natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EU documents discuss several important topics relating to the Arctic region.
EU:n asiakirjoissa nousee esiin useita arktiseen alueeseen liittyviä aiheita.
A secondary purpose is to examine how these perceptions have changed since 2008.
Toisena tavoitteena on selvittää, kuinka EU:n käsitys arktisesta alueesta on muuttunut vuodesta 2008.
However, a goal has simultaneously been to be acknowledged as a legitimate Arctic actor, which would highly benefit the EU in a number of ways.
Toisaalta ympäristöpolitiikan tavoitteena on myös ollut saavuttaa tunnustusta legitiiminä arktisena toimijana arktisten valtioiden keskuudessa, mikä hyödyttäisi EU:ta monin eri tavoin.
This study shows that the environmental aspects are well represented also in the EU s Arctic policy documents.
Tämä tutkimus osoittaa, että ympäristöasiat ovat laajasti esillä myös EU:n arktisessa politiikassa.
A comprehensive material is used, covering all relevant EU documents.
Tutkimuksessa hyödynnetään kattavaa aineistoa, joka käsittää kaikki oleelliset arktiseen politiikkaan liittyvät EU:n asiakirjat.
These relate to the changes that the Arctic region is facing, the emerging resources, the geopolitical situation and the governance of the region, the EU s role in the Arctic as well as the protection of the Arctic environment.
Tässä tutkimuksessa nämä aiheet jaetaan kuuteen kategoriaan, jotka liittyvät arktisen alueen kokemiin muutoksiin, uusiin resursseihin, geopoliittiseen tilanteeseen ja alueen hallintaan, EU:n rooliin arktisella alueella sekä arktisen ympäristön suojeluun.
The purpose of this study is to find out how the Arctic is perceived in the eyes of the EU as well as how and to what extent the environmental dimension emerge in relation to other topics.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää, mitkä asiat ovat nousseet esille EU:n kehittäessä arktista politiikkaansa sekä miten ja kuinka paljon ympäristöasioita on käsitelty muihin asioihin verrattuna.
The Arctic affairs have gained increasing attention within its institutions since the launching of the EU s Arctic policy in 2008.
Arktiset asiat nousivat EU:n agendalle vuonna 2008 ja ovat siitä asti saaneet osakseen kasvavaa mielenkiintoa EU:n instituutioissa.
The focus of the documents has changed over the years from Arctic resources and a range of problems towards the importance of cooperation and environmental protection in the region.
Arktisen politiikan painopiste on vuosien mittaan muuttunut niin, että arktisten resurssien ja ongelmien sijaan nykyisin korostetaan yhteistyön ja ympäristönsuojelun merkitystä alueella.
The Arctic region is experiencing significant environmental, social and geopolitical changes as climate change impacts the region and thaws the Arctic sea-ice.
Ilmastonmuutoksen seurauksena arktinen alue on kohtaamassa suuria muutoksia, jotka aiheuttavat haasteita alueen ympäristölle, asukkaille sekä geopolitiikalle.
Environmental protection has been motivated by the responsibilities that the EU feels towards the region.
EU:n tuntema vastuu arktisesta alueesta on ajanut ympäristönsuojelun mukaantuloa arktiseen politiikkaan.
The notable amount of emerging hydrocarbon and other resources as well as new navigation routes have attracted a lot of interest by a variety of Arctic and non-Arctic actors.
Merijään asteittaisen sulamisen vuoksi arktisia vetyhiili ja muita resursseja on tulevaisuudessa helpompi hyödyntää.
Ks. RahkilaAbstract.docx
Ks. RahkilaTiivistelmä.docx
The relational perspective is particularly obvious among those without relationships.
Relationaalisuus on erityisen ilmeistä silloin, kun suhteita ei ole.
A lack of relationships and a feeling of loneliness characterise the lives of many socially excluded and disadvantaged people.
Suhteiden puuttuminen ja yksinäisyys leimaavat monen syrjäytyneen ja vähäosaisen elämää.
An essential part of adolescence is the pursuit of autonomy and finding one s place in the adult world and its social order.
Nuoruuteen kuuluu olennaisesti autonomian ja paikan löytäminen aikuisten maailmasta ja sen sosiaalisesta järjestyksestä.
Emerging adulthood is particularly challenging for adolescents living in vulnerable circumstances who feel they are not yet ready or able to make decisions about their life.
Erityisen haastavaksi aikuistuminen muodostuu haavoittavissa oloissa eläville nuorille, jotka eivät koe olevansa valmiita tai kykeneviä tekemään elämäänsä koskevia päätöksiä.
Young people s experience of their agency and place in the world depends partly on social ties, relationships and the various resources available to them.
Nuorten kokemus toimijuudestaan sekä paikastaan maailmassa riippuu osaltaan sosiaalisista kiinnikkeistä, suhteista sekä erilaisista resursseista, joita heillä on käytössään.
The first of the articles discusses elements of control in outreach work.
Artikkeleista ensimmäinen käsittelee etsivään työhön liittyviä kontrollin elementtejä.
Both control and culturally defined having-to are factors that define the limits of agency based on freedom and choices.
Niin kontrolli kuin kulttuurisesti määrittynyt täytyminenkin voidaan määritellä tekijöiksi, jotka ilmaisevat vapaudesta ja valinnoista muodostuvan toimijuuden rajat.
The choices they must make may also involve options that adolescents find dissatisfactory or difficult to handle.
Valinnat saattavat myös kohdistua vaihtoehtoihin, jotka ovat nuoren kannalta epätyydyttäviä tai vaikeasti hahmotettavia.
Those involved in such work have the power to profoundly affect young people s lives as well as their ideas of themselves and their significance.
Auttamistyön toimijoilla on valtaa ulottua syvälle nuorten elämään, vaikuttaa heidän käsityksiinsä omasta itsestään ja merkityksestään.
This rejection has the effect of excluding them from full citizenship.
Nuori jää täysivaltaisen kansalaisuuden ulkopuolelle.
The second and third articles examine the construction of young people s autonomous agency, first in tense meetings with outreach workers and the authorities, and then from the perspective of the challenges of independent living.
Toisessa ja kolmannessa artikkelissa tutkitaan nuorten autonomisen toimijuuden rakentumista, ensiksi jännitteisissä auttamis- ja viranomaistyön kohtaamisissa ja sen jälkeen itsenäisen asumisen haasteiden näkökulmasta.
Even the most autonomous individual must deal with certain have-to s and is the subject of control through both societal and social relationships.
Autonomisimmankin yksilön täytyy ja häneen kohdistetaan niin yhteiskunnallista kuin sosiaalisten suhteiden mukanaan tuomaa kontrollia.
This dissertation explores young people s agency from a relational perspective, emphasising the social and contextual basis of agency rather than its individualist foundation.
Tutkimus lähestyy nuoren toimijuutta relationaalisesta näkökulmasta korostaen näin toimijuuden sosiaalista ja kontekstuaalista lähtökohtaa yksilökeskeisen sijaan.
The research data comprise documents from 2001 on street-based youth work, recordings from the development seminar of a working group, interviews with young people encountered during outreach work in 2010 and 2011, the working group s focus group discussions and recorded client visits.
Tutkimusaineisto koostuu vuonna 2001 kerätyistä katutyöhön liittyvistä asiakirjoista ja työryhmän kehittämispäivien taltioinneista sekä vuosina 2010 2011 tehdyistä etsivässä työssä kohdattujen nuorten haastatteluista, työryhmän fokusryhmäkeskusteluista sekä asiointikäyntien nauhoituksista.
Social control and fragile autonomy: The construction of adolescents agency in outreach youth work
Sosiaalisesti kontrolloitu, hauraasti autonominen : Nuorten toimijuuden rakentuminen etsivässä työssä
The fourth article analyses the construction of adolescents agency from the viewpoint of cultural expectations, particularly the concept of having-to.
Neljännessä artikkelissa jäsennetään nuorten toimijuuden rakentumista kulttuuristen odotusten ja erityisesti nuorten täytymisen näkökulmasta.
Adolescence involves many choices and decisions that impact later life, such as leaving the parental home and transitioning to independent living, establishing financial independence, making decisions about education and careers, and starting a family.
Tutkimuksen lähtökohtana on, että nuoruus on elämänvaihe, johon kytkeytyy monia myöhempään elämänkulkuun vaikuttavia valintoja ja ratkaisuja, kuten irrottautuminen lapsuudenkodista ja itsenäisen asumisen aloittaminen, taloudellisen riippumattomuuden hankkiminen, koulutus- ja työurasta päättäminen sekä perheen perustaminen.
As clients of outreach work, adolescents who are or risk being socially excluded must negotiate with various societal representatives about the limits of their autonomy and range of choices and must respond to the expectation of stronger agency.
Syrjäytyneet ja syrjäytymisvaarassa olevat nuoret joutuvat auttamistyön piirissä ollessaan neuvottelemaan useiden yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa oman autonomiansa ja valinnanmahdollisuuksiensa rajoista sekä vastaamaan vahvemman toimijuuden odotukseen.
The four scientific articles included in the dissertation use content analysis and the voice-centred relational method to consider the themes of control, the construction of autonomous agency and the concept of having-to as it pertains to young people.
Tutkimukseen kuuluvissa neljässä tieteellisessä artikkelissa on hyödynnetty sisällönanalyysia sekä narratiivista metodia (voice-centered relational method), joiden avulla on analysoitu kontrollin, autonomisen toimijuuden rakentumisen sekä nuorten täytymisen teemoja.
External compulsion or decisions made without the adolescents contribution do not improve their self-understanding or autonomous agency, which are important to any definition of a good life.
Ulkoapäin tulevat pakot tai ilman nuoren osallisuutta tehdyt ratkaisut eivät lisää nuoren itseymmärrystä tai autonomista toimijuutta, jotka kuitenkin ovat merkittäviä hyvän elämän merkityksiä, käsitettiinpä hyvä elämä sitten miten tahansa.
People who work with and support adolescents should also bear in mind that wellbeing depends substantially on the ability of individuals to connect with others.
Myös auttamistyössä on tärkeää huomioida, että ihmisten ja erityisesti nuorten hyvinvointi riippuu merkittävässä määrin yksilöiden kyvystä liittyä toisiin ihmisiin.
In contrast, an emphasis on agency that stresses individuality and independence may engender feelings of loneliness and insecurity as well as of going through the motions of a life with no true sense of meaning.
Yksilöllisyyden ja riippumattomuuden painottaminen voikin johtaa itse toimijan kannalta yksinäisyyden ja epävarmuuden kokemuksiin sekä elämän suorittamiseen ilman todellista sisältöä.
The results of the articles inform the concluding section, which addresses the two research questions: How is the autonomous agency of young people constructed in the tense relationship of social control, professional support and having-to, and how is the relational approach connected to the construction of young people s autonomous agency?
Tutkimuksen yhteenvetoluvussa on artikkeleiden tulosten pohjalta vastattu kahteen tutkimuskysymykseen: miten nuorten autonominen toimijuus rakentuu sosiaalisen kontrollin, ammatillisen tukemisen ja nuorten täytymisen jännitteissä sekä miten relationaalisuus kytkeytyy osaksi nuorten autonomisen toimijuuden rakentumista?
Strengthening the agency of young people encountered through outreach work requires long-term partnership and support to help them succeed in the challenging transition to adulthood, which is limited by having-to. Interaction in outreach work, the parties meetings or failures to meet each other, plays an important role.
Etsivässä työssä kohdattavien nuorten toimijuuden vahvistamisessa tarvitaan pitkäaikaista kumppanuutta ja tukea, jotta haastava ja täytymisen raamittama siirtymä aikuisuuteen onnistuisi.
Adolescents who cannot attain these goals are easily rejected as non-adults who fail to meet social expectations for different age groups and life stages.
Tätä tutkimusta motivoi huomio siitä, että mikäli nuori epäonnistuu näissä tavoitteissa, hänet helposti luokitellaan ei-aikuiseksi, ja hän samalla pettää yhteiskunnan ikä- ja elämänvaiheisiin liittyvät odotukset.
This doctoral dissertation examines the construction of agency among young people on the threshold of adulthood who are, or risk being, socially excluded.
Tutkimus tarkastelee syrjäytyneiden tai syrjäytymisvaarassa olevien nuorten toimijuuden rakentumista aikuisuuden kynnyksellä.
The relational perspective relates to autonomous agency primarily because the construction of autonomy can require the context of human relationships and mutual dependency.
Relationaalisuuden näkökulmasta käsin nähtynä autonominen toimijuus rakentuu ihmisten välisissä suhteissa ja syvissä keskinäisissä riippuvuuksissa.
The results demonstrate that various social structures and service systems provide a framework for the construction of agency, particularly among young people who are or risk being socially excluded.
Tutkimustuloksista ilmenee, että erityisesti syrjäytyneiden ja syrjäytymisvaarassa olevien nuorten toimijuuden rakentumista kehystävät erilaiset yhteiskunnalliset rakenteet ja palvelujärjestelmät.
The three other articles explore the theme of agency and the associated relational perspective.
Toimijuuden teema ja siihen kytkeytyvä relationaalisuus läpäisevät kolmea seuraavaa artikkelia.
It focuses on outreach work and, more broadly, the service network that strives to help young people.
Tämän konstruktionistiseen tieteenfilosofiaan sekä narratiiviseen tutkimusperinteeseen kytkeytyvän tutkimuksen kontekstina on etsivä työ sekä laajemmin käsitettynä se palveluverkosto, jossa nuoria pyritään auttamaan.
Thus, these imaging modalities may provide no additional advantage to preoperative patient selection, which should be considered when planning treatment for this patient group in the clinics.
Näin ollen tälle potilasryhmälle menetelmät eivät tuone lisäselvyyttä harkittaessa ohitusleikkausta.
Neither changes in viability by PET and SPECT and levels of proBNP differed between these groups.
Myöskään paikallinen kammioseinämäliike sekä PET- ja SPECT-tutkimuksilla mitattu sydänlihaskudoksen elinkykyisyys eivät poikenneet ryhmien välillä.
Background: Worldwide, the leading cause of morbidity and mortality is heart failure.
Sydämen vajaatoiminta on maailman yleisimpiä kuolinsyitä.
The aim was to assess the therapy s safety and detect the cells possible effects on cardiac function and viability.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa selvitettiin luuydinperäisten soluhoitojen turvallisuutta ja tehokkuutta sydämen vajaatoiminnan hoidossa.
For the extended follow-up, the median period was 60.7 months (IQR 45.1 to 72.6).
Pidennettyämme seuranta-aikaa keskimäärin 5 vuoteen säilyi tämä ero arven määrässä.
For surgical treatment, patients with heart failure represent a challenge, as they are prone to surgical complications, and suitable preoperative imaging modalities to assess possible benefit from surgery are few.
Koska sydänlihaksen arven koko vaikuttaa infarktin sairastaneiden potilaiden ennusteeseen, on luuydinperäinen soluhoito kiinnostava uusi lisä sydämen vajaatoiminnan kokeellisiin hoitomenetelmiin.
Although coronary interventions such as coronary bypass graft surgery (CABG) can restore blood flow to ischemic areas, and established pharmacotherapy for heart failure exists, no treatment available in the clinics can regenerate the dead cardiomyocytes.
Modernein lääkehoidoin ja interventioin, kuten sepelvaltimo-ohitusleikkauksella, voidaan helpottaa sepelvaltimotaudin aiheuttaman sydämen vajaatoiminnan oireita, mutta vajaatoiminnasta kärsivät potilaat ovat alttiita leikkauskomplikaatioille eikä hyöty leikkauksesta ole taattu.
BMMC effects on the heart were evaluated by use of pre- and 1-year postoperative cardiac magnetic resonance imaging (MRI), FDG-PET, and 99mTc-SPECT and by measuring pro-B-type amino-terminal natriuretic peptide (proBNP) levels.
Sekä ennen leikkausta että vuoden seurannan jälkeen tehtiin sydämen magneettitutkimus sekä positroniemissiotomografia (PET) ja yksifotoniemissiotomografia (SPECT).
Aims: Cell therapies have recently emerged as a possible alternative for treating heart failure.
Viime vuosien aikana sydämen kantasoluterapiat ovat herättäneet kiinnostusta keinona stimuloida sydänlihassolujen uudismuodostusta.
No statistically significant difference was observable in change in proBNP values or in quality of life between groups.
Näillä kuvantamismenetelmillä ei kuitenkaan voitu havaita merkittävää korrelaatiota funktion muutokseen ja ohitusleikkauksesta saatuun hyötyyn.
For this, we could contact 36 of the 39 patients recruited for the original study, of which 30 participated in the extended follow-up.
Tutkimuksessa oli kaksi potilasryhmää: 20 potilasta sai solusiirteen ja 19 potilasta sai pelkästään soluelatusnestettä toimien kontrolliryhmänä.
When assessing the benefit-predictive capacity of the two techniques combining FDG-PET and 99mTc-SPECT with different thresholds and one technique using FDG-PET data only, no correlation appeared with preoperative PET- or PET-SPECT-derived viable or non-viable tissue, when compared with global functional outcome (change in LVEF) or local change in WT.
Aiemman kirjallisuuden perusteella hypoteesina oli, että yhdistämällä PET ja SPECT voitaisiin paremmin löytää ohitusleikkausta harkittaessa ne potilaat, joilla on sydämessä sellaisia heikentyneen verenkierron alueita, jotka ovat vielä aineenvaihdunnaltaan elinkykyisiä ja siksi oiva kohde ohitusleikkauksen hyödylle, parantuneelle verenkierrolle.
It is most often caused by coronary artery disease (CAD) and myocardial infarction (MI), which causes death of myocardial tissue.
Sen tärkein aiheuttaja on sepelvaltimotauti ja sen seurauksena sairastettu sydäninfarkti.
Autologous Bone Marrow Mononuclear Cell Transplantation and Coronary Bypass Surgery for Treatment of Ischemic Heart Failure
Solusiirre tai kontrolliliuos ruiskutettiin sydämeen, infarktiarven ympärille ohitusleikkauksen lopussa.
Preoperatively, we also analyzed FDG-PET and 99mTc-SPECT data by using three quantitative techniques with a software tool to measure defects with hypoperfused but viable and non-viable myocardium in 15 control patients.
Väitöskirjaprojektissa selvitettiin myös PET- ja SPECT-tutkimusten käyttökelpoisuutta arvioimaan, ketkä sydämen vajaatoimintapotilaat hyötyisivät ohitusleikkauksesta.
We wanted to explore the capacity of autologous bone marrow mononuclear cells to regenerate myocardial tissue as an adjunct to CABG.
Tutkimuksemme on ensimmäinen satunnaistettu, kaksoissokkoutettu soluterapiatutkimus, jossa luuydinperäinen kantasolusiirre on ruiskutettu avosydänleikkauksessa suoraan sydänlihakseen.
Preoperatively, pharmacotherapy was optimized, after which 39 patients still had left ventricular ejection fraction (LVEF) ≤45%.
Soluterapia yhdistettiin ohitusleikkaukseen ja solut eristettiin potilaan omasta luuytimestä leikkauksen alussa.
As we later decided to extend the follow-up, these same variables, except for nuclear imaging data, as well as current quality of life were measured at a late follow-up visit in 2013.
Tuloksia verrattiin magneettikuvauksella mitattuun sydämen funktion muutokseen vuoden seurannan aikana.
Although failing to affect cardiac function, combining intramyocardial BMMC therapy with CABG can sustainably reduce scar size.
Sydäninfarktissa, sepelvaltimon tukkeuduttua äkillisesti, hapenpuute aiheuttaa osaan sydänlihaskudoksesta kuolion, ja kuolleen kudoksen korvaa arpi.
One method used solely PET, two others combined PET and SPECT at different thresholds.
Yhdistimme nämä kaksi eri kuvantamistutkimusta ja mittasimme sydänkudoksen elinkykyisyyttä kolmella eri tekniikalla.
As a reference, we used change in LV function and volume by MRI.
PET mittaa erityisesti sydämen aineenvaihduntaa ja SPECT taas verenkiertoa.
The results were compared within and between age groups as well as with the values from the general population.
Tuloksia verrattiin keskenään ja väestön keskimääräisiin arvoihin.
Short- and long-term results and quality of life in open inguinal hernia repair
Lyhyt- ja pitkäaikastulokset sekä elämänlaatu nivustyrän avoleikkauksissa
Repair of Inguinal hernia ranks among the most common surgical procedures worldwide.
Nivustyrä on yleisimpiä kirurgisia diagnooseja maailmanlaajuisesti.
Outcomes were collected with a symptom diary and telephone contact during immediate convalescence and by clinical assessment one year after the operation.
Lyhyen aikavälin tulokset kerättiin oirepäiväkirjan ja puhelinsoiton avulla.
A database of 932 open mesh-based hernia repairs was subjected to regression analyses for factors predicting the presence of chronic posthernioplasty pain or more intensive postoperative inguinal pain.
Potilaskohtaisten ja leikkauksen yksityiskohtien joukosta etsittiin tilastomenetelmin tekijöitä, jotka ennustivat kroonisen leikkauksenjälkeisen nivuskivun esiintymistä vuoden kohdalla tai voimakkaampaa nivuskipua.
Outcomes between the self-attaching mesh and sutured light-weight mesh were equivalent.
Leikkaus itsestään kiinnittyvällä verkolla oli nopeampi.
Higher VAS scores for inguinal pain were predicted by higher preoperative VAS scores (p less than 0.001), heavyweight meshes (p = 0.046), complications (p = 0.016) and recurrence (p = 0.001).
Nivustyräleikkauksen jälkeistä kroonista kipua tai voimakkaampaa kipua ennustivat korkeampi kivun määrä ennen toimenpidettä, potilaan nuorempi ikä, raskaammat verkkotyypit, komplikaatiot ja tyrän uusiutuminen.
RAND-36 showed similar improvement in both the elderly and younger patients after open inguinal hernia repair.
Nivustyrän korjaus paransi sekä vanhusten että nuorempien elämänlaatua ilman eroa komplikaatioiden lukumäärissä.
One recurrence (0.3%) was encountered.
Yli 90 prosenttia leikatuista oli tyytyväisiä.
Cumulative recurrence rate was 1.3%.
Neljännessä osiossa hyödynnettiin lähes tuhannen nivustyräleikkauksen rekisteriä.
Outcomes up to 5 years after application of either a sutureless bilayer mesh (Prolene® Hernia System, Ethicon Endo-Surgery, Somerville, MA, USA) or standard tension-free repair (Surgipro , AutoSuture, Norwalk, CT, USA) were collected with a postal questionnaire, telephone contact, and clinical assessment in 300 patients.
Eroja ei esiintynyt toipumisajan, sairauslomantarpeen, leikkauksen jälkeisen kivun, kroonisen kivun tai tyrän uusiutumisen suhteen.
A novel self-attaching composite mesh (Parietene ProGrip , Covidien, Dublin, Ireland) and a sutured light-weight mesh (Parietene Light , Covidien) were compared double-blinded in 394 randomized patients.
Ensimmäisessä vertailussa puolet potilaista satunnaistettiin saamaan uudenlainen itsestään kiinnittyvä ja osaksi sulava kevytverkko.
At one year, 4.7% of patients perceived pain while resting, 2.0% had pain interfering with every-day life, 25.4% experienced discomfort, and 9.5% had losses in sensation in the operated groin.
Puolet potilaista leikattiin perinteiseen tapaan: yksinkertainen kevytverkko kiinnitettiin paikoilleen pysyvin ompelein.
Discomfort was present in 25.2% of patients, but 92.7% of patients were satisfied with the operation.
Verkkojen vertailu suoritettiin vapaaehtoisten potilaiden joukossa kaksoissokkoutetusti.
Large patient numbers necessitate efficacy and sophistication in the procedure.
Potilaiden tilanne arvioitiin viisi vuotta leikkauksesta kyselylomakkein, puhelinhaastatteluin ja vastaanottokäynnein.
In contrast, the voice of the Palestinians was not heard at all.
Sen sijaan palestiinalaisten ääni jäi täysin kuulematta.
Even bolder forms of Christian Zionism were never challenged.
Edes kristillisen sionismin rohkeampia muotoja ei haastettu.
They were constantly relevant signs, but also seen as proof that settled the question of whether the Bible could be trusted.
Ne olivat jatkuvasti ajankohtaisia merkkejä, mutta myös todisteita, joiden koettiin vastaavan kysymykseen siitä, oliko Raamattu luotettava.
Zionism and the State of Israel seemed to offer an answer to the question of God s continuing involvement with the world and the significance of the Bible.
Sionismi ja Israelin valtio näyttikin tarjoavan vastauksen kysymykselle Jumalan yhä jatkuvasta toiminnasta maailmassa ja Raamatun sanan merkityksestä.