natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The thesis provides a compact summary of British textile editors and interior textile industry in overall.
Opinnäyte tutustuttaa tarinan käyttöön kohdennetun tekstiilikokoelman suunnittelussa, sekä tarjoaa tiiviin esittelyn Brittiläisistä tekstiilieditoreista ja sisustustekstiilitoimialasta.
Required performance as residential interior textiles is remarkably different to interior textiles for public spaces, known as contract textiles.
Kotikäyttöön suunniteltujen ja julkisen puolen kankaiden vaatimustasoissa on suuria eroja.
An expert system for profile wire die design
Profiililankojen työkalusuunnittelun asiantuntijajärjestelmä
Transport processes and oxygen reduction kinetics in the proton exchange membrane fuel cell
Kuljetusprosessit ja hapen pelkistymisen kinetiikka polymeeripolttokennossa
The main theoretical frameworks are art historian Claire Bishop’s views on participatory art and theorist Hans-Thies Lehmann’s postdramatic theatre.
Keskeisimmät teoreettiset viitekehykset ovat taidehistorioitsija Claire Bishopin jäsentämä osallistava taide sekä teoreetikko Hans-Thies Lehmannin tunnetuksi tekemä draaman jälkeinen teatteri.
The final chapter of the thesis addresses the questions brought up earlier in the thesis with greater interpretation.
Opinnäytteen viimeisessä luvussa käsitellään tutkimuksessa esiin nousseita kysymyksiä aiempaa laajemmalla tulkinnanvapaudella.
Essential methods are artistic research, deconstruction and self-reflective thinking spoken out loud.
Oleellisimmat menetelmät ovat taiteellinen tutkimus, dekonstruktio ja itsereflektoiva puolistrukturoitu ääneen ajattelu.
The new information is put in the context of society of today focusing on questions about the importance of thinking, the relationship between technology and emancipation and finally the personal relation between the researcher and scenography.
Syntynyttä tietoa sovelletaan nyky-yhteiskunnan kontekstissa pohdittaessa taiteilijoiden ja yleisön oman ajattelun tärkeyttä, teknologian ja emansipaation suhdetta sekä taiteilija-tutkijan henkilökohtaista suhdetta skenografiaan.
Secondly, can conflicts on stage and reality as art open new starting points for the independent thinking of the audience?
Toiseksi, voiko näyttämötoiminnan kanssa ristiriitainen materiaali ja näyttämöä ympäröivän todellisuuden läsnäolo avata uusia väyliä katsojan omalle ajattelulle ja monipuolistaa tulkintahorisonttia?
And fourthly, what kind of questions about authenticity and ethics does real life as art bring forth?
Ja neljänneksi, millaisia autenttisuuteen ja eettisyyteen liittyviä kysymyksiä todellisuuden ja taiteen välinen rajankäynti sekä yleisön osallistaminen nostavat esiin?
The research explores the borderline between the reality and fiction, as well as the connections between media art and scenography, especially expanded scenography.
Tarkastelun kohteena on todellisuuden ja fiktion tasoilla leikittely sekä mediataiteen kytkennät skenografiaan ja etenkin laajennettuun skenografiaan.
Thirdly, is it possible to bring wider social conversations to the stage with media technologies?
Kolmanneksi, miten näyttämön ulkopuoliseen maailmaan kurottaminen tekee yhteiskunnallista keskustelua näkyväksi?
The artistic production of the thesis, theatre play I am Faransis W., offers a space to examine new ways for media technologies to be used as in participation and as a medium for the world to become important content of art.
Opinnäytteessä kartoitetaan taiteellisen osion, Minä, Faransis W. -teatteriesityksen, avulla mediateknologioiden mahdollistamia, entistä laaja-alaisempia osallistamisen ja todellisuuden esityksellistämisen keinoja.
The thesis connects with the tradition of artistic research.
Opinnäyte edustaa taiteellisen tutkimuksen tieteenhaaraa.
It raises questions about the relationship between real life and art: firstly, what can new practices in media technologies offer to participatory art and performance art?
Minä, Faransis W. -teos ja teosprosessi toimivat uuden tiedon tuottamisen alustana ja tilana tarkastella todellisuuden ja taiteen rajankäynnistä nousevia kysymyksiä: ensinnäkin, miten mediateknologioiden mahdollistamia osallistamisen ja todellisuuden esityksellistämisen keinoja voidaan hyödyntää esittävissä taiteissa uusin tavoin?
The results are promising, but further research is required to validate the concept in real-world communication systems.
Tulokset ovat lupaavia, mutta lisätutkimusta vaaditaan konseptin toimivuuden varmentamiseksi oikeissa mobiiliverkoissa.
The baseline performance is compared with Long short-term memory (LSTM), Multi-layer perceptron (MLP), Support vector machine (SVM), Naive Bayes (NB) and Kalman filter (KF).
Vertailtavat koneoppimisalgoritmit ovat Long short-term memory -verkko (LSTM), monikerroksinen perseptroniverkko (MLP), tukivektorikone (SVM), Naiivi Bayesin luokitin (NB) ja Kalman-suodin (KF).
The amount of mobile subscribers is growing each year and service is constantly required in increasingly difficult conditions.
Mobiiliverkkojen käyttäjämäärä kasvaa jatkuvasti ja palvelua vaaditaan yhä vaativammissa ympäristöissä.
We also provide results of the empirical time complexities of the algorithms, allowing comparison between accuracy and time complexity.
Tuloksissa tarkastelemme myös algoritmien suoritusaikoja, mikä mahdollistaa vertailun mallien tarkkuuden ja aikakompleksisuuden välillä.
ML-based predictive beam selection for high-velocity users in mMIMO systems
Koneoppimispohjainen ennakoiva keilanvalinta nopeasti liikkuville käyttäjille mMIMO-systeemeissä
As the user equipment (UE) is constantly changing its position, the base station (BS) must adapt to this movement and predict the transmission direction in advance to mitigate the loss in signal quality.
Kun käyttäjät vaihtavat sijaintiaan jatkuvasti, täytyy tukiaseman sopeutua tähän liikkeeseen ja ennakoida lähetyssuunta, jotta signaalinlaatu pysyy halutulla tasolla.
In this thesis, we study the application of machine learning algorithms for predictive beam selection.
Tässä diplomityössä tutkitaan koneoppimismenetelmien soveltamista ennakoivaan keilanvalintaan.
In the experiments, we find that the baseline algorithm performance deteriorates when UE velocity, or number of scatterers or antennas is increased.
Tuloksista nähdään, että verrokkimallin suorituskyky heikentyy, kun käyttäjien nopeutta tai peilien tai tukiaseman antennien määrää kasvatetaan.
Notably, high-speed trains are an example of an environment where the extremely high velocities cause difficulties in obtaining sufficient signal quality.
Esimerkiksi luotijunissa suuret nopeudet hankaloittavat riittävän vahvan signaalin tarjoamista.
When machine learning is used for predictive beam selection, the achieved gain averaged over velocities from 100 to 1500 km/h is around 2-35% higher compared to the baseline, depending on the number of scatterers and antennas.
Koneoppimisalgoritmeillä saavutetaan 2-35% verrokkimallia suurempi signaalinvoimakkuus, kun tarkastellaan keskiarvoistettuja tuloksia 100 ja 1500 km/h nopeuksien välillä.
We create a simulation environment where UEs move along a pre-defined path with scattering mirrors placed in random locations and measure the received signal gain in the downlink direction.
Kokeellisessa osuudessa luomme sirottavia peilejä sisältävän simuloidun ympäristön, jossa käyttäjät liikkuvat ennalta määritettyä polkua pitkin.
The baseline algorithm is defined as a persistent model, in which the BS uses the optimal beam based on the feedback from the UE from the previous time step for downlink transmission.
Koneoppimisalgoritmien suorituskykyä keilanvalinnassa verrataan malliin, jossa edellisen ajanhetken mittausten perusteella voimakkain keila valitaan käytettäväksi seuraavassa mittauspisteessä.
Beam selection is a process where the BS selects a suitable downlink beam out of a finite set of beams, which is called a grid of beams (GoB).
Keilanvalinnassa tukiasema valitsee sopivan lähetyskeilan mahdollisten keilojen joukosta.
Flight mechanics study of a long range projectile
Pitkän kantaman luodin lentomekaanisia tarkasteluita
The project was made in collaboration with VF Outdoor Global Innovation Center (VF Corp).
Tutkimuksen yhteistyökumppanina toimi VF Outdoor Global Innovation Center (VF Corporation).
These questions are studied through theoretical and practical research methods.
Tutkimuskysymyksiä tarkastellaan sekä teoreettisten että käytännöllisten tutkimusmenetelmien avulla.
The thesis shows that there is not a one objective way to design material experiences or test them because people perceive materials individually.
Opinnäyte osoittaa, ettei materiaalikokemusten suunnitteluun tai testaukseen ole olemassa yhtä objektiivista tapaa, sillä ihmiset kokevat materiaalit yksilöllisesti.
Relying totally on the quantifiable parameters or subjective evaluation will not result truthful experience realization but both methods need to be analysed together.
Luottaminen ainoastaan laskettavissa oleviin parametreihin tai subjektiiviseen arviointiin ei muodosta totuudenmukaista kuvaa kokemuksen toteutumisesta, vaan vasta näiden menetelmien arviointi yhdessä.
The study is a part of the Design Driven Value Chains in the World of Cellulose (DWoC), a multidisciplinary research project funded by Tekes.
Tämä tutkimus on tehty osana Tekesin rahoittamaa Design Driven Value Chains in the World of Cellulose (DWoC) -tutkimusprojektia.
And how can material innovation influence the experiential material design?
Kuinka materiaali-innovaatio voi vaikuttaa kokemukselliseen materiaalisuunnitteluun?
Three design professionals and a material scientist have been interviewed to understand what is innovation and how does it happen in material design and performance apparel context.
Kolmen muotoilun ammattilaisen ja yhden materiaalitutkijan haastattelut selventävät esimerkein mitä innovaatio on ja miten se tapahtuu materiaalisuunnittelussa funktionaalisten vaatteiden kontekstissa.
However, the design of material experiences can be built on several quantifiable experience-related parameters such as the physical and constructional properties of the material.
Materiaalikokemuksia voidaan suunnitella nojaamalla suunnittelu sekä kokemuspohjaisiin että mitattaviin parametreihin kuten materiaalin fyysisiin ja rakenteellisiin ominaisuuksiin.
The objective for the study was to understand how material experiences can be designed for materials still in early stages of development using emerging technology.
Tutkimuksen tavoite on ymmärtää miten materiaalikokemuksia voidaan suunnitella vielä kehitysvaiheessa olevien materiaalien ja uuden teknologian avulla.
The second case study presents a collection of experimental and functional textile samples, which have been 3D printed with cellulose derivatives on cellulosic fabrics.
Toinen esimerkki esittelee kokoelman funktionaalisia materiaalikokeiluita, jotka toteutettiin 3D-tulostamalla selluloosajohdannaisia puuvilla- ja viskoosikankaille.
To support the design of material experiences, a closer review is conducted on how material experiences of comfort and surprise are described in academic literature.
Materiaalikokemusten suunnittelu perustuu opinnäytteessä siihen, miten materiaalikokemukset kuvataan akateemisessa kirjallisuudessa erityisesti mukavuuden ja yllätyksellisyyden osalta.
The success of the design was evaluated in prototype stage through laboratory tests and wear tests.
Materiaalisuunnittelun onnistumista arvioitiin tekstiilintestausmenetelmin ja käyttötestien avulla.
The practical research part of the thesis inspects the design of material experiences through material innovation case studies.
Opinnäytteen käytännön osuus tarkastelee materiaalikokemusten suunnittelua kahden materiaali-innovaatioon keskittyvän esimerkin kautta.
The thesis examines how material design can contribute to the development of material experiences in performance apparel context.
Tässä opinnäytteessä selvitetään miten materiaalisuunnittelu voi vaikuttaa materiaalikokemusten syntyyn funktionaalisten vaatteiden kontekstissa.
Materials experience design for performance apparel
Materiaalikokemusten suunnittelu funktionaalisissa vaatteissa
Material functionality has been the key driver for the consumer/user for a long time, but now the material meanings and experiences arise into greater significance.
Nyt merkittävämpään asemaan ovat nousemassa materiaalien herättämät merkitykset ja käyttäjien kokemukset.
In the first case study an experiential knitted performance fabric for apparel is developed.
Ensimmäinen tapaustutkimus keskittyy kokemuksellisen neulotun kankaan kehittämiseen.
The theoretical research is constructed on literature review and interviews.
Kirjallisuuskatsaus ja haastattelut rakentavat opinnäytteen teoriaosan.
In both case studies material experience design is embedded into design practise through applied Material Driven Design Methodology.
Opinnäytteessä on kaksi tutkimuskysymystä: Miten materiaalikokemuksia voidaan suunnitella funktionaalisiin vaatteisiin?
Clock synchronization of computer test network
Testiverkon kellosynkronointi
Charging of Telephone Calls in Tele's Trunk Network
Puhelun veloitus Telen runkoverkossa
The magnitude of the detectable electric fields must then be more than a few millivolts per meter.
Havaittavien sähkökenttien suuruus tulee tällöin olla yli muutamia millivoltteja metriä kohden.
This thesis investigated and developed a new antennas solutions for a small satellites, especially for satellites below 10 kg, i.e. so-called nanosatellites.
Tässä työssä tutkittiin ja kehitettiin mahdollisia uusia antenniratkaisuja tuleviin piensatelliitteihin, erityisesti alle 10 kilogramman satelliitteihin, eli ns. nanosatelliitteihin.
In particular, the thesis investigates a radio measuring device that could study the Earth's ionosphere by detecting the radio signal transmitted by the EISCAT (European Incoherent Scatter Scientific Association) heater above the transmitter.
Työssä tutkittiin erityisesti radiomittalaitetta, joka pystyisi tutkimaan Maan ionosfääriä havaitsemalla EISCAT:in (European Incoherent Scatter Scientific Association) kuumentimen lähettämää radiosignaalia lähettimen yläpuolella.
The goal was to create a broadband radio spectrometer antenna and an amplifier front end so that the final radio measuring instrument could be widely used in radiowave research of different plasma environments in the Solar System.
Tavoitteena oli luoda laajakaistaisen radiospektrin antenni ja vahvistimen etupää niin, että lopullista radiomittalaitetta voitaisiin käyttää laajasti Aurinkokunnan erilaisten plasmaympäristöjen radioaaltotutkimuksessa.
Small Satellite Radio Instrument’s Antenna and Front-end Preamplifier Design for the Frequency Range 1 to 30 MHz
Piensatelliitin Radiomittalaitteen Antennin ja Etuvahvistimen Suunnittelu 1 - 30 MHz:n Taajuusalueelle
Although complex large-area antennas provide larger signals than the horizontal antenna on the satellite side, the implementation of complex opening antennas is a very demanding task.
Vaikka monimutkaiset suuren pinta-alan antennit antavat satelliitin sivulla vaakatasossa olevaa antennia suuremmat signaalit, niin monimutkaisten avautuvien antennien toteutus on kuitenkin erittäin vaativa tehtävä.
The operation of the components and antenna of the radio measuring device is studied with the help of theory and simulations.
Radiomittalaitteen komponenttien ja antennin toimintaa tutkittiin teorian ja simulaatioiden avulla.
The simulations performed in the thesis show that different antennas give different voltages at the antenna output so that the signal strength increased as the size of the antenna increased.
Työssä tehdyt simulaatiot osoittavat erilaisten antennien antavan erilaisen jännitteen antennin ulostulossa niin, että signaalin voimakkuus kasvoi antennin koon kasvaessa.
The radio spectrometer will be used to do measurements at medium- and high frequencies, 0.3 to 3 MHz and 3 to 30 MHz, which are used to investigate ionosphere's thickness and penetration rates.
Radiomittalaitteistoa käytetään havaitsemaan keski- ja korkeataajuuksilla, 0.3 - 3 MHz (MF) ja 3 - 30 MHz (HF), joilla tutkitaan mm. Maan ionosfääriä ja sen läpäisytaajuuksia.
In addition, this thesis examines the basic properties of observable waves in plasma on the basis of the theory of plasma physics and presents various plasma environments and their basic properties.
Tämän lisäksi työssä perehdyttiin kirjallisuuskatsauksena plasmafysiikan teorian pohjalta määrittämään havaittavien aaltojen perusominaisuuksiin plasmassa, sekä esitettiin erilaisia plasmaympäristöjä ja niiden perusominaisuuksia.
As the result, the thesis presents a wideband antenna and LNA combination, and it is shown that it is possible to design a wideband small-sized antenna system for medium and high frequency.
Työn tuloksena esiteltiin laajakaistainen antennin ja vahvistimen muodostama yhdistelmä, sekä osoitettiin se, että keski- ja korkeataajuiselle on mahdollista suunnitella leveäkaistainen pienikokoinen antennijärjestelmä.
The amplifier is simulated with with LTSpice software.
Vahvistin simuloitiin LTSpice-ohjelmalla.
In addition, the simulations show that the vertical-opening antenna provides a stronger signal than the horizontal antenna on the side of the satellite.
Lisäksi simulaatiot osoittivat, että pystyyn avautuva antenni antaa voimakkaamman signaalin kuin satelliitin sivulla vaakatasossa oleva antenni.
The thesis focused on Front end part which includes antenna and Low noise amplifier.
Työssä keskityttiin laitteiston etupään (front end) antenniin ja matalakohinavahvistimeen (Low Noise Amplifier).
The antenna is designed for use in the so-called CubSat-nanosatellite, with a minimum size of 1U, that is 10 x 10 x 10 cm.
Antenni suunniteltiin käytettäväksi ns. CubSat-nanosatelliitissa, jonka pienin koko, ns. 1U, on 10 cm x 10 cm x 10 cm. Antennin ja satelliitin rakenteet simuloitiin CST Studio Suite-ohjelmalla.
In general, computer vision fulfils these requirements better than other systems.
Yleisesti ottaen tietokonenäkö toteuttaa nämä vaatimukset parhaiten.
However, multiple systems can be combined together to benefit from the strengths of one, while mitigating the weaknesses of another.
On kuitenkin mahdollista yhdistää monta sisäpaikannusjärjestelmää, jotta voi samanaikaisesti hyödyntää yhden järjestelmän vahvuuksia ja lieventää toisen heikkouksia.
Indoor Positioning for Location-Based Applications
Sisäpaikannusjärjestelmät sijaintiin perustuvia sovelluksia varten
Inertial, magnetic and visual sensors may also provide aid to a localization algorithm.
Inertiaaliset, magneettiset ja visuaaliset sensorit voivat myös avustaa paikannusalgoritmia.
Interactive and scalable applications often require that the positioning system provides a high accuracy, is real-time, low-latency, provides both position and orientation, is fast and easy to install and works with existing consumer devices.
Interaktiiviset ja skaalattavat sovellukset usein vaativat, että paikannusjärjestelmä on tarkka, toimii reaaliajassa pienellä viiveellä, laskee sekä lokaation että orientaation, on helppo ja nopea asentaa ja toimii olemassa olevien kuluttajalaitteiden kanssa.
Many positioning systems utilize common higher-level techniques, such as geometric methods and fingerprinting.
Monet järjestelmät hyödyntävät yhteisiä korkean tason lähestymistapoja kuten geometrisia menetelmiä ja tunnusjälkimenetelmiä.
Traditional positioning systems, such as GPS, fail to achieve a satisfactory accuracy indoors.
Perinteiset paikannusjärjestelmät, kuten GPS, eivät saavuta riittävää paikannustarkkuutta sisätiloissa.
Examples of indoor location-based applications include games, human and drone navigation, social networking and ambient assisted living.
Esimerkkejä sisätilojen sijaintiin perustuvista sovelluksista ovat pelit, ihmisten ja robottien navigaatio, sosiaalinen verkostointi ja avustettu asuminen.
The most prominent indoor positioning systems are based on radio waves, optical wireless communication, ultrasound or computer vision.
Huomattavimmat sisäpaikannusjärjestelmät toimivat radioaaltojen, optisten aaltojen, ultraäänen tai tietokonenäön avulla.
The computer vision algorithm localizes the user in real time with an accuracy of 1-2 meters for position and 6 degrees for the facing direction.
Tietokonenäköalgoritmi paikantaa käyttäjän reaaliajassa 1-2 metrin position tarkkuudella ja 6 asteen katsesuunnan tarkkuudella.
The application is reliable, but there is room for potential improvements, such as occluding the character behind obstacles.
Tämä paikannussovellus on luotettava, mutta mahdollisille parannuksille on tilaa, kuten AR-hahmon visuaalinen piilottaminen fyysisten esteiden takana.
An indoor navigation service was implemented, in which an AR character guides the user to a point of interest.
Sisätilanavigointisovellus oli implementoitu, jossa AR-hahmo ohjaa käyttäjän oikeaan kohteeseen.
The goals of this thesis are to overview and compare modern indoor positioning systems, review examples and requirements of indoor location-based applications, and gain first-hand insight into the topic by developing and analyzing a custom AR-enhanced indoor navigation service.
Tämän työn tavoitteet ovat tutkia ja vertailla nykypäivän sisäpaikannusjärjestelmiä, tarkastella sisätilojen sijaintiin perustuvia sovelluksia ja niiden vaatimuksia, ja kehittää ja analysoida oma lisätyllä todellisuudella (AR:llä) varustettu sisänavigointisovellus ja siten tutustua sisäpaikannuksen käytäntöön.
Therefore, state of the art indoor positioning techniques are key in enabling indoor location-based applications.
Uusimpia sisäpaikannusjärjestelmiä tarvitaan sisätilojen sijaintiin perustuvien sovellusten mahdollistamiseksi.
Accuracies range from sub-centimeter to a few meters, and the systems range in their infrastructure requirements from almost none to expensive specialized equipment.
Jotkut järjestelmät vaativat vain minimaalista infrastruktuuria, ja toiset taas kallista erikoisvarustusta.
Patents in technology analysis
Patentit teknologian analysoinnissa
In addition, the resistance of stator winding is measured.
Lisäksi mitataan staattorikäämin resistanssi.
Based on models found in literature a novel model was developed in which the most essential phenomena affecting the motor losses are considered.
Kirjallisuudesta löydettyjen mallien pohjalta muodostettiin uudenlainen malli, jossa häviöiden kannalta oleellisimmat ilmiöt on otettu huomioon.
In addition to the model, a method was developed for identifying the model parameters for a standard industrially manufactured motor.
Mallin lisäksi työssä kehitettiin menetelmä, jolla mallin parametrit voidaan identifioida kokeellisesti tavalliselle teollisesti valmistetulle moottorille.
The model parameters were successfully fitted to data measured at different operating points for a 7.5 kW motor.
Mallin parametrit sovitettiin onnistuneesti 7,5 kW:n moottorilla eri toimintapisteissä saatuihin mittaustuloksiin.
A state space representation of the model was developed and the functionality of the model was tested by simulations.
Mallista muodostettiin tilaesitys ja mallin toimivuus testattiin simuloimalla.
The goal of this thesis was to develop a space vector model of an induction motor that could be used to describe the dynamics and calculate the losses of the motor with adequate accuracy in variable speed drives.
Tämän työn tavoitteena oli kehittää oikosulkumoottorin avaruusvektorimalli, jolla voidaan kuvata moottorin dynamiikka ja laskea moottorin häviöt riittävällä tarkkuudella taajuusmuuttajakäytössä.
Induction motor modeling for simulation of variable speed drives
Oikosulkumoottorin mallintaminen taajuusmuuttajakäytön simuloinnissa
Based on the simulations the model could be applied in the optimization of the flux reference and the switching frequency of the frequency converter.
Tehtyjen simulointien perusteella mallia voitaisiin soveltaa taajuusmuuttajan vuoreferenssin ja kytkentätaajuuden optimoinnissa.
In this method the motor is driven by a frequency converter with no load using several supply voltages and frequencies and with nominal load using several switching frequencies.
Menetelmässä moottoria ajetaan taajuusmuuttajalla ilman kuormaa usealla syöttöjännitteellä ja -taajuudella sekä nimellisellä kuormalla usealla kytkentätaajuudella.