natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study population consisted of 1297 patients with pT1 invasive breast cancer treated with breast-conserving therapy, 755 patients with invasive cancer treated with mastectomy and 1180 patients with invasive cancer and axillary lymph node dissection treated at the Breast Surgery Unit of Helsinki University Central Hospital between the years 2000 and 2005.
Tutkimuksessa analysoitiin retrospektiivisesti sairaskertomustiedot 1297 rintasyöpäpotilaasta, joilla oli todettu pT1 kasvain ja jotka hoidettiin rinnan säästävällä kirurgialla, 755 rintasyöpäpotilaasta, joille oli tehty koko rinnan poisto sekä 1180 rintasyöpäpotilaasta, joille oli tehty kainaloimusolmukkeiden poisto.
Also included were 58 patients with Paget´s disease of the breast treated between 1995 and 2006 at the same unit.
Lisäksi erillisenä selvitettiin harvinaista rinnan Pagetin tautia sairastavien potilaiden hoitotulokset vuosina 1995 - 2006.
After axillary lymph node dissection, the 7-year axillary recurrence rate was 0.7% and supraclavicular recurrence rate 1.3%.
Kainalon imusolmukeuusiutuman riski oli 0.7 % ja soliskuopan imusolmukeuusiutuman riski 1.3 % ensimmäisten 7 vuoden aikana leikkauksen jälkeen.
Local and regional recurrences in breast cancer and Paget´s disease of the breast The aim of the present study was to evaluate the incidence and risk factors of local and regional recurrences after surgical treatment of invasive breast cancer treated with modern adjuvant therapies.
Paikalliset ja imusolmukeuusiutumat rintasyövässä sekä rinnan Pagetin tauti Tutkimuksessa selvitettiin paikallisten ja imusolmukeuusiutumien yleisyyttä ja riskitekijöitä vuosina 2000 - 2005 hoidetuilla rintasyöpäpotilailla HYKS Rintarauhaskirurgian yksikössä.
Multifocal or multicentric invasive or in situ carcinoma was detected in 40% of patients with Paget´s disease.
Monipesäkkeinen tauti todettiin 40 %:lla Pagetin tauti potilaista.
After breast conservation, the 5-year local recurrence rate was 2.1% in patients with pT1 tumours.
Rinnan säästävän leikkauksen jälkeen paikallisen uusiutuman riski oli pieni, 2.1 % ensimmäisen viiden vuoden aikana leikkauksen jälkeen.
After mastectomy, the 7-year local recurrence rate was 2.9%.
Rinnan koko poiston jälkeen paikallisen uusiutuman riski oli 2.9 % ensimmäisten 7 vuoden aikana leikkauksen jälkeen.
Local recurrences were located in the quadrant of the prior breast resection in 63% cases.
Suurin osa paikallisesta uusiutumista todettiin samassa rinnan neljänneksessä kuin aiemmin hoidettu rintasyöpä.
Magnetic resonance imaging may be helpful in patients with Paget´s disease with negative findings in conventional imaging.
Rinnan magneetti tutkimusta suositellaan rinnan Pagetin tauti potilaille, joilla ei ole löydöksiä mammografiassa tai rinnan ultraääni tutkimuksessa.
Altogether 56 patients with Paget´s disease of the breast (97%) had underlying invasive or in situ carcinoma in the ipsilateral breast.
Lähes kaikilla rinnan Pagetin tauti potilailla todettiin samassa rinnassa in situ- tai invasiivinen karsinooma.
Local and regional recurrences are rare after breast cancer surgery and modern multidisciplinary treatment, at least during a short follow-up.
HYKS Rintarauhaskirurgian yksikössä 2000-luvulla liitännäishoidoilla ja kirurgialla hoidettujen rintasyöpäpotilaiden riski paikalliseen tai imusolmukeuusiutumaan on lyhyellä seuranta-ajalla pieni.
Another interest was to determine the outcome of surgical treatment in patients with Paget´s disease of the breast, with a special emphasis on sentinel node biopsy and magnetic resonance imaging.
Rinnan Pagetin tauti potilailla arvioitiin erityisesti vartijasolmuketutkimuksen ja rinnan magneettikuvauksen käyttöä.
Sentinel node biopsy is recommended in patients with Paget´s disease with invasive cancer or in case of mastectomy.
Vartijasolmuketutkimus suositellaan tehtäväksi rinnan Pagetin tauti potilailla, jos todetaan invasiivinen karsinooma tai suunnitellaan koko rinnan poistoa.
A vast majority, 86% of patients with supraclavicular recurrence and 50% of patients with axillary recurrence, had concomitant distant recurrences.
Suurimmalla osalla potilaista, joilla todettiin imusolmukeuusiutuma, todettiin samanaikaisesti myös imusolmukealueiden ulkopuolelle levinnyt tauti.
The overall mastectomy rate was 76%.
Yhteensä 76 % rinnan Pagetin tauti potilaista hoidettiin koko rinnan poistolla.
In Chapter 1, I introduce the three essays and present the main results.
Ensimmäisessä luvussa esittelen kolme esseetä ja käyn läpi päätulokset.
Patent rights have no effect on the risk of parallel trade.
Patenttisuojan voimakkuudella ei ole sitä vastoin vaikutusta rinnakkaistuonnin esiintymisen riskiin.
This thesis consists of three essays on the industrial organization of pharmaceutical markets.
Väitöskirjani koostuu kolmesta, lääkemarkkinoiden toimialan taloustieteen aihealueeseen kuuluvasta esseestä.
Finally, in Chapter 4, I explore whether stronger patents decrease competition during patent protection.
Viimeisessä luvussa tutkin, vähentääkö voimakkaampi patenttisuoja yritysten välistä kilpailua patenttisuojan aikana.
In the model, physicians may want experiment new drugs for their patients to get valuable information for their future drug choices.
Mallissa lääkärit voivat kokeilla potilailleen uusia lääkkeitä saadakseen tietoa kyseisten hoitojen hyödyistä.
I consider the Finnish markets for pharmaceuticals that provide rich variation in both patent length and breadth across innovations.
Tarkastelen suomalaisia lääkemarkkinoita, joissa patenttien pituus ja leveys vaihtelevat innovaatioiden välillä.
I test the theory on the relationship between patent strength and competition during patent protection.
Testaan teoriaa patenttisuojan pituuden ja leveyden vaikutuksista patenttisuojan aikaiseen kilpailuun.
I estimate a dynamic model of demand where physicians may learn the effectiveness or side effects of drug treatments from their prescription experiences.
Estimoin dynaamisen kysyntämallin, jossa lääkärit oppivat lääkkeiden tehokkuudesta hoitokokemustensa perusteella.
In Chapter 2, I measure how uncertainty and learning through experimentation affect the medical decision-making by physicians.
Luvussa 2 mittaan, kuinka epävarmuus lääkehoitojen tehokkuudesta tai sivuvaikutuksista vaikuttaa lääkäreiden päätöksentekoon.
Using rich data from the market for cholesterol drugs, I show that treatment patterns relying heavily on the past choices of other doctors can lead to over-prescription in terms of efficiency.
Suomalaiseen kolesterolilääkeaineistoon pohjautuvat tulokseni näyttävät, että voimakkaasti muiden lääkäreiden aikaisempiin päätöksiin nojaavat hoitokäytännöt voivat johtaa potilaiden ylihoitamiseen.
Broad patents, on the other hand, increase the costs of imitation and decrease competition.
Toisaalta, teorian mukaan leveämmät patentit lisäävät imitointikustannuksia ja vähentävät siten patenttisuojan aikaista kilpailua.
The results suggest that patent breadth, rather than length, prevents imitation.
Tulosteni mukaan erityisesti leveämmät patentit estävät imitaatiota.
My results suggest that if physicians would become more willing to experiment with their treatment choices, the process of learning would improve and the efficiency of medical decision-making would increase.
Jos lääkärit vaihtaisivat herkemmin potilaidensa lääkitystä, lääkäreiden oppimisprosessi ja lääkemääräyskäytännöt tehostuisivat.
I test whether information on the past choices of other physicians improves drug choices.
Testaan, parantaako potilasrekisterien kautta saatava informaatio muiden lääkäreiden aikaisemmista hoitopäätöksistä lääkevalintojen tehokkuutta.
My results suggest that continuity of care, where a patient repeatedly consulting the same doctor, is an efficient policy to limit such behavior.
Näytän, että omalääkärijärjestelmä, jossa potilas konsultoi toistuvasti samaa lääkäriä, vähentää tehokkaasti ylihoitamista ja edesauttaa lääkehoidon hyötyjen ja haittojen tunnistamista.
At the same time, risk aversion can make physicians reluctant to try less well-known, but potentially superior products for their patients.
Mallissa huomioidaan myös, että riskejä karttavat lääkärit voivat toisaalta olla haluttomia muuttamaan potilaidensa lääkitystä.
Traditionally, stronger patents have been thought to increase the profits of an innovator and to promote R&D. Economic theory predicts that longer patents may hinder rather than stimulate innovation by increasing competition during the patent period.
Perinteisesti on ajateltu, että pidempi patenttisuoja kasvattaa keksijän voittoja ja lisää innovointia.
Using data from the Finnish market for cholesterol drugs, I find that medical decision-making is characterized by habit persistence and heterogeneity in the effectiveness of drug treatments across patients.
Suomalaiseen kolesterolilääkeaineistoon pohjautuvan analyysini perusteella kolesterolilääkkeiden hyödyt vaihtelevat potilaiden välillä, mikä luo epävarmuutta lääkäreiden päätöksentekoon.
In Chapter 3, I quantify the roles of the physician's own experience and the past choices of other doctors in pharmaceutical demand.
Keskityn tilanteeseen, jossa kuluttajat voivat oppia tuotteen laadun omasta kokemuksestaan ja muiden kuluttajien aikaisemmista päätöksistä.
I develop a model of medical decision-making under uncertainty about the quality of the match between the patient and the drug treatment.
Tutkin erityisesti lääkäreiden lääkevalintoja epävarmuuden vallitessa.
In stands larger than 2 hectares the corresponding RMSEs were 20.2 %, 20.4 %, 36.1 % and 6.9 %.
Yli 2 hehtaarin metsikkökuvioilla vastaavat tarkkuudet olivat 20,2 %, 20,4 %, 36,1 % ja 6,9 %.
In plot-level the relative RMSEs for stem volume, biomass, basal area and mean height were 40.3 %, 39.9 %, 34.0 % and 15.9 %.
Koealatasolla radargrammetria tuotti puuston kokonaistilavuuden, biomassan, pohjapinta-alan ja keskipituuden estimointitarkkuuksiksi (suhteellinen RMSE) 40,3 %, 39,9 %, 34,0 % ja 15,9 %.
Airborne laser scanning (ALS) is a precise application, but the inventory process is slow and expensive.
Lentolaserkeilaus olisi tarkka kartoitusmenetelmä, mutta sen kustannukset ovat suuret ja inventointiprosessi on hidas.
Nevertheless the results about the estimation accuracy of forest stem volume and biomass by SAR radargrammetry were clearly better than the comparable estimation accuracy of optical satellite images.
Siitä huolimatta gradun tulokset puuston kokonaistilavuuden ja biomassan estimointitarkkuudesta olivat selvästi optisiin satelliittikuviin perustuvaa puustotulkintaa tarkempia.
Detecting forests by optical satellite images is an inaccurate procedure with the saturation problem.
Optisiin satelliittikuviin perustuva puustotulkinta on epätarkkaa ja nopeasti saturoituvaa.
Accurate and economical remote sensing method with good temporal resolution is required for mapping up-to-date information about the forest resources.
Metsävarojen inventointiin tarvittaisiin ympäri maailman entistä tarkempaa ja edullisempaa kaukokartoitusmenetelmää, jonka avulla metsävaratiedot voitaisiin myös päivittää nopeasti.
Forest mapping by the radargrammetric processing of TerraSAR-X satellite images
Metsävarojen kartoitus TerraSAR-X -stereomittauksella tuotetun 3D-tiedon avulla
It’s notable that the estimation of basal area didn’t improve in stand-level at all.
Ainoastaan pohjapinta-alan arviointi ei tarkentunut kuviokoon kasvaessa.
Recently the new synthetic aperture radar (SAR) satellites with a high spatial resolution have caused a renaissance of radar-based remote sensing.
Uudet, korkearesoluutioisia tutkakuvia ottavat satelliitit ovat viime vuosina lisänneet tutkijoiden kiinnostusta SAR-kuvien (Synthetic Aperture Radar) hyödyntämiseen luonnonvarojen kartoituksessa.
The purpose of the master’s thesis was to investigate the accuracy of forest mapping by radargrammetric processing of TerraSAR-X satellite images.
Maisterin tutkielmassa tarkasteltiin stereokuvamittauksella TerraSAR-X -kuvista tuotettua 3D-tietoa (eng. SAR radargrammetry) metsävarojen inventoinnissa.
According to the research SAR radargrammetry is a precise technology to estimate forest canopy height, but the mapping of forest density is very unclear.
Yhteenvetona voidaan todeta, että radargrammetrian perusteella puiden latvusten korkeus pystytään määrittämään erittäin tarkasti, mutta puuston pohjapinta-alan kanssa pistepilvestä lasketut puuston tiheyttä kuvaavat piirteet korreloivat huonosti.
The radargrammetry is based on stereoscopic measurement, which calculates 3D coordinates for corresponding points of the SAR image pair.
Stereokuvamitattua 3D-pistepilveä käytettiin opinnäytetyössä puustotunnusten estimointiin aluepohjaisen laserkeilausinventoinnin menetelmillä.
The wild strawberry is a seasonally flowering SD plant, but several perpetually flowering strawberry genotypes have been found.
Puutarhamansikan lailla ahomansikka on lyhyenpäivänkasvi, mutta myös jatkuvasti kukkivia genotyyppejä on löydetty.
Strawberries are perennial rosette plants with distinct developmental phases regulated by day length during the growing season.
Mansikat ovat monivuotisia ruusukekasveja, joiden vuosikasvurytmiä säätelee päivänpituus kasvukauden aikana.
During long days (LDs) in spring and summer, strawberries grow actively with axillary buds developing into stolons called runners.
Pitkänpäivänoloissa keväällä ja kesällä mansikka kasvaa aktiivisesti ja hankasilmuista muodostuu rönsyjä.
During short days (SDs) in autumn, runner formation is replaced by branch crown formation and an inflorescence is initiated in the shoot meristem of a rosette crown.
Lyhyenpäivänoloissa syksyllä mansikan hankasilmuista muodostuu sivuhaaroja ja kukintoaihe muodostuu haaran kärkisilmuun.
Fragaria vesca SUPPRESSOR OF OVEREXPRESSION OF CONSTANS 1 (FvSOC1), a homologue of Arabidopsis SOC1, represses flowering via FvTFL1 activation in shoot apices.
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että Fragaria vesca SUPPRESSOR OF OVEREXPRESSION OF CONSTANS 1 (FvSOC1) aktivoi FvTFL1-geenin ilmenemistä kärkikasvupisteessä.
Fragaria vesca TERMINAL FLOWER 1 (FvTFL1), a homologue of the Arabidopsis thaliana TFL1, was confirmed to be the SFL, encoding the flowering repressor in wild strawberry.
Tutkimus vahvisti, että Fragaria vesca TERMINAL FLOWER 1 (FvTFL1) -geeni säätelee kausittaista kukintaa ahomansikalla.
FvSOC1 enhanced runner formation from the axillary buds, which involves changes in the levels of gibberellin biosynthesis genes.
Kukinnan säätelyn lisäksi FvSOC1 vaikuttaa ahomansikan kasvuun edistämällä rönsynmuodostusta hankasilmuista säätelemällä kasvihormoni gibberelliinin tuotantoa.
FvSOC1 regulates vegetative growth independently of FvTFL1.
Lisäksi päivänpituus säätelee sekä FvSOC1- että FvTFL1-geenien ilmenemistä.
This thesis aimed to identify the genes related to flowering and vegetative development in the wild strawberry.
Tutkimuksessa osoitettiin, että kahdella geenillä on keskeinen rooli ahomansikan kukinnan ja kasvun säätelyssä.
It was concluded that FvTFL1 functions as the flowering repressor and FvTFL1 activation under LDs occurs by FvFT1 via FvSOC1 in wild strawberry.
Tällöin pitkänpäivänoloissa voimakas FvSOC1:n ilmeneminen johtaa FvTFL1:n ilmenemisen aktivoitumiseen, jolloin kukinta-aiheiden muodostuminen estyy.
Both FvSOC1 and FvTFL1 expression are under photoperiodic regulation, controlled at least in part via F. vesca FLOWERING LOCUS T 1 (FvFT1), encoding a putative homologue of the Arabidopsis mobile flowering signal FT, and expressed specifically under LDs.
Jatkuvasti kukkivilla genotyypeillä FvTFL1-geenin sekvenssi on muuttunut koodaamaan toimimatonta FvTFL1-proteiinia, jolloin kukintoaiheiden muodostuminen ei esty pitkänpäivänoloissa ja kasvi muodostaa kukintoaiheita päivänpituudesta riippumatta.
The results revealed that most genes in the Arabidopsis flowering pathways could be identified among strawberry ESTs, indicating putative conservation in flowering pathway genes between these species.
Mansikan mallikasvina käytetään yleisesti ahomansikkaa, koska puutarhamansikalla geneettinen tutkimus on hankalaa sen suuren genomin takia.
These results were used to construct a model of the yearly growth cycle in wild strawberry.
Väitöskirjatutkimuksen tavoitteena oli selvittää ahomansikan vuotuiseen kasvurytmiin vaikuttavien geenien toimintaa.
Expressed sequence tag (EST) sequencing of SD F. vesca and a perpetually flowering genotype were combined with data mining in published Fragaria and Rosaceae EST databases using known Arabidopsis thaliana (L.) Heynh.
Lyhyenpäivänoloissa vähenevä FvSOC1-geenin ilmeneminen vähentää gibberelliinibiosynteesigeenien ilmenemistä, jolloin aktiivisen gibberelliinin määrä laskee ja hankasilmusta muodostuu sivuhaara.
Transcription factor hypoxia-inducible factor-1 (HIF-1) is the master regulator of gene transcription during low oxygen (O2) tension.
Hapenpuutteessa aktivoituva transkriptiotekijä hypoxia inducible factor-1 (HIF-1) on tärkein soluja vähähappiseen ympäristöön sopeuttava tekijä.
Pharmacological augmentation of the HIF pathway in the donor enhanced ischemia-reperfusion injury, whereas in the recipient it had anti-inflammatory effects and prolonged survival in the rat.
Lääkkeellinen HIF:n aktiivisuuden lisääminen luovuttajassa sydänsiirtoa edeltävästi pahensi siirteen tulehdusreaktiota, kun taas sydänsiirteen vastaanottajassa se vähensi tulehdusreaktiota ja siirteen pitkäaikaisselviytyminen parani.
Our results show that the HIF-1 pathway is activated during allograft ischemia, ischemia-reperfusion injury, and acute and chronic rejection in the rat.
Tutkimuksessa osoitimme, että HIF-1 lisääntyi sydänsiirteen hapenpuutteen, iskemia-reperfuusionvaurion ja hyljintäreaktioiden aikana.
Cardiac transplantation is one of the most effective therapies for end-stage heart disease.
Sydämensiirto on hengenpelastava hoito vaikeasti sydänsairaalle.
Cardiomyocyte-targeted gene transfer of HIF-1α reduced cardiomyocyte apoptosis and the development of cardiac allograft vasculopathy in the rat.
HIF-1:tä lisäävä geenisiirto sydänlihassoluihin vähensi sydänlihassolujen solukuolemaa ja hidasti kroonista hyljintää.
Accumulation of HIF-1α reflects injury of the allograft and could be used as a marker of ischemic injury that requires medical attention.
Tulostemme perusteella HIF-1 ilmentyminen heijastaa sydänsiirteen vauriota, mitä voidaan hyödyntää tulehdusreaktion diagnostiikassa.
Augmentation of the HIF pathway cell-specifically appears to diminish cardiac allograft rejection, whereas wide-ranging non-targeted HIF stabilization in the transplant may have a detrimental outcome.
HIF:n aktiivisuuden lisääminen yksittäisessä soluryhmässä voi vähentää tulehdusreaktiota ja hyljintää, ja toisaalta HIF:n laaja ja kohdentamaton lisääminen mahdollisesti pahentaa tulehdusreaktiota.
Transgenic augmentation of the HIF-pathway in the recipient myelomonocytic cells prevented the development of acute rejection and prolonged survival in mice.
Luonnollisen immuniteetin tulehdussoluissa ilmentyvä HIF esti akuutin hyljintäreaktion ja paransi siirteen selviytymistä.
HIF-1 regulates most of the major adaptive functions that promote survival during cellular stress, particularly during hypoxia.
HIF-1:llä on keskeinen merkitys sydänsiirteissä, ja sen aktiivisuuden hienovarainen säätely eri soluissa on mahdollinen terapeuttinen kohde sydänsiirteen pitkäaikaisselviytymisen parantamiseksi.
Early injury of the allografts during brain death donation, organ preservation, ischemia-reperfusion, and alloimmune response may have devastating effects on long-term survival of cardiac allograft recipients.
Sydänsiirre vaurioituu elinsiirrossa hapenpuutteen, iskemia-reperfuusiovaurion, akuutin ja kroonisen hyljinnän, sekä potilaan tavanomaisten sydän- ja verisuonisairauksien riskitekijöiden vuoksi.
Short-term survival is good, whereas long-term survival remains relatively poor due to chronic rejection and immunosuppression related morbidities.
Mahdollinen alkuvaiheen vaurio kuitenkin aiheuttaa sydänsiirteeseen jatkuvan ja säätelemättömän korjausreaktion, josta seuraa vuosien kuluessa krooninen hyljintä ja lopulta sydänsiirteen menetys.
The activity of HIF-1 is dictated by the stability of the O2-sensitive subunit HIF-1α.
HIF-1 säätelee muun muassa tulehdusreaktiota ja aineenvaihduntaa.
HIF-1 also couples with nuclear factor-κb (NF-κB), thus connecting the two innate stress responses: hypoxic response and innate immunity.
Lisäksi selvitimme HIF-1:n merkitystä hyljintäreaktion synnyssä luonnollisen immuniteetin tulehdussoluissa.
The study discusses whether climatic cooling and its effects on the biotic environment could explain the way lithic technology and settlement patterns were reorganised during the Late Mesolithic.
Tutkimuksessa pohditaan voisivatko ilmaston kylmeneminen ja sen vaikutukset luonnonympäristöön selittää kiviteknologiassa ja ympäristön käyttötavoissa myöhäismesoliittisena aikana tapahtuneita muutoksia.
This dissertation focuses on Late Mesolithic (ca. 8450 6850 cal BP) lithic technological changes in the northernmost parts of Finland, Norway, and Sweden and on the relationship between these changes and the 8.2 ka climate event that was caused by a disruption in the North Atlantic Thermohaline circulation.
Tutkimuskohteina ovat Suomen, Norjan ja Ruotsin pohjoisimmissa osissa myöhäismesoliittisella kaudella (n. 8450 6850 vuotta sitten) asuneet ryhmät.
The study uses a framework derived from Darwinian evolutionary theory and acknowledges the effects of both environmental constraints and socially transmitted information, i.e., culture, in the way lithic technology was organised in the studied region.
Tässä lähestymistavassa alueen kiviteknologiaa tarkastellaan sekä ympäristöolojen aiheuttamien rajoitusten että sosiaalisesti välittyneen tiedon eli kulttuurin näkökulmista.
The results suggest that in northernmost Fennoscandia, the marine ecosystem is particularly sensitive to disturbances in the North Atlantic oceanographic system.
Pohjois-Atlantin virtaukset ovat alueellisesti erittäin merkittäviä, koska niiden ansiosta Skandinavian ilmasto on huomattavasti lämpimämpi kuin yhtä pohjoisilla alueilla muualla maapallolla.
It is concluded that the technological changes that occurred during the marine cooling were a result of developments that led to increased use of terrestrial resources and an accompanying long-distance coast/inland residential mobility pattern.
Tämä synnytti myös uuden vuotuiskiertotavan, jossa liikuttiin laajoilla alueilla rannikon ja sisämaan välillä.
The study contributes to a wider field of research into past climate change as a factor in prehistoric ecological, cultural, and behavioural change and provides reference material for studies on the impacts of future climate change on human communities.
Tutkimuksen teoreettinen lähestymistapa kuuluu nykyaikaisen evoluutiotutkimuksen piiriin, lähinnä sen kulttuurin ja ihmisyhteisöjen muutoksen tutkimukseen sovitettuun osaan.
The results suggest that Late Mesolithic coastal communities were affected by a marked decrease in marine productivity that resulted from the cooling caused by the 8.2 ka event and a subsequent cold episode at ca. 7700 cal BP.
Pian tämän jälkeen, noin 7700 vuotta sitten, seurasi Barentsinmerellä uusi paikallinen lyhyt kylmenemisjakso.
The dissertation takes an organisational approach to the study of past cultural change and seeks to understand changes in prehistoric material culture by studying lithic technology and settlement configuration using lithic technological, statistical, and spatial analyses.
Niitä tarkastellaan materiaalisessa kulttuurissa, erityisesti kiviteknologiassa eli kiviraaka-aineen hankinta- ja työstötavoissa sekä luonnonympäristön käyttötavoissa tapahtuneiden muutosten kautta.
In addition, the study provides new knowledge concerning the relationships between raw material availability, lithic technology, and culture.
Tutkimuskysymyksiin haetaan vastauksia kiviteknologisten, tilastollisten ja alueiden käyttöön liittyvien analyysien avulla.
Approximately half of Fair Trade certified farmers are also organically certified, globally and in Nicaragua.
Noin puolet Reilun kaupan kahvista on lisäksi luomusertifioitua maailmanlaajuisesti ja Nicaraguassa.
Many Fair Trade certified farmers produce low volumes of coffee.
Jotkut Reilun kaupan viljelijät tuottavat vain vähän kahvia.