natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the Virttaankangas MAR site, the two known components were local groundwater and infiltrated water, the latter being suitable for MRT determination.
Virttaankankaan tapauksessa kaksi tunnettua komponenttia olivat luonnollinen pohjavesi ja imeytetty tekopohjavesi.
Whether surface waters serve as a source or a sink of carbon can have an effect on atmospheric changes in CO2 at a global scale.
Pintavesien hiilitase vaikuttaa koko ilmakehän hiilitaseeseen ja tätä kautta ilmastonmuutokseen joko sitä hidastavasti tai kiihdyttävästi, joten sen vaikutukset yltävät paikallisista maailmanlaajuisiin.
Oxidative decomposition of DOC in MAR can be monitored using δ13CDIC together with geochemical modelling in cases where there are other sources contributing to the DIC.
Liuenneen orgaanisen hiilen hajoamista tekopohjavesilaitoksilla voidaan seurata yhdistämällä isotooppimenetelmät geokemialliseen mallinnukseen tapauksissa, joissa useammat lähteet vaikuttavat liuenneen epäorgaanisen hiilen isotooppikoostumukseen.
Human induced changes played a minor role in the inorganic carbon balance.
Myös Virttaankankaalla mikrobien aiheuttama orgaanisen aineksen hajoaminen näkyi liuenneen epäorgaanisen hiilen koostumuksessa.
The isotopic composition of DIC, together with that of oxygen and hydrogen, can be applied to study surface flow base flow interaction in river catchments.
Liuenneen epäorgaanisen hiilen isotooppikoostumus, yhdessä hapen ja vedyn kanssa, auttaa selvittämään pinta- ja pohjaveden välisiä vuorovaikutuksia vesistöissä.
The carbon budget of the Vantaanjoki River showed signs of both base flow influence and photosynthesis and decay taking place in the river channel.
Vantaanjoen hiilitaseessa näkyivät sekä pohjavesivaikutus että yhteyttämisen ja hajoamisen vuosittainen sykli.
This thesis introduces statistical analysis methods for two types of bacterial data: metabolic data produced by phenotype microarray technology, and genomic data produced by sequencing technologies.
Tässä väitöskirjassa kehitetään uusia tilastollisia analysointimenetelmiä fenotyyppimikrosiru- sekä geenisekvenssidatalle, joista ensimmäinen kuvaa solujen aineenvaihdunnan aktiivisuutta ja jälkimmäinen avaa solun geneettisen koodin.
As both technologies produce vast amounts of data, as well as have special features, there is a need for bioinformatics tools that adequately process and analyze the information produced.
Tilastollisten menetelmien kehittämistä ja luotettavaa tilastollista testaamista vaikeuttavat lisäksi pienet toistomäärät sekä datan vähäinen saatavuus, mikä on puolestaan seurausta siitä, että fenotyyppimikrosiruteknologia on vielä melko tuntematon, vähän käytetty menetelmä, joka koetaan hankalaksi tulkita.
A specific complication, regarding the metabolic data, is the lack of larger quantities of replicates due to the high expenses of performing the experiments.
Nykyaikaisille molekyylitason mittauslaitteille on ominaista, että ne tuottavat suuren määrän havaintoja.
In terms of the sequence data, genome-wide analysis tools are desired, since such methods have not yet been widely developed for bacteria, even though they exist for eukaryotic genetics.
Geenisekvenssejä analysoitaessa on puolestaan huomioitava esimerkiksi tutkittavan organismin erityispiirteet, sillä eri organismit poikkeavat toisistaan geneettisiltä ominaisuuksiltaan.
Similar to all biomolecular data analyses, the interplay between biological components poses an additional challenge to the method development.
Esimerkiksi fenotyyppimikrosirudataa analysoitaessa on huomioitava datan moniulotteinen luonne: yhdellä kokeella voidaan tutkia tuhansia fenotyyppejä yli ajan.
The response of materials to electromagnetic radiation is important for two reasons: it is crucial for many applications and can also be used to study the microscopic and electronic structure that determine other properties of materials.
Materiaalien vaste sähkömagneettiseen säteilyyn on tärkeää kahdesta syystä: se on tärkeää monille sovelluksille ja sen avulla voidaan tutkia mikroskoopista ja elektronirakennetta, jotka määrittävät muita materiaalien ominaisuuksia.
Spectroscopic properties of materials using electronic-structure calculations
Materiaalien spektroskooppisia ominaisuuksia elektronirakennelaskuilla
This thesis consists of three studies where electronic-structure calculations have been employed in investigating materials and their response to electromagnetic radiation.
Tämä väitöskirja koostuu kolmesta osajulkaisusta, joissa elektronirakennelaskuja on sovellettu materiaalien ja niiden säteilyvasteen tutkimisessa.
In the third paper, excitons in layered materials are investigated using a hexagonal boron nitride as an example material, and the connection between bulk and monolayer excitons is discussed.
Kolmannessa osajulkaisussa tutkittiin eksitoneja kerrosmateriaaleissa käyttäen heksagonaalista boorinitridiä esimerkkimateriaalina, ja käsiteltiin kiinteän aineen ja yhden atomikerroksen eksitonien yhteyttä.
These studies provide a view on the possibilities of electronic-structure calculations for understanding the spectroscopic properties of materials from atomic and electronic level.
Väitöskirjassa tehty työ havainnollistaa elektronirakennelaskujen mahdollisuuksia aineen spektroskooppisten ominaisuuksien ymmärtämisessä elektroni- ja atomitasolta lähtien.
In the second paper, the dopant configuration and band structure of an intermediate-band solar-cell material Fe-doped CuGaS2 is studied, along with optical absorption spectra.
Toisessa osajulkaisussa tutkittiin douppausatomien muodostamia rakenteita, vyörakennetta sekä optista absorptiota rautadoupatussa CuGaS2:ssa, joka on välivyöaurinkokennomateriaali.
Calculations on the quantum-mechanical state of the electrons, the electronic structure, are useful for interpreting the results of experiments where materials are probed by electromagnetic radiation.
Kvanttimekaaniset laskut, jotka määrittelevät aineen elektronien tilan, eli elektronirakenteen, ovat avainasemassa tulkittaessa mittauksia, jotka hyödyntävät aineen ja sähkömagneettisen säteilyn vuorovaikutusta.
The structural changes that affect this Compton-profile difference are analyzed.
Ensimmäisessä osajulkaisussa laskettiin Compton-profiilien erotus kide- ja nestefaasin välillä, ja analysoitiin rakennemuutoksia, jotka vaikuttavat kyseiseen erotusprofiiliin.
The study includes 24 collage illustrations into which some of the key visual images discussed in the study are compiled.
Tutkimus sisältää 24 kuvakollaasia, joihin tutkimuksessa käsitellyt keskeiset kuvat on koottu.
Also the visual narratives of the Western enemies Muammar Gaddafi, Saddam Hussein and Osama bin Laden in the context of Western humanitarian international politics are scrutinized.
Viimeaikaisten lännen kansainvälispoliittisten vihollisten Muammar Gaddafin, Saddam Husseinin ja Osama bin Ladenin kiinniotto- ja rankaisukuvastoja käsitellään humanitaarisen maailmanpolitiikan kontekstissa.
And finally, the positions of social media images of contemporary war within international politics namely the images of the Syrian 2013 Ghouta chemical assault are analyzed.
Ja viimeiseksi tarkastellaan nykysodista levinneiden sosiaalisen median kuvien asemaa kansainvälisessä politiikassa, Syyrian Ghoutassa elokuussa 2013 tapahtuneiden kaasuiskujen kuvien käytön avulla.
Emotive images of suffering are perceived as emotionally driven theatrical tragedy arrangements through which the ideological apparatus of humanitarianism addresses and invites its audiences to see the spectacles of global suffering in certain contextual, politically and ideologically constructed and governed ways.
Kärsimyksen kuvien esityskäytäntöjen nähdään muodostavan teatraalisen tragediamuodon, jonka kautta humanitaarinen ideologia puhuttelee ja kutsuu katsojiaan näkemään globaalit kärsimyksen spektaakkelit kontekstuaalisilla, ideologisesti ja poliittisesti rakentuneilla ja hallinnoiduilla tavoilla.
Secondly, through four divergent, contemporary and empirically orientated cases, it is analyzed how various images of crisis, war and suffering/non- suffering are arranged and utilized in the contemporary settings of Western humanitarian world politics.
Toiseksi, neljän erilaisen, empiirisesti suuntautuneen 2000-luvun tapauksen valossa analysoidaan sodan, kriisien ja kärsimyksen kuvien asemaa ja käyttöä nykyisen läntisen humanitaarisen kansainvälisen politiikan yhteyksissä.
Humanitarianism, especially in the more contemporary political settings is approached as an influential (unconscious) ideology.
Humanitarismi, varsinkin lähivuosikymmenten kansainvälispoliittisissa yhteyksissä, käsitetään tutkimuksessa alitajuisena ideologiana.
Visual images picturing suffering of others are in many ways forceful; they move their spectators emotionally and politically.
Kuvat muiden kärsimyksestä vaikuttavat katsojiinsa monilla tunteisiin vetoavilla ja poliittisilla tavoilla.
Images of wars, crisis and suffering communicate humanity, the peril it is in, as well as the need to protect it and to alleviate suffering.
Kärsimyksen kuvat kertovat ihmisyydestä, sitä uhkaavista ilmiöistä sekä elämän suojelun ja kärsimyksen helpottamisen tarpeesta.
The visual theaters of suffering are approached within a historical perspective from the times of the Enlightenment onwards, focusing particularly on the era of Western lead humanitarian world politics of the recent decades.
Tarkastelu alkaa valistusajalta 1700-luvun puolivälistä keskittyen nimenomaan viime vuosikymmenten, läntisen humanitaarisen maailmanpolitiikan aikakauden läntisiin kuvakäytäntöihin.
It is concluded that in addition to mediating distant atrocities and informing the spectators of the need of help, images of war and suffering are contemporarily often used in the branding of military operations and legitimation of interventionist actions, as well as utilized as strategic enablers in foreign political settings in times of crisis.
Tutkimus osoittaa, että kriisitiedonvälityksen lisäksi kärsimyksen visuaalisia representaatioita käytetään nykytilanteessa laajasti muun muassa legitimoitaessa interventionistista kansainvälistä politiikkaa, markkinoitaessa sotilasoperaatioita, ja niihin vedotaan usein kriisiaikojen poliittisessa retoriikassa.
In the contemporary setting, images of conflict, war, natural catastrophes and refugeeness are discussed, and the differences of the representation of Western suffering vis-à-vis non-Western suffering are analyzed as a theater of proof of the conditional nature of humanity.
Tutkimuksessa analysoidaan kuvia viimevuosien sodista, terrori- iskuista, luonnonkatastrofeista, epidemioista ja pakolaisuudesta sekä käsitellään länsimaisten ja ei-länsimaisten ihmisten kärsimyksen kuvallisen esittämisen käytäntöjä ihmisyyden arvon todistamisen teatterina.
The thesis shows how visual humanitarian communication, the representational practices and arrangements of images of pain and crisis, have during history reflected, as well as constructed, the predominant thinking on humanity, the perils it faces and the available means to protect life from these perils.
Väitöskirja osoittaa, miten humanitaarinen visuaalinen viestintä, kärsimyksen ja konfliktien kuvien esittämisen käytännöt ja asettelut ovat historian saatossa heijastelleet sekä muokanneet vallitsevia käsityksiä ihmisyydestä, arvokkaasta elämästä ja sen rajoista, elämän suojelun tarpeesta, ihmisyyttä uhkaavista vaaroista sekä niistä käytännöistä, joilla elämää voidaan suojella.
Topical Western visual war branding efforts strategic communication of the NATO Afghanistan operation are analyzed from the point of view of the legitimizing narratives of contemporary Western war.
Tarkastelun kohteena ovat myös läntisen nykysodan visuaaliset markkinointi- ja legitimointinarratiivit ja Nato-johtoisen Afganistanin operaation strategisen kommunikaation kuvat.
The dissertation focuses on visual practices that constitute namely the Western spectatorship and Western spectator of suffering, and thus the practices that through visual representations of suffering, war and conflict constitute, produce and reproduce conceptions of international politics, the West and the Rest and hierarchies of humanity.
Tutkimuksen keskiössä ovat kriisien kuvien esittämisen käytännöt viime vuosikymmenten kansainvälisen politiikan kontekstissa sekä se, miten kuvat muodostavat nimenomaan läntistä katsetta ja läntistä katsojaa, näin ollen heijastellen ja rakentaen kansainvälisen politiikan ja ihmisyyden hierarkioita.
Moreover, it is argued that the humanitarian imagery of today has become a central arena of communicating the world order, and further of indicating the status of the sufferers within the global hierarchy of humanity, and thus manifesting the globally conditional value of (human) life and the limited universality of humanity.
Kuvien esityskäytännöt ilmentävät kuvien kohteina olevien kärsijöiden asemaa ihmisyyden globaalissa hierarkiassa havainnollistaen globaalisti epätasaisesti jakautunutta ihmisyyden arvoa.
This is a study into the position, significance, framings and utilization of images of atrocity, war and human suffering within the evolvement of the ideas of a shared human community and humanitarian discourse.
Tämä tutkimus keskittyy sotien-, kriisien- ja kärsimyksen kuvien asemaan, käyttöön ja kehystyksiin ihmisyys-, ihmisoikeus- ja humanitaaristen diskurssien kehittymisen konteksteissa, eli tarkastelee ihmisyyden visuaalisia teattereja historiallisessa perspektiivissä.
Emotive images of bodily suffering affect the understanding of not only the immediate crisis they depict but of the surrounding world, the position of the spectators of the images, as well as the position of the spectated (suffering) others.
Yksittäisten kriisimielikuvien muokkaamisen lisäksi kuvat vaikuttavat käsityksiin ympäröivästä maailmasta muovaten katsojiensa käsityksiä omasta ja muiden asemasta globaalissa järjestyksessä.
Through the mapping out of the imagery, the positions and framing of images of human suffering within the evolvement of the humanity and humanitarianism discourses and changing notions of life seen as worthy of protection and rights are analyzed.
Tutkimus tarkastelee kärsimyksen kuvien asemaa laajenevan ja muuttuvan läntisen humanitaarisen diskurssin ja ihmisoikeusdiskurssin osana, ja kartoittaa sitä miten kuvien esityskäytännöt ovat heijastelleet sekä rakentaneet aikansa käsityksiä elämän suojelun tarpeesta ja oikeuksien arvoisesta elämästä.
Firstly the history of visual humanitarian communication from the mid- eighteenth century until 2000s is mapped out.
Tutkimuksen ensimmäinen osa kartoittaa humanitaarisen kuvaston käyttöä valistusajalta 2000-luvulle saakka analysoiden kuvaston asemaa kehittyvän ja muuttuvan ihmisyys- ja humanitarismidiskurssin yhteyksissä.
The internal membrane vesicle encloses a linear double-stranded DNA (dsDNA) genome of 31,314 bp.
Viruksen genomi on lineaarinen kaksijuosteinen DNA-molekyyli, joka on 313114 bp pitkä.
These results provide insights into the enigmatic and unique release mechanisms of haloarchaeal viruses and highlights the step forward in our understanding of archaeal viruses and their interactions with their host cell.
Nämä havainnot valottavat halofiilisten arkeonivirusten arvoituksellisia ja erikoislaatuisia solusta vapautumismekanismeja sekä lisäävät tietämystämme arkeonivirusten ja niiden isäntäsolujen välisistä vuorovaikutuksista.
The majority of archaea and their viruses originate from extreme environments many of which are characterized by thriving in extreme salinities.
Suurin osa tähän päivään mennessä kuvatuista arkeoneista ja niiden viruksista on eristetty ääriolosuhteista, joista yhtenä esimerkkinä on korkean suolapitoisuusden ympäristöt.
However, His1 and His2 virus release did not affect significantly cell physiology suggesting that these haloarchaeal viruses cross the plasma membrane without depolarizing the cell.
Tarkasteltaessa His1 tai His2 viruksilla infektoituja soluja huomattiin, että näiden virusten vapautuminen ei merkittävästi vaikuttanut solun fysiologiseen tilaan.
The data also demonstrated the simultaneously binding of lipophilic PCB anions to cell debris, a lethal decrease in respiration and ATP leakage.
Samanaikaisesti todettiin, että lipofiilinen indikaattorianioni sitoutui vaurioituneisiin kalvorakenteisiin, solujen hapen käyttö väheni ja ATP vapautui solusta.
A rapid cell culture turbidity drop and increase of virus concentration in the cell culture medium took place when SH1, HHTV-1 and HCIV-1 exited the cell.
Tarkasteltaessa virusinfektoita huomattiin, että kun SH1, HHTV-1 ja HCIV-1 virukset vapautuivat solusta, solukasvatuksen sameus väheni merkittävästi.
These technologies were then utilized in the life cycle studies of HCIV-1 a recently isolated haloarchaeal virus with 12 virion structural proteins and an inner membrane.
Työssä kuvataan uusi halofiilinen sisäkalvollinen ikosahedraalinen virus HCIV-1, jonka viruspartikkeli koostuu uloimmasta proteiinikuoresta, sisemmästä kaksoiskalvorakenteesta, jonka sisällä on viruksen perimäaines.
The genome sequence and its organization express a high similarity to the genomes of archaeal viruses in the Sphaerolipoviridae family.
Osoittautui, että HCIV-1:n genomisekvenssi on hyvin samankaltainen Sphaerolipoviridae-heimoon kuuluvien virusten genomisekvenssien kanssa.
The number of isolated archaeal viruses is just a small fraction of the known viruses.
Kuvatut arkeoninen virukset edustavat hyvin pientä vähemmistöä tunnetuista viruksista, minkä seurauksena tietämyksemme arkeoniviruksista ja niiden elinkierroista on rajallinen.
Archaea were discovered only 4-5 decades ago.
Eliökuntamme jakautuu kolmeen domeeniin, joista domeeni Archaea on löydetty 1970-luvulla.
To describe the virion and its life cycle (by using cell culture turbidity and external virus concentration measurements) are established technologies.
Tutkittaessa virusten elinkiertoja olemassa olevilla tekniikoilla voidaan mitata arkeonikasvatusten sameutta ja vapautuvien virusten lukumäärää.
All the measured properties support the conclusion that these three viruses have a lytic life cycle.
Näiden havaintojen perustella voidaan päätellä, että nämä virukset vapautuivat solusta solun hajoamisen seurauksena.
Factors associated with membrane integrity, the binding of lipophilic anion phenyldicarbaunundecaborane (PCB), oxygen consumption and adenosine triphosphate (ATP) levels were used to extend the traditional methods for the life cycle studies.
Lisäksi infektion aikana tarkasteltiin solun hapen kulutusta sekä solun energiatasapainoa mittaamalla hapen ja adenosiinitrifosfaatin eli ATP:n määriä.
The viruses used in this study represent all known haloarchaeal virus morphotypes: icosahedral-tailed (HHTV-1), icosahedral-tailless (SH1, HCIV-1), spindle-shaped (His1) and pleomorphic (His2).
HHTV-1 -virus on morfologialtaan ikosahedraalinen virus, jolla on häntärakenne, kun taas SH1 ja HCIV-1 -virukset ovat hännättömiä sisäkalvollisia ikosahedraalisia viruksia.
The exit of mature progeny viruses from the archaeal cell is the focus of this study.
Virusinfektion edetessä spesifisen lipofiilisen indikaattorianionin sitoutumista kalvorakenteisiin voidaan pitää osoituksena solukalvon vaurioitumista viruksen vapautumisen seurauksena.
Life in extreme environments : Physiological changes in host cells during the infection of halophilic archaeal viruses
Virusten elinkierron voi pääpiirteittäin jakaa kolmeen tapahtumaan: soluun sisään pääsemiseen, uusien viruspartikkeleiden muodostumiseen ja solusta vapautumiseen.
GPRC5A has been implicated in the epithelial carcinogenesis, but so far its function remains controversial.
GPRC5A:n toimintaa on aiemmin tutkittu epiteelisolujen karsinogeneesissä, mutta sen rooli on vielä kiistanalainen.
Novel genetic determinants of breast cancer progression
Uudet geneettiset riskitekijät rintasyövän kehityksessä
However, according to current estimations, known highly penetrant germline mutations (e.g. in BRCA1 and BRCA2 genes) explain the origin of less than 30% of familial breast cancer cases 2 5.
Nykyisten arvioiden mukaan yleisimmät perinnölliset mutaatiot (esim. BRCA1- ja BRCA2-geeneissä) selittävät kuitenkin vain n. 30 % perinnöllisistä rintasyöpätapauksista 2-5.
In the presented work, we performed a whole exome sequencing-based search for new breast cancer-predisposing genetic mutations.
Tässä työssä käytimme eksomisekvensointia löytääksemme uusia rintasyövälle altistavia geneettisiä mutaatioita.
The data suggest that GPRC5A may play a role in progression of particular types of epithelial tumors.
Tulostemme mukaan GPRC5A saattaa myös olla erityisen tärkeä tietynlaisten epiteelisyöpien kehityksessä.
Breast cancer is the most common malignancy in women.
Naisten yleisin syöpä on rintasyöpä 1.
Finally, we revealed that GPRC5A expression in mammary glands is estrogen-dependent and correlates with proliferative capacity of estrogen receptor-positive (ER+) mammary tumors, proposing GPRC5A as a biomarker of ER+ tumors progression.
Tuloksemme paljastivat myös, että GPRC5A-ekspressio rintarauhasissa on riippuvaista estrogeenista ja korreloi estrogeeni-reseptori-positiivisten (ER+) rintakasvaimien solunjakaantumispotentiaalin kanssa, minkä vuoksi GPCR5A on mahdollinen biomarkkeri ER+ kasvaimien kehityksessä.
We identified a germline inactivating mutation c.183delG [p. Arg61fs] in an orphan G protein-coupled receptor-encoding gene GPRC5A as a novel genetic determinant of breast cancer, which is highly prevalent in BRCA1-associated familial tumors.
Löysimme inaktivoivan mutaation c.183delG [p. Arg61fs] geenistä, joka koodaa G-proteiinikytköksistä reseptoriproteiinia GPRC5A.
We propose that GPRC5A is a determinant of breast carcinogenesis, whose function depends on the context of the genetic background (presence of BRCA1 mutation) and the hormonal status of the tumor.
Me ehdotamme, että GPRC5A, jonka rooli riippuu geneettisestä ympäristöstä (mutaatio BRCA1:ssä) ja kasvaimen hormonistatuksesta, on tärkeä tekijä rintakudoksen karsinogeneesissä.
We found that GPRC5A associated with two more matrix interaction regulators, Ephrin receptor A2 (EphA2) and hyaluronic acid receptor RHAMM; the effect of GPRC5A on RHAMM expression was BRCA1-dependent.
GPRC5A voidaan yhdistää integriini β1:n lisäksi kahteen muuhun matriksi-interaktion säätelijään, efriini-reseptori 2A:han ja hyaluronihapporeseptori RHAMM:iin.
Exploring the effect of GPRC5A deficiency or excessive expression on different aspects of cancer progression, we discovered that GPRC5A plays a role in cancer cell-matrix interactions, and found that it functions as a positive modulator of integrin β1-mediated adhesion.
Yli- ja ali-ekspressoimalla GPRC5A:a saimme selville että GPRC5A:lla on rooli syöpäsolujen ja solujenvälisen matriksin vuorovaikutuksissa, joissa se lisää integriini β1-välitteistä soluadheesiota.
It urges for identification of the novel genetic determinants of breast carcinogenesis.
Uusien rintasyövälle altistavien geneettisten tekijöiden löytäminen on näin ollen tärkeää.
Following this finding, we revealed that GPRC5A modulates BRCA1 expression and function in homologous recombination-mediated DNA repair, suggesting that GPRC5A may act as a genetic modifier of BRCA1-mediated breast cancer progression.
Me saimme selville, että GPRC5A säätelee BRCA1:n ilmentymistä ja toimintaa homologiseen rekombinaatioon perustuvassa DNA-korjauksessa.
Familial history and inherited genetic mutations are the most important risk factors for the development of this type of neoplasia.
Tärkeimpiä rintasyövän riskitekijöitä ovat suvun syöpähistoria ja perinnölliset geneettiset mutaatiot.
The study consists of eight chapters.
Tutkimus koostuu kahdeksasta luvusta.
Key words: universal conscription, political culture of generality, contingency, nation, Fennomania, constitutionalism, army, defence forces, historical social science, conceptual history, militia, citizen soldier, man liable for military service, conscript soldier, reservist.
Avainsanat: yleinen asevelvollisuus, yleisyyden politiikka, politiikan mahdollisuudet, kontingenssi, kansakunta, fennomania, perustuslaillisuus, armeija, puolustusvoimat, historiallinen sosiaalitiede, käsitehistoria, miliisi, kansalaissotilas, asevelvollinen, varusmies, reserviläinen.