natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Routine covert resistance by casual recruits indicates a concerted effort to renegotiate the margins of existing labour relationships, to test what can be gotten away with, and to include these margins as a part of a tolerable claim.
Väliaikaisten työntekijöiden rutiininomainen, piilotettu vastarinta merkitsee sinnikästä pyrkimystä uudelleen neuvotella olemassa olevien työsuhteiden liikkumavaroja, koetella sitä mitä voi saada sivusta ja sisällyttää nämä liikkumavarat osaksi siedettäviä vaatimuksia.
While the forceful expulsion of peasant populations has received significant attention in the land grab literature, the labour dimension remains largely underexplored, with empirical studies on the subject scant.
Vaikka talonpoikaisväestön häädöt ovat herättäneet merkittävää huomiota maan anastuksiin keskittyvässä kirjallisuudessa, työvoimakysymykset ovat jääneet pitkälti varjoon eikä aiheesta juurikaan ole saatavilla empiirisiä tutkimuksia.
This study therefore elucidates some of the everyday labour struggles, conflicts, hierarchies and solidarities that emerge from the nature of the production of labour regimes instituted.
Tutkimus valottaa niitä jokapäiväisiä työhön liittyviä taisteluita, ristiriitoja, hierarkioita ja solidaarisuuksia, jotka nousevat vallitsevista työn hallinnan institutionaalisista käytänteistä.
The infrapolitics that occurs on this enterprise is part of a more general desire by local residents who have been abandoned by the State and hope to be free of poverty, despite the limited opportunities that the agricultural scheme provides them.
Vallitseva infrapolitiikka on osa valtion hyljeksimien paikallisten asukkaiden laajempaa halua ja toivetta vapautua köyhyydestä huolimatta olemassa olevan maataloustuotannon heille tarjoamista rajallisista mahdollisuuksista.
This study examines the experiences of local people who have been incorporated into the foreign-owned agricultural scheme in various capacities.
Tämä tutkimus tarkastelee paikallisten ihmisten kokemuksia osallistumisesta ulkomaalaisomisteiseen maataloushankkeeseen.
They seemed to have monopolised significant portions of the ‘pie’ and have diminished the boundaries within which the casual workforce can survive and make a decent living as agricultural labourers.
He vaikuttavat monopolisoineen merkittäviä siivuja "kakusta" ja kaventaneen niitä raameja, joiden puitteissa määräaikaiset työntekijät voivat elää ja hankkia siedettävän toimeentulon maanviljelyksen palkkatyöläisinä.
This is a study of the micropolitics of land and labour in the context of a wetland in western Kenya that has been subject to a long history of a development-endorsed agricultural scheme that was initiated by British colonial rulers, later by Kenya’s powerful state actors, and finally as part of the more recent food, fuel and finance-influenced global interest on land.
Alueella on pitkään harjoitettu maataloutta tavoitteena kehityksen edistäminen, ensin brittiläisen siirtomaahallinnon toimesta, myöhemmin Kenian valtiollisena maatalouspolitiikkana ja viimeksi ruokaturvaan, energia- ja rahoituskysymyksiin kiinnittyvien globaalien maaintressien ajamana.
Engaging labour as a central empirical category, it examines the labour regime and practices instituted in the enterprise, therefore bringing into focus a critical space for analysing workers’ everyday work lives.
Ottamalla työvoimakysymykset tarkastelun keskiöön, työ tarkastelee yhtiössä vallitsevia työn hallinnan tapoja ja käytänteitä ja tuo täten työntekijöiden jokapäiväisen työelämän kriittisen tarkastelun kohteeksi.
This thesis has relevance for scholars and policy makers that are keen on the transformations that occur in the wake of the more recent global revaluation of land, and more specifically, in the labour politics that play out within emergent agribusiness enterprises.
Tällä väitöskirjalla on merkitystä tutkijoille ja politiikkatoimien suunnittelijoille ja toteuttajille, jotka ovat kiinnostuneita viimeaikaisista muutoksista liittyen globaaliin maan uudelleen arvottamiseen sekä maataloustuotantoon kiinnittyvien yritysten työvoimapolitiikkaan.
Hence, what requires analyses are the dynamics of the ‘relations in production’ which is distinct from the ‘relations of production’ and be defined as the social relations between and amongst workers.
Tutkimus painottaa, että tarvitaan analyyseja erityisesti tuotantosuhteissa vallitsevasta dynamiikasta – ei pelkästään tuotantosuhteiden dynamiikasta – joka pitää sisällään työntekijöiden keskuudessa ja välillä vallitsevat sosiaaliset suhteet.
Land and Labour : The Micropolitics of Resource Grabbing in Kenya
Tämä tutkimus tarkastelee maakysymyksiin ja työvoimaan liittyvää mikropolitiikkaa läntisen Kenian kosteikkoalueilla.
It resonates with the narrative that is often told about the differentiation of the peasantry, and the sharp inequalities that emerge from this process.
Tutkimuksen tulokset vahvistavat sellaisia tulkintoja, jotka painottavat talonpoikien sosiaalista eriytymistä sekä jyrkentyvää eriarvoistumista maan anastusten myötä.
Drawing on eight months of ethnographic research, this study illustrates the significant transformation that accompanies large scale agricultural enterprises facilitated by land grabs.
Tutkimus perustuu kahdeksan kuukauden mittaiseen etnografiseen tutkimukseen alueella.
Four patients (3.2%) had a major complication.
Neljällä (3.2%) potilaalla ilmeni vakava postoperatiivinen komplikaatio.
Independence from gastrointestinal surgeons’ services reduced the time-delay and enhanced the availability of urgent PEG placements.
Riippumattomuus vatsaelinkirurgien palveluista lyhensi PEG-asennuksen viivettä ja paransi kiireellisten asennusten saatavuutta.
Systematic registration of complications creates possibilities to monitor and improve quality of care, allows comparison between the treating units and provides tools for treatment decisions and patient education.
Komplikaatioiden systemaattinen rekisteröinti mahdollistaa hoidon laadun seurannan, toiminnan kehittämisen ja yksiköiden välisen vertailun, sekä antaa eväitä hoitopäätösten tekoon ja potilasohjaukseen.
Altogether 69.6% of patients with a complication were identified in prospective data retrieval.
Kaikkiaan 69.6% komplikaatiopotilaista saatiin kiinni prospektiivisessa tiedonkeräyksessä, ja loput todettiin retrospektiivisessä tietojen tarkistuksessa.
Peristomal granulomatous tissue was the most common minor complication (18.5%).
Lievistä komplikaatioista tavallisin oli stooma-aukon granulaatio (18.5%).
The incidence of complications is one of the most commonly used outcome measure in surgery.
Komplikaatioiden ilmaantuvuus on yksi käytetyimmistä kirurgian tulosmittareista.
Third study evaluated the outcome of percutaneous endoscopic gastrostomy (PEG) inserted by ORL-HN surgeons and assessed the delays in comparison with earlier practice of referring the patients needing PEG to gastrointestinal surgeons.
Kolmannessa osatyössä arvioitiin KNK-lääkäreiden suorittamien perkutaanisten endoskooppisten gastrostoomaletkujen (PEG) asennusten tuloksia 127 potilaalla, ja arvioitiin PEG-asennuksen viiveaikoja verrattuna aiempaan toimintatapaan lähettää PEG:aa tarvitsevat potilaat vatsaelinkirurgian endoskopiayksikköön.
Age, duration of surgery and use of ultrasound knife were identified as independent risk factors for transient facial palsy.
Riskitekijäanalyysin perusteella ikä, leikkauksen pidempi kesto ja ultraääniveitsen käyttö muodostuivat ohimenevän kasvohermohalvauksen itsenäisiksi riskitekijöiksi.
Palsy rates in the subgroups of extracapsular dissection, partial superficial parotidectomy, superficial parotidectomy, and extended parotidectomy were 6.3%, 41.5%, 43.8%, and 53.8%, respectively.
Leikkauslaajuudesta riippuen kasvohermon toimintahäiriö havaittiin ensimmäisenä postoperatiivisena päivänä 6.3-53.8 %:lla potilaista.
The fourth study was a systematic literature review of tonsil surgery quality registers, and an introduction of the NTSRC, which is the first reported international register collaboration project within the specialty of ORL-HNS.
Neljännessä osatyössä arvioitiin systemaattisen kirjallisuuskatsauksen avulla nielurisakirurgian laaturekisterejä, ja kuvattiin pohjoismainen yhteisrekisteri kattaen alkuvaiheet, rekisteröitävät muuttujat ja kansalliset rekisterit.
Complications and Their Registration in Otorhinolaryngology - Head and Neck Surgery : Special Emphasis in Tonsil Surgery Quality Registration
Kirurgiset komplikaatiot ja niiden rekisteröinti korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoisalalla
Complication prevalence of three common procedures in Otorhinolaryngology – Head and Neck Surgery (ORL-HNS) was evaluated to discover predisposing factors for complications, and to develop a feasible prospective registration system for surgical complications in ORL-HNS.
Tavoitteena oli kartoittaa kolmeen HYKS KNK-klinikalla tavalliseen toimenpiteeseen liittyvien komplikaatioiden ilmaantuvuutta ja riskitekijöitä, sekä samalla kehittää käytännön työhön soveltuvaa komplikaatioiden seurantajärjestelmää.
The overall complication rate was 13.8%, with secondary hemorrhage being the most common complication (9.6%).
Komplikaatioita esiintyi 13.8%:lla 573:sta potilaasta.
Procedure-specific incidences of complications after benign parotid surgery and predictive factors for the postoperative facial nerve dysfunction were evaluated in 132 patients.
Toisessa osatyössä tutkittiin korvasylkirauhaskirurgian komplikaatioita, ja pyrittiin tunnistamaan ennustetekijöitä postoperatiiviselle kasvohermohalvaukselle.
One part of it is the tonsil surgery register, which features are more specifically discussed.
Sen yksi osa tulee olemaan nielurisakirurgiarekisteri, joka toimii osana pohjoismaista yhteisrekisteriä.
The three prospective studies acted as pilot projects for surgical complication registration at Department of ORL-HNS, HUH, and a long-term objective is to develop a systematic surgical quality register to our unit.
Yhteistyön tavoitteena on Ruotsin nielurisakirurgian laaturekisterin mallia noudattaen luoda vastaavat rekisterit muihin pohjoismaihin.
In order to answer these questions, the narratives provided by eighteen deaf young adults, aged 25 35, in narrative interviews carried out in sign language, have been analysed.
Kysymyksiin haetaan vastauksia analysoimalla kahdeksantoista 25 35-vuotiaan viittomakielisen kuuron kertomuksia, jotka on tuotettu viittomakielisissä kerronnallisissa haastatteluissa.
The methodology used is that of a data-based, qualitative analysis and narrative analy-sis.
Analyysimenetelminä käytetään aineistolähtöistä laadullista analyysiä sekä narratiivista analyysiä.
The study follows the lines of prior qualitative research carried out in the field of sociology of health and in the study of everyday life.
Tutkimus paikantuu laadulliseen terveyssosiologiseen tutkimusperinteeseen ja sosiaalisen arkielämän tutkimukseen.
The research aims at answering the following questions concerning the lives of deaf sign language users: how do deaf people build an image of themselves as deaf people, what kind of meanings does deafness acquire in their lives, and what opportunities do they have to be perceived by others as they feel they are, i.e. to present their true self .
Kuurojen elämää tarkastellaan etsimällä vastauksia seuraaviin kysymyksiin: miten kuurot rakentavat käsitystä itsestään kuurona ihmisenä, millaisia merkityksiä kuurous saa viittomakielisten kuurojen elämässä sekä millaisia mahdollisuuksia kuuroilla on näyttää itseltään eli olla ympäristölleen sellaisia kuin he kokevat itse olevansa.
The process of construct-ing an identity in the first group can be defined as being automatic or inherited, in the second group the process can be described as being a collective/joint identity-building process, whereas in the third group the process is ambivalent and delayed.
Ensimmäisessä ryhmässä perustaa voi luonnehtia automaattiseksi tai perityksi, toisessa vanhempien kanssa yhteiseksi identiteettiprojektiksi ja viimeisessä ambivalentiksi ja viivästyneeksi.
The goal of the study is to build an image of deafness and of the lives of the deaf from their own per-spectives.
Tutkimuksen tavoitteena on rakentaa kuvaa kuuroudesta ja kuurojen elämästä viittomakielisten kuurojen omista näkökulmista.
The plu-ralistic narrative consists of three elements: the coexistence of the world of the deaf and that of the hearing, the orientation to sign language, and the replacement of local networks with global networks.
Uudenlainen elämänmuoto rakentuu kolmesta elementistä: kuurojen ja kuulevien maailmojen limittymisestä, viittomakielisestä orientaatiosta sekä lokaalisuuden korvautumisesta globaalilla verkostolla.
The subjects are divided into three groups according to the linguistic environment dominant in the family: 1) a deaf child in a deaf family, 2) a deaf child in a hearing family using sign language, and 3) a deaf child in a hearing family where sign language was not used.
Tutkimuksessa haastateltavat jaetaan kolmeen ryhmään lapsuudenperheen kielellisen ympäristön mukaan: kuuro lapsi kuurossa perheessä, kuuro lapsi kuulevassa viittovassa perheessä ja kuuro lapsi kuulevassa puhekielisessä perheessä.
Although modern Finnish society and its varied social services and subsidy systems enable the realiza-tion of the kind of life described in the pluralistic narrative, the issues of power and inequality still frequently emerge in the narratives in which the deaf young adults described themselves and their lives.
Vaikka nykyinen suomalainen yhteiskunta palveluineen ja tukijärjestelmineen tarjoaa mahdollisuuksia pluralistisen kertomuksen mukaisen elämän toteuttamiseen omien tavoitteiden ja kiinnostusten kautta rakentuneeseen suhteeseen sekä kuulevien että kuurojen maailmaan ovat epätasa-arvo ja valtakysymykset kertomuksissa näkyvästi läsnä.
Interaction with other deaf people and access to the collective story reservoir is important, because it enables the deaf to form an idea of their own deafness and the life of a deaf person.
Pääsy viittomakieliseen vuorovaikutukseen ja kuurojen yhteisiin kertomuksiin on tärkeää, sillä niiden kautta on mahdollista jäsentää omaa elämää ja käsitystä itsestä.
Research shows that the deaf have, at least partly, a different collective story reservoir that they can rely on from the one the hearing have.
Tuloksista ilmenee, että kuuroilla on osin erilainen sosiaalinen tarinavaranto kuin kuulevilla.
The opportunities the deaf have in building their identi-ties as deaf people have been examined through the concept of a collective story reservoir.
Kuurojen mahdollisuuksia muodostaa käsitystä itsestään kuurona ihmisenä tarkastellaan sosiaalisen tarinavarannon käsitteen avulla.
The lives of deaf sign language users are analysed through the concept of identity.
Tutkimuksessa kuurojen elämää tarkastellaan identiteetin käsitteen avulla.
The terminology and ideas used in the present study are mostly based on Erving Goffman s (1971, 1986) work in which he sees identity as a representation of self.
Tutkimuksen lähtökohtana on ajatus, että ihmisen identiteetti rakentuu toiminnan ja vuorovaikutuksen kautta yksilön esittäessä itseään muille ja samalla itselleen (Goffman 1971, 1986).
In the outdated counter-narrative and the reductive narrative of deafness as an abnormality, the subjects are not capable of seeing themselves as forming part of the narratives or identifying themselves with the ways the deaf are depicted.
Vanhentunut vastakertomus sekä typistävä kertomus kuuroudesta poikkeavuutena ovat kertomuksia, joista kuurot nuoret aikuiset eivät tunnista itseään, mutta joihin he arkielämässään usein törmäävät.
The narrative through which the subjects depict themselves and their lives can be defined as a pluralistic narrative.
Kuurot nuoret aikuiset tuottavat uutta, totutusta poikkeavaa käsitystä itsestään ja omasta ryhmästään pluralistisen, moniarvoisen kertomuksen kautta.
Two kinds of power mechanisms can be perceived in the descriptions: belittling and excluding power.
Kertomuksista rakentuu kaksi vallan muotoa, aliarvioiva ja ulossulkeva valta, jotka kaventavat monin tavoin kuurojen oman näköisen elämän luomisen edellytyksiä.
Three different ways of understanding deafness can be conceptualized from the narratives of the inter-viewed deaf people.
Tutkittavien kerronnasta rakentuu kolme erilaista kertomusta kuuroudesta ja kuurona elämisestä.
The start-ing point for the study is the idea that identities are moulded and structured in action and interaction and are, therefore, continuous processes.
Prosessuaalisen identiteetin kautta tutkimuksessa kuvataan kuurona olemisen kokemusta; sitä miten tullaan kuuroiksi, ollaan kuuroja ja rakennetaan omaa elämää kuurona ihmisenä.
The dissertation consists of 4 original articles and a summary.
Väitöskirja koostuu neljästä empiirisestä artikkelista sekä yhteenvetoartikkelista.
Conversation analysis is used as method.
Tutkimusmenetelmänä on keskustelunanalyysi.
The therapist s approach described in this study involves practical integration of different clinical theories.
Tutkimuksessa kuvattu terapeutin työ voidaan nähdä erilaisten kliinisten teorioiden integraationa käytännön työssä.
Methodologically, the study discusses the problem of identifying actions in conversation analysis of psychotherapy and emotional interaction, and the possibility to apply conversation analysis in the study of therapeutic change.
Metodologisesti tutkimus käsittelee vuorovaikutuksellisten toimintojen tunnistamista psykoterapian ja emootioiden keskustelunanalyyttisessä tutkimuksessa, sekä keskustelunanalyysin mahdollisuuksia terapeuttisen muutoksen tutkimuksessa.
These include empathy, validation of emotion, therapeutic alliance, interpretation, challenging beliefs, and therapeutic change.
Tutkimuksen tulokset liitetään myös kliinisiin keskusteluihin empatiasta, tunteen validoinnista, terapeuttisesta yhteistyösuhteesta, tulkinnoista, epätarkoituksenmukaisten uskomusten kyseenalaistamisesta sekä terapeuttisesta muutoksesta.
In general terms, the study suggests that in the details of interaction, psychotherapy recurrently performs a dual task of empathy and challenging in relation to the patient s ways of describing their experiences.
Yleisellä tasolla tutkimus ehdottaa, että vuorovaikutuksen yksityiskohtien tasolla psykoterapia toistuvasti toteuttaa kahtalaista tehtävää: toisaalta empaattista ymmärrystä ja toisaalta muutoksen ehdottamista suhteessa potilaan tapoihin suhtautua kokemuksiinsa.
The practices found in this study are compared to earlier research on everyday talk and on medical encounters.
Tutkimuksessa löydettyjä vuorovaikutuksen piirteitä verrataan aiempaan tutkimukseen ns. arkikeskustelusta (ystävien väliset keskustelut) sekä vuorovaikutuksesta lääkärin vastaanotolla.
The data (57 audio recorded sessions) come from one therapist-patient dyad in cognitive psychotherapy.
Tutkimuksen aineistona on 57 ääninauhaa yhden terapeutin ja potilaan istunnoista.
The study also shows that the practices of responding to emotional experience in psychotherapy can deviate from the everyday practices of affiliation.
Tutkimus osoittaa, että terapeuttiset tavoitteet voivat myös törmätä yhteen arkikeskustelun käytäntöjen kanssa.
The study also includes a case study of a session with strong misalignment between the therapist s and patient s orientations, showing how this misalignment is managed by the therapist.
Tutkimuksessa analysoidaan myös vuorovaikutustilannetta, jossa terapeutin ja potilaan välillä on erilinjaisuutta käsillä olevan toiminnan luonteesta.
The dissertation examines how emotional experiences are oriented to in the details of psychotherapeutic interaction.
Tutkimus pohtii tapoja, joilla yleiset vuorovaikutuksen normit muuntuvat terapeuttisen työn tarpeisiin.
The analyses explicate the therapist s practices of responding to the patient s affective expressions.
Väitöskirja kuvaa terapeutin ja potilaan välistä vuorovaikutusta kognitiivisessa psykoterapiassa, erityisesti tapoja, joilla terapeutti vastaa potilaan kuvauksiin ongelmallisista tunnekokemuksista.
It is shown that the affiliating responses are combined with, or build grounds for, more interpretive and challenging actions.
Tutkimusaineistossa terapeutin empaattiset vastaukset yhdistyvät tulkitseviin tai haastaviinkin interventioihin: terapeutti voi samassa vastauksessa yhdistää empatiaa ja tulkintaa, tai empaattiset vastaukset voivat pohjustaa tulkintoja tai potilaan ajatustapoja kyseenalaistavia vuoroja.
Moreover, through a longitudinal analysis of the transformation of a sequence type, the study suggests that therapeutic change processes can be located to sequential relations of actions.
Tutkimus ehdottaa, että terapeuttista muutosta voidaan lähestyä kahden puheenvuoron välisen suhteen muutoksen kautta: analysoimalla samankaltaisia vuorovaikutuksen sekvenssejä terapian eri vaiheissa.
The Death of the Freedom Fighter : How the Threat of Terrorism is Suffocating the Protection of Political Criminals
Väitöskirjani osoittaa, että terrorismin uhka on johtanut poliittisten rikollisten romantisoinnin romuttamiseen.
The new laws, contrary to the depoliticisation strategy, underline the political nature of terrorism by criminalising acts such as the glorification of terrorism.
Yhtä aikaa epäpolitisoinnin ja poliittisten rikollisten suojelun heikentämisen kanssa monissa maissa on kansallisella tasolla säädetty uusia terrorismilakeja, jotka korostavat terrorismin poliittista luonnetta.
Following a thorough analysis of international conventions and treaties as well as bilateral extradition treaties from the 1800s until the early 2000s, it suggests that terrorism has been depoliticised due to the existence of the so-called political offence exception to extradition that emerged in extradition treaties in 1834.
Kun terrorismi alkoi nousta kansainväliseksi uhkaksi 1960–1970-luvuilta lähtien, poliittisia rikoksia koskevan poikkeuksen soveltaminen osoittautui yhä vaikeammaksi, Poikkeuksen nojalla tuomioistuimet epäsivät joidenkin terroristeina pidettyjen henkilöiden luovutuspyynnöt, mikä synnytti kritiikkiä.
The aim of the depoliticisation formula was to protect ‘legitimate’ political offenders, but exclude terrorists from the protection of the political offence exemption.
Suhtautumalla terrorismiin ei-poliittisena rikollisuutena, terrorismi on voitu erottaa "hyväksyttävistä" poliittisista rikoksista.
Regardless of this inherent political element, the last decades have seen a global trend of depoliticising terrorism for the purpose of international collaboration.
Kyseessä on selkeä muutos aikaisempiin vuosikymmeniin verrattuna, sillä terrorismia on tyypillisesti pidetty poliittisena rikollisuutena.
My thesis describes and discusses this trend and the reasons behind it.
Yksi keskeisistä kiinnostuksen kohteistani on epäpolitisoinnin ja näiden uusien kriminalisointien välinen ristiriita.
Alongside the depoliticisation of terrorism, the political offence exemption was growingly limited since the emergence of the modern terrorist threat in the 1970s.
Yksi syy epäpolitisoinnille on ollut luovutussopimuksissa 1830-luvulta lähtien usein käytetty poliittisten rikollisten suojeluun tarkoitettu poikkeuslauseke.
Most past definitions of terrorism have included a political element.
Terrorismin poliittisuus on pitkään vaikeuttanut oikeudellista yhteistyötä.
Statistical analyses were based on linear and logistic regression models adjusted for potential confounding factors.
Tilastolliset analyysit perustuivat lineaarisiin ja logistisiin regressiomalleihin, joissa huomioitiin mahdolliset sekoittavat tekijät.
The study population consisted of participants aged 30 years and over from the nationally representative Health 2000 Survey (n=8028) and its follow-up, the Health 2011 Survey (n=7964).The Health 2000/2011 Survey included questionnaires, interviews and a comprehensive health examination including laboratory measurements.
Tutkimus perustui kansallisesti edustavien Terveys 2000 –tutkimuksen (n=8028) ja sen seurantatutkimuksen, Terveys 2011 –tutkimuksen (n=7964), 30 vuotta täyttäneiden otoksiin, joissa kerättiin terveystarkastusten, haastatteluiden ja kyselyiden avulla monipuolisesti tietoa terveydestä ja siihen yhteydessä olevista tekijöistä.
Vitamin D is essential for skeletal health.
D-vitamiini on välttämätön luuston terveydelle.