natgillin/translations-raw huggingface dataset:
His concept of anxiety accurately expresses the holistic character of human experience.
Ahdistuskäsite tuo hyvin esiin inhimillisen kokemuksen kokonaisvaltaisuuden.
Everyone can discover these images by letting the texts of the Bible become alive to them.
Jokainen voi löytää nämä kuvat Raamatun tekstisisältöön eläytymällä.
He is a pioneer in applying depth psychology to theology.
Se on pioneerityötä syvyyspsykologian teologiaan soveltamisessa.
According to Drewermann, every human being is under the condition of existential and psychological anxiety from which the only rescue is faith.
Ihmiset elävät Drewermannin mukaan eksistentiaalisen ja psyykkisen ahdistuksen vallassa, josta ainoastaan usko voi pelastaa.
I analyze Drewermann s concepts of being without faith, finding God s revelation, the contents of this revelation, and the birth of faith.
Analysoin Drewermannin käsitystä ilman uskoa olemisen tilasta, ilmoituksen kohtaamisesta, ilmoituksen sisällöstä ja uskon syntymisestä.
Also his view of the contents of revelation is theologically narrow and the spirit of Jesus of Nazareth as a theological concept is vague.
Käsitys ilmoituksen sisällöstä on lisäksi teologisesti kapea ja Jeesus Nasaretilaisen henki on teologisena käsitteenä hämärä.
Faith is born when the loving spirit, which Drewermann calls the spirit of Jesus of Nazareth, awakens the images of the unconscious.
Usko syntyy, kun Drewermannin Jeesuksen hengeksi kutsuma rakkaudellinen henki herättää kuvat ihmisen sisimmästä.
Nevertheless, my study proves that Drewermann´s interpretation of the birth of faith gives new perspectives to the theological interpretation of the birth of faith.
Tutkimukseni osoittaa silti, että Drewermannin tulkinta uskon syntymisestä tarjoaa uusia näkökulmia teologiseen uskon syntymisen tulkintaan.
Moreover, Drewermann s view that revelation can be found in the Bible from behind the text is difficult to prove psychologically.
Myös näkemystä ilmoituksen löytämisestä Raamatun tekstien takaa on vaikea perustella psykologisesti.
The revelation can be found in the unconscious mind and in the mental images brought forth by biblical texts.
Ilmoitus löytyy ihmisten tiedostamattomasta mielestä ja Raamatun teksteihin sitoutuneista kuvista.
God calls forth faith in man s inner being through this spirit and by means of these images.
Jumala synnyttää uskon sen ja luomisilmoituksen kuvien välityksellä.
Drewermann suggests that the meaning of these images is best explained by the analytical psychology of Carl Gustav Jung.
Kuvien sisällön tulkitsee hänen mukaansa parhaiten Carl Gustav Jungin analyyttinen psykologia.
My research question is, what new does Eugen Drewermann contribute to the theological concept of birth of faith as he applies depth psychology to it, and what is the theological significance of this application?
Tutkimuskysymyksenä on: mitä uutta Eugen Drewermann tuo syvyyspsykologiaa soveltamalla teologiseen käsitykseen uskon (fides qua) syntymisestä ja mikä on syvyyspsykologian soveltamisen teologinen merkitys?
On the other hand, his idea of an inner image as the foundation of revelation is not depth psychologically correct.
Luomisilmoituskäsitteen perustana oleva sisäisen kuvan käsite ei sen sijaan ole syvyyspsykologisesti korrekti.
These outcomes can be seen, for instance, in Drewermann s concept of anxiety, in his understanding of God s self-disclosure in creation, and in the way he suggests God is found, all of which are essential to his thinking.
Tämä ilmenee esimerkiksi hänen keskeisissä ahdistuksen, luomisilmoituksen ja Jumalan löytämisen käsitteissään.
Faith causes the anxiety to vanish and man is able to find his true self.
Silloin katoaa ahdistus ja ihminen löytää minuutensa.
Integrating depth psychological contents into theology is the leading principle in Drewermann s interpretation of the birth of faith.
Syvyyspsykologisen sisällön integroiminen teologiaan hallitsee Drewermannin esittämää uskon syntymisen tulkintaa.
Abstract Pirkko Soukka From Anxiety to Faith: Eugen Drewermann and the Depth Psychological Interpretation of the Christian Faith The aim of this study is to analyze and evaluate Eugen Drewermann`s concept of birth of faith (fides qua).
Tiivistelmä Pirkko Soukka Ahdistuksesta uskoon: Eugen Drewermann ja syvyyspsykologinen kristinuskon tulkinta.
What we see in the Bible is this revelation as reflected by man s inner being.
Sieltä se myös on heijastunut Raamattuun.
I have used Drewermann´s hermeneutical and dogmatic studies as my sources.
Lähteinä ovat hänen keskeisimmät raamatuntulkinta- ja systemaattisen teologian teoksensa.
Arbitration needs to remain flexible.
Välimiesmenettelyn tulee säilyä joustavana.
First, the research shows that many issues can be resolved on the basis of balancing principles of international commercial arbitration.
Tutkimus osoittaa, että monet kysymykset voidaan ratkaista oikeusperiaatteiden punninnalla.
Consequently, there is no need for more regulation.
Näin ollen ei ole olemassa tarvetta lisäsääntelylle, edes soft law -instrumenttien tasolla.
Predictability should not be achieved on the level of arbitration rules and soft law, but in specific arbitration proceedings.
Välimiesmenettelyn ennustettavuus pitäisi saavuttaa ennemmin yksittäisten välimiesmenettelyjen tasolla (mikrotaso) kuin välimiesmenettelyä koskevien sääntöjen ja soft law -instrumenttien tasolla (makrotaso).
Here important questions are considered, such as what is the basis of a party s right to obtain documents, how to delimit a narrow category of documents, what is meant by relevance and materiality, can a party request documents relating to issues it does not have the burden of proving and also when are the documents considered as being in a party s control.
Tutkimus vastaa esimerkiksi seuraaviin kysymyksiin: mitkä ovat todistelutarkoituksessa tapahtuvan asiakirjapyynnön edellytykset, mitä vastaperusteita toinen osapuoli voi esittää, mikä laki soveltuu asianajajien salassapito- ja lojaliteettivelvollisuuteen, missä tilanteissa välimiesistuin voi puuttua asiakirjapyyntöä noudattamatta jättäneen osapuolen menettelyyn (adverse inferences) ja missä muodossa elektroniset asiakirjat pitäisi toimittaa sekä muut elektronisiin asiakirjoihin liittyvät ajankohtaiset kysymykset.
Obtaining documents from the opponent in international commercial arbitration
Kirjallisen näytön hankkiminen vastapuolelta todistelutarkoituksessa on yksi ratkaisemattomammista aihealueista kansainvälisessä kaupallisessa välimiesmenettelyssä.
To reach this aim, the method of legal dogmatics is predominantly employed.
Tutkimukseen sovellettava menetelmä on pääosin lainoppi.
The goal of this research is to provide an in-depth study of the myriad of detailed questions regarding the procedure and scope of obtaining document production which goes beyond analyzing the differences between common law and civil law practices and takes an international commercial arbitration perspective.
Tutkimus myös osoittaa, että on mahdollista tarkastella todistelutarkoituksessa tapahtuvaa asiakirjojen toimittamista keskittymättä pääosin common law ja civil law -maiden oikeusjärjestyksen eroihin, ja että jossain määrin on olemassa kansainvälinen lähestymistapa, jolla voidaan tarkastella asiakirjapyyntöjen laajuutta ja prosessia koskevia keskeisiä kysymyksiä.
The core of this research is in the interpretation and systematization of international arbitration sources, especially soft law, which provide detailed guidance regarding document production, against the background of legal principles of arbitral procedure.
Tutkimus tuo selvyyttä tähän aihealueeseen (i) esittelemällä välimiesmenettelyä koskevien lakien ja sääntöjen sisäistä johdonmukaisuutta, (ii) havainnollistamalla prosessia koskevia keskeisiä oikeusperiaatteita, ja (iii) edellä mainittuihin seikkoihin nojaten vastaamalla alla kuvattuihin yksityiskohtaisiin tutkimuskysymyksiin kokonaisvaltaisella, syvällisellä ja kriittisellä otteella.
The challenge of conducting research regarding document production is that procedural timetables, document requests, objections and procedural orders are confidential.
Tutkimus on erittäin tärkeä paitsi kansainvälisille välimiesmenettelyä harjoittaville henkilöille niin myös suomalaisille asianajajille, lakimiehille, välimiehille ja liikemiehille.
Waitinen images safety culture of Helsinki comprehensive school, and points out that the differences in security levels can be explained by a different safety cultures.
Waitinen kuvaa helsinkiläisten peruskoulujen turvallisuuskulttuuria ja toteaa, että erot turvallisuustasoissa selittyvät erilaisilla turvallisuuskulttuureilla.
Matti Waitinen's (2011) dissertation is the first school safety culture investigative research in Finland.
Matti Waitisen (2011) väitöskirja on ensimmäinen koulujen turvallisuuskulttuuria tutkiva suomalainen tutkimus.
The audits on the basis of the values obtained, it can be said that none of the schools reached in the overall interpretation of the law formed through the minimum requirement, that is, the basic level three.
Auditointien perusteella saatujen arvojen perusteella voidaan sanoa, ettei yhdenkään kohteen kokonaistulos yltänyt lain tulkinnan kautta muodostettuun vähimmäisvaatimukseen, eli perustaso kolmeen.
There were found seven development themes: documentation, everyday and communally safety work, risk management, preparedness and independent development of safety, safety skills and safety training, as well as safety communication and paying attention to substitutes and stakeholders.
Kehittämiseen liittyviä teema-alueita löytyikin seitsemän: dokumentaatioon, arjessa tehtävään yhteisölliseen turvallisuustyöhön, riskienhallintaan, turvallisuuden omatoimiseen kehittämiseen ja varautumiseen, turvataitoihin ja turvallisuuskoulutukseen, turvallisuusviestinään sekä sijaisten ja sidosryhmien huomioimiseen liittyvät kehittämistarpeet.
School safety has long been a subject of wide-ranging debate, but scientific research on the subject has, however, been rather limited.
Koulujen turvallisuudesta on jo pitkään käyty laajaa keskustelua, mutta tieteellistä tutkimusta aiheesta on kuitenkin tehty varsin vähän.
The general conclusion is that the security work must continue to pay great attention to.
Yleinen johtopäätös onkin, että turvallisuustyön tekemiseen ja sen kehittämiseen on edelleen kiinnitettävä suurta huomiota.
The needs to development safety in comprehensive schools : From fragmented work to the management of the whole with Tutor – Security Risk Assessment model
Peruskoulujen turvallisuustyön kehittämistarpeita : Sirpaleisuudesta kokonaisuuden hallintaan Tutor -turvallisuustoiminnan riskienarviointimallin avulla
The study was carried out as so-called mixed - methods study, where the research data came from both quantitative and qualitative orientation.
Tutkimus suoritettiin mixed methods –tutkimuksena, aineistoa kertyi siis niin kvalitatiivista kuin kvantitatiivistakin.
Although the English language research is comprehensive, in educational sciences school safety has not been a common subject of research.
Vaikka englanninkielistä tutkimusta on runsaasti, ei etenkään kasvatustieteissä koulujen turvallisuus ole ollut yleinen tutkimusaihe.
The purpose of this thesis is to find out what are the most common needs to develop safety work that are encountered in comprehensive schools.
Tässä tutkielmassa tarkoituksena on selvittää, minkälaisia ovat ne yleisimmät turvallisuustyön kehittämistarpeet, joita peruskouluissa kohdataan.
The data - collection in the first phase of the research was a questionnaire sent to schools, the purpose of which was to orient the school safety team members to the subject.
Aineistonkeruun ensimmäinen vaihe oli tutkimuskouluille lähetetty kyselylomake, jonka tarkoituksena oli orientoida koulujen turvallisuusryhmän jäsenet käsiteltävään aiheeseen.
The audit, data were generated as quantitative and qualitative, structured group interview section yielded precise values of the school, the level of security, but on the other hand recorded and eventually transcribed conversation around the subject produced a material for the later content analysis.
Auditoinnin yhteydessä kertyi kvalitatiivista ja kvantitatiivista aineistoa: strukturoidun ryhmähaastattelun osio tuotti tarkkoja arvoja koulun turvallisuuden tasosta ja litteroitu keskustelu aiheen ympärillä tuotti aineistolähtöiseen sisällönanalyysiin laadullista aineistoa.
The next step was, Tutor audit, which the Rescue Department of Keski-Uusimaa had developed.
Seuraava vaihe oli Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen kehittämän Tutor-turvallisuustoiminnan riskienarviointimallin mukaisen auditoinnin suorittaminen.
The target group here are four comprehensive schools and their safety groups.
Tässä tutkimuksessa tutkittiin neljää peruskoulua ja niiden turvallisuudesta vastaavia ryhmiä.
Based on the results it can be concluded that the safety work of comprehensive schools found plenty of areas for development.
Tulosten perusteella voidaan todeta, että peruskoulujen turvallisuustyöstä löydetään runsaasti kehittämiskohteita.
Although the number of results can not be generalized to the comprehensive schools in general, the results can get an understanding of what kind of developments must be done in schools.
Vaikka neljän yksittäiskohteen tuloksia ei voida yleistää koskemaan peruskouluja yleisesti, voi tuloksista saada ymmärrystä siitä, minkälaisia kehittämistarpeita kouluista löydetään silloin, kun ulkopuolinen arvioija tarkastelee kouluissa tehtävää turvallisuustyötä.
They may thus provide an alternative to the long-term use of antimicrobials in the treatment of TRD in dogs.
Täten ne voisivat toimia TRD-koirilla vaihtoehtoisena hoitona pitkille antibioottikuureille.
In case of a relapse after discontinuation of tylosin, the dose could be tapered down to 5 mg/kg once daily at the time of reintroducing tylosin.
Jos ripuli uusii tylosiinin lopettamisen jälkeen, kuuri voidaan aloittaa uudelleen suun kautta annoksella 5 mg/kg kerran päivässä.
The proportion of dogs with normal fecal consistency at the end of treatment was 85% in the tylosin group and 29% in the placebo group.
Tutkimuksessa todettiin, että 85 %:lla tylosiiniryhmän koirista oli normaali ulosteen koostumus kokeen lopussa, kun taas lumeryhmässä vastaava luku oli vain 29 %.
The results suggest that an optimal treatment strategy for TRD is to start an empirical treatment trial with tylosin at a dosage of 25 mg/kg once daily for seven days.
Tutkimustuloksiin perustuen TRD:n hoito tulisi aloittaa tylosiini hoitokokeilulla suun kautta annoksella 25 mg/kg kerran päivässä viikon ajan.
The term tylosin-responsive diarrhea (TRD) stands for canine chronic, idiopathic, recurrent diarrhea that responds repeatedly to tylosin treatment.
Tylosiini-hoitoon vastaava ripuli (tylosin-responsive diarrhea, TRD) on oireyhtymä, jossa kroonisesta, uusiutuvasta ripulista kärsivät koirat vastaavat tylosiini-lääkitykseen muutaman päivän sisällä.
The probiotic potential of some enterococci strains is known and these enterococci may possess properties that attenuate inflammation in the gut mucosa and normalize fecal consistency.
Joidenkin enterokokkien tiedetään omaavan suoliston toimintaa tasapainottavia vaikutuksia, joten näillä enterokokeilla voisi olla ominaisuuksia, jotka vähentävät tulehdusta suoliston limakalvolla ja kiinteyttävät ulosteen.
Tylosin lacks official oral dosage recommendations and an optimal treatment strategy has not been established.
Tylosiinille ei ole virallisia annossuosituksia suun kautta annettavalle koirien ripulin hoidolle.
In this study, TRD had affected mainly middle-aged, large-breed dogs, and the diarrhea was of a mixed small and large intestinal pattern.
TRD:stä kärsivät koirat olivat keski-ikäisiä, suurikokoisia rotuja ja ripuli luokiteltiin sekä ohut- että paksusuoliperäiseksi ripuliksi.
These could be mediated by a shift of intestinal microbiota towards potentially beneficial commensal bacteria.
Nämä voivat välillisesti johtua suoliston pieneliöstön muuttumisesta suoliston toimintaa tasapainottavien maitohappobakteerien suuntaan.
Therefore, the antibacterial effect of tylosin may play a minor role in terminating recurrent diarrhea, and the immunomodulatory properties of tylosin could explain the favorable effect.
Tunnetut tautia aiheuttavat bakteerit on suljettu pois TRD:n taustalta, joten tylosiinin bakteereiden lisääntymistä estävän vaikutuksen teho ei todennäköisesti näyttele suurta roolia ripulin loppumisessa, vaan sen vastustuskykyyn vaikuttavat ominaisuudet saattavat selittää hyvän tehon.
No changes specific to TRD were detected in clinical, laboratory, or histopathologic examinations.
Lisäksi tavoitteena oli selvittää TRD:n taudinkuvaa, siihen liittyviä tyypillisiä oireita sekä muutoksia laboratorio-, suoliston tähystystutkimuksissa ja suoliston limakalvon koepaloissa.
Despite its wide acceptance as a treatment for canine chronic enteropathies, few published studies have assessed the efficacy of tylosin treatment in chronic diarrhea disorders in dogs.
Suomessa kokemus tylosiinin hyvästä tehosta koirien kroonisen ripulin hoidossa pohjautuu tutkimuksiin haiman vajaatoimintaa sairastavilla koirilla, jotka saivat tukihoitona tylosiinia, mutta sen tehosta koirien kroonisen ripulin hoidossa on hyvin vähän tutkittua tietoa.
The results showed that 93% of the dogs included in the trial, suffering from recurrent diarrhea and previously responding to oral tylosin therapy at a dose of 25 mg/kg once daily for seven days, responded also to doses of 5 and 15 mg/kg once daily for seven days after diarrhea relapse.
Niillä koirilla, jotka vastasivat tylosiini-hoitoon annoksella 25 mg/kg kerran päivässä, tylosiini-lääkitys lopetettiin ja ripulin uusiuduttua, koirat jaettiin kahteen ryhmään, saaden tylosiinia suun kautta annoksella 15 mg/kg tai 5 mg/kg kerran vuorokaudessa viikon ajan.
Tylosin at a dosage of 25 mg/kg once daily for seven days was effective, compared with placebo, in treating diarrhea in TRD dogs.
Prospektiivisen, lumekontrolloidun, satunnaistetun, kaksoissokkokokeen tulokset osoittivat, että tylosiini suun kautta annettuna annoksella 25 mg/kg kerran vuorokaudessa viikon ajan oli tehokas lääke koiran TRD:n hoidossa.
The exact mode of action contributing to the cessation of recurrent diarrhea in dogs after tylosin administration remains obscure.
Vaikutusmekanismia, johon tylosiinin hyvä teho TRD-koirien hoidossa perustuu, ei tänä päivänä tunneta.
A specific feature of TRD is that diarrhea ceases within a few days of initiating tylosin treatment and the stool remains normal for as long as treatment continues.
Ulosteen koostumus pysyy lääkityksen ajan kiinteänä, mutta yleisesti jonkin ajan kuluttua hoidon päättymisestä oireet palaavat.
Further, the findings provide new insight into the possible mechanism behind the cessation of chronic diarrhea.
Väitöskirjan viimeisen osatyön tavoitteena oli tutkia tylosiinin tehon taustalla olevia mekanismeja, jotka johtavat ripulin loppumiseen.
of TRD dogs compared with levels during the diarrhea period following discontinuation of tylosin.
TRD-koirien ulosteessa enterokokkien määrä lisääntyi toistuvasti tylosiinin annon yhteydessä, kun uloste oli kiinteää ja väheni jälleen, kun tylosiini-kuuri loppui ja ripuli alkoi.
Cessation of diarrhea in TRD dogs with tylosin treatment could thus be mediated by selection of a specific intestinal lactic acid population, the Enterococcus spp.. To conclude, this thesis provides evidence-based data that tylosin is an effective treatment of chronic, idiopathic, recurrent diarrhea in dogs.
Väitöstutkimus tuo uutta tietoa tylosiinin tehosta ja annostuksesta koirien TRD:n hoidossa, lisää tietämystä taudinkuvasta sekä tuo uusia näkemyksiä tylosiinin tehon taustalla oleviin mahdollisiin mekanismeihin.
When tylosin is reintroduced, its effect does not diminish, even with numerous treatments.
Kun lääkitys aloitetaan uudestaan, vaste on toistuvienkin hoitojen jälkeen yhtä hyvä kuin ensimmäisellä kerralla.
Data revealed that tylosin administration resulted at the time of cessation of diarrhea in a significant increase in the fecal levels of Enterococcus spp.
Viimeisimmässä tutkimuksessa todettiin yhteys tylosiinin annon ja TRD-koirien ulosteen eräiden maitohappobakteerien, enterokokkien, määrän lisääntymisellä.
The vitamin D3 intervention did not affect serum intact fibroblast growth factor 23 (FGF23) concentrations, but a distinct sex difference was observed, girls having higher concentration than boys at three months of age.
D-vitamiinilisä ei vaikuttanut fosfaatin aineenvaihduntaan osallistuvan seerumin fibroblastikasvutekijä 23:n (FGF23) pitoisuuteen, mutta aktiivisen FGF23:n pitoisuuksissa oli selvä ero sukupuolten välillä: kolmen kuukauden iässä pitoisuus oli tytöillä korkeampi kuin pojilla.
Both groups received either placebo or 50 µg of vitamin D3 daily for 12 weeks.
Molemmat ryhmät arvottiin saamaan sokkoutetusti joko lumevalmistetta tai 50 µg D3-vitamiinia päivässä 12 viikon ajan.
The optimal vitamin D status and the dose of supplemental vitamin D in different populations may differ considerably.
Ihanteellinen 25OHD-pitoisuus ja tarvittava D-vitamiinilisän suuruus voivat vaihdella huomattavasti eri populaatioiden ja yksilöiden välillä.
Vitamin D deficiency in infancy and childhood impairs normal bone development and growth: defective bone mineralization leads to rickets.
D-vitamiinin puute lapsuus- ja nuoruusiässä aiheuttaa luuston puutteellisen mineraalistumisen, riisitaudin, johon liittyy luuston ja kokonaiskasvun häiriintyminen.
With good adherence to intervention, both 30 and 40 µg dosing increased infant 25OHD concentration to more than 80 nmol/l.
Vastasyntyneillä 30 ja 40 µg:n vuorokausiannos D3-vitamiinia nosti 25OHD-pitoisuuden yli 80 nmol/l.
For many decades in Finland, vitamin D supplementation in infants has been successful in preventing rickets.
Suomessa on jo usean vuosikymmenen ajan ehkäisty riisitautia antamalla vastasyntyneille ja pienille lapsille säännöllistä D-vitamiinilisää.
Seasonal variation was evident in school-age children, with the lowest prevalence of vitamin D deficiency in summer, and the highest prevalence in winter and spring.
D-vitamiinin puutos oli yleisintä talvella ja keväällä ja harvinaisinta kesällä.
In younger children, vitamin D deficiency was less prevalent, and seasonal variation was lacking.
Alle kouluikäisillä vuodenaikaisvaihtelua ei havaittu, ja heillä D-vitamiinin puutos oli muita harvinaisempaa.
However, along with increasing knowledge of non-skeletal vitamin D actions, optimal serum 25-hydroxyvitamin D (25OHD) concentration, has been under debate.
Samalla kun tieto luuston ulkopuolisista D-vitamiinivaikutuksista on lisääntynyt, keskustelu parhaasta mahdollisesta veren D-vitamiinipitoisuudesta on kiihtynyt.
Obese individuals receiving 50 µg vitamin D3 daily achieved similar 25OHD concentrations as normal-weight subjects who received placebo.
Lihavuuteen liittyi huonompi vaste D3-vitamiinille: 50 µg:n vuorokausiannos nosti lihavien aikuisten 25OHD-pitoisuuden samalle tasolle kuin lumevalmistetta saaneilla normaalipainoisilla.
Vitamin D interventions in infants and young adults enabled examination of the effect and safety of higher than currently recommended vitamin D supplementation, and exploring vitamin D and mineral metabolism in more detail.
Nykyistä suositusta suuremman D-vitamiinilisän tehoa ja turvallisuutta sekä vaikutuksia luuston aineenvaihduntaan tutkittiin vastasyntyneillä ja nuorilla aikuisilla.
Data on chronically ill children were collected in a retrospective manner from the hospital laboratory database.
Helsingin Lastenklinikalla vuosien 2007 ja 2010 välisenä aikana poliklinikkaseurannassa olleiden pitkäaikaissairaiden lasten 25OHD-määritykset poimittiin sairaalan laboratoriotietokannasta.
The newborns received either 10, 30 or 40 µg of vitamin D3 daily from 2 weeks to 3 months, and blood samples were obtained at baseline and at 3 months.
Vastasyntyneiden D-vitamiinitutkimukseen osallistui 113 täysiaikaisena syntynyttä imeväistä, jotka saivat sokkoutetusti joko 10, 30 tai 40 µg D3-vitamiinia päivässä 2 viikon iästä 3 kuukauden ikään saakka.