natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This study analyzes the Valentinian Christian Gospel of Philip from two points of view: how the text constructs the Christian identity and what kind of Christianity it exemplifies.
Pyrin ensinnäkin tutkimaan, miten Filippuksen evankeliumissa rakennetaan ja ylläpidetään kristillistä identiteettiä, ja toisekseen analysoin sitä, millaista kristillisyyttä Filippuksen evankeliumi edustaa.
Firstly, it is observed how the author of the Gospel of Philip places himself and his Christian readers among the early Christianities of the period by emphasizing the common history and Christian features but building especially on particular texts and traditions.
On myös selvää, että Filippuksen evankeliumin kirjoittaja ja myös ensimmäiset lukijat määrittelevät itsensä ensisijaisesti kristityiksi, eivätkä valentinolaisiksi tai gnostilaisiksi.
Although the Valentinian Christian identity of the Gospel of Philip is not questioned, it is read alongside those texts traditionally labelled as "mainstream Christian".
Filippuksen evankeliumin valentinolaisuutta ei kiistetä, mutta tämän väitöstutkimuksen kanta on, että Filippuksen evankeliumin valentinolaisuus on monissa kohdin varsin lähellä myös muita, sittemmin valtauomaksi tai oikeaoppisuudeksi nimitettyjä, kristillisiä ryhmiä.
Secondly, it is noted how the Christian nature of an individual develops according to the Gospel of Philip.
Filippuksen evankeliumissa määritellään kristillistä identiteettiä myös rajanvedon kautta.
Spirituality of Finnish peacekeepers
Suomalaisten rauhanturvaajien spiritualiteetti
The previous academic research on Finnish peacekeeping has clarified the operative and historical aspects of Finnish peacekeeping lacking the view of an individual who does the actual peacekeeping work.
Suomalaisten rauhanturvaajien spiritualiteetti Tutkimuksessa selvitetään neljän osatutkimuksen avulla sitä, millaiseksi rauhanturvaajat arvioivat itseään ja millainen on rauhanturvaajien maailma rauhanturvaajan itsensä kokemana.
First, the aim was to outline the intelligence profile and the spiritual sensitivity profile of peacekeepers.
Laadulliset tulokset täydentävät em. lahjakkuusprofiilia ja kuvaa rauhanturvaajien spirituaalisesta herkkyydestä.
Strong inter-item dependencies in the intrapersonal intelligence profile meant that peacekeepers possess a self-reflection and self-knowledge component and they reflect on deep psychological and philosophical issues.
Suomalaiset rauhanturvaajat arvioivat sisäisiä prosessejaan ja miettivät psykologisia sekä filosofisia kysymyksiä.
The theoretical framework incorporated the concept of an intelligence, which is defined in Gardner's theory of multiple intelligences as the ability to solve problems, or to create products, that are valued within one or more cultural settings (Gardner, 1993, x).
Howard Gardnerin (1993) moniälykkyysteoria on innoittanut useita uusia yrityksiä nimetä ja ymmärtää ihmisten erilaista lahjakkuutta.
This research is based on the underlying theoretical assumption of human beings possessing different kinds of talents and intelligences creating a holistic entity.
Spirituaalisen lahjakkuuden erityisluonne ilmenee siinä, että se on täysin inhimillinen, vain ihmiseen liittyvä ominaisuus ja se voi vaihdella määrällisesti ja laadullisesti.
In this broad perspective spirituality was explored as an umbrella concept, as a holistic ability or talent, that can be explored as the deepest aspect of defining what it means to be human.
Näin tutkimus tuo uutta tietoa ajankohtaiseen keskusteluun siitä, miten spiritualiteetti voidaan ymmärtää laajemmin: herkkyytenä, eettisenä pohdintana, kokonaisvaltaisesti moraalisena ajatteluna, jossa uskonnolla on oma keskeinen sijansa.
The community-sensing emphasised a strong will to advance peace and to help people who are in need: things that are close to the heart of the peacekeepers.
Henkilökohtaisen panoksen antaminen ihmisten auttamiselle ja rauhan edistämiselle on tärkeää.
Second, the aim was to understand qualitatively the nature of peacekeepers' spirituality The research interests were studied with different kinds of peacekeepers.
Laadullisesti tarkastellen moraalinen komponentti rauhanturvaajien ajattelussa kuvaa sitä, miten spiritualiteetti ilmenee rauhanturvaajien haastatteluissa.
Spirituality in the theoretical and conceptual horizon was viewed as an extension of Gardner's theory of intelligences as one potential Gardnerian intelligence candidate.
Spirituaalinen herkkyys nähdään yhtenä kulttuurisidonnaisena lahjakkuuden ilmenemismuotona.
The intelligence profile of peacekeepers highlighted the bodily-kinesthetic and interpersonal dimensions as the practical and social aspects of peacekeepers.
Tuloksista käy ilmi, että suomalaisen rauhanturvaajan itse arvioima lahjakkuusprofiili painottuu käytännöllisten asioiden osaamiseen ja sosiaalisiin taitoihin.
Moreover, spirituality as peacekeepers' moral endeavour became clearer because the sub-model of their community-sensing described morally charged destinations: advancing peace and helping people in need.
Spirituaalista herkkyyttä arvioidessaan kriisialueiden ihmisten henkilökohtainen auttaminen ja oman yksilöllisen panoksen antaminen rauhan edistämiseksi olivat suomalaisille rauhanturvaajille erityisen tärkeitä.
In the second phase the data was collected from KFOR peacekeepers through the quantitative MI-Survey and the spiritual sensitivity survey (N=195).
Kosovossa palvelleet 195 rauhanturvaajaa arvioivat itsearviointimittarilla älykkyysprofiiliaan ja osana tätä spirituaalista herkkyyttään.
These results depicted practicality, being socially capable, and reflecting one's inner world as essential to peacekeepers.
Pähkinänkuoressa: käytännölliset, ulospäinsuuntautuneet ja sisäisiä maailmojaan tutkivat rauhanturvaajat pitävät tärkeänä osallistua henkilökohtaisella panoksella rauhan edistämiseen ja ihmisten auttamiseen.
Regarding the spiritual sensitivity, peacekeepers found awareness-sensing, mystery-sensing, value-sensing and community-sensing important.
Spiritualinen lahjakkuus ja herkkyys liittyy abstraktiin arvojen ja merkitysten arvioimiseen.
Spirituality was explored also involving the element of the peacekeepers' community, the element of personal moral orientations and in the domain of religion and coping.
Tapaustutkimuksessa moraalinen komponentti sisältyy rauhanturvatyön esiin nostamaan eettiseen ja uskonnolliseen pohdintaan.
The quantitative method was used to outline the intelligence profile and the spiritual sensitivity profile of peacekeepers (N=195).
Tulokset tuovat uutta tietoa siitä, miten arkitodellisuutta syvempi taso (spiritualiteetti) ilmenee suomalaisissa rauhanturvaajissa.
An ethic of care (Gilligan, 1982) describes mainly female moral orientation, but the findings revealed that an ethic of care is also an important agent supporting strongly male peacekeepers in their aim to carry out qualitatively good peacekeeping work.
Tulokset vahvistavat kuvaa siitä, että suomalainen rauhanturvaaja omistautuu tehtäväänsä, ammatillisesti korkeatasoiseen rauhanturvaamiseen.
As the combining result, the perspective of peacekeepers' spirituality is considered moral or at least morally charged.
Laadullisten tutkimustulosten mukaan siviili- ja sotilasyhteistyö vaativana kriisinhallinnan muotona asettaa erityisen korkeat moraaliset standardit tehtävän hoitamisen laadullisesti mahdollisimman hyvin.
In addition to Gardner's theory, spirituality was explored as sensitivity which includes capacities such as sensing awareness, sensing mystery and sensing value (Hay, 1998).
David Hay (Hay 1998) määrittelee spiritualiteetin "tietoisuudeksi siitä, että on olemassa muutakin kuin arkitodellisuus".
Applying the mixed methods approach the research was conducted in two phases: first the former SFOR peacekeepers (N=6) were interviewed and the data was analysed.
Tämän lisäksi Bosniassa siviili-ja sotilasyhteistyössä palvelleiden kuuden rauhanturvaajien spritualiteettia tutkittiin haastatteluin.
In the mixed methods approach this method highlighted the general overview of intelligence traits and spiritual sensitivity of peacekeepers.
Tässä viitekehyksessä tutkimus selvittää, miten rauhanturvaajana toimiminen herkistää spiritualiselle kasvulle.
Prayer, a heritage from generation to generation - The elderly and religion in Finland at the turn of the 21st century
Rukous on perintöä suvusta sukuun : Ikääntyneet ja uskonto vuosituhannen vaihteen Suomessa
The themes brought forward by the elderly writers were grouped around three key themes: the self, the world and religion.
Ikääntyneiden kirjoittajien käsittelemät teemat ryhmittyivät tutkimuksessa kolmen pääteeman Minä, Maailma ja Uskonto ympärille.
Further, it is important to determine, how the elderly could find a meaningful place as members of the chain of generations in our rapidly changing society.
Tärkeää on selvittää muun muassa sitä, miten ikääntyneet voivat yhteiskunnan muutosten keskellä löytää itselleen merkityksellisen paikan sukupolvien ketjussa.
In relation to the world theme, the elderly writers stressed the importance of close social relationships and at the same time expressed anxiety with regard to the changing world.
Maailma-teemassa kirjoittajat painottivat monentasoisten läheisten ihmissuhteiden tärkeyttä ja hämmennystä maailman muuttumisen edessä.
The aim of this study was to find out how the elderly build and perceive their place in the society through religious texts.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, miten ikääntyneet hahmottavat uskonnollisten tekstien kautta itseään yhteiskunnan osana.
The social construction of aging and the view of communication as a collective signifying process were used as the mainstays of the research perspective.
Tutkimusnäkökulmaa määrittivät sosiaalinen konstruktionismi ja näkemys viestinnästä kollektiivisena merkityksenantoprosessina.
Concerning the theme of religion, the religious forms of expression were first and foremost used in building and creating a sense of personal safety and a belief in the future.
Uskonto-teemaan liittyen kirjoittajat käyttivät uskonnollista kieltä ennen muuta turvallisuudentunteen luomiseen ja ilmaisemiseen.
In connection with the theme of the self, the religious forms of expression provided a means of building a coherent and culturally accepted self-image which is further supported by positive views of personal history and current life situation.
Minä-teeman yhteydessä kirjoittajat käyttivät uskonnollista kieltä ehjän ja kulttuurisesti hyväksyttävän elämäntarinan rakentamiseen sekä vallitsevan elämäntilanteensa positiiviseen käsitteellistämiseen.
These 943 short prayers, poems, and aphorisms were collected during the Tree of Life (Elämänpuu) project in 1998-1999 and were then analysed applying qualitative content analysis and grounded theory methodology.
Näitä 943 uskonnollista tekstiä lähestyttiin laadullisen sisällönanalyysin ja grounded theory menetelmän avulla.
The key result of the study is that the elderly were found to have a significant and separate role in the continuity and well-being of society.
Tämän tutkimuksen keskeinen tulos on, että ikääntyneillä vaikuttaa olevan erityinen ja merkityksellinen tehtävä suomalaisessa yhteisössä.
"Prayer, a heritage from generation to generation" The elderly and religion in Finland at the turn of the 21st century The strong demographic changes in Europe mean that research on the elderly is highly needed, and also from the viewpoint of their resources and opportunities.
Euroopan väestön ikärakenteen muutokset ovat nostaneet esiin tarpeen tutkia ikääntyneitä myös heidän mahdollisuuksiensa ja resurssiensa näkökulmasta.
The study suggests that skill in the use of religious language enable the elderly to cope with equivocal life events and cognitive dissonance.
Tutkimuksessa kävi ilmi, että ikääntyneet voivat käsitellä ja jäsentää vaikeita elämäntapahtumia ja huoliaan uskonnollisen ilmaisun avulla.
This result also raises a grave question: Will the elderly of the future be able to undertake this task that so profoundly requires religious literacy?
Nähtäväksi jää, millä keinoin ja missä viitekehyksissä tulevaisuuden ikääntyneet pystyvät välittämään edelleen tätä yhteistä muistia, joka tämän tutkimuksen mukaan on tiiviisti sidoksissa uskonnolliseen kieleen.
Bound to the religious tradition, the elderly seem to carry significant information as regards the identity of the Finnish people, information which is essentially passed on to future generations.
Yhteisen muistin ylläpidon lisäksi ikääntyneiden tehtävänä on siirtää muistia eteenpäin tuleville sukupolville.
By sustaining traditions and thus the collective identity, they perform a uniquely productive task and their life experience could be seen as a particular type of capital in the society.
Ikääntyneiden elämänkokemus ja sitoutuneisuus yhteisön muistiin voitaisiinkin nähdä yhtenä yhteisen pääoman lajina.
At the social level the religious forms of expression seemed to connect the writers to the Finnish linguistic culture and identity, as well as to the collective memory, where religion plays a central part. By using religious language the elderly both exploit and maintain these considerable social resources.
Tätä kautta liityttiin vahvasti myös suomalaiseen identiteettiin ja yhteiseen muistiin, jossa uskonto on keskeisessä osassa.
In this examination religion with its forms of expression appeared to be deeply rooted to each of these themes and thus seems a vital part of the elderly writers' culture.
Yhteisön tasolla uskonnolliset ilmaisumuodot näyttivät yhdistävän ikääntyneet kirjoittajat suomalaiseen kulttuuriin.
The study was based on religious texts written by elderly people in the study groups of the Finnish pensioners organization Pension Union (Eläkeliitto).
Tutkimuksen aineistona käytettiin ikääntyneiden kirjoittamia uskonnollisia tekstejä: runoja, rukouksia ja ajatuksia.
A scientist has common norms with the society from with he or she comes.
Tutkija tekee työtään yhteiskunnassa, sen jäsenenä.
The results of this study can help the scientific community to organize the social responsibility of a scientist and deepen the conversation concerning the scientist's social responsibility.
Tutkimuksen merkitys on siinä, että syventää lähinnä lehtien palstoilla käytävää ja usein pinnalliseksi jäävää keskustelua tutkijan sosiaalisesta vastuusta ja auttaa tutkijayhteisöä jäsentämään tutkijan vastuun.
A scientist only reports on the new results, but he is not responsible for applying the results.
Hän kertoo tieteen tuloksista julkisuudessa, ja häneltä pyydetään asiantuntijalausuntoja ajankohtaisista kysymyksistä.
This is why a scientist has the right, and also the responsibility, to discuss social and ethical questions between science and society.
Tieteen ja yhteiskunnan välisessä keskustelussa tutkijoilla ja muilla osapuolilla tulisi olla mahdollisimman hyvät valmiudet keskustella rakentavasti vaikeista eettisistä kysymyksistä.
Science and the Scientist's Social Responsibility.
Missä kulkevat tutkijan vastuun rajat?
According to Sperry, science is the source of moral norms and also the best guide for moral action.
Tutkimustulos korostaa, että kaikkien tieteenalojen tutkijoiden koulutukseen on hyvä sisältyä tieteen etiikan opetusta, ja etiikan on oltava esillä myös tutkimustyössä.
Finally, Ben-David's, Sperry's and Tranøy's views of both science and the scientist's social responsibility have a connection: the view of science corresponds to the certain view of scientist's social responsibility.
Väitöskirjassa osoitetaan, että näiden kolmen eri tieteenalan edustajien käsityksillä tieteestä on yhteys heidän käsityksiinsä tutkijan sosiaalisesta eli yhteiskunnallisesta vastuusta.
The sources of information were their writings concerning this topic.
Tutkimus tarkastelee näitä monitahoisia kysymyksiä yhdestä näkökulmasta.
Tranøy's view has some ethical and practical problems, but it is valid in principle.
Tutkijan oletetaan olevan rehellinen ja puolueeton, mutta toisaalta hänellä voi olla myös ristiriitaisia intressejä esimerkiksi tilaustutkimusten tai tutkimuksen rahoituksen suhteen.
Tranøy stresses the scientist's social responsibility.
Tutkija on haastavassa tilanteessa ja voidaan kysyä kuinka suuri yhteiskunnallinen vastuu hänellä on?
The research asks whether economic benefits to the society should be allowed to supersede the principles of human dignity Key words:incentives, activation policy, morality, social philosophy, social justice, policy paradigm
Asiasanat: Kannustimet, kannustus, moraali, yhteiskuntafilosofia, yhteiskunnallinen muutos, oikeudenmukaisuus, politiikan paradigmat
The fundamental question is to what extent society can shape individuals' preferences with incentives, and encourage them without external coercion to choose actions beneficial for both the society and the individuals themselves.
Tutkimuksessa osoitetaan, että ihmisten ei ole mahdollista tulla kannustetuksi, jollei valtiovallan tarjoamilla kannustimilla ole yhteyttä heidän omaan hyväänsä.
As early as in Plato's Republic, citizens were encouraged to use their abilities and skills in a way most beneficial to the society.
Aristoteles puolestaan uskoi, että ihmiset haluavat käyttää kykyjään ja taitojaan oman yhteisönsä hyväksi, jos heille vain tarjotaan aito tilaisuus siihen.
Even though the concept of incentive has become very popular in Finnish welfare politics since the economic crisis of the 1990s, the content of this concept is not clear.
Kannustaminen ja moraali : Kannustamisen idea suomalaisessa yhteiskuntapolitiikassa 1990-luvulta alkaen
Similarly, in today's welfare society citizens are urged to produce common goods and distribute welfare to enable a better life for all through cooperation.
Onnistuneen yhteiskuntapolitiikan kannalta ratkaisevaa on se, miten ihmisiä voidaan kannustaa tuottamaan hyvinvointia ja jakamaan sitä oikeudenmukaisesti.
The market mechanism, for example, can at best lead to economically efficient activity, but it might sacrifice fairness and equality.
Kaikkein tehokkain tapa järjestää tuotanto ei välttämättä ole kaikkein oikeudenmukaisin tapa jakaa hyvinvointia.
In this research, the idea of activation policy expands to cover normative and social incentives, in addition to the economic factors affecting human choice and social actions.
Yhteiskunnan kannustinrakenne on kannustamispolitiikan tulos, mutta samalla se on yhteiskunnassa vallitsevien taloudellisten ja poliittisten olosuhteiden seuraus.
Fundamentally, it is a matter of controlling the behaviour of individuals to accord with the authorities' objectives and interests in gaining cooperative benefits.
Kannustuspolitiikan keskeinen ongelma on vaikeus arvioida kannustimien vaikutusta toimijoiden käyttäytymiseen.
This study provides tools to examine the changes in the welfare state, also from the viewpoint of normative ethics.
Tutkimus tarjoaa käsitteelliset välineet arvioida politiikan vaikuttavuutta tulos-, seuraus- ja heijastussuhteen käsitteiden avulla.
From an economic perspective, the objective of the incentive system is economic efficiency, while from a social perspective it is the securing of social rights and citizens' equality.
Kannustavasta yhteiskuntapolitiikasta tullut markkinakeskeistä Tutkimuksessa tarkastellaan erilaisia kannustuspolitiikan päämääriä, joita ovat ihmisten tasa-arvoinen hyvinvointi (hyvinvointikehys), työmarkkinoiden toimivuus (työllisyyskehys) ja taloudellinen tehokkuus (markkinakehys).
The objective of the incentive institution is to gain cooperative benefits, but there are different views on how it should be implemented.
Yhteiskuntapoliittiset päätökset perustellaan niiden oletetuilla vaikutuksilla, mutta kukaan ei voi osoittaa, mitä valituista toimista todella seuraa.
In terms of the values of our welfare society, it makes a difference how the relationship between the legalities of economics and citizens' well-being is understood.
Lisäksi se heijastaa monitahoisella tavalla yhteiskuntapolitiikan arvoja ja suuntaa.
For example, the incentive system in the Finnish welfare society includes several economic and social conceptions which adjust the distribution of welfare.
Tutkimuksessa määritellään yksityiskohtaisesti kannustamisen käsite, osoitetaan sen aatehistoriallinen ja yhteiskuntafilosofinen merkitys sekä tarkastellaan suomalaisen yhteiskuntapolitiikan keskeisiä muutoksia kannustamispolitiikan näkökulmasta.
The tension between an unchanged message and a changed operating environment has increased.
Pysyvän sanoman ja muuttuvan toimintaympäristön välinen jännite on lisääntynyt.
On the contrary, the reality of commitment has changed.
Sitoutumisen todellisuus on sen sijaan muuttunut.
However, the general trend is towards a decline in participation.
Yleinen suuntaus on kuitenkin osallistumisaktiivisuuden laskeminen.
On the other hand, private religious observance has not changed at all.
Sen sijaan yksityinen uskonnonharjoitus ei ole juurikaan muuttunut.
There have been no major changes in the ideal of commitment during the research period.
Sitoutumisen ihanteessa ei tarkastelujaksolla ole tapahtunut suuria muutoksia.
Additionally, those factors were analysed which influence the relation between the ideal and reality of commitment.
Lisäksi analysoidaan sitoutumisen ihanteen ja todellisuuden välillä vaikuttavia tekijöitä.
From the perspective of commitment the Evangelical Lutheran Church of Finland exists in a state of tension between the theological ideal and sociological empiria.
Sitoutumisen näkökulmasta Suomen evankelis-luterilainen kirkko elää teologisen ideaalin ja sosiologisen empirian jännitekentässä.
The empirical data of the study comprise Church statistics, material from Statistics Finland and relevant surveys implemented during the research period.
Empiirisen aineiston muodostavat kirkon tilastot, Tilastokeskuksen aineistot sekä aiemmin toteutetut kyselytutkimukset.
There has also been a decrease in commitment to belief in God as taught by the Church.
Myös sitoutuminen kirkon opettamaan uskoon Jumalasta on vähentynyt.
A member of the Church is expected to take care of his/her faith by living in participation of the Word and sacrament, bearing responsibility for the parish and faithfully discharging his/her worldly obligations.
Kirkon jäsenen odotetaan hoitavan uskoaan elämällä sanan ja sakramenttien osallisuudessa, kantavan vastuuta seurakunnasta ja hoitavan tunnollisesti maallista kutsumustaan.
The reality of commitment is explored on the basis of Church membership, participation in parish activity and the private practice of religion, likewise attitude to Christian faith.
Sitoutumisen todellisuutta selvitetään kirkon jäsenyyden, seurakunnalliseen toimintaan osallistumisen ja yksityisen uskonnonharjoittamisen sekä kristilliseen uskoon asennoitumisen pohjalta.
Modernization has influence the identity of the Church and brought the Church to an internal divergence.
Modernisaatiokehitys on vaikuttanut kirkon identiteettiin, jossa tapahtunut muutos on johtanut kirkon sisäiseen eriytymiseen.
The subject of the study is the ideal and reality of commitment to membership in the Evangelical Lutheran Church of Finland from the 1960s to the 2000s.
Tutkimuksen aiheena on jäsenyyteen sitoutumisen ihanne ja todellisuus Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa 1960-luvulta 2000-luvulle.
Increasingly privatized Christianity challenges above all the theology and teaching of the Church, but also the life of worship and relation to cultural life.
Individualisoitumisen aiheuttama privaattikristillisyys haastaa kirkon teologian ja opetuksen sekä jumalanpalveluselämän ja suhteen kulttuurielämään.
Weakening awareness of membership has undermined the handing down of the tradition among younger generations.
Tradition siirtymisen ohentuessa erityisesti nuorempien sukupolvien jäsentietoisuus on heikentynyt.
The challenge of contextuality has led the Church to review parish life, the nature of teaching and activity and the language used by the Church, likewise the cultural modus.
Kyse on kontekstuaalisuudesta, joka edellyttää kirkkoa arvioimaan seurakuntaelämän, opetuksen ja toiminnan luonnetta sekä kirkon käyttämää kieltä ja kulttuurista tapaa.