natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By taking into account the marketing, political and cultural aspects in nation branding, states aim at making the development strategy or competitive strategy more extensive to benefit the whole nation, while seeing nation branding as a strategic tool of a state emphasises the political nature of the branding: the purpose is to utilise the policies of the powers that be in creating the preconditions needed to improve the country’s competitive edge.The analysis of the grounds of the branding activity that the parties active in Finnish nation branding have made assists them in understanding the measures implemented in Finland when organising nation branding.
Valtioiden tehtäviä ja toimintaa kansainvälisessä, kilpailun ja menestymisen eetoksen järjestelmässä tarkastelen maabrändäykseen liittyvien tavoitteiden kautta.Ilmiön voimistumisen laajat, järjestelmätason syyt liittyvät analyysin perusteella kansainvälisen järjestelmän rakenteellisiin muutoksiin, kuten toimijoiden lisääntymiseen, anarkistisuuteen ja taloudellisen toiminnan korostumiseen.Suomen sisäiset, maabrändäyksen aloittamista selittävät muutokset liittyvät hyvinvointivaltion muutoskriisiin ja taloudellisten toimiehtojen korostumiseen.
The clearly dominating position and joint interests of the involved parties will make a nation branding policy efficient, but this also means that only a small group of parties will be in charge of defining the nation brand.
Toimijoiden merkittävä valta-asema ja yhteiset intressit tekevät toteutettavasta maabrändäyspolitiikasta tehokasta.
People can also find ideas for their own homes there.
Sieltä saadaan ideoita myös omaan kotiin.
Over the decades the popularity of interior decorating has increased steadily.
Vuosikymmenien kuluessa sisustamisen suosio on kasvanut tasaisesti.
In the 2010’s interior decoration has become a real trend in fashion, which is also reflected in various media such as newspapers, television and the Internet.
2010luvulla sisustamisesta on tullut suoranainen muotiilmiö, joka näkyy myös eri medioissa, kuten lehdissä, televisiossa ja internetissä.
Different interior design programmes and blogs on the Internet collect a lot of followers interested in interior design.
Erilaiset sisustusohjelmat ja blogit internetissä keräävät runsaasti sisustuksesta kiinnostuneita seuraajia.
The material of the thesis consists of a semistructured questionnaire, which was answered by 220 Finnish people with very different backgrounds.
Tutkielman aineisto koostuu puolistrukturoidusta kyselystä, johon vastasi 220, taustoiltaan hyvin erilaista, suomalaista ihmistä.
During the postwar reconstruction period, the importance of home increased and people could use more and more time and money in interior design.
Sotien jälkeisellä jälleenrakennuskaudella kodin merkitys kasvoi ja sen sisustamiseen alettiin käyttää yhä enemmän aikaa ja rahaa.
The study mainly deals with the use of colours in Finnish homes, but the central themes are also the starting points of interior design ideas as well as the past of the Finnish interior design and the meanings of the 2010’s interior design emerging from the past.
Tutkimus käsittelee pääosin värien käyttöä suomalaisissa kodeissa, mutta keskeisiä teemoja ovat myös sisustusideoiden lähtökohdat sekä suomalaisen sisustamisen menneisyys ja sieltä esiin nousevat merkitykset 2010luvun sisustamisessa.
Nowadays people are very keen on interior decoration also outside their own homes.
Sisustamisesta ollaan kiinnostuneita myös oman kodin ulkopuolella.
The largest group turned out to be those furnishing with neutral colours such as black, white, brown and grey, using brighter colours just as effects.
Suurimmaksi ryhmäksi osoittautui neutraaleilla väreillä, kuten mustalla, valkoisella, ruskealla ja harmaalla, sisustavat, jotka käyttävät kirkkaampia värejä vain tehosteena.
Finns can be divided into three categories as interior decorators.
Suomalaiset voidaan jakaa sisustajina kolmeen ryhmään.
Most of ordinary Finns tend to decorate with care and neutrally, however, not forgetting the use of colours.
Suurin osa tavallisista suomalaisista sisustaa siis yleensä harkitusti ja neutraalisti, unohtamatta kuitenkaan värien käyttöä.
As a result of this study a preargument about Finnish colourless interior decoration can be at least partly disproved.
Tutkimuksen tuloksena voidaan ainakin osittain kumota ennalta esitetty väite suomalaisten värittömästä sisustamisesta.
A few like to use plenty of colours, but not black, white and beige at all.
Joillakin värien käyttö on jopa runsasta, mutta musta, valkoinen ja beige eivät kuulu käytettäviin väreihin.
The purpose of this study is to research, how Finns use colours in interior decorating.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää suomalaisten värien käyttöä sisustamisessa.
The second group consisted of interior decorators that prefer to furnish very colourfully avoiding the use of black and white.
Toisena ryhmänä esiin tulleet sisustajat sisustavat hyvin värikkäästi ja karttavat muun muassa mustan ja valkoisen käyttöä.
The third group who use mainly black and white in interior decoration, as set out in interior design magazines and programmes, was the smallest.
Kolmantena ryhmänä esiin nousseet, sisustuslehdissä ja ohjelmissa esitetyt, mustavalkoiset sisustukset ovat vain pieni osa perinteistä suomalaista sisustamista.
Black and white interior decoration cannot be considered very traditional in Finland.
Mustaa, valkoista ja tehostevärejä ; sisustuksen värejä suomalaisessa kodissa
Discourses can also be reproduced and modified to suit the situation, depending on the context and women’s own premises.
Diskursseja myös uusinnetaan ja muokataan tilanteeseen sopivaksi, riippuen kontekstista ja naisten omista lähtökohdista.
The theoretical framework of this research consists of feminist theory and concepts of powere and emancipation, as well as of concepts of defining identity and national identity.
Tutkimuksen teoreettisena viitekehyksenä toimii feministinen teoria sekä siihen liittyvät vallan ja emansipaation käsitteet, kuten myös käsitykset identiteetin ja kansallisen identiteetin muodostumisesta.
Three strong discourses can be revealed in the data: the discourse of resistance, the discourse of national culture and the discourse of femininity.
Tutkimuksessa nousivat vahvimpana esiin kolme diskurssia: vastarinnan diskurssi, kansallisen kulttuurin diskurssi sekä naiseuden diskurssi.
Women use these discourses to empower themselves and to locate themselves in relation to Iran’s Islamic Republic and regarding their own role and their recurring identity.
Näiden avulla naiset voimaantuvat sekä paikantavat itseään suhteessa Iranin islamilaiseen tasavaltaan, omaan rooliinsa ja uusiutuvaan identiteettiinsä.
In cases of the women still living in Iran empowerment can be seen as a process to gain power – for these women internet is a source of empowerment yet they also encounter similar constraints on the internet to those they face in public spaces due to the patriarchal structures.
Iranissa asuvien naisten kohdalla taas voidaan puhua voimaantumisesta eräänlaisena vallan lisäämisen prosessina – internet on naisille voimaantumisen lähde, mutta samalla he myös kohtaavat internetissä samankaltaisia patriarkaalisten valtarakenteiden aiheuttamia rajoitteita kuin julkisissa tiloissakin.
The internet can, especially for marginalized groups such as women, offer a space where people can express themselves in a way that is impossible in Iran’s public sphere.
Internet tarjoaa erityisesti marginaaliryhmille, kuten naisille, mahdollisuuden itseilmaisuun joka ei Iranin julkisissa tiloissa ole mahdollista.
According to the analysis the data occasionally tries to challenge the patriarchal structures and a conclusion that can be deduced from the analysis is that women in diaspora are more easily emancipated from patriarchal power than those who have remained in Iran.
Aineistossa pyritään haastamaan valtarakenteita satunnaisesti ja analyysista voikin tehdä johtopäätöksen, että diasporaan muuttaneet iranilaiset naiset emansipoituvat patriarkaalisesta vallasta huomattavasti Iraniin jääviä helpommin.
By examining women’s weblogs it is possible to expose social phenomenona that are normally hidden in everyday Iranian life.
Naisten blogien ja internetkäyttäytymisen tutkimisen avulla on siis mahdollista paljastaa yhteiskunnallisia ilmiöitä, jotka ovat jokapäiväisessä iranilaisessa elämässä piilotettuja.
Study uses discourse analysis as a loosely defined tool to guide the analysis of the data and strongly emphasises contextuality of the texts.
Tutkielman metodina toimii diskurssianalyysi, joka pyritään pitämään aineiston tulkitsemista ohjaavana, väljästi määriteltynä työkaluna.
The data comes from eleven different weblogs written by Iranian women in English, some still living in Iran and others outside it in diaspora.
Osa kirjoittajista asuu Iranissa ja osa sen ulkopuolella diasporassa.
This study examines discourses of empowerment represented in weblogs by Iranian women.
Pro gradu-tutkielmani käsittelee iranilaisten naisten kirjoittamia blogeja ja niissä esiintyviä voimaantumisen diskursseja.
The third way consists of two parts.
Kolmas tie koostuu kahdesta eri osasta.
My main assumption was the Third Way has not been vanished from social democracy even if the term is not actively used.
Tutkielmani pääväitteeni on, että kolmas tie ei ole täysin poistunut sosialidemokratiasta, vaikka käsitettä kolmas tie ei enää aktiivisesti käytettäisikään.
The first is the theory part of the third way which is not linked to a certain policy or country.
Se sisältää kolmas tie -ajattelua sen teoreettisessa muodossa, joka ei ole mihinkään tiettyyn maahan tai politiikkaan sidottua.
My research problem was to study what is the third way of social democracy and what is the legacy of that third way for social democracy?
Tutkimusongelmani ovat: mikä on sosialidemokraattisen liikkeen kolmas tie ja mikä on kolmannen tien perintö sosialidemokratialle.
I try to prove this assumption by studying the progress of the third way and comparing the third way theory to the material available.
Pyrin todistamaan väitteeni kuvaamalla kolman-nen tien kehitystä sekä vertailemalla kolmas tie -teoriaa saatavilla olevaan aineistoon.
The second part is the political dimension of the third way, the third way in practice.
Toinen osa on kolmannen tien poliittinen toteutus.
Finally I proved themes of the third way can be found largely in the German SPD.
Kolmas, vertailun perusteella saatu lopputulos on se, että kolmas tie näkyy voimakkaasti Saksan SPD:ssä.
In the end I will also study the third way after the peek point.
Lopussa tutkin kolmatta tietä 2000 -luvun taitteen jälkeen.
I will study the way from theory to practice.
Etenen teoriasta aina käytännön toteutusta kohti.
As method I use thematic analysis and typical examples to point out certain is-sues.
Käytän hyväkseni tutkielmassani analyysimenetelmiä teemoittelu sekä tyypittelyt.
As a result I first found out the leg-acy of the third way was an annually forum of social democratic third way leaders coming together.
Lopputulokseksi sain sen, että yksi perintö on vuosittaisesti järjestettävä kansainvälinen sosialidemokraattien foorumi.
Second I found out there a think tank distributing third way is-sues.
Toinen on aktiivinen kol-mas tie -ajatushautomo.
In the end I compare the third way theory and political practice with each other and try to prove the link between them.
Viime kädessä tutkielmani on vertailevaa tutkimusta, jossa vertaan teoriaa ja sen toteutusta toisiinsa.
The aim in this study was to make artistic research and its experience into the most conscious possible process, which was critically reflected.
Tässä tutkimuksessa pyrittiin tekemään taiteellisesta tutkimuksesta ja sen kokemisesta mahdollisimman tietoinen prosessi, jota reflektoitiin kriittisesti.
In this case it was found that the rhythm itself didn´t explain all phenomena which were expressed through the rhythm.
Tällöin havaittiin, että rytmi itsessään ei selitä kaikkia ilmiöitä, joita rytmin kautta ilmentyy.
As the research material there were Abigale from Aristocats (1970), Julien from Madagascar – Escape 2 Africa (2005) movie and Chickenhost from the animated series Kananmuna (1997-1999) episode Rakennustyö.
Tutkimusaineistona oli Abigale-hanhi Aristokateista (1970), Julien Madagaskar – Escape 2 Africa (2008) -elokuvasta sekä Kanaisäntä Kananmuna (1997-1999) animaatiosarjasta jaksossa Rakennustyö.
It was used as a research method, strategy and a way of showing results.
Taiteellista työtä käytettiin tutkimusmenetelmänä, -strategiana sekä tulosten esittämiskeinona.
When interpreting animation films the theoretical framework consisted of Karen Pearlman´s concepts (2009) event rhythm, emotional rhythm and physical rhythm.
Animaatioelokuvien tulkinnan teoreettinen viitekehys muodostui Karen Pearlmanin (2009) käsitteistä tapahtumien rytmi, tunteen rytmi ja fyysinen rytmi.
Rhythm was examined in stages.
Rytmiä tutkittiin vaiheittain.
The development and testing of physical exercises, which strengthen rhythmic perception, is a natural continuation of this research.
Rytmistä aistimista vahvistavien fyysisten harjoitteiden kehittäminen ja kokeilu on luonnollinen jatkumo tälle tutkimukselle.
The exact shape occured in a precise rhythm.
Täsmällinen muoto ilmeni täsmällisenä rytminä.
To animate the rhythm, which was externally transferred to the actor´s work, was possible only, if the animated character and the role shared sufficiently similarities so that they could create necessary emotional response.
Ulkoisesti siirretyn rytmiikan eläväksi tekeminen roolityössä on mahdollista vain mikäli animaatiohahmolla ja roolilla on riittävästi samankaltaisuuksia tarvittavan tunnevasteen syntymiseen.
The analytical methods were close reading and content analysis.
Analyysimenetelminä käytettiin sisällönanalyysiä ja lähilukua.
This analysis showed the dependency between the shape and the rhythm.
Tutkimus osoitti muodon ja rytmin riippuvuussuhteen.
In this study the animation and acting work was interpreted through the concept of rhythm.
Tutkimuksessa animaatiota ja näyttelijäntyötä tulkittiin rytmin käsitteen läpi.
The research problem was to apply animated character´s rhythm to the actor´s work and find out, on what conditions it occurs and what the consequences are.
Tutkimusongelmana oli animaation rytmiikan soveltaminen roolityöhön, millä ehdoilla se tapahtuu ja mitä siitä seuraa.
The research process revealed that the application from the animated character´s rhythm was also affected to acting style.
Tutkimusprosessissa ilmeni, että animaatiohahmosta sovellettu rytmi vaikutti näyttelemistyyliin.
The target of this study was to examine the principles through which the animated characters´ rhythm moved to the actor´s work.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää millä periaatteilla animaatiohahmojen rytmiikka on sovellettavissa näyttelijän roolityöhön.
The study consisted of the rhythm analysis and the structuring of the animation films and characters and their application to the actor´s work in Laboratorytheatre Fennica´s performance Kuolleet sielut (2010).
Tässä työssä on tutkittu animaatioelokuvien rytmiä ja animaatiohahmojen rytmiikan soveltamista näyttelijän roolityöhön teatteriesityksessä Kuolleet sielut (2010).
It was found out in this study that the rhythm moved from the animated character to the actor´s work through kinesthetic immersion.
Tutkimuksessa havaittiin rytmin siirtyvän animaatiohahmolta roolityöhön kinesteettisen eläytymisen kautta.
Typical hyperbolic style in animation became the part of the acted character.
Animaatiolle tyypillinen liioitteleva tyyli ilmeni roolityössä.
The rhythm of animated films and how to apply the rhythm of animated characters to the actor´s work was examined in this study.
Rytmillä eläväksi : tutkimus animaatiohahmojen rytmiikan soveltamisesta näyttelijän roolityöhön
Kuolleet sielut was the artistic part of of the study.
Tutkimuksen produktio-osa toteutettiin Laboratorioteatteri Fennican teatteriesityksessä Kuolleet sielut kesällä 2010.
The multiple benefits of organizational activities should be better recognized and acknowledge as a part of higher education.
Järjestötoiminnan moninaiset hyödyt pitäisi tunnistaa ja tunnustaa osana korkeakoulutusta nykyistä paremmin.
Social relationships have an emphasized role in organizational activities—in good and in bad.
Sosiaaliset suhteet saavat järjestötoiminnassa korostetun roolin niin hyvässä kuin pahassa.
The expectations targeted at higher education downright necessitate the recognition and acknowledgement of informal learning.
Korkeakoulutukseen kohdistuvat paineet suorastaan edellyttävät epämuodollisen oppimisen tunnistamista ja tunnustamista.
People do not born as active citizens automatically but becoming one is a learning process, which was described from various perspectives in this study.
Aktiiviseksi kansalaiseksi ei synnytä automaattisesti, vaan se on oppimisprosessi, joka tässä tutkimuksessa kuvattiin eri näkökulmista.
Young people’s active citizenship is one of the most topical issues in today’s societal discourse.
Nuorten aktiivinen kansalaisuus on yksi tämän päivän yhteiskunnallisen keskustelun aiheita.
The data comprised two parts: written narratives (N=48 student activists) and personal interviews (N=12 chair persons of student unions).
Tutkimuksen aineisto koostui kahdesta aineisto-osasta: kirjallisista kertomuksista (N=48 järjestöaktiivia) ja henkilökohtaisista haastatteluista (N=12 ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajaa).
The decrease in their activity is worrying, and therefore new ways to develop as active citizens and support the development are constantly searched.
Nuorten aktiivisuuden laskusta ollaan huolissaan, minkä vuoksi aktiivisena kansalaisena kehittymisen väyliä ja tukikeinoja etsitään jatkuvasti.
They described cognitive challenges, such as coping; social challenges that occurred for example when working with other activists; functional challenges, such as adopting the rules and norms of organizational activities; and emotional challenges, such as negative feelings related to activities.
Järjestöaktiivit kuvasivat kognitiivisia haasteita, kuten jaksamista, sosiaalisia haasteita, joita ilmeni muiden ihmisten kanssa työskenneltäessä, toiminnallisia haasteita, kuten järjestötoiminnan sääntöjen ja normien omaksuminen, sekä emotionaalisina haasteina toiminnassa esiin tulleita negatiivisia tunteita.
Learning in student activism occurred in four skill areas that were communication skills, collaboration skills, decision-making skills, and political participation skills.
Järjestötoiminnassa oppimista puolestaan tapahtui neljässä erilaisessa taitokategoriassa, jotka olivat kommunikaatiotaidot, yhteistyötaidot, päätöksentekotaidot ja poliittisen osallistumisen taidot.
This was a qualitative research that employed the approach and methods of narrative research.
Tutkimus oli laadullinen tutkimus, jossa hyödynnettiin narratiivisen tutkimuksen menetelmiä.
The data analyses employed narrative analyzing methods.
Aineistojen analyyseissä hyödynnettiin narratiivisen tutkimuksen analyysimenetelmiä.
Participation in student activism in universities is one example of young people’s active citizenship.
Yliopistoissa tapahtuvaan opiskelijajärjestötoimintaan osallistuminen on yksi esimerkki nuorten aktiivisesta kansalaisuudesta.
It means that student activists do not necessarily recognize the benefits of activism or, at its worst, they do not become fulfilled if students are not able to reflect and recognize their skills and learning.
Siten järjestöaktiivit eivät välttämättä huomaa järjestötoiminnan hyötyjä tai pahimmillaan ne voivat jopa jäädä toteutumatta osaamisen ja oppimisen reflektoinnin ja työkalujen puuttuessa.
Students’ mutual collaboration is not always just sunshine.
Opiskelijoiden yhdessä toimiminen ei ole aina ruusuilla tanssimista.
The theoretical background of the research focused first on the concept of active citizenship and university studies as a phase of life.
Tutkimuksen teoreettisessa taustassa avataan ensinnäkin aktiivisen kansalaisuuden käsite ja yliopisto-opiskelu omanlaisena elämänvaiheenaan.
However, it is not systematically planned in its current form.
Nykyisestä toiminnasta puuttuu kuitenkin suunnitelmallisuuden elementti.
Student activists learn valuable skills in organizational activities and consider themselves more ready to employment and face related challenges.
Järjestöaktiivit oppivat toiminnassa arvokkaita taitoja ja kokevat olevansa valmiimpia kohtaamaan työelämän haasteet.
Student activists also described their coping with challenges, which proved that they possessed and developed positive resources.
Toimijat kuvasivat myös tapojaan haasteista selviytymiseksi, jotka osoittavat positiivisten voimavarojen olemassaoloa ja kehittymistä.
Therefore, creating a positive organizational culture would enhance learning, recruitment of new members, and make visible all the good features of organizational activities that are present in student activism.
Positiivisen järjestökulttuurin luominen on omiaan edistämään oppimista, uusien toimijoiden mukaan tulemista sekä tuomaan esiin kaikkia niitä järjestötoiminnan hyviä piirteitä, joita aktiiviseen kansalaisuuteen liittyy.
If carefully planned, student activism could become a seamless part of learning environments of universities and work life.
Järjestötoiminnasta voisi huolellisella työllä tulla saumaton osa yliopistojen oppimisympäristöä ja työelämää.
Student activism is a good way of developing active citizenship skills in young people.
Järjestötoiminta on omiaan synnyttämään aktiivisen kansalaisuuden taitoja nuorissa ihmisissä.
Challenges faced in student activism and the means of coping with them were analyzed by leaning on theories about positive development and strengths and resources.
Järjestötoiminnassa kohdattavien haasteiden ja niistä selviytymisen tarkastelua taustoitetaan nuoruuden myönteisen kehittymisen sekä vahvuuksien ja resurssien teorioilla.
This main research task was studied in four sub-studies that each had their own research tasks and questions: reasons for and motivation to participate in student activism (study I); learning in student activism (study II); challenges faced in student activism (study III); and student activists’ perceptions of themselves as future employees (study IV).
Tutkimuksen pääkysymystä lähestyttiin järjestötoimintaan tulon ja motivaation näkökulmasta (osatutkimus I), järjestötoiminnassa oppimisen näkökulmasta (osatutkimus II), järjestötoiminnassa kohdattujen haasteiden näkökulmasta (osatutkimus III) ja yliopistoaktiivien näkemyksistä itsestään tulevaisuuden työelämässä (osatutkimus IV).
In organizational activities, learning was viewed from the perspectives of experiential learning and democracy skills.
Järjestötoiminnassa oppimista tarkastellaan kokemuksellisen oppimisen mallin ja demokratiataitojen käsitteen näkökulmista.
The purpose of the data collection was to hear student activists’ personal narratives about their experiences and work in student organizations.
Aineistonkeruun tavoitteena oli saavuttaa yliopistoaktiivien henkilökohtaiset kertomukset kokemuksistaan ja toiminnastaan järjestöissä.
Based on the findings, universities should encourage students to become active citizens and participate in student activism.
Tutkimuksen perusteella yliopistojen tulisi entistä enemmän kannustaa opiskelijoita aktiiviseen kansalaisuuteen ja järjestötoimintaan.
Furthermore, they reported that student activism enhanced their studies because participation in it also increased their motivation to study.
Lisäksi opiskelijat kertoivat järjestötoiminnan edistävän opintoja nostamalla opiskelumotivaatiota.
The written narratives were used as data in sub-studies I and IV, and the interview data in sub-studies II, III, and IV. Reasons for and motivation to participate in student activism could be categorized into five categories: social motives; urge to participate and influence; appreciation of the experience and benefits from student activism; activism as a life style; and coincidence.
Järjestötoimintaan mukaan tulon syyt ja motivaatiotekijät voitiin luokitella viiteen kategoriaan: sosiaalisiin merkityksiin, osallisuuden ja vaikuttamisen haluun, järjestöaktiivisuuden antaman kokemuksen ja hyödyn arvostukseen, elämäntapaan ja sattumiin.