koiralle ja 4g/ pv yhdelle koiralle.
Feeding inulin caused a significant increase in median total serum FFA (p <0.05).
Inuliinin syöttäminen koirille aiheutti tilastollisesti merkitsevän nousun vapaiden rasvahappojen kokonaismäärässä (p< 0,05).
The influence of inulin feeding on serum free fatty acids in healthy dogs
Inuliinin syötön vaikutus seerumin vapaiden rasvahappojen määrään terveillä koirilla
For assessment of serum fatty acids, the serum samples were collected at the end of each phase.
Koirista kerättiin seeruminäytteet jokaisen jakson lopussa.
However, for linolenic acid and palmitic acid a non-significant tendency for a relative decrease was noticed (p = 0.093 ; p= 0.076) The study showed, that inulin supplementation to food has also systemic effects in dogs probably on lipid metabolism, most likely on the hepatic re-esterification of FFA causing a non-specific increase in serum total FFA.
Tulos ei kuitenkaan ollut tilastollisesti merkitsevä (p= 0,093 ; p= 0,076) Tutkimuksessa pystyttiin osoittamaan, että inuliinin syötöllä on myös systeemisiä vaikutuksia koirilla.
Furthermore, it needs to be studied whether this non-specific increase influences the relation between pro- and anti-inflammatory mediators.
Lisäksi olisi tärkeä selvittää, vaikuttaako tämä vapaiden rasvahappojen kokonaismäärän kasvu tulehdusprosessin muihin kuten pro- ja anti-inflammatorisiin tekijöihin.
Further studies need to assess, whether this effect is connected with a decrease in serum triglycerides and cholesterol as it is reported in rats and people.
Jatkotutkimuksia tarvitaan vielä, jotta pystyttäisiin selvittämään, onko vapaiden rasvahappojen määrän kohoamisella vaikutusta seerumin triglyserideihin sekä kolesteroliin.
Six male purpose bred beagle dogs were used in this study.
Tutkimus tehtiin kuudella koekoiralla.
The aim of this study was to determine whether feeding inulin as dietary fibre would have an effect on serum free fatty acids.
Tutkimuksemme aiheena oli tutkia ravintokuidun, inuliinin, vaikutusta seerumin vapaiden rasvahappojen määrään terveillä koirilla.
The benefits of dietary fiber for gastrointestinal health and in the treatment and management of gastrointestinal disease in humans is well recognised.
Useissa tutkimuksissa on myös voitu osoittaa kuitujen edistävän terveyttä ja nopeuttavan suolistosairauksista paranemista.
Evaluation of Forest Policy Instruments : Case Finland
Metsäpolitiikan ohjauskeinojen arviointikehikko : tapauskohteena Suomi
Sustainable forestry has been the primary principle of Finnish forest policy for decades.
Suomen metsäpolitiikassa on jo pitkään toteutettu kestävän metsätalouden periaatteita.
Furthermore, the table is tested in practice by examining the following three policy instruments: 10§ of the Forest Act, public funding for tending of young stands and public forest planning.
Kehitettävää arviointikehikkoa testataan tarkastelemalla kolmea eri ohjauskeinoa, jotka ovat metsälain 10§ luonnon monimuotoisuudesta ja erityisen tärkeistä elinympäristöistä, nuoren metsän hoidon rahoitustuki sekä julkinen metsäsuunnittelu.
The co-production of material and immaterial goods in forests is not straightforward and the conflicts can prevent a consistent implementation of sustainable forestry.
Metsän aineellisten ja aineettomien hyödykkeiden tuottamiseen liittyy kuitenkin ristiriitoja, jotka vaikeuttavat yhdenmukaisen metsäpolitiikan toteuttamista.
In addition, the use of indicators that measure effectiveness should be further increased for easier evaluation of policy effectiveness.
Vaikuttavuusmittareiden käyttöä tulisi myös laajentaa edelleen, koska ne helpottavat ohjauksen arviointia.
Content analysis was used in examining the data set of policy documents.
Tutkimusmenetelmänä on sisällönanalyysi, jota käytetään politiikka-asiakirjojen tarkastelussa.
The matrix comprises the evaluation of goals, motivation, effects and effectiveness of instruments.
Tarkoituksena on luoda työkalu ohjauskeinon tavoitteiden, perustelujen sekä vaikutusten ja vaikuttavuuden arvioimiseksi.
Goals for the use of forests have multiplied and made an impact on forest legislation and policy programmes.
Tämä metsien käytölle asetettujen tavoitteiden monipuolistuminen on vaikuttanut uusimpien metsäohjelmien sekä lainsäädännön sisältöön.