natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was identified that adopting the principle inherent in the ABCD, that also the marginal segments in the community can contribute, could be useful in making the initiative more fair within the community.
Voidaan esittää, että etenkin ABCD –lähestymistavassa painotettu marginaalisten ihmisryhmien huomioiminen kehittäisi nykyistä projektia jakamalla matkailun hyötyjä tasa-arvoisemmin yhteisön sisällä.
In conclusion it can be argued, that the study identified potential of the ABCD in improving CBT both as an approach towards the community and its marginal groups, but also on a methodological level in the form of the locals mapping the community assets.
Lähestymistapana ABCD ohjaa huomioimaan myös yhteisöjen marginaaliset ryhmät, kun taas metodologisella tasolla sillä on annettavaa osallistumisen mahdollistajana esimerkiksi voimavarojen kartoituksen kautta.
The initiative is spreading tourism to marginalized, rural areas that struggle with Israeli occupation, beyond the traditional pilgrimage destinations such as Betlehem The asset-mapping revealed that for the most part the assets promoted in current tourism match well with the local perceptions of the community's tourism assets, which is positive from the ABCD perspective.
Voimavarojen kartoituksen perusteella voidaan todeta, että suurimmaksi osaksi nykyisessä matkailussa hyödynnettävät resurssit ovat myös paikallisten silmissä arvokkaita, mikä on positiivista ABCD –lähestymistavan näkökulmasta.
On the other hand, even if on a community level it is not the most marginalized that have currently been included, on a regional scale the initiative is doing just that.
Toisaalta on myös huomionarvoista, että vaikka matkailu yhteisötasolla hyödyttää tällä hetkellä enimmäkseen yhteisön hyvin toimeentulevia jäseniä, alueellisella tasolla hanke levittää matkailun hyötyjä marginaalisille alueille perinteisten kohteiden kuten Betlehemin ulkopuolelle.
The survey method proved to function as an effective tool for integrating the locals' views on the assets.
Käsitteen voisi suomentaa voimavarapohjaiseksi lähestymistavaksi yhteisöjen kehittämiseen.
Applying asset-based community development approach to community-based tourism : The Case of Beni Na'im in Palestine
Konseptia parantamaan on ehdotettu ABCD (asset-based community development) –lähestymistavan soveltamista.
Due to the negatively charged surface of PSi, there was minimal interactions with the intestinal cells.
Koska piihiukkasten pinta on negatiivisesti varautunut, niillä oli vähäinen vuorovaikutus ohutsuolen solujen kanssa.
It was disclosed that electrostatic interactions between the NPs and the glycocalyx were the most prominent pathway for the transport and uptake of insulin from the NPs, together with the contribution of active transport, adsorptive endocytosis and clathrin-mediated endocytosis.
Sähköstaattiset vuorovaikutukset nanohiukkasten ja solujen välillä oli tärkein mekanismi insuliinin soluihin kulkeutumisessa yhdessä aktiivisen kuljetuksen ja endosytoosin (adsorptio ja klatriinivälitteinen) kanssa.
Secondly, three different nanoparticles (NPs) were developed based on lipids, polymers and PSi, with and without chitosan coating, and evaluated as potential oral GLP-1 delivery system.
Jatkossa kehitettiin kolme erilaista nanohiukkasta lipidipohjainen, polymeeripohjainen ja huokoinen pii kitosaanilla muokattuna tai ilman sitä joiden soveltuvuutta oraalisessa GLP-1 proteiinin annossa tutkittiin.
First, the influence of different PSi surface chemistries was evaluated on the intestinal transport of insulin.
Aluksi piihiukkasten pinnan kemiallisia ominaisuuksia tutkittiin, jotta saataisiin selville miten erilaiset piihiukkaset vaikuttaisivat insuliinin kulkeutumiseen suolistossa.
However, oral absorption of proteins/peptides is severely limited by their physico-chemical properties and various physiological barriers in the gastrointestinal tract.
Imeytyminen suun kautta annosteltuna, erityisesti proteiini- ja peptidilääkkeillä, on hyvin rajallista niiden fysikaalisten ja kemiallisten ominaisuuksien sekä ruuansulatuskanavan rakenteen takia.
Porous silicon (PSi) has emerged as a promising drug delivery system, owing to its beneficial properties, such as top-down production, customizable particle and pore morphology, easy surface modification, simple drug loading, biodegradability and biocompatibility.
Huokoinen pii on lupaava materiaali lääkeaineiden annossa; ne on melko helppo valmistaa, niiden kokoa on helppo säädellä, huokosten kautta sisään voidaan kapseloida lääkeainetta, materiaalina se on hyvin siedettyä ja se on biohajoava.
Thus, the aim of this dissertation was to develop a multifunctional PSi based platforms that would be able to overcome the physiological barriers and efficiently deliver insulin and glucagon-like peptide-1 (GLP-1) orally.
Tämän väitöskirjan tavoitteena oli kehittää sopiva huokoisiin piihiukkasiin perustuva lääkkeenkuljetin, jotta insuliinia ja GLP-1 peptidiä voidaan antaa suun kautta.
Regardless of the considerable efforts, there have been no major breakthroughs in the development of effective oral protein/peptide delivery.
Suun kautta annettavaa proteiini- tai peptidilääkettä ei ole suurista ponnistuksista huolimatta vielä onnistuttu kehittämään.
The results showed that the chitosan-modified PSi NPs were the most efficient nanosystem with the best loading degree and the highest GLP-1 permeation across the cellular monolayer.
Näistä kitosaanilla muokatut piihiukkaset osoittautuivat tehokkaimmiksi kuljettamaan GLP-1 proteiinia solukerroksen läpi.
The efficacy of the nanosystem could be attributed to the combined effect of the permeation enhancing chitosan-modified PSi NPs, the presence of DPP4 inhibitor that prevented GLP-1 degradation, and the pH responsive coating that helped in avoiding premature GLP-1 release/degradation in the stomach.
Tämä vaikutus voitiin selittää sillä, että kitosaanin vaikutuksesta hiukkaset läpäisivät soluja paremmin ja DPP4 entsyymin estäjän vaikutuksesta GLP-1 peptidi ei hajonnut niin helposti.
When compared to parenteral administration, oral delivery can significantly improve the patients quality of life, especially in chronic conditions, such as diabetes mellitus (DM), which requires multiple injections daily.
Pitkäaikaisissa sairauksissa, kuten diabeteksessa, joudutaan antamaan useita insuliini-injektioita päivittäin, vaikka potilaan kannalta olisi mukavinta ottaa lääke suun kautta.
Moreover, it was shown that the mucoadhesivity and permeation enhancing ability of chitosan-modified PSi NPs could be significantly increased by further surface modification of NPs with either L-cysteine or cell-penetrating peptide (CPP).
Muuttamalla kitosaanilla päällystettyjä huokoisia piihiukkasia lisää siten, että pinnallle kiinnitettiin L-kysteiini aminohappoa tai soluunottoa parantavaa CPP-peptidiä, voitiin parantaa lisää hiukkasten ominaisuutta kiinnittyä limakalvoon ja parantaa solujen läpäisevyyttä.
When comparing different surface modification techniques, chemical conjugation of chitosan to PSi exhibited strongest cellular interaction, and the highest insulin permeation and uptake across the intestinal cell monolayers.
Näin valmistetut piihiukkaset aikaansaivat vahvimmat vuorovaikutukset solujen kanssa ja paransivat eniten solujen kykyä ottaa hiukkasia sisään.
This multistage nanosystem showed enhanced GLP-1 transport across the intestinal cell monolayers and across the rat intestinal tissue.
Tämä paransi GLP-1 peptidin kulkeutumista ohutsuolta mallintavien solujen läpi ja toimi samoin myös rotilla.
Thus, chitosan, a polycationic mucoadhesive biopolymer with permeation enhancing effect, was used to modify the surface of the PSi microparticles.
Kitosaanilla päällystettyjä piihiukkasia kehitettiin lisää siten, että niihin lisättiin polymeeri, joka liukenee vain tietyssä pH:ssa.
Mesoporous silicon systems for oral protein/peptide-based diabetes mellitus therapy
Diabetesta sairastaville rotille annettuna nämä hiukkaset alensivat verensokeria.
The resulting equations provide a reasonably good model of the peak ground acceleration (PGA) and spectral accelerations (SA) at 9 different frequencies: 0.5 Hz, 1.0 Hz, 2.5 Hz, 5 Hz, 10 Hz, 20 Hz, 25 Hz, 33.3 Hz, and 40 Hz.
Mallinnukseen käytetyt spektraalikiihtyvyystaajuudet ovat: 0.5 Hz, 1.0 Hz, 2.5 Hz, 5 Hz, 10 Hz, 20 Hz, 25 Hz, 33.3 Hz ja 40 Hz.
It is unlikely that such an event could occur today, but not completely impossible.
Tällaisen maanjäristyksen tapahtuminen nykyolosuhteissa on kuitenkin hyvin epätodennäköistä.
The distance ranges of the GMPEs were determined to be identical with the original base model.
Yhtälöiden etäisyysrajat päädyttiin arvioimaan samoiksi kuin alkuperäisessä mallissa.
The current and historical stage of relative seismic quietness was preceded by a considerably more active phase during and after the deglaciation of the Weichselian continental ice shelf ca. 9000 - 15000 years ago.
Fennoskandian nykyistä seismisesti rauhallista aikaa edelsi huomattavasti aktiivisempi vaihe Veiksel-jääkauden mannerjäätikön sulamisen ja sitä seuranneen postglasiaalisen periodin aikana noin 9000 - 15000 vuotta sitten.
Based on these comparisons, the upper magnitude limits of applicability were independently estimated for PGA and each SA frequency.
Näiden vertailujen perusteella määriteltiin yhtälöille erikseen ylimmät magnitudirajat sekä PGA:lle että jokaiselle SA:lle.
The moment magnitudes of the largest postglacial earthquakes have been estimated to have been in excess of 8.0.
Näiden järistysten momenttimagnitudin on arvioitu olevan suurimmissa tapauksissa jopa yli 8,0.
The multiplying function's coefficients are then fitted to the ground motion database.
Luodun funktion kertoimet sovitetaan tämän jälkeen maanliiketietokantaan.
This has made the area nominally an area with a low seismic hazard.
Tästä johtuen alue on nimellisesti matalan seismisen hasardin vyöhykettä.
The created GMPEs are based on an existing attenuation relationship that targets Eastern North America, which is a stable continental area similar to the Fennoscandian shield.
Luodut yhtälöt pohjautuvat jo olemassa olevaan itäisen Pohjois-Amerikan maanliikkeen vaimenemismalliin, joka on luotu Fennoskandian kaltaiseen vakaaseen kilpialueympäristöön.
The magnitude contrast between the geologically recent postglacial seismicity and the available Fennoscandian ground motion database, which consists mostly of low magnitude events, implies that an empirical method can not provide a GMPE capable of reliably estimating the ground motion induced by a potential large postglacial faulting event.
Geologisessa aikaskaalassa äskettäisen postglasiaalisen seismisyyden ja Fennoskandian maanliiketietokannan järistysten välillä on merkittävä magnitudiero, mikä tarkoittaa että käytetyt empiiriset menetelmät eivät voi luotettavasti ennustaa potentiaalisen ison postglasiaalisiirroksen aiheuttaman maanjäristyksen maanliikettä.
From a historical perspective, the Fennoscandian shield has been a seismically quiet area with a scarcity of strong earthquakes.
Fennoskandian kilpi on ollut historiallisella ajalla seismisesti rauhallista aluetta, jossa ei ole tapahtunut kuin muutama isompi maanjäristys.
The ground motion induced by an earthquake and its attenuation as a function of magnitude and distance can be estimated by using various ground motion prediction equations (GMPE).
Maanjäristyksen aiheuttamaa maanliikettä ja sen voimakkuudesta ja etäisyydestä riippuvaa vaimenemista voidaan arvioida käyttämällä maanliikettä ennustavaa yhtälöä (ground motion prediction equation, GMPE).
The second GMPE is a referenced empirical model which works by multiplying the ground motion prediction of an existing GMPE with a function of certain seismological parameters.
Toinen yhtälö on niin kutsuttu viitteellinen empiirinen malli (referenced empirical model), joka perustuu olemassa olevan maanliikettä ennustavan yhtälön kertomiseen seismologisista parametreista koostuvalla funktiolla.
There is ample geological evidence that this postglacial faulting caused some of the largest known earthquakes that have ever occurred in a stable continental area.
Postglasiaalisiirrosten aktivoitumiset ovat aiheuttaneet suurimpia tunnettuja vakaan kilpialueen maanjäristyksiä maailmassa.
The first GMPE is an empirical model which takes an existing GMPE and uses a non-linear least squares regression method to refit the constant coefficients of the model to our regional ground motion database.
Ensimmäinen yhtälö on empiirinen malli, joka ottaa olemassa olevan maanliikettä ennustavan yhtälön ja sovittaa sen vakiokertoimet epälineaarisen pienimmän neliösumman menetelmällä maanliiketietokantaan.
A tendency of the ground motion estimate to improve with increasing frequency at higher magnitudes can be seen.
Spektraalikiihtyvyyden taajuuden kasvaessa havaittiin, että yhtälöiden antamat arviot sopivat korkeammilla magnitudeilla mitattuihin arvoihin paremmin.
The events were observed at 84 seismic stations around the Fennoscandian shield between 2003 and 2014.
Näistä vuosien 2003 ja 2014 välillä sattuneista tapauksista mittasi 84 seismistä asemaa yhteensä 6465 näytettä.
The lack of quantative strong motion data in an area with low seismic hazard and the subsequent lack of advanced theoretical models of seismic response have hindered the developement of GMPEs for the region.
Alueellisten maanliikettä ennustavien yhtälöiden kehitystä on hidastanut paikallisten seismisten vasteiden mallien ja teorioiden puute.
Using more direct empirical methods, which do not depend on pre-existing models and simulations of Fennoscandian seismicity, and by taking advantage of the comparatively large Fennoscandian shield ground motion database two GMPEs targeted for the Fennoscandian shield area were created.
Käyttäen hyväksi verrattain laajaa Fennoskandian pienten maanjäristysten aiheuttamien maanliikkeiden mittauksista koottua tietokantaa, luodaan tässä tutkielmassa kaksi maanliikettä ennustavaa yhtälöä empiirisillä menetelmillä.
The GMPEs were further assessed by applying them to an independent regional earthquake and various higher magnitude external events that have originated in a presumably similar stable continental area.
Luotujen yhtälöiden antamia maanliikkeen ennusteita arvioitiin myös vertaamalla niitä Fennoskandian alueella tapahtuneeseen harvinaisen voimakkaaseen riippumattomaan maanjäristykseen, eli järistykseen jonka maanliikettä ei käytetty yhtälöiden sovituksessa.
The study showed that the Baltic Sea is undergoing a rapid change.
Tutkimus havainnollisti, että Itämeri on muuttumassa nopeasti.
The halocline and thermocline depths are also included, since they provide information about the mixing.
Tutkimukseen on myös sisälletty halo- ja termokliinien syvyydet, sillä ne antavat tietoa sekoittumisesta.
The results show that the vertical stratification is weaker in model than what is observed in in-situ measurements.
Tuloksissa havaittiin, että mallin pystykerroksisuus on heikompaa kuin mitä on havaittu in-situ mittauksissa.
The simulations differ remarkably in the salinity level and in its evolution.
Simulaatioiden välillä oli huomattavia eroja suolaisuuden tasossa ja sen kehittymisessä.
The aims of this thesis are to study the hydrographical conditions and changes for the period 1971 - 2007 of the surface and bottom layers of the Baltic Sea and the model sensitivity to number of variables.
Tämän tutkielman tavoitteina on tutkia Itämeren hydrografian tilaa ja muutoksia vuosien 1971 - 2007 aikana pinta- ja pohjakerroksissa sekä tutkia merimallin herkkyyttä tietyille muuttujille.
Large regional differences between the west and east coast of the basins were found.
Pohja-arvoissa havaittiin paikallisia eroja altaiden itä- ja länsirantojen välillä.
The temperature and the salinity fields (i.e. the hydrography) of the Baltic Sea determine the density and hence the stratification and density depended circulation of the sea.
Itämeren lämpötila- ja suolaisuusrakenne (eli meren hydrografia) määrittävät veden tiheyden ja siten kerrostuneisuuden ja tiheydestä riippuvan virtauskentän.
By combining the information from the surface and the bottom, the overview for the whole hydrographical state is provided.
Yhdistämällä tulokset pinnasta ja pohjasta saadaan yleiskatsaus Itämeren hydrografisesta tilasta.
In the deeper layers, the temperature decreases 0.2 - 0.4 degree Celsius per decade.
Syvemmissä kerroksissa lämpötila laski keskimäärin 0.2 - 0.4 astetta per vuosikymmen.
The surface layer is well studied, but on the whole Baltic Sea scale, the bottom layer studies are rare in number.
Itämeren pintakerrosta on tutkittu paljon, mutta koko Itämeren kattavat pohjakerroksen hydrografian tutkimukset ovat harvassa.
The bottom temperature increase up to 1 degree Celsius per decade was found in the eastern coast of the eastern Gotland Basin, whereas on the Swedish coast the changes are more moderate and during some months, opposite.
Itäisen Gotlannin altaan rannikolla pohjalämpötilat kohosivat syksyllä jopa asteen per vuosikymmen, kun Ruotsin rannikolla havaittiin pieniä ja osin jopa vastakkaisia arvoja.
The temperature is increasing at the surface and above the permanent halocline on average 0.2 - 0.4 degree Celsius per decade.
Sekä lämpötilan pinta-arvot että halokliinin yläpuolella olevat pohja-arvot nousivat tutkimusjakson aikana keskimäärin 0.2 - 0.4 astetta per vuosikymmen.
These features are affected by the changes in the hydrologic circulation, most importantly by the changes in the atmospheric circulation and in the water exchange with the North Sea.
Hydrografian määrittelee veden kiertokulku, jota hallitsevat Itämeren tapauksessa ilmastolliset olosuhteet ja veden vaihto Pohjanmeren kanssa.
In order to get a more detailed view of the changes in stratification and circulation, the changes in density should be studied next.
Jotta kerrostuneisuus- ja virtausmuutoksista saataisiin varmistus, pitäisi tutkia suoraan tiheyden muutoksia lämpötilan ja suolaisuuden sijasta.
The simulations differ in the number of vertical layers, initial conditions and the strength of the bottom drag coefficient.
Analyysityöhön käytettiin kolmea 3-D Pohjanmeri-Itämeri -malliin pohjautuvaa simulaatiota, jotka poikkeavat toisistaan vertikaalitasojen määrän, alkutilanteen ja pohjan kitkakertoimen osalta.
On the opposite site of the Bothnian Sea and the Gotland Basin, monthly anomalies up to degree Celsius were found for autumn months.
Altaiden reunoilla kuukausianomaliat poikkesivat toisistaan jopa 8 astetta syystäyskierron aikaan.
On average, the salinity is decreasing 0.1 - 0.4 ppt per decade except on the deepest parts of the Baltic Proper.
Keskimääräinen suolaisuus laski tutkimusjakson aikana 0.1 - 0.4 ppt per vuosikymmen.
We also present a hydrodynamical model that correctly predicts the decoupling behavior.
Tutkielmassa esitellään myös hydrodynaaminen malli, joka ennustaa tämän kytkeytymisen häviämisen.
Helium has two stable isotopes: more common 4He with four nucleons, and the very rare 3He with three nucleons.
Heliumilla on kaksi stabiilia isotooppia: yleisemmällä 4He on ytimessään neljä hiukkasta, kun taas hyvin harvinaisella 3He on vain kolme.
First sound and second sound do not usually exist independent of each other, rather pressure variations are accompanied by variations in temperature, and vice versa.
Ensimmäinen ääni ja toinen ääni eivät yleensä esiinny toisistaan riippumatta vaan painevaihtelujen mukana tapahtuu lämpötilavaihteluja tai päinvastoin.
Second sound that is coupled to first sound can create anomalies in the resonance response of the quartz tuning fork, so-called second sound resonances.
Toinen ääni joka on kytkeytynyt ensimmäiseen ääneen pystyy aiheuttamaan poikkeamia kvartsihaarukan resonanssikäytökseen, joita kutsutaan toisen äänen resonansseiksi.
In this thesis, we studied experimentally the coupling between first and second sound in dilute 3He - superfluid 4He mixtures, at saturated vapor pressure, at temperatures between 2.2 K and 1.7 K, and at 3He concentrations ranging from 0 % to 11%, using a quartz tuning fork mechanical oscillator.
Tässä tutkielmassa on tarkasteltu kokeellisesti ensimmäisen ja toisen äänen kytkeytymistä toisiinsa laimeissa 3He - supraneste 4He -seoksissa kylläisessä höyrynpaineessa, lämpötilojen 2.2 K ja 1.7 K välillä sekä 3He konsentraatioissa 0 %:sta aina 11 %:in käyttäen kvartsihaarukkavärähtelijää.
At sufficiently low temperature, helium can become superfluid that has no viscosity.
Tarpeeksi matalassa lämpötilassa helium voi muuttua supranesteeksi, jolloin esimerkiksi sen viskositeetti katoaa kokonaan.
Bulk superfluid helium can support two different sound modes: first sound is ordinary pressure (or density) wave, whereas second sound is a temperature (or entropy) wave, unique to superfluid systems.
Supraneste-heliumissa voi edetä kaksi erilaistä ääniaaltotyyppiä: tavallisen paineaallon (tai tiheysaallon) eli ensimmäisen äänen lisäksi löytyy lämpötila-aalto (tai entropia-aalto), jota kutsutaan toiseksi ääneksi.
We learned that there exists a temperature and concentration region, where these anomalies disappear, which would indicate two sound modes decoupling from each other.
Havaittiin, että tietyissä konsentraatioissa ja lämpötiloissa nämä poikkeamat katoavat, mikä kertoo kadonneesta kytkeytymisestä äänien välillä.
It is about 2 K for pure 4He, but for pure 3He it is three orders of magnitude lower, around 1 mK. 3He – 4He mixtures also have several interesting properties at very low temperatures, such as the finite solubility of 3He in 4He even at absolute zero limit.
Sen vuoksi supranestetransitiolämpötilassa on huomattava ero: puhtalla 4He se on noin 2 K, kun taas puhtalla 3He se on kolme kertaluokkaa matalampi noin 1 mK 3He - 4He -seoksilla on myös useita mielenkiintoisia ominaisuuksia, kuten 3He äärellinen liukoisuus 4He:ään jopa absoluuttisen nollapisteen rajalla.
This transition is quantum mechanical in nature, and since bosonic 4He and fermionic 3He follow different quantum statistics, there is a significant difference in the transition temperature between them.
Supranestetransitio on luonteeltaan kvanttimekaaninen, joten koska 4He on bosoni ja 3He fermioni, niiden on noudatettavaa eri kvanttistatistikkaa.
However, at kelvin range, where our experiment took place, the notable feature is the shifting of the supefluid transition temperature of 4He to a lower temperature due to addition of 3He.
Tässä tutkielmassa esiteltävät mittaukset on kuitenkin suoritettu noin yhden kelvinin lämpötilassa, jossa eräs seosten havaittava piirre on 4He supranestetransition siirtyminen matalammalle lämpötilalle 3He määrää kasvatettaessa.
In inviscid superfluid systems, temperature fluctuations can propagate as second sound wave, but in normal systems, on the other hand, this is not possible, as all temperature fluctuations are strongly damped.
Toinen ääni on ainutlaatuinen supranestesysteemeille, koska viskoosittomassa supranesteessä lämpötilafluktuaatioiden on mahdollista edetä aaltomaisesti, kun taas normaaleissa systeemeissä ne ovat hyvin voimakkaasti vaimentuvia.
The measurements were made at a small dimictic Lake Kuivajärvi in Hyytiälä (Juupajoki, Southern Finland) during an intensive field campaign in September 2014.
Mittaukset suoritettiin intensiivisen mittauskampanjan aikana Kuivajärvellä Hyytiälässä (Juupajoki, Etelä-Suomi) syyskuussa 2014.
According to comparison studies, this model gives underestimated emissions and should not be used for more reliable results.
Aiempien mittausmenetelmiä vertailevien tutkimusten mukaan tämä malli aliarvioi kasvihuonekaasupäästöjä, eikä sen käyttö ole suositeltavaa luotettavien tulosten saamiseksi.
Measurements are relatively cheap and easy, but also laborious and sporadic.
Kammiomittaukset ovat edullisia ja yksinkertaisia toteuttaa, mutta ne ovat myös työläitä ja mittaukset ovat ajallisesti ja paikallisesti hajanaisia.
There was no diurnal variation before mixing.
Ennen sekoitusta ei havaittu vuorokausivaihtelua.
Manual FC measurements were done at four measurement spots in the EC footprint area 2-3 times a day for catching spatial and temporal variability.
Manuaalisia kammiomittauksia tehtiin neljällä eri mittauspaikalla pyörrekovarianssin lähdealueella 2-3 kertaa päivässä, jotta saatiin tutkittua kaasunvaihdon ajallista ja paikallista vaihtelua.