natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Using the concept of national urban parks has directed the interviewed planners towards a more comprehensive thinking.
Haastatteluissa kävi ilmi, että kansallisen kaupunkipuiston konseptin käyttäminen oli ohjannut suunnittelijoita kohti kokonaisvaltaisempaa ajattelua.
National urban parks are entities of valuable natural and cultural heritage sights that defined according to the Land use and building act and whose preservation the city is committed to.
Kansallinen kaupunkipuisto on maankäyttö- ja rakennuslaissa määritelty arvokkaiden luonto- ja kulttuuriperintökohteiden kokonaisuus, jonka säilyttämiseen kaupunki on sitoutunut.
The bases of the discussion, in addition to experience from planning Karkkila urban park, are interviews that were made in ten cities that have examined the possibility to establish a national urban park.
Karkkilan kaupunkipuiston suunnittelun lisäksi pohdinnan lähtökohtana on kymmenessä kansallisen kaupunkipuiston perustamista selvittäneessä kaupungissa tehdyt haastattelut.
Built environments in the park are Högfors, Centre and a subarea called "Garden city areas" including parts of Sudetti and Kannas detached house areas.
Rakennettuja kaupunkipuiston alueita taas ovat Högfors, Keskusta ja Puutarhakaupunginosat -niminen osa-alue, joka käsittää osat Sudetin ja Kannaksen omakotitaloalueista.
Pyhäjärvi, Saavajoki, Karjaanjoki, Haukkamäki highlands, Nyhkälänharju and Toivike esker area are subareas that have been named after the most significant landscape elements.
Osa-alueista Pyhäjärvi, Saavajoki, Karjaanjoki, Haukkamäen ylänköalue, Nyhkälänharju ja Toivikkeen harjumaasto on nimetty alueen suurimpien maisemaelementtien mukaan.
The most important developing idea in the area is the "Högfors route", a walking route that is intended to make the area better known and enhance the recreational use of it. What comes to valuable nature sights, it is essential to take care that the present values are preserved.
Tärkein kehitysehdotus alueelle on Högfors-kävelyreitti, jonka tarkoituksena on parantaa alueen tunnettavuutta ja virkistyskäyttöä.
According to the criteria set by the Ministry of the environment the most valuable nature and cultural sights are recognised and combined as a whole that spans from the centre of the city to the surrounding nature areas.
Suunnitelmassa on tunnistettu ympäristöministeriön kansallisille kaupunkipuistoille asettamien kriteerien mukaisesti Karkkilan arvokkaimmat luonto- ja kulttuuriperintökohteet.
The results are analyzed quantitatively and qualitatively to demonstrate the strengths and weaknesses of the new approach.
Näitä tuloksia arvioidaan kvalitatiivisesti ja kvantitatiivisesti näyttämään uuden lähestymistavan heikkouksia ja vahvuuksia.
This work demonstrates weaknesses of this approach and proposes mutation testing as an alternative.
Tämä työ näyttää tämän lähestymistavan heikkouksia ja ehdottaa vaihtoehdoksi mutaatiotestausta.
Introductory programming courses rely heavily on using programming assignments to help teach students the basics of developing software.
Ohjelmoinnin peruskurssit ovat voimakkaasti riippuvaisia ohjelmointiharjoituksista opettaessaan oppilaille ohjelmistokehityksen perustaitoja.
There exists a need to assess these assignments automatically to reduce the strain caused by manual inspection on limited course staff resources.
Näin on syntynyt tarve arvioida näitä harjoituksia automaattisesti, jotta voitaisiin vähentää käsin tehtävän tarkastuksen taakkaa kurssihenkilökunnalta.
Mutation analysis tool Javalanche is evaluated and used on actual coursework in the university's programming courses.
Javalanche-mutaatiotestaustyökalua arvioidaan, ja sitä käytetään analysoimaan opiskelijoiden harjoitusten vastauksia korkeakoulun ohjelmoinnin kursseilta.
Learning to program includes software testing.
Ohjelmistotestaus on osa ohjelmoinnin oppimista.
Taditionally automatic assessment systems have relied on code coverage metrics to assess the test suites generated by the students.
Perinteiset automaattiset arviointijärjestelmät käyttävät koodikattavuutta opiskelijoiden testien arviointiin.
Finally, it redefines meta-designers as designers, facilitators, participants, developers and researchers embedded in social networks that define their activities, profiles and boundaries for the ontologies they design.
Lopulta se uudelleen määrittelee metasuunnittelijat suunnittelijoiksi, mahdollistajiksi, osallistujiksi, kehittäjiksi ja tutkijoiksi, jotka toimivat tiiviinä osana sosiaalisia verkostoja, jotka määrittävät heidän toimintansa ja profiilinsa sekä rajoitukset heidän suunnittelemilleen ontologioille.
Ultimately, the practice of designing a Metadata Ontology for Ontological Design through the design of bits (digital environments) and atoms (physical artifacts) with and for Open, Peer-to-Peer, Diffuse, Distributed and Decentralized Systems.
Pohjimmiltaan se on metadataontologian suunnittelua ontologista suunnittelua varten kehittelemällä bittejä (digitaalisia ympäristöjä) ja atomeja (fyysisiä esineitä) sekä avoimille, vertais- ja hajautetuille järjestelmille että niiden kanssa.
The emergence of the Maker Movement has taken place in the context of a design practice and research that is now open, peer-to-peer, diffuse, distributed, decentralized; activity-based; meta-designed; ontologically-defined and defining; locally-bounded but globally-networked and community-centered.
Maker-liike on syntynyt suunnittelukäytänteiden ja tutkimuksen kontekstissa, joka on avoin, vertaisuuteen perustuva ja hajautettu, toimintaan perustuva, metasuunniteltu, ontologisesti määritelty, paikallisesti rajattu mutta globaalisti verkottunut ja yhteisökeskeinen.
The focus evolved and changed with three main phases: from facilitating collaborative design processes with 1) guidelines for a generic design approach, process and tools, to the use of 2) design tools and workshops that encode the methodology to developing 3) a digital ontology and the related digital platform.
Työn painopiste muotoutui kolmessa päävaiheessa: yhteissuunnittelun prosessien helpottamiseksi laadittiin 1) yleistä suunnitteluperiaatetta, prosesseja ja työkaluja koskevat ohjeet, joita on tarkoitus käyttää 2) suunnittelutyökaluilla ja -työpajoissa, joissa koodataan menetelmiä 3) digitaalisen ontologian ja siihen liittyvän digitaalisen alustan kehittämiseen.
The main research question of this dissertation is: How can we support and integrate the research and practice of meta-designers in analyzing, designing and sharing open and collaborative design and making processes within open, peer-to-peer and distributed systems?
Tämän väitöstyön keskeinen tutkimuskysymys on, miten voimme tukea ja integroida metasuunnittelijoiden tutkimusta ja käytännön työtä avoimen ja yhteissuunnittelun prosessien analysoinnissa, suunnittelussa ja jakamisessa avoimissa, vertais- ja hajautetuissa järjestelmissä.
The role of the ontology is to support the practice and research with a Research through Design approach that works not just on understanding the practice but also informing it, navigating it and continuously redesigning it.
Ontologian tehtävä on tukea käytännön työtä ja tutkimusta Research through Design -periaatteen kautta, joka ei auta vain käytännön työn ymmärtämisessä, vaan myös ruokkii, ohjaa ja uudistaa sitä.
For many years the author participated and worked in the Maker Movement, with a special focus on its usage of digital platforms and digital fabrication tools for collaboratively designing and manufacturing digital and physical artifacts as Open Design projects.
Tutkija osallistui vuosien ajan maker-liikkeen toimintaan ja keskittyi siihen, miten liike käyttää digitaalisia alustoja ja digitaalisen valmistamisen työkaluja yhteissuunnitteluun ja sekä digitaalisten että fyysisten esineiden valmistamiseen avoimen suunnittelun projekteissa.
As a result, it provides insights on the practice and artifacts of the author and also a strategy and tools for applying the same exploration to other meta-designers.
Näin väitöstyö antaa käsityksen tutkijan työstä sekä strategian ja työkaluja, joilla voidaan tarkastella toisten metasuunnittelijoiden työtä samaan tapaan.
The author's main focus in practice and research as a meta-designer was in understanding how can participants in distributed systems collaboratively work together through tools and platforms for the designing and managing of collaborative processes.
Tutkijan käytännön työn ja tutkimuksen painopiste metasuunnittelijana oli ymmärtää, miten osallistujat voivat tehdä yhteistyötä hajautetuissa järjestelmissä yhteistyöhön perustuvien prosessien suunnitteluun ja hallintaan tarkoitettujen työkalujen ja alustojen avulla.
In the latter, the ontology for describing, documenting, sharing and designing collaborative design processes was developed as part of a broader conceptual framework, OpenMetaDesign, that builds the ontology on top of concepts describing design processes, and encodes it in a digital platform.
Viimeisessä vaiheessa kehitettiin ontologiaa yhteissuunnittelun prosessien kuvaamiseen, dokumentoimiseen, jakamiseen ja suunnitteluun osana laajempaa konseptuaalista viitekehystä OpenMetaDesignia, joka rakentaa ontologian kehittämisprosesseja kuvaavien konseptien päälle ja koodaa sen digitaaliselle alustalle.
Following a Research through Design framework for bridging practice and research, the dissertation redefines Meta-Design in the Maker Movement as the design of digital ontologies of design processes as design material.
Tutkimus käyttää Research through Design -kehystä yhdistämään työn ja tutkimuksen sekä uudelleen määrittelee metasuunnittelun maker-liikkeessä suunnittelumateriaalina toimivien suunnitteluprosessien digitaalisten ontologioiden suunnitteluksi.
This dissertation is an exploration of the possible role, practice and profile of meta-designers that work in facilitating distributed, open and collaborative design and making processes in the Maker Movement.
Tässä väitöstyössä tutkitaan sellaisen metasuunnittelijan mahdollista roolia, työtä ja profiilia, joka työskentelee helpottaakseen hajautettuja, avoimia ja yhteistyöhön perustuvia suunnittelu- ja toteutusprosesseja maker-liikkeessä.
The results were varying with a rough accuracy of +/- 3 dB.
Tulokset olivat vaihtelevia, mutta laskurin tarkkuudeksi saatiin karkeasti +/- 3 dB.
The base for the calculator is a formula defined in standard ISO 140-5, the apparent sound reduction index R'45.
Laskurin laskenta perustuu standardissa ISO 140-5 esitettyyn ilmaääneneristyslukumittaukseen R'45.
The accuracy is affected heavily by the accuracy of the input noise and the real amount of absorption inside the balcony.
Laskennan tarkkuuteen vaikuttaa huomattavasti laskuriin syötetyn parvekkeeseen kohdistuvan melutason paikkaansapitävyys ja parvekkeella olevan absorption määrä.
Balcony glazing's sound insulation was measured in laboratory as well as on the field.
Parvekelaseja ja lasitettua kaidetta tutkittiin mittaamalla niitä laboratoriossa sekä kentällä.
Hand rails which are installed on top of the balcony slab were found to be better than the ones installed on the fascia of the slab.
Parvekelaatan päälle asennettavien kaiteiden todettiin olevan laatan otsapintaan asennettavia kaiteita parempia.
Parameters under study in the laboratory were: handrail types, sealings inserted between the glass elements, slits in the aluminum profiles and the thickness of glass.
Laboratoriomittauksissa tutkittiin kaiderakenteen, h-listojen, profiilin tiiveyden ja lasin paksuuden vaikutusta.
Sealigns between glass elements produced similar changes in the results throughout the laboratory measurements.
H-listojen käyttö lasielementtien välissä paransi tulosta yhdenmukaisesti läpi mittausten.
Designing balcony glazing’s sound insulation based on laboratory measurements
Parvekelasien ja lasitetun kaiteen ilmaääneneristävyyden mitoittaminen tieliikennemelualueelle laboratoriomittausten perusteella
The defining parameter is overall quality of seal which is affected by the handrail type, sealings and slits.
Tulokseen vaikuttaa eniten rakenteen tiiveys, johon vaikuttaa kaiteen rakenne, h-listat ja profiilien tiiveys.
The calculator was validated through comparing calculated results to measured ones.
Laskurin toimivuutta tarkasteltiin vertaamalla sitä aiemmin parvekkeilta tehtyihin tieliikennemelumittauksiin.
This Master's Thesis studies balcony glazing's sound insulation against traffic noise.
Tässä diplomityössä tutkittiin parvekelasien ja lasisen kaiteen yhteistä ilmaääneneristävyyttä.
A way for calculating the needed glazing structure was developed based on the laboratory measurements of apparent sound reduction index Rw.
Profiilien tiivistäminen toi huomattavia parannuksia niin rakenteen yksilukuarvoon kuin terssikaistaiseen ilmaääneneristävyyteen.
Strategy B performs moderately well, but strategy C is significantly more cost-effective.
Strategia B suoriutuu kohtuullisesti, mutta strategia C on merkittävästi kustannustehokkaampi.
The four strategies to be compared are: A) preventive strategy in which every brake pad is replaced at a constant interval, B) condition based strategy in which every brake pad is replaced based on its thickness, C) predictive strategy in which brake pads that would not last until the next maintenance are replaced, and D) opportunistic strategy in which brake pads are grouped in slots such that the total cost is minimized.
Tutkittavana on neljä strategiaa: A) ennaltaehkäisevä strategia, jossa kaikki jarrupalat vaihdetaan tasavälein, B) kuntoon perustuva strategia, jossa kukin jarrupala vaihdetaan paksuutensa perusteella, C) ennustava strategia, jossa vaihdetaan seuraavaan huoltoon kestämättömät jarrupalat ja D) opportunistinen strategia, jossa jarrupalat ryhmitellään eri huoltotapahtumiin niin, että kokonaiskustannukset minimoituisivat.
Based on the results, strategy A is not suitable for the problem at hand due to high cost.
Tulosten perusteella strategia A ei sovellu tutkittavaan ongelmaan korkeiden kustannustensa takia.
On top of determining the cost of each strategy the objective is to recognize the uncertainties and risks that each strategy entails.
Kustannusten selvittämisen lisäksi tavoitteena on tarkastella epävarmuuksia ja riskejä, jotka liittyvät erilaisiin strategioihin.
Strategy D is the most complicated, yet it does not perform substantially better than strategy C. Thus, predictive strategy is recommended to be tried out in production yielding the true performance of the strategy in practice.
Strategia D on monimutkaisin, muttei merkittävästi kustannustehokkaampi kuin strategia C. Näin ollen ennustavaa strategiaa suositellaan käyttöön otettavaksi, jolloin todellinen suorituskyky saadaan testattua.
In the past, maintenance has been conducted mostly by replacing failed parts and performing preventive maintenance tasks, such as annual hauls.
Historiassa kunnossapitoa on suoritettu lähinnä vikoja korjaamalla ja ennaltaehkäisevillä huoltotoimenpiteillä kuten vuosihuolloilla.
The model is used for optimizing brake pad replacement in Pendolino trains.
Mallia sovelletaan Pendolino-junien jarrupalahuoltojen suorittamiseen.
Variation in train's brake pad wear rates does not cause a significant rise in maintenance cost.
Jarrupalojen kulumisnopeuksien eroilla junassa ei ole merkittävää vaikutusta kustannukseen.
The goal of this thesis is to build a simulation model that can be used to test the differences in maintenance strategies synthetically.
Tämän työn tavoitteena on toteuttaa simulointimalli eri huoltostrategioiden vertailuun.
The maintenance costs are based on expert evaluation excluding the material cost of a new brake pad.
Huoltojen suorittamisen kustannukset perustuvat asiantuntija-arvioihin materiaalikustannuksia lukuun ottamatta.
The input for the simulation model regarding the trend of wear can be obtained by processing the available brake pad thickness data.
Simulaatiomallin lähtötiedot jarrupalojen kulumiskäyttäytymisen osalta saadaan käsittelemällä jarrupalojen paksuutta mittaavan mittausaseman tuottamaa dataa.
For comparison, cost is calculated for the case in which all the brake pads wear out synchronously.
Vertailun vuoksi työssä lasketaan myös kustannus teoreettiselle tilanteelle, jossa kaikki junan jarrupalat kuluvat aina samaa tahtia.
Digitalization has made it possible to cost-effectively track the condition of components on a large scale by using wayside measurement systems and on-board sensors.
Digitalisaation myötä on tullut mahdolliseksi seurata komponenttien kuntoa mittalaitteiden ja sensoreiden avulla automaattisesti suurella skaalalla kohtuullisilla investoinneilla, jolloin huoltotoimenpiteet voidaan suorittaa todellisen huoltotarpeen perusteella.
Meanwhile, the fault rate decreases since condition monitoring enables the maintainer to detect failing components precociously.
Kulut pienenevät, kun komponenttien käyttöikä pitenee, ja samanaikaisesti vikojen määrä pienenee, kun hajoamassa olevat komponentit havaitaan ennalta.
Simulation Approach to Rolling Stock Brake Pad Replacement Strategy Optimization
Raidekaluston jarrupalojen vaihtostrategian optimointi simuloinnin avulla
However, maintenance is essential for both maintaining operating condition and ensuring safe operation of the vehicle.
Kunnossapito muodostaa merkittävän osan raidekaluston elinkaaren aikaisista kokonaiskustannuksista, mutta toimintakyvyn säilyttämiseksi ja turvallisuuden takaamiseksi kunnossapitoa on välttämätöntä suorittaa.
Hierarchical Model of a Bridge
Hierarkkinen siltamalli
The presented applications are relevant both from the specific application area’s point of view, as well as from a wider risk management perspective.
Esitetyt sovellukset ovat relevantteja paitsi kunkin sovellusalueen näkökulmasta, myös laajemmin riskienhallinnan perspektiivistä.
This Thesis considers Extreme Value Theory (EVT) and its statistical applications.
Tämä tutkimus käsittelee ääriarvoteoriaa (extreme value theory, EVT) ja sen tilastollisia sovelluksia.
In fact, one unifying theme in all the applications is their relevance to a (life, nonlife, and/or re-) insurance company’s management of insurance and financial risks.
Yhtenä yhdistävänä tekijänä kaikissa sovelluksissa onkin niiden relevanssi (henki-, vahinko- ja/tai jälleen-) vakuutusyhtiön vakuutus- ja finanssiriskien hallinnan kannalta.
Measuring Catastrophe Risk and Financial Risk using Extreme Value Theory
Katastrofi- ja finanssiriskin mittaamisesta ääriarvoteoriaa soveltaen
This study does not contain new methodological contributions; instead, the focus is on applications.
Tämä tutkimus ei sisällä uusia menetelmäkehitykseen liittyviä kontribuutioita, vaan esityksen painotus on sovelluksissa.
The third application is concerned with realistic modelling of market risk and estimation of conditional risk measures (Value-at-Risk, Expected Shortfall).
Kolmas sovellus koskee markkinariskin realistista mallinnusta ja ehdollisten riskimittojen (Value-at-Risk, Expected Shortfall) estimointia.
The risk level implied by the "arena risk" scenario of QIS 5 is higher still.
QIS5:n "areenariskiskenaarion" riskitaso on vielä edellistäkin suurempi.
To the author's knowledge, sea-level maxima of the Baltic Sea have not been previously modeled using non-homogenous Poisson point processes and explanatory meteorological variables (in this case, the North Atlantic Oscillation or NAO-index).
Kirjoittajan tietämän mukaan Itämeren vedenkorkeuden maksimeja ei ole aiemmin mallinnettu tutkimuksen luvun 2 tapaan epähomogeenisia pisteprosesseja ja meteorologisia selittäviä muuttujia (tässä tapauksessa NAO-indeksiä) käyttäen.
According to our catastrophe death model, the risk level implied by the mass accident scenario of LTGA seems to be significantly higher than the target 1-year 99.5 % Value-at-Risk (VaR) specified by Solvency II - at least for Finland.
Erityisesti havaitaan, että tässä tutkimuksessa esitetyn katastrofikuolemamallin perusteella LTGAvaikuttavuusarvion joukko-onnettomuusskenaarion riskitaso vaikuttaa selvästi Solvenssi II:ssa tavoitteena olevaa 1-vuoden 99.5 % Value-at-Risk (VaR) - mittaa korkeammalta - ainakin Suomen kohdalla.
Its aim is twofold: first, to give an introduction to statistical methods based on EVT; and second, to apply these methods to real-world modelling challenges.
Työssä luodaan ensinnäkin katsaus ääriarvoteoriaan perustuviin tilastollisiin menetelmiin, ja toiseksi sovelletaan näitä menetelmiä reaalimaailman mallinnushaasteisiin.
The statistical models for sealevels are used to provide estimates about the minimum required construction height at the coast of Helsinki, defined as the sea-level height that is exceeded on average once in the next 200 years.
Malleja käytetään arvioimaan Helsingin rannikolla edellytettyä pienintä sallittua rakennuskorkeutta, joka määritellään sellaiseksi vedenkorkeuden arvoksi, joka ylitetään keskimäärin kerran seuraavan 200 vuoden aikana.
We discuss risk measurement based on the estimated models, and compare the results from the accidental death model and equity risk model to the corresponding specifications used in the Quantitative Impact Study 5 (QIS 5) and Long Term Guarantees Assessment (LTGA) of the European Commission’s Solvency II insurance directive.
Tutkimuksessa käsitellään riskin mittaamista estimoituihin malleihin perustuen, ja verrataan tuloksia onnettomuuskuolemamallista sekä osakeriskimallista vastavaaviin, Euroopan komission Solvenssi II –vakuutusdirektiivin viidennessä vaikuttavuusarvioinnissa (QIS 5) ja LTGA-arviointipaketissa käytettyihin spesifikaatioihin näille riskeille.
The three applications considered in this Thesis are as follows.
Työssä tarkastellaan kolmea sovellusta.
The second application is to catastrophe modelling by using EVT to model the probability distribution of death counts caused by accidents or catastrophes in the Finnish population.
Toisessa sovelluksessa käsitellään katastrofiriskin mallinnusta, ja käytetään ääriarvoteoriaa Suomen väestöä kohdanneiden onnettomuus- tai katastrofikuolemien lukumäärien todennäköisyysjakauman estimointiin.
The sea-level modelling exercise is also used as a unified framework to illustrate the statistical methods of EVT considered in the thesis.
Vedenkorkeusmaksimien mallinnusta käytetään myös havainnollistamaan työssä käsiteltyjä tilastollisia EVT-menetelmiä yhtenäisessä viitekehyksessä.
The models for extreme sea-level values of Baltic Sea clearly indicate that there has been an increasing trend in the sealevel maxima since 1904, even after accounting for the changes in the mean sea-level.
Äärimmäisille Itämeren vedenkorkeuden arvoille rakennetut mallit viittaavat vahvasti kasvavaan trendiin merenpinnan korkeuden maksimiarvoissa, myös merenpinnan keskimääräisen tason muutoksien huomioimisen jälkeen.
First, we examine the modelling of sea-level maxima using data provided by the Finnish Meteorological Institute, consisting of daily maximum sea-levels between 1904-2011 recorded at the coast of Helsinki.
Ensimmäinen näistä käsittelee meren pinnankorkeuden maksimiarvojen mallintamista hyödyntäen Ilmatieteen laitokselta saatua, aikavälin 1904-2011 kattavaa päiväkohtaista mittausdataa vedenkorkeuksista Helsingin edustalla.
The application of EVT to the modelling of Finnish catastrophic accidental deaths is also new, whereas the market risk application is based on existing literature.
Onnettomuuskuolemamäärien mallintaminen ääriarvoteoriaa käyttäen eli luvun 3 sovellus on myös uusi.
The contribution of this thesis is twofold.
Diplomityön kontribuutio on kaksijakoinen.
The empirical part consists of five deep interviews.
Diplomityön empiiria koostuu viidestä syvähaastattelusta.
Improvisation in the internationalization context is a theoretically interesting concept, since when companies internationalize they are likely to face situations where routine responses are not applicable.
Improvisointi on kansainvälistymisyhteydessä teoreettisesti mielenkiintoinen käsite, koska kun yritykset kansainvälistyvät on todennäköistä, että ne joutuvat tilanteisiin, joissa rutiinitoimenpiteet eivät ole käyttökelpoisia.
Interestingly, Oviatt and McDougal do not mention experiental learning in their framework.
Oviatt ja McDougal eivät tosin maininneet kokemusperäistä oppimista mallissaan.