natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Using the method, we observed for the first time abnormal beating phenotypes in two long QT associated mutations in single cardiomyocytes.
Tätä menetelmää käyttäen havaitsimme ensimmäisinä kahdesta eri LQT1-mutaatiota kantavista potilaista johdetuissa yksittäisissä sydänsoluissa poikkeavia sykintätyyppejä.
Velocity vector fields can then be used to calculate signals that characterize the contraction and relaxation movement.
Saaduista nopeusvektorikentistä lasketaan supistumista ja rentoutumista kuvaavia signaaleja.
In order to understand the functioning of these cells, new methods are sought after.
Uusia mittausmenetelmiä tarvitaan, jotta näiden solujen toimintaa voidaan tutkia.
The beating function itself can be affected by environmental factors, pharmacological agents and cardiac disease.<br/><br/>Here, the quantification of mechanical function is performed using digital image correlation to estimate displacement between subsequent video frames.
Syketoimintaan voi vaikuttaa niin ympäristötekijät, lääkeaineet kuin sydänsairaudetkin.<br/><br/>Tässä väitöskirjassa sydänsolujen mekaanista toimintaa mitataan videomikroskopian avulla määrittämällä liikettä videon peräkkäisistä kuvista digitaalista kuvakorrelaatiota käyttäen.
The methods to quantify this mechanical function, the contraction and relaxation movement of cells, has been in lesser focus.<br/><br/>The main objective of this work is to develop a measurement method, which allows the in vitro quantification of biomechanics of single human cardiac cells using video microscopy.
Tätä solujen supistumista ja rentoutumista mittaavia menetelmiä on tutkittu vähemmän.<br/><br/>Tämän väitöskirjan päämäärä on kehittää mittausmenetelmä, jolla voidaan määrittää yksittäisten ihmisen sydänsolujen biomekaniikkaa in vitro videomikroskopiaa käyttäen.
Cardiac diseases are studied by quantifying beating mechanics from Long QT and CPVT specific cell lines.
Tutkimme perinnöllisiä sydänsairauksia (LQTS ja CPVT) mittaamalla sykinnän mekaniikkaa yksittäisistä sydänsoluista, jotka ovat johdettu näitä sairauksia kantavien potilaiden kantasolulinjoista.
Overall, the results of the thesis represent an accessible method of studying cardiomyocyte biomechanics, which improves the understanding of contraction-calcium coupling and paves way for high-throughput analysis of cardiomyocytes in genetic cardiac disease and pharmacological research.
Kokonaisuutena, väitöskirja luo pohjaa sydänlihassolujen suurten näytemäärien analyysille sydänsairauksien ja lääkeaineiden tutkimuksessa.
Further, we demonstrated a concurrent calcium and motion measurement without background corrections.
Lisäksi, osoitimme yhtäaikaisen kalsiumin ja liikkeen mittauksen olevan mahdollinen ilman laskennallisia taustan korjauksia ja havaitsimme, että näin yhdistetystä analyysista voi olla erityistä hyötyä sydänsairauksien tutkimisessa.
These conclusions give a perspective for future research, for example in a wide range of studies of professional interaction, studies of workplace cultures and studies for expertise and professionalism.
Tämä tutkimustulos tuo sosiologisen asiantuntijatutkimuksen alalle tärkeän lisän, jolla on olennaista ja ajankohtaista merkitystä tietoa ja asiantuntemusta korostavassa työyhteiskunnassa.
Interview data is examined using rhetorical discourse analysis with an analytic eye on power relations.
Siinä paljastetaan tarkoin kielenanalyyttisin menetelmin valtasuhteiden ilmenemismuotoja professionaalisessa ympäristössä.
The dissertation concerns how nurses and auxiliary nurses in cardiology construct their professional position in the hospital hierarchy.
Väitöskirjassa tutkitaan hoitotyössä toimivan henkilön ammatillista asemaa analysoimalla sydänsairausten hoitoon erikoistuneen hoitohenkilöstön tapoja tehdä ymmärrettäväksi vallitsevaa ammatillista todellisuuttaan.
These research perspectives constitute the bases for the analysis, which are professional knowledge, professional responsibilities and moral standards, professional relations with patients, work community and gender relations.
Tutkimuksessa osoitetaan retorisen diskurssianalyysin keinoin, että ammatillisen identiteetin rakentumiseen vaikuttaa ennen kaikkea ammatillinen ympäristö sosiaalisine suhteineen ja valtasuhteineen.
The research shows that the professional identity of the nurses in question is constructed with the hierarchical aspect in all of these areas.
Nämä kielenkäyttötavat ovat pitkälti sidoksissa käsityksiin hyvästä potilashoidosta ja haluun rakentaa ammattitaitoista identiteettiä näiden käsitysten pohjalta.
The analysis shows that the power relations that are constructed and maintained in various social relations seem to be a crucial point of the professional self.
Sosiaalisten suhteiden keskeiseksi määrittelykentäksi muodostuvat tällöin ammatilliseen kompetenssiin liittyvät kamppailut.
Specific analytical chapters are devoted to four case studies from the Mailer canon: The Armies of the Night (1968), Of a Fire on the Moon (1970), The Executioner´s Song (1979), and Oswald´s Tale (1995).
Keskeisiksi analyysikohteiksi on valittu neljä Mailerin teosta: The Armies of the Night (1968), Of a Fire on the Moon (1970), The Executioner´s Song (1979) ja Oswald´s Tale (1995).
It suggests that literary nonfiction should be considered as a form of literary and narrative art different from fiction; that nonfiction raises aesthetic, pragmatic, and ethical issues and implications of its own, demanding an analysis of the multilayered rhetorical communications between authors and audiences; and that individual authors (like Norman Mailer) develop self-reflexive projects which require revisions of narrative poetics just as general narrative poetics can illuminate individual works.
Tutkielman johtopäätöksenä on, että kaunokirjallista ei-fiktiota on syytä tarkastella omanlaisenaan kertovana taidemuotona sen sijaan, että se samastettaisiin kertovaan fiktioon; että ei-fiktio synnyttää omanlaisiaan esteettisiä, eettisiä ja käytännöllisiä kysymyksiä ja että se vaatii analyysiä niistä monitahoisista suhteista, joita rakentuu tekijöiden ja heidän yleisöjensä välille (erityisesti kun kyseessä on kirjallinen esitys julkisesta, yleisesti tunnetusta tapahtumasta); ja että yksilölliset kirjailijat - kuten Norman Mailer -ovat kehittäneet tietoisia kirjallisia projekteja, jotka vaativat yleisen kertomuksen poetiikan oletusten tarkistamista samalla kun tuo yleinen kertomuksen poetiikka voi valaista yksittäisiä teoksia.
The study attempts to place Mailer´s work into a reflexive relationship with the theory of literary nonfiction, while also examining the relationship between authors, texts, readers, and subjects belonging to the actual world, the central world in the theory of possible worlds.
Tutkimuksessa suhteutetaan Mailerin yksilöllinen tuotanto yleisempään ei-fiktiivisen kirjallisuuden teoriaan, ja siinä tarkastellaan tekijöiden, tekstien, kertojien, lukijoiden ja todellisuuspohjaisten aiheiden välisiä monimuotoisia kommunikaatiosuhteita.
The Poetics of Norman Mailer´s Nonfiction: Self-Reflexivity, Literary Form, and the Rhetoric of Narrative
Tutkielmassa käsitellään ei-fiktiivisen kirjallisuuden poetiikkaa ja amerikkalaisen kirjailijan Norman Mailerin keinoja muokata todellisia tapahtumia koskeva faktuaalinen ja dokumentaarinen aineisto kirjallisiksi ja taiteellisiksi muodoiksi.
These are at the same time the major challenges in Russia s rebuilding.
Nämä ovat myös Venäjän uudelleenrakentamisen suurimmat haasteet.
From the viewpoint of the consolidation of the dialogue between Russia and the EU, the games of simulation and chance are the most challenging.
Venäjän ja Euroopan unionin suhteiden kannalta haasteellisimpia ovat pelit, joihin liittyy vahva simulaation tai sattuman elementti.
As a starting point, it is argued that the development of three pan-European transport corridors on Russian territory is the very conjunction point of three major processes: the fragmentation of the post-Soviet space, the integration of Russia into the global markets and the EU, and the reorganization of Russian polity.
Kysymys liikenneinfrastruktuurin rakentamisesta tulisi nähdä osana kolmea toisiaan leikkaavaa prosessia: entisen Neuvostoliiton alueen hajoamista, Venäjän tilan uudelleen järjestämistä ja Venäjän integroitumista globaaleille ja Euroopan unionin markkinoille.
This study asks what kind of semantic currency is the concept of the pan-European transport corridor and for what purposes is it employed in the context of Russian politics?
Tutkimuksessa tarkastellaan, miten 1990-luvun puolivälissä yleiseurooppalaisella tasolla lanseerattu pan-eurooppalainen liikennekäytävä -käsite on otettu osaksi venäläistä liikennepoliittista ajattelua ja mitä käsitteen käyttö Venäjän kontekstissa kertoo muutoksesta ja jatkuvuudesta Venäjän suhteissa Euroopan unioniin.
The study identifies the set of semantic games constitutive of the Russian policies vis-à-vis transport infrastructure modernization.
Tutkimuksessa eritellään, millaisiin Venäjän politiikassa käytäviin peleihin nämä eri ajattelun logiikat ovat yhteydessä.
This research contributes to the broad discussion on the rebuilding of Russian polity and the new place for Russia in world politics ­ by focusing on one instance of adaptation to changing international conditions, the development of transport infrastructures.
Tutkimusaineiston muodostavat Venäjän viralliset liikennepoliittiset asiakirjat ja liikennepolitiikan linjapuheet sekä suurten infrastruktuurikohteiden ympärillä käydystä keskustelusta ja poliittisesta kädenväännöstä raportoivat sanomalehtiartikkelit.
Although the adoption of similar terminology enhances opportunities for a successful dialogue between Russia and the EU, the policies pursued in the field of transport are compatible as well as contradictory.
Kovenevankin kilpailun edellytyksenä taas on yhteisesti sovittujen sääntöjen olemassaolo, vaikka niiden noudattamisesta välillä tingitäänkin.
The reasoning of the Russian policy on pan-European transport corridors is one instance at which this rebuilding is actualized.
Vaikka tutkimuksen lähtökohdat ovat eurooppalaisessa ja venäläisessä liikennepolitiikassa käytettävän käsitteistön vertailussa, se osallistuu myös keskusteluun Venäjän uudelleenrakentamisen problematiikasta.
The pan-European transport corridor concept was introduced in the mid-1990s as the embodiment of an idea for an all-European transport policy .
Kansainvälinen liikenne -käytävä -käsitettä onkin käytetty samaan tapaan kuin EU-kontekstissa julkisten investointien kohdentamiseksi tiettyihin strategisiksi katsottuihin infrastruktuuri-kohteisiin.
Notwithstanding the general proclivity for incompleteness, contingency and abruption in Russian politics, this research is about the rebuilding of the Russian polity after the collapse of the Soviet Union and the futures that are inscribed in the way the building process unfolds.
Aineistosta erottuu argumentaation taustalla vaikuttava, neuvostokäytäntöihin perustuva ajatusmalli, jossa liikennepoliittisen ajattelun iskusanoja ovat kilpailu, kontrolli ja (valtion) yhtenäisyys.
New Road, New Life, New Russia: International transport corridors at the conjunction of geography and politics in Russia
Näitä ovat erityisesti Venäjän omat satamat sekä niihin johtavat tie -ja rautatielinjat sekä logistiikkakeskukset.
However, the hypothesis could not be proved in the five year follow-up study.
Tulehdusreaktion voimakkuus ei kuitenkaan ennustanut ruusutulehduksen uusiutumista viiden vuoden seuranta-aikana.
β-haemolytic streptococci (BHS) are considered the main causative bacteria associated with cellulitis.
β-hemolyyttisiä streptokokkeja, erityisesti A-ryhmän streptokokkeja (GAS), on pidetty pääasiallisina taudinaiheuttajina.
In multivariable analysis psoriasis, other chronic dermatoses, diabetes, increasing BMI, increasing age, and a history of previous tonsillectomy were independently associated with recurrent cellulitis.
Tilastollisen monimuuttuja-analyysin perusteella riskitekijöitä olivat krooniset ihosairaudet ja erityisesti psoriasis, diabetes, iän karttuminen ja painoindeksin kohoaminen sekä nielurisojen poisto.
On the basis of telephone interview and review of medical records 87 patients could be evaluated and a recurrence was verified in 36 (41%) and reliably excluded in 51 cases.
Puhelinhaastattelun ja potilaskertomusten perusteella todettiin, että ruusutulehdus oli uusiutunut seuranta-aikana ainakin kerran 41 %:lla potilaista.
Cellulitis most typically occurs in in the leg, and less often in the upper extremity, in the face, or other parts of the body.
Ruusutulehdus sijaitsee tyypillisesti alaraajassa, yleensä sääressä.
Acute bacterial non-necrotising cellulitis, or erysipelas, is an acute infection of the dermis and subcutaneous tissue with a tendency to recur.
Akuutti ja uusiutuva ruusutulehdus Ruusutulehdus on akuutti ihon ja ihonalaiskudosten bakteeri-infektio.
Patients were contacted and interviewed by telephone five years after the initial recruitment and patient charts were reviewed.
Tutkimuksen toisessa osassa em. potilaisiin otettiin yhteyttä viiden vuoden kuluttua alkuperäisestä tutkimustilanteesta.
This definition excludes abscesses, suppurative wound infections, and necrotising infections.
On kuitenkin huomattava, että märkäiset tulehdukset kuten paiseet ja haavainfektiot oli suljettu pois tutkimuksesta.
A case control study was conducted comprising 90 patients hospitalized due to cellulitis and 90 population controls, matched by age and sex. Demographical data and data concerning the suspected clinical risk factors were collected.
Tutkimuksen ensimmäisessä osassa tutkittiin akuuttiin ruusutulehdukseen liittyviä riskitekijöitä ja bakteereja 90:llä akuutin ruusutulehduksen vuoksi sairaalahoitoon otetulla potilaalla ja 90:llä väestörekisteristä poimitulla verrokilla.
Oedema, skin breaks, and obesity are risk factors for acute cellulitis.
Krooninen turvotus, ihorikkoumat ja ylipaino ovat akuutin ruusutulehduksen riskitekijöitä.
Risk factors for recurrent cellulitis were assessed in another clinical material comprising 398 patients with prophylactic benzathine penicillin treatment for recurrent cellulitis and 8005 controls derived from a national population-based health survey (Health 2000).
Kolmannessa osassa selvitettiin uusiutuvan ruusutulehduksen riskitekijöitä kyselylomakkeella 398 potilaalta, jotka saivat penisilliiniestohoitoa uusiutuvan ruusutulehduksen vuoksi.
In conclusion, BHS were associated in the majority of the cellulitis cases.
Yhteenvetona voidaan todeta, että streptokokit ja erityisesti GGS ovat todennäköisimmät taudinaiheuttajat valtaosassa ruusutulehduksista.
On the basis of the bacteriological and serological findings, BHS were associated with cellulitis in 73% of the cases.
Kun havainnot bakteeriviljelyistä, vasta-ainetutkimuksista ja penisilliinihoidon onnistumisesta yhdistettiin, streptokokit näyttivät olevan todennäköisin taudinaiheuttaja 84 %:ssa tapauksista.
Also, the value of clinical features and inflammatory markers in predicting further recurrence was investigated.
Lisäksi selvitettiin tulehdusmerkkiaineiden merkitystä ruusutulehduksen uusiutumisriskin arvioimisessa.
The risk for recurrence in five years was 26% after the primary cellulitis episode, and 57% in those who had a recurrent attack at the baseline study.
Jos tutkimukseen alun perin johtanut ruusutulehdusepisodi oli potilaan ensimmäinen, uusiutumisen riski viidessä vuodessa oli 26 %.
BHS were isolated from skin swabs or blood cultures in 29% of the cases and group G BHS (GGS) was the most common streptococcal skin isolate.
Potilaiden iholta eristettiin sekä streptokokkeja että stafylokokkeja, mutta vasta-ainemääritysten perusteella streptokokki oli todennäköisin taudinaiheuttaja ainakin 69 %:ssa tapauksista.
At the baseline study, patients with a history of previous cellulitis showed a stronger inflammatory response, reflected by higher c-reactive protein (CRP) level and leukocyte counts, and longer hospital stay, than those with a primary episode.
Tulehdusreaktion voimakkuutta sairaalahoidon aikana arvioitiin C-reaktiivisen proteiinin ja pentraksiini-3:n pitoisuuksien sekä kuumeen ja sairaalahoidon keston perusteella.
Same clinical risk factors probably predispose to acute and recurrent cellulitis, but the risk for further recurrence is higher after a recurrence than after the primary attack.
Uusiutumisriski on kuitenkin yli kaksinkertainen jo uusiutuneen ruusutulehduksen jälkeen verrattuna ensimmäiseen episodiin.
The aim of the present study was to assess clinical risk factors for acute and recurrent cellulitis, to study the bacterial aetiology of cellulitis and characterize BHS associated with cellulitis.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää ruusutulehdukseen ja sen uusiutumiseen liittyviä tekijöitä, ns. kliinisiä riskitekijöitä.
In the statistical analysis, chronic oedema, disruption of the cutaneous barriers (toe web maceration, ulcer, wound, or chronic dermatosis), and obesity were independently associated with cellulitis.
Krooninen turvotus ylä- tai alaraajoissa, ihorikot ja ylipaino liittyivät ruusutulehdukseen.
Molecular typing revealed no distinct BHS strain associated with cellulitis.
G-ryhmän streptokokki (GGS) oli selvästi yleisempi löydös kuin GAS.
The majority of cellulitis patients are probably treated as outpatients.
Näissä stafylokokit ovat tunnetusti yleisimmät taudinaiheuttajat.
Also, diabetes, psoriasis, and increasing age are risk factors for recurrent cellulitis with benzathine penicillin prophylaxis.
Streptokokkitaudeissa penisilliini on ensisijainen antibioottivalinta, mutta stafylokokit ovat nykyisin pääsääntöisesti resistenttejä tavalliselle penisilliinille.
Bacterial cultures for isolation of BHS were obtained from the affected sites of the skin or skin breaks in the ipsilateral site.
Bakteeriviljelyillä etsittiin streptokokkeja ja stafylokokkeja ja vasta-ainemäärityksillä tutkittiin näiden osuutta ruusutulehduksen aiheuttajina.
High CRP or PTX3 do not predict recurrence of cellulitis.
Tulehdusreaktion voimakkuus akuutin ruusutulehduksen yhteydessä ei ennusta ruusutulehduksen uusiutumista.
There is considerable variation in the terminology regarding erysipelas and cellulitis.
Stafylokokkien merkitys ruusutulehduksessa on epäselvä.
Eleven patients had died during the follow-up.
Tutkimuksen ensimmäisessä ja toisessa osassa potilaat olivat sairaalan vuodeosastolle hoitoon otettuja potilaita.
The median age of the patients was 58 years, 64% were male.
Jos potilas oli sairastanut ruusutulehduksen ainakin kerran ennen tutkimusjaksoa, riski oli 57 %.
During the waiting period, the most important support persons were the spouse and other family members.
Eniten potilaat saivat tukea puolisolta ja muilta perheenjäseniltä.
The purpose of the study was to ascertain the amount, quality and variation of fears and anxiety in bypass surgery patients in different phases of the coronary artery bypass surgery process.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää pelkojen ja ahdistuneisuuden esiintymistä ohitusleikkauspotilailla hoidon eri vaiheissa.
The sample consisted of 270 bypass surgery patients from Tampere University Hospital, selected among patients who had been placed on the waiting list for bypass surgery at the beginning of 1998.
Tutkimuksen aineisto kerättiin Tampereen yliopistollisen sairaalan ohitusleikkauspotilailta (240 potilasta) kyselylomakkeiden avulla kolmessa eri vaiheessa.
In the waiting period to surgery 207 patients participated in a mailed survey, 193 patient completed the questionnaire at the hospital the night before surgery, and 194 patients responded to a mailed survey three months after surgery.
Ensimmäisen kerran potilaat vastasivat lomakkeisiin odottaessaan leikkaukseen pääsyä kotona, toisen kerran sairaalassa leikkausta edeltävänä iltana ja kolmannen kerran samat potilaat vastasivat postikyselyyn kolmen kuukauden kuluttua leikkauksesta.
Those who were extremely anxious during the waiting period were under the age of 55, had no distinct chest pain, had depression and received little emotional support from their support network.
Hyvin ahdistuneet potilaat kokivat jonottamisaikana saavansa vähemmän tukea tukiverkostoltaan kuin muut.
When three months had passed since the operation, average fears and anxiety had continued to decline, but the fears and anxiety heightened in a small proportion of patients in the rehabilitation phase.
Kolmen kuukauden kuluttua pelokkuus ja ahdistuneisuus oli edelleen vähentynyt enemmistöllä.
The aim was to look at social support received by patients and the association between social support and patient fears and anxiety.
Lisäksi tutkittiin onko perheen ja muiden läheisten ihmisten muodostamalla sosiaalisella tukiverkostolla ja sairaalassa hoitohenkilökunnan antamalla sosiaalisella tuella vaikutusta potilaiden pelkoihin ja ahdistuneisuuteen.
Patients' fears and anxiety diminished at the beginning of the hospitalisation period so that a quarter of the patients were fearful in the preoperative phase.
Kun potilaat saapuivat sairaalaan ja heitä valmisteltiin ohitusleikkaukseen, he rauhoittuivat, sillä sairaalassa keskimäärin vain neljännes potilaista oli pelokkaita ja ahdistuneita.
Ample social support from nurses was associated with mild fear and anxiety, but more fearful and anxious patients would have needed even more support.
Pelokkaat ja ahdistuneet potilaat tarvitsevat myös tavallista enemmän tietoa ja tukea hoitohenkilökunnalta.
The results provide a basis for directing support measures to areas where support is most needed and for developing current support and counselling practices to enhance the wellbeing of bypass surgery patients.
Näyttää ilmeiseltä, että leikkauksen odottamisvaihe on potilaille vaikea, ja juuri tähän vaiheesen tulisi kehittää uusia potilaan ja perheen tukemisen muotoja.
Support received from nurses and the quality of counselling for heart patients were measured using instruments developed for the study.
Emotionaalisella tuella tarkoitettiin tutkimuksessa että hoitajat kuuntelevat potilasta, keskustelevat tunteista ja osoittavat arvostusta potilaalle.
In extremely fearful patients the waiting period to surgery was less than one month, they had depression and a strong tendency towards anxiety, and they wanted a great deal of informational support from hospital nurses.
Sairaalassa ennen leikkausta hyvin pelokkaat ja ahdistuneet potilaat arvioivat saaneensa hoitohenkilökunnalta niukasti emotionaalista tukea.
The majority of patients received a great deal of multi-professional counselling.
Jonossa leikkausta odottavat hyvin pelokkaat potilaat toivoivan hoitohenkilökunnalta paljon tietoa.
The results showed that fear and anxiety are most common in the waiting period to surgery, when half of the patients exhibited fairly strong fear and anxiety.
Puolet kotona ohitusleikkausta odottavista potilaista oli hyvin peloissaan ja ahdistuneita.
Data were collected using questionnaires in three phases of the care process.
Aineisto analysoitiin tilastollisin menetelmin ja tulokseksi saatiin seuraavanlaista uutta tietoa.
In total, the sample consisted of 1561 participants.
Tutkimusaineisto sisälsi yhteensä 1561 osallistujaa.
Thus, the well-being of individuals, families, and society can be improved.
Näin yksilöiden, perheiden ja yhteiskunnan hyvinvointia voidaan lisätä.
The documentation and coding was insufficient because only 34 (3%) visits were coded with a proper perpetrator code.
Väkivallan kirjaaminen ja dokumentointi osoittautui puutteelliseksi, koska ainoastaan 34 (3%) käynneistä oli kirjattu oikean lisäkoodin avulla.
Family violence (FV) is a serious health problem worldwide, and Finland is one of Europe’s most violent places for women.
Perheväkivalta on maailmanlaajuinen terveysongelma ja Suomi on yksi Euroopan väkivaltaisimmista maista naisille.
As a result, 206 (13%) victims or perpetrators of FV were found.
Aineistosta löytyi yhteensä 206 (13%) perheväkivallan uhria tai tekijää.
Various acts of violence were used, causing multiple injuries.
Uhreihin kohdistettiin erilaisia väkivallan tekotapoja, jotka aiheuttivat useita eri vammoja.
Family health varied and seemed to be slightly poorer among women.
Perheiden terveys oli vaihtelevaa ja naisilla hieman heikompaa kuin miehillä.