natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This required them also to negotiate the diversity in Islam which was done by distinguishing between culture and religion and focusing on commonalities.
Opettajat neuvottelivat myös islamin moninaisuutta tekemällä selvän käsitteellisen eron kulttuurin ja uskonnon välillä sekä keskittymällä siihen, mikä on yhteistä.
Students negotiations on diversity and tolerance brought out distinct challenges in dealing with interreligious, intrareligious and cultural differences.
Oppilaiden tavat käsitellä erilaisuutta ja suvaitsevaisuutta paljastivat, että uskontojen välisen erilaisuuden, uskontojen sisäisen erilaisuuden ja kulttuurisen erilaisuuden kohtaamiseen liittyvät haasteet ovat erilaisia.
The conclusion, however, was that through offering a space for these kinds of negotiations of teachers and students, Islamic education contributed to the emergence of Finnish Islam and the organisation of a peaceful, multicultural society.
Voidaankin todeta, että tarjoamalla tilan tällaisille neuvotteluille islamin opetus voi osaltaan edistää suomalaisen islamin sekä rauhallisen, oikeudenmukaisen monikulttuurisen yhteiskunnan kehitystä.
2) How is the students willingness to deal with difference developed in the classroom?
2)Miten oppilaiden valmiutta kohdata erilaisuutta tuetaan islamin uskonnonopetuksessa?
Furthermore, students different understandings of tolerance in the Islamic and liberal frameworks caused confusion.
Oppilaat myös tasapainottelivat liberaalista ja islamilaisesta viitekehyksestä tulevien erilaisten suvaitsevaisuuskäsitysten välillä, mikä monimutkaisti heidän erilaisuuden kohtaamiseen liittyviä neuvotteluitaan.
4) How do teachers mediate contested meanings and practices of Islam as well as values and ideals of liberal democracies as these are negotiated through the Finnish curriculum for religious education?
4)Miten opettajat neuvottelevat suomalaiseen uskonnon opetussuunnitelmaan kytkeytyneitä jännitteitä, jotka liittyvät yhtäältä islamin moninaisuuteen ja toisaalta islamilaisten sekä liberaalien demokraattisten arvojen ja ideaalien välisiin suhteisiin?
The educational tradition is no longer enough.
Vanha kasvatusperinne ei enää riitä.
Freedom and responsibility are the cornerstones of modern ethics and morality.
Vapaus ja vastuullisuus ovat jälkimodernin ajan moraalin ja etiikan kulmakivet.
As the level of pre-understanding, Kohlberg´s cognitive-structural theory of moral development is applied.
Esiymmärtämisen tasona on Lawrence Kohlbergin kognitiivis-strukturaalinen moraalikehitysteoria.
This should be taken into account more directly than previously in the Finnish educational context and specially in its official documents.
Tämä tulisi huomioida nykyistä paremmin kasvatusjärjestelmässämme ja etenkin formaalia kasvatusta määrittävissä asiakirjoissa.
The aim of dialogical education is the good life and ideals of becoming oneself.
Kasvun ja dialogisen kasvatuksen päämääränä on hyvä elämä ja itseksi tuleminen.
In this research the concepts of human being, personality, value and education have been applied in accordance with existential and phenomenological philosophy.
Tutkimuksen ihmiskäsitys, persoona, arvot ja kasvatus -käsite määrittyvät eksistentialistisen ja fenomenologisen filosofian kautta.
At the micro level, interaction between growth and education takes place between children, parents, friends, homes and schools.
Vuorovaikutustapahtuma on ensin mikrotasolla huoltajan, kodin, päivähoidon, koulun, harrastusten ja kavereiden välistä.
During interaction between growth and education the child´s capacity for empathy, feelings, self-control and thinking will become integral parts of their moral action.
Persoonan kasvun ja kasvatuksen vuorovaikutustilanteissa tunteet, empatia, sosiaalinen kompetenssi,itsen hallinta ja tuntemus sekä kognitiivinen ajattelu kehittyvät osaksi moraalista toimintaa ja eettistä kasvua.
In supporting holistic personal growth, and with the help of value-competence and virtue ethics, individual ethical growth can be developed.
Persoonan kokonaisvaltaista kasvua tukien, arvo-osaamisen ja hyve -teorioiden avulla voidaan tukea persoonan eettistä kasvua.
It is influenced by concrete situational and ideological factors.
Subjektiivinen maailmakuva kehittyy kokemisen kokonaisuutena ja merkityksinä, johon vaikuttavat situaation konkreettiset ja ideologiset tekijät.
Keywords: dialogical education, ecological socialization theory, ethical education, ethics, existential and phenomenological concept of human being, hermeneutic analysis, moral development, morality, person, systemic- holistic model, values.
Avainsanat: arvot, dialoginen kasvatus, eettinen kasvatus, ekologinen sosialisaatioteoria, eksistentiaalisfenomenologinen
The hermeneutic frame of reference is a systematic-holistic model based on Lauri Rauhala s view of the human being and the situational regulation system.
Hermeneuttiseksi tulkintakehykseksi perustellaan systeemisholistinen malli, joka perustuu Lauri Rauhalan eksistentiaalis-fenomenologiseen ihmiskäsitykseen ja situationaaliseen säätöpiiriin sekä kasvatusjärjestelmän osalta Urie Bronfenbrennerin ekologiseen sosialisaatioteoriaa.
This doctoral thesis focuses on the interpretation of children s ethical growth and education in the Finnish education system through the lens of a specific philosophical approach.
Tiivistelmä Tässä kasvatusfilosofisessa tutkimuksessa tulkitaan persoonan eettistä kasvua ja kasvatusta jälkimodernissa ajassa suomalaisessa kasvatusjärjestelmässä.
This is contrary to the previous belief, according to which ethical awareness would emerge as late as at the age of six.
Tutkimuksen tulkinnan tuloksena todetaan, että toisin kuin Kohlbergin teoriassa esitetään, persoonan eettinen kasvu alkaa heti syntymästä, eikä vasta 4-6 -vuotiaana.
It also means that actions transpire at the meso-, exo- and macro levels as well.
Jälkimodernissa ajassa se laajenee meso-, ekso- ja makrotasolle etenkin viestintävälineiden ja internetin avulla.
Personality development is by nature open, dynamic and holistic.
Persoonan kasvu ja kehitys on holistinen kokonaisuus, johon kuuluvat kehollisuus, tajunnallisuus ja situationaalisuus.
The concepts of good, value mastering and the ethics of virtue are the guiding principles of value and ethical education.The research problem is as follows: what kind of knowledge will emerge as being applicable to ethical education in a postmodern Finnish education system?
Tutkimuksen ongelmana on: Mitä tietoa syntyy hermeneuttisen tulkinnan avulla persoonan eettiseen kasvuun ja kasvatukseen sovellettavaksi jälkimodernissa ajassa suomalaisessa kasvatusjärjestelmässä?
Cognition and the appreciation of values are but one way of looking at ethical growth and moral action.
Hyvän -käsite ja hyve -teoriat sekä uusaristotelinen ajattelu määrittävät arvoja eettistä kasvatusta.
This way children create different meanings when building their own world view.
Perheen arkeen vaikuttavat perhepoliittiset päätökset.
In addition, professional educators are affected by laws and other official documents.
Suomalaista kasvatusjärjestelmää ohjaavat keskeiset lait ja asiakirjat määrittävät arvoilla ja tavoitteilla formaalia kasvatustapahtumaa päiväkodeissa ja kouluissa.
In the postmodern age, children´s growth and living experiences are strongly affected by media, which creates universal feelings, knowledge and values.
Paikallisuudesta edetään globaalisiin tieto-, arvo- ja merkitystasoihin, jotka ovat samalla osa lapsen mikrotason vuorovaikutusta.
Clinical characteristics of cow's milk allergy with gastrointestinal symptoms
Suolisto-oireisen lehmänmaitoallergian kliininen kuva
Placebo symptoms occur frequently, the most typical being excessive crying and regurgitation.
Lumeoireista tavallisimmat olivat itkuisuus ja pulauttelu.
Cow s milk free diet in study infants lead to low levels of CMP specific antibodies raising concern over the safety of prolonged exclusion diets.
Tutkimus totesi lehmänmaitovapaan ruokavalion johtavan yleisesti mataliin lehmänmaito-vasta-ainetasoihin.
Feeding-related symptoms and problems occurred frequently.
Lehmänmaidon proteiinin aiheuttamista oireista tavallisin oli löysävatsaisuus.
The aim of this study is to provide a detailed clinical picture of GI-CMPA and to examine various clinical, and until recently, mainly research-based laboratory tests in order to investigate new diagnostic approaches to GI-CMPA.
Tutkimuksessa tarkasteltiin lehmänmaitoallergian alatyyppiä, jossa oireet ovat vain vatsaperäisiä, ja joka on siksi vaikeasti todennettavissa.
Conclusions: Gastrointestinal symptoms suspected of cow s milk allergy are seldom confirmed when using the DBPCFC.
Vatsaoreisissa, todentamattomissa maitoallergiaepäilyissä suositellaan myös usein lehmänmaitovapaata ruokavaliota.
Results: This study prospectively recruited 57 patients with GI symptoms suspected of CMPA to undergo a DBPCFC for cow s milk.
Kaikkien tutkimuksessa kaksoissokko-altistukseen osallistuneiden potilaiden vatsaoireiden aiheuttajiksi oli epäilty vahvasti lehmänmaitoa.
Based on the questionnaires on child behavioural characteristics, children with GI symptoms suspected of CMPA were often perceived by their mothers as being demanding and difficult, regardless of the CMPA diagnosis.
Lehmänmaitoallergikoiksi epäilyillä pikkulapsilla, joilla ei todettu lainkaan oireita, tai joilla oli vain lumeoireita, havaittiin hiukan poikkeava vuorovaikutusprofiili äidin kanssa.
There may be CMP independent low-grade gut mucosal inflammation present in patients with positive provocation tests.
Tiettyjen matalien vasta-ainetasojen on todettu lisäävän allergisoitumisriskiä pikkulapsilla.
The occurrence of CMPA in Finland is 2%, and GI symptoms are reported in 20-25%.
Lehmänmaidon altistusjakso sai aikaan aiemmat oireet kuitenkin vain noin kolmanneksella potilaista (32%).
The proportion of positive DBPCFCs was only 32% (18/57), and the only symptom associated with the diagnosis of CMPA was loose stools.
Lähes yhtä monta potilasta (31%) sai vanhempien arvion mukaan merkittäviä oireita lume-altistuksen aikana.
Therefore, this study aims to characterise mother child interactions and other associated psychological factors in patients suspected of GI-CMPA.
Lisäksi tutkimus tarkasteli psyykkisen kuormituksen merkitystä lehmänmaitoallergiassa ja sitä koskevissa epäilyissä.
Faecal calprotectin was slightly higher among the challenge-positive patients both while on a cow s milk-free diet and after CMP provocation.
Lehmänmaidolle reagoineilla lapsilla oli lehmänmaitovapaan ruokavalion aikana viitteitä lievästä suolen limakalvon tulehduksesta, eikä maitoaltistus muuttanut asiaa.
Background: Cow s milk protein allergy (CMPA) is often suspected in infants and young children with non-specific gastrointestinal symptoms.
Maitoallergia luultua harvemmin pikkulasten vatsaoireiden aiheuttajana Lehmänmaidon epäillään usein aiheuttavan vatsaoireita pikkulapsille.
The CM protein-specific blood IgG, IgG4 and IgA levels were found to be significantly low among both CMPA-positive and CMPA-negative patients while on a CMP-free diet compared to those of the control patients (without allergic or atopic diseases) who consumed cow s milk normally.
Vatsaoireinen alatyyppi voidaan todentaa vain maitoaltistusta käyttäen, koska vatsaoireisilla lehmänmaitoallergikoilla ei ole yleensä IgE-vasta-aineita lehmänmaidolle, ja ihopistokokeista ei ole hyötyä.
None of the patients suspected of GI-CMPA had detectable CMP-specific IgE.
Yhdelläkään tutkimuspotilaista ei todettu lehmänmaidon IgE-vasta-aineita.
Taken together, these findings suggest that the dyadic psychological attributes may augment the infant s symptoms or the reporting of them and may even cause feeding-related problems resulting in food refusal and feeding-related symptoms leading to suspicion of CMPA.
Tästä voi päätellä, että lehmänmaidolle reagoineista lapsista osalla on suolen limakalvo muutenkin lievästi tulehtunut, eikä kyse olisi välttämättä pelkästään lehmänmaitoallergiasta.
Little is known about the psychosocial maladjustments in patients and families suffering from GI-CMPA.
Epäselvät kipuitkut aiheuttavat pikkulasten perheille merkittävää huolta.
However, the protocols reported in the literature are often not feasible in clinical practice.
Psyykkisen kuormituksen merkitystä ei ole aikaisemmin tutkittu lehmänmaitoallergiaan liittyen.
Vomiting or regurgitation occurred in similar frequencies among the CMPA-negative and CMPA-positive patients.
Useimmiten lehmänmaitoallergia todetaan iho-oireiden perusteella, jotka syntyvät allergia-vasta-aineiden (IgE) kautta.
This study consists of five sub-studies with four different study populations.
Väitöskirjatyö koostui viidestä osatyöstä.
Angiopoietin-like protein 6 (Angptl6) and adipocyte fatty acid-binding protein 4 (FABP4) seem to be insulin-sensitivity regulators and they could serve as insulin sensitivity biomarkers before and during complicated pregnancy.
Angiopoietiinin kaltainen proteiini 6 (Angptl6) ja rasvasolujen rasvahappojen sitojaproteiini 4 (FABP4) ovat uusia insuliiniherkkyyteen vaikuttavia proteiineja, jotka voivat toimia insuliiniherkkyyden biomarkkereina ennen komplisoitunutta raskautta tai sen aikana.
In the first and second prospective observational studies there were 72 relatively overweight (BMI more or as much as 24 kg/m2) nulliparous women.
Ensimmäisessä prospektiivisessa seurantatutkimuk-sessa oli 72 suhteellisen ylipainoista (BMI enemmän tai yhtä paljon kuin 24 kg/m2) ensisynnyttäjää, joilla oli lisääntynyt riski sairastua raskauden indusoimaan verenpainehäiriöön.
In the fifth study, 37 women with a history of pre-eclamptic or with prior normotensive first pregnancies were studied 23 24 years after delivery.
Viidennessä tapaus-verrokki -tutkimuksessa oli 37 premenopausaalista naista, jotka tutkittiin 23 - 24 vuotta joko pre-eklamptisen tai normotensiivisen ensimmäisen raskauden jälkeen.
It is suggested that two regulators of insulin sensitivity, Angptl6 and FABP4, may have potential roles in the development of PIH.
Se tukee myös käsitystä, että insuliiniherkkyyden säätelijöillä, Angptl6:lla ja FABP4:llä, voisi olla merkitystä raskauden aikaisen verenpainetaudin kehittymisessä.
In the fourth study diurnal blood glucose profiles were assessed in 178 women with gestational diabetes mellitus (GDM).
Neljännessä osatyössä tutkittiin verenpainehäiriön vaikutusta 178 raskausdiabeetikon verensokerin vuorokausikäyrään.
The present work supports the presence of sympathetic over-activity in hypertensive pregnancy.
Nyt tehty tutkimus tukee käsitystä, että raskauden indusoimassa verenpainetaudissa sympaattinen hermosto on yliaktivoitunut.
In pre-eclampsia plasma noradrenaline levels were elevated (III).
Plasman noradrenaliini-tasot olivat koholla pre-eklamptisessa raskaudessa merkkinä sympaattisen hermoston yliaktiivisuudesta.
At 24 weeks of gestation, serum FABP4 concentrations and SBP after 10 minutes standing in an orthostatic test were associated with the subsequent development of PIH (I).
24. raskausviikolla seerumin FABP4-tasot ja systolinen verenpaine ortostaattisessa kokeessa assosioituivat myöhempään raskauden aikaiseen verenpainehäiriöön.
Relatively overweight women who subsequently developed PIH had no evidence of insulin resistance, hyperandrogenism or inflammation at 24 or 32 weeks of gestation compared with those who remained normotensive (I).
Suhteellisen ylipainoisilla raskauden aikaiseen verenpainehäiriöön sairastuneilla naisilla ei ole merkkejä alentuneesta insuliiniherkkyydestä, veren korkeista androgeeni-tasoista tai inflammaatiosta 24. tai 32. raskausviikoilla.
Serum Angptl6 levels in the second trimester of pregnancy were higher in women who subsequently developed PIH (II).
Seerumin Angptl6-tasot olivat koholla jo toisella raskauskolmanneksella naisilla, joiden verenpaine kohosi raskauden kuluessa.
Insulin sensitivity was assessed via the Matsuda whole-body ISI and serum concentrations of androgens were assessed.
Heidän androgeeni-pitoisuutensa analysoitiin, insuliiniherkkyytensä mitattiin ja tutkittiin metabolisen ja polykystisten munasarjojen oireyhtymän esiintyvyys.
The rise in noradrenaline levels could already be seen at 32 weeks of gestation in women with subsequent PIH, at least in relatively overweight women (I).
Sympaattisen hermoston yliaktiivisuudesta oli merkkejä jo 32. raskausviikolla, ainakin suhteellisen ylipainoisilla naisilla, joille kehittyi raskauden indusoima verenpainetauti.
At climacteric age, women with prior pre-eclampsia did not present with an increased incidence of metabolic syndrome, altered insulin resistance or hyperandrogenism (V).
Ennen vaihdevuosia pre-eklampsian sairastaneilla naisilla ei esiintynyt enemmän metabolista oireyhtymää, merkkejä lisääntyneestä insuliiniresistenssistä tai korkeista androgeenitasoista verrattuna naisiin, joiden verenpaine pysyi normaalina ensimmäisessä raskaudessa.
New-onset hypertension, pregnancy-induced hypertension (PIH) with (pre-eclampsia) or without proteinuria develops in previously normotensive women.
Raskaus voi indusoida aiemmin terveellä naisella verenpaineen nousun, johon liittyy virtsan valkuaista (pre-eklampsia) tai verenpaineen nousun ilman virtsaan erittyvää valkuaista.
Hypertension is a common medical problem encountered during pregnancy.
Koholla oleva verenpaine on yleinen raskautta komplisoiva tila.
Metabolic and Hormonal Factors Related to Hypertensive Pregnancy : Special Attention to Insulin Resistance, Sympathetic Over-activity, and Hyperandrogenism
Raskauden indusoiman verenpainetaudin taustalla on havaittu olevan metabolisia tekijöitä, kuten lisääntynyt insuliiniresistenssi (IR), ja merkkejä sympaattisen hermoston yliaktiivisuudesta.
In the third study blood pressure was measured in different body positions and sympathetic activity was assessed by way of noradrenaline and adrenaline levels for 36 women.
Kolmannessa osatyössä tutkittiin 36 naisella asennonmuutoksen vaikutusta sympaattisen hermoston aktiivisuuteen pre-eklamptisessa raskaudessa.
In the study we assessed at 24 and/or 32 weeks of gestation predictive parameters associated with subsequent pre-eclampsia.
Toisessa osatyössä määritettiin 47 naisen alaryhmässä seerumin Angptl6-tasot 24. ja 32. raskausviikoilla.
In diurnal glucose profiles there was a greater increase in blood glucose from 4 am to 8 am in women with GDM and chronic hypertension compared with women who remained normotensive (IV).
Kroonista verenpainetautia sairastavilla raskausdiabeetikoilla verensokerit kohosivat aamuyön tunteina, kun taas normotensiivisilla raskausdiabeetikoilla ne näyttivät laskevan.
In patient groups with excess mortality, neither the follow-up time nor the life expectancy of the general population can be regarded as optimal indicators for the duration of the benefit of care.
Tautiryhmissä, joissa havaitaan ylikuolleisuutta, seuranta-aika ja väestön elinajanodote eivät ole optimaalisia hoidon hyödyn keston lukemia.
QALY is not a universal measure, but is dependent on the HRQoL instrument used and on how the factors to be taken into account in the calculation of QALYs are chosen and defined.
Tämän tutkimuksen johtopäätöksenä voidaan todeta, että QALY ei ole universaali mittayksikkö, vaan riippuvainen käytetystä elämänlaatumittarista ja siitä, miten laskennassa huomioon otettavat osatekijät on määritelty ja valittu.
Furthermore, factors external to the interventions under evaluation, such as the patient s psychological experiences during treatment, may have an effect on the follow-up HRQoL.
Lisäksi arvioitavien hoitomuotojen ulkopuoliset tekijät, kuten potilaan hoidonaikaiset kokemukset, saattavat vaikuttaa koettuun elämänlaadun muutoksen.
The calculation of QALYs requires knowledge of the change in health-related quality of life (HRQoL) and assumptions concerning when the benefit of care materialises and how long the benefit lasts.
QALYjen laskemiseen tarvitaan tieto terveyteen liittyvästä elämänlaadusta, siihen hoidon tuottamasta muutoksesta sekä oletus toipumisen kulusta ja hoidon tuottaman hyödyn kestosta.
By contrast, in cardiac surgery patients, the life expectancy was similar to or even better than that of the general population.
Sydänkirurgisilla potilailla elinajanodote vastasi väestön elinajanodotetta, tai oli jopa sitä pidempi.
The greatest difference in the number of QALYs gained was caused by the negative HRQoL scores observed with the EQ-5D enabling the accrual of more than 1 QALY per year.
Suurimman eron saavutettujen QALYjen määrässä aiheuttivat EQ-5D:n negatiiviset elämänlaatulukemat, jotka mahdollistavat enemmän kuin yhden laatupainotetun elinvuoden kertymisen vuoden aikana.
Patients having been treated in an intensive care unit showed long-lasting excess mortality and, as a consequence, a reduced life expectancy.
Tehohoitopotilailla todettiin väestöön verrattuna pitkäaikainen ylikuolleisuus ja sen seurauksena alentunut elinajanodote.
The assumptions concerning the progression of recovery and the baseline HRQoL score had an effect on the number of QALYs gained both within and between instruments and, consequently, on the cost per QALY ratio.
Oletukset toipumisen kulusta ja lähtötilanteen arvioinnissa käytetty elämänlaatulukema vaikuttivat merkittävästi saavutettujen QALYjen määrään niin mittarien sisäisessä kuin niiden välisessäkin vertailussa.
The first population comprises patients having been treated in an intensive care or high-dependency unit (n = 3600), and whose HRQoL was assessed using the EQ-5D and 15D HRQoL instruments 6 and 12 months after treatment.
Terveyteen liittyvää elämänlaatua mitattiin EQ-5D:llä ja 15D:llä teho- ja valvontaosastoilla hoidetuilta potilailta (n=3600) kuusi ja 12 kuukautta hoidon jälkeen, ja sydänkirurgian teho-osastolla hoidetuilta potilailta (n=980) 15D:llä hoitojonoon asettamisen yhteydessä ja kuusi kuukautta hoidon jälkeen.
The gold standard for QALY calculations has not yet been defined and, as a consequence, the HRQoL instruments and calculation methods used vary from study to study.
QALYjen laskemiselle ei toistaiseksi ole kultaista standardia, minkä seurauksena käytetyt elämänlaatumittarit ja laskentatavat vaihtelevat.
In cost-utility analyses, the benefit of care is measured in quality-adjusted life years (QALYs) gained.
Yleisesti hyväksytty tapa arvioida hoidolla saavutetut hyödyt on laskea saavutetut laatupainotetut lisäelinvuodet (QALY).
The 15D was able to distinguish between a greater number of health states than the EQ-5D, thus showing a better discriminatory power.
15D pystyi tunnistamaan useampia elämänlaadun tiloja kuin EQ-5D, joten sen erottelukyky oli parempi.
Given that these results are novel, future studies should be directed to patient experiences during treatment.
Koska tulokset ovat uusia, tulee tutkimusta suunnata potilaan hoidon aikaisiin kokemuksiin, ja pyrkiä tunnistamaan terveyteen liittyvää elämänlaatua heikentäviä tekijöitä, jotta niihin voitaisiin puuttua.
The aim of the current study was to clarify how much the differences in the components used for the calculation of QALYs are reflected in the end result, i.e., the number of QALYs gained in the critical care setting.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää elämänlaatumittarin ja erilaisten laskentaoletusten vaikutus saavutettujen QALYjen määrään, ja siten arvioon hoidon vaikuttavuudesta.
The 15D was more sensitive to detecting a change than the EQ-5D.
15D oli herkempi havaitsemaan muutosta elämänlaadussa kuin EQ-5D, joten sen erottelukyky ja muutosvaste olivat paremmat.
The two instruments classified patients according to the change in HRQoL (improved, remained stable, deteriorated) in a similar manner only in approximately half of the cases.
Elämänlaadun muutoksen mittarit luokittelivat yhtenevästi noin puolessa tapauksista.
The 15D produced higher mean HRQoL scores than the EQ-5D.
15D tuotti keskimääräisesti korkeampia elämänlaadun lukemia kuin EQ-5D, mutta sillä ei ollut samanlaista kattoefektiä.
The ranking of different interventions in terms of their effectiveness calls for standardisation in the calculation of QALYs and more information on the effect of patient experiences during treatment on the follow-up HRQoL
Eri hoitomuotojen asettaminen paremmuusjärjestykseen vaikuttavuuden suhteen edellyttää laatupainotettujen elinvuosien laskennan standardointia.