natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In a round-the-clock daycare group young children have to face a lot of people and endure constant interruptions in their activities.
Päivähoidon ympärivuorokautisessa ryhmässä pieni lapsi joutuu kohtaamaan paljon ihmisiä ja sietämään lukuisia keskeytyksiä toiminnassaan.
In spring 2011 I recorded children's actions on video and observed the daily routines of the group and the daycare centre.
Kevätlukukaudella 2011 lasten toimintaa videoitiin ja samalla kerättiin tietoja ryhmän ja päiväkodin käytännöistä ja rutiineista.
When it comes to the daycare of small children, good interaction between the adult and the child, small daycare group, familiar adults and peers, and sufficiently short daycare shifts are considered important.
Puhuttaessa pienen lapsen päivähoidosta tuodaan tärkeinä asioina esiin aikuisen ja lapsen välinen laadukas vuorovaikutus, hoitoryhmän pienuus, tutut aikuiset ja vertaiset sekä riittävän lyhyt päivä.
The six children had a total of 372 daycare shifts.
Hoitovuoroja oli yhteensä 372 kuudelta lapselta.
The mode was 276, which equals a common daycare group of three adults and 21 children over the age of three. Based on 76 evaluations, the children's involvement level was satisfactory, 3.11 on average.
Moodi oli 276 eli tavallisen kolmen aikuisen ja 21:n yli kolmivuotiaan lapsen muodostaman ryhmän verran.
I have especially observed the relationships during a child's daycare shift, which means counting the adults and children who were in the same place at the same time and the amount of interaction relationships between any two people.
Tarkastelun kohteena on erityisesti lapsen hoitovuoro ja vuoron aikana kohdatut ihmissuhteet, eli lapsen ryhmätiloissa samanaikaisesti olleiden toimijoiden luku ja siitä muodostuva kahdenkeskisten vuorovaikutussuhteiden määrä.
The study aims to describe what kind of environment round-the-clock daycare provides for young children.
Tutkimuksen tavoitteena on tuoda esille pienen lapsen asemaa vuorohoidossa.
The length and time of each daycare shift, day of the week, and the amount of other children and adults present during each daycare shift were observed.
Tarkastelun kohteena olivat hoitovuoron pituus tunteina, ajankohta eli kellonaika ja viikonpäivä sekä samaan aikaan paikalla olleiden muiden lasten ja aikuisten määrä.
I counted all the interaction relationships that occurred during each daycare shift.
Hoitovuoron aikaiset vuorovaikutussuhteet laskettiin.
I used several methods to describe the round-the-clock daycare of young children.
Pienen lapsen vuorohoidosta pyrittiin luomaan kuvaa monin menetelmin.
How to give feedback on a narrative?
Miten antaa palautetta kertovasta tekstistä?
The data was collected in two different classes in a project called Rohkaisukeskeinen kirjoittamisinterventio in 2011.
Aineisto oli kerätty vuonna 2011 osana Rohkaisukeskeinen kirjoittamisinterventio -hanketta.
Lots of narratives are written in school hence a teacher often evaluates and gives feedback on them.
Kertomuksia kirjoitetaankin koulussa paljon, ja näin ollen niistä annetaan usein arviointeja ja palautetta.
Goals: There are different kinds of textual genres read, written and interpreted in school.
Tavoitteet: Koulussa luetaan, kirjoitetaan ja tulkitaan monenlaisia tekstilajeja.
Results and conclusions: Following phases were found in the narratives: orientation, initiating event, sequent events, resolution and evaluation and dialogue.
Tulokset ja johtopäätökset: Aineiston kertomukset sisälsivät seuraavanlaisia rakenneosia: esittely, tapahtumien alku, peräkkäistapahtumat, tapahtumien loppu sekä evaluointi ja lukijan puhuttelu.
The length of the story does not seem to be unambiguous factor when it comes to the complexity of storytelling.
Kertomuksen pituus ei näyttäydy yksiselitteisesti kerronnan kompleksisuutta lisäävänä tekijänä.
: The overall structure and the complexity of storytelling in the written narratives of the fifth graders
: Rakenne ja kerronnan kompleksisuus viidesluokkalaisten kertomuskirjoitelmissa
Evaluation and feedback are not always easy tasks which is why it is important to develop pedagogic tools that offer help in this area.
Arviointia ja palautteenantoa ei kuitenkaan monesti koeta kovin helpoksi, minkä vuoksi apuvälineet ovat tarpeen.
This qualitative study utilized features from several research traditions including design-based research, systemic functional linguistics and qualitative content analysis.
Tutkielma oli luonteeltaan laadullinen, ja sen metodinen viitekehys sisälsi elementtejä design-tutkimuksesta, systeemis-funktionaalisesta genretutkimuksesta ja sisällönanalyysista.
The genre that the students often are the most familiar with is a narrative.
Tekstilajeista monesti oppilaille tutuin on kertomus.
According to the fifth graders' sense of genre it seems that these phases are essential in a narrative.
Viidesluokkalaisen tekstilajin tajussa kertomus siis näyttäisi rakentuvan näistä osista.
The purpose of this master's thesis was to create a feedback model for analyzing the overall structure of narratives and the complexity of storytelling.
Tämän tutkielman tarkoituksena onkin luoda kertovan tekstin palautemalli, jossa keskitytään tarkastelemaan kertomuksen kokonaisrakennetta ja kerronnan kompleksisuuden kehittyneisyyttä.
On the levels 5, 6 and 7 there were 22 stories altogether and on the levels from 1 to 3 altogether 13.
Kerronnaltaan keskivertoa kompleksisempia, eli tasojen 5–7, kertomuksia oli 22.
Methods: The data of the thesis consisted of 47 written narratives.
Menetelmät: Tutkielman aineistona oli 47 kertomuskirjoitelmaa kahdesta eri viidennestä luokasta.
Secondly, the aim was to examine how does the complexity of storytelling appear in the narratives written by the fifth graders since the complexity of storytelling has a relation to the overall improvement of storytelling skills.
Ennen palautemallin esittelyä tutkielmassa kuitenkin selvitetään, millainen tekstilaji kertomus viidesluokkalaisen tekstilajin tajun mukaan on. Koska kerronnan kompleksisuus on yhteydessä kerrontataitojen kehittymiseen, pyrkimys oli myös tutkia, millaisina piirteinä kerronnan kompleksisuus toteutuu viidesluokkalaisten kertomuksissa.
The theoretic framework of this thesis is related to the research on genre, on writing and also on narratives.
Tutkielma kiinnittyy teoreettisesti etenkin tekstilajitutkimukseen sekä kertomusten ja koulukirjoittamisen tutkimuskentille.
The narratives were classified into scale from 1 to 7 in which the level 7 means that the storytelling is the most complex.
Kertomukset luokiteltiin kerronnan kompleksisuudeltaan seitsemälle tasolle.
This is to improve students' literacy skills and prepare them to operate with all kinds of genres.
Tämän tavoitteena on kehittää monilukutaitoa ja totuttaa oppilas toimimaan erilaisissa tekstiympäristöissä.
The findings indicate that implying goal direction has stronger influence on the complexity than causal or temporal connections.
Kompleksisuuteen näyttäisi vaikuttavan merkittävästi etenkin päämäärän ilmaiseminen tekstissä, vaikka myös ajalliseen etenemiseen ja syy-seuraussuhteisiin liittyvät tekijät ovat keskeisiä.
On the level 4 there were 12 narratives.
Eniten aineiston kertomuksia asettui tasolle 4 (12 kpl).
In the analysis both temporal and causal connections of the narratives were studied in order to examine the complexity of storytelling.
Analyysin ja aiemman tutkimuksen pohjalta tutkielmassa esitellään lopuksi kertovan tekstin palautemalli, jonka avulla voi antaa palautetta kertomuksen kokonaisrakenteesta ja kerronnan kompleksisuudesta.
The feedback model for analyzing narratives presented is based both on the analysis and the previous research.
Kerronnan kompleksisuuteen päästiin käsiksi tutkimalla ajallista etenemistä sekä syy-seuraussuhteiden ja päämäärän ilmaisemista.
Previous research has shown many changes in vocational teaching during past decades.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet ammattillisen opettajuuden kokeneen suuria muutoksia vuosikymmenien aikana.
Research material was analyzed by qualitative content analysis.
Aineisto analysoiitiin teoriaohjaavalla sisällönanalyysillä.
For entrepreneurship education to be implemented in all teaching, should the aims and practices of entrepreneurship education be clarified to all teachers.
Jotta yrittäjyyskasvatusta toteutettaisiin kaikessa opetuksessa, tulisi yrittäjyyskasvatuksen tavoitteet ja käytänteet avata kaikille opettajille.
Research questions are: 1) What kind of challenges does vocational teaching include?, 2) What kind of views do vocational teachers have on entrepreneurship education?
Tutkimuksen tutkimusongelmina ovat: 1) Millaisia haasteita ammatillisessa opettajuudessa ilmenee?, 2) Millainen näkemys ammatillisilla opettajilla on yrittäjyyskasvatuksesta?
Entrepreneurship education was viewed as necessary and beneficial, and it was part of teaching in forms of learning contents, teaching methods and learning environments.
Yrittäjyyskasvatus koettiin tarpeelllisena ja sitä myös toteutettiin opetuksessa oppimissisälltöjen, opetusmenetelmien ja oppimisympäristöjen muodossa.
Data for this study was collected by semi-structured interviews during spring 2010.
Tutkimuksen aineisto kerättiin teemahaastatteluina kevään 2010 aikana.
and 3) How is entrepreneurship education part of vocational teaching?
ja 3) Miten yrittäjyyskasvatus näkyy ammatillisessa opettajuudessa?
Vocational teachers and entrepreneurship education : second level vocational teachers' views on entrepreneurship education as a part of teaching
Ammatillinen opettajuus ja yrittäjyyskasvatus : toisen asteen ammatillisten opettajien näkemyksiä yrittäjyyskasvatuksesta osana opetusta
Five second level vocational teachers working in South Savo were interviewed.
Tutkimusta varten haastateltiin viittä eteläsavolaista ammatillisen toisen asteen opettajaa.
As a term entrepreneurship education was viewed problematic since it is often misunderstood as entrepreneur education (how to be an entrepreneur).
Yrittäjyyskasvatus käsitteenä koettiin ongelmallisena, sillä se väärinymmärretään usein yrittäjyyskoulutukseksi.
Secondly challenges were caused by changes in work and lack of resources.
Myös työn muutokset ja resurssien puute lisääntyvässä ja moninaistuvammassa työssä aiheuttavat haasteita.
Changes in labour market have made entrepreneurship education more significant in education.
Tätä ovat aiheuttaneet muun muassa muuttuneet työmarkkinat ja siksi yrittäjyyskasvatuksen merkitys on kasvanut koulutuksessa.
This study aims to find out what kind of views vocational teachers working on second level have about their job, entrepreneurship education and actualizing entrepreneurship education.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää ammatillisen toisen asteen opettajien näkemyksiä omasta työstään ja yrittäjyyskasvatuksesta sekä sen toteuttamisesta osana heidän työtään.
Teachers experienced two kinds of challenges in their work.
Ammatilliset toisen asteen opettajat kokivat opetuksessaan kahdenlaisia haasteita: opiskelija-aineksesta nousevia ja työn sisällöllisiä haasteita.
One of the interviewees no longer worked on second level education.
Yksi heistä oli siirtynyt toiselta asteelta ammattikorkekouluun opettajaksi.
Firstly challenges rose from heterogeneity among students and big role of "raising" the students (e.g. good behaviour).
Opiskelijoiden heterogeenisyys ja kasvatuksen suuri rooli opetuksessa haastavat opettajia.
The research is a qualitative case study.
Tutkimus oli laadullinen tapaustutkimus.
Analysis has been conducted by theming.
Analyysi toteutettiin teemoittelemalla.
The participants of the study had 1-5 children and lived in the same household together with their spouse and children.
Tutkimukseen osallistuneilla oli 1-5 lasta ja he asuivat samassa taloudessa puolisonsa ja lastensa kanssa.
Nevertheless, finding and hiring caregivers was seen to be laborious.
Hoitajan löytäminen ja palkkaaminen koettiin kuitenkin työlääksi.
The subject of study was chosen based on personal experiences and topical discussions.
Tutkimuskohteen valinta tapahtui omien kokemusten ja ajankohtaisen keskustelun kautta.
In addition to biological relationship, also an emotional closeness, geographical distance and the potential helper's situation in life were considered meaningful for a childcare relationship to emerge.
Biologisen lähisukulaisuuden lisäksi emotionaalisella läheisyydellä, maantieteellisellä etäisyydellä sekä hoitajan hoidon mahdollistavalla elämäntilanteella oli merkitystä hoitosuhteen syntymiseen.
The use of hired childcare help ought to be made simpler and services should be better made available to families with children.
Palkatun hoitoavun käyttöä tulisi yksinkertaistaa ja tuoda palveluita paremmin lapsiperheiden saataville.
Additionally, the research finds out what the childcare network consists of, and how parents experience asking for and receiving help.
Lisäksi tutkimuksessa selvitetään mistä lastenhoitoverkosto koostuu ja miten vanhemmat kokevat avun pyytämisen ja vastaanottamisen.
The most essential reason for the need was to enable the parents to have their own time and time as a couple.
Tärkein syy lastenhoidon tarpeeseen oli vanhempien oman ajan ja parisuhdeajan mahdollistaminen.
On the other hand, society does not offer explicit services that would contribute to the arranging of help in childcare matters.
Toisaalta yhteiskunnassa ei ole tarjolla palveluita, jotka edesauttaisivat lastenhoitoavun järjestymistä.
In an optimal environment, parents would receive help with childcare much more often than what was available during the time of the interviews.
Ihannetilanteessa vanhemmat ottaisivat lastenhoitoapua vastaan huomattavasti useammin kuin haastatteluhetkellä saivat.
Also friends were found to provide help occasionally, but the families did not want to bother their friends with their needs for help.
Myös ystävät auttoivat toisinaan, mutta heitä ei haluttu vaivata omilla lastenhoitotarpeilla.
The empirical portion of the study consisted of half-structured interviews of 13 mothers of families with small children.
Tutkimuksen empiirinen osa koostui 13 pikkulapsiperheen äidin puolistrukturoidusta haastattelusta.
There exists a clear need for help in child care, but the networks of families are insufficient.
Lastenhoitoavulle on ilmeinen tarve, mutta perheiden omat lastenhoitoverkostot ovat riittämättömät.
The group covered by the study was confined to families with two parents, in which both parents are either in work life or full-time students.
Tutkimusjoukko rajattiin siten, että tarkastelun kohteena ovat kahden vanhemman pikkulapsiperheet, joissa vanhemmat ovat joko työssäkäyviä tai päätoimisia opiskelijoita.
Hiring a helper to come to the home was seen as the optimal alternative, for this would reduce the feeling of bothering someone as well as reduce the feeling of debt of gratitude.
Hoitajan palkkaaminen koettiin ihanteellisena vaihtoehtona, koska tällöin läheisen vaivaamista ja kiitollisuuden velkaa ei tarvitsisi kokea.
The goal of the study is to examine the experiences of parents' in arranging childcare outside of their work hours.
Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää vanhempien kokemuksia lastenhoidon järjestämisestä työajan ulkopuolella.
Some of the interviewed mothers experienced that only the parents and siblings were potential sources of help.
Osa koki ainoastaan vanhemmat ja sisarukset mahdollisiksi hoitoavun antajiksi.
With family : Arranging childcare outside of work hours in the families with small children and working parents
Perheen kesken : Lastenhoito työajan ulkopuolella työssäkäyvien vanhempien pikkulapsiperheissä
It is the easiest to approach one's parents' and subsequently one's siblings to help with childcare.
Omia vanhempia ja heidän jälkeensä omia sisaruksia oli helpointa pyytää lastenhoitoapuun.
The study investigates what kind of needs the families with small children have for child care during other times than work hours when the care is provided by others than family members themselves.
Tutkimuksessa tarkastellaan millainen tarve pikkulapsiperheissä on perheen ulkopuolelta tulevalle lastenhoitoavulle työajan ulkopuolella.
Immediate relatives are the most significant provider of childcare outside of working hours of the studied families.
Biologinen lähisuku oli merkittävin työajan ulkopuolisen hoidon mahdollistaja.
This study investigates personality traits in relation to four crime types: 1) property offences, 2) theft, 3) violence and 4) alcohol and drug use.
Tutkimuksessa tarkasteltiin persoonallisuuspiirteitä suhteessa neljään eri rikostyyppiin: 1) omaisuusrikoksiin, 2) varkauksiin, 3) väkivaltaan ja 4) alkoholin ja huumeiden käyttöön.
A total of 4855 ninth grade students completed a self-report survey questionnaire.
Tutkimukseen osallistui 4855 yhdeksäsluokkalaista.
The BFI-S (Big Five inventory short) personality instrument was used to measure personality traits.
BFI-S-mittaria (Big Five inventory short) käytettiin mittaamaan persoonallisuuspiirteitä.
Juvenile delinquency has inspired many different theories on the causes of crime.
Nuorisorikollisuus on innoittanut monia eri teorioita rikollisuuden syistä.
Big Five personality traits and crime types : Does personality traits relate to specialization in certain types of crime?
Big Five persoonallisuuspiirteet ja rikostyypit : Liittyvätkö persoonallisuuspiirteet tiettyyn rikostyyppiin erikoistumiseen?
Risk for engaging in alcohol and drug use was characterized by high extraversion and low conscientiousness whereas low agreeableness was found to increase the risk for violent offending.
Alkoholin ja huumeiden käytön riski näyttäisi liittyvän korkeaan ulospäin suuntautuneisuuteen ja matalaan tunnollisuuteen, kun taas väkivallan riski vaikutti liittyvän alhaiseen sovinnollisuuteen.
This study employs the data from the nationwide survey on youth crime and victimization conducted by the National Research Institute of Legal Policy.
Tutkimuksessa on käytetty Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen keräämää kansallista nuorisorikollisuus ja uhrikokemukset -kyselyaineistoa.
Conscientiousness, agreeableness and extraversion were found to be associated with crime among students, which was in line with the previous research.
Tunnollisuuden, sovinnollisuuden ja ulospäin suuntautuneisuuden havaittiin olevan yhteydessä rikollisuuteen, mikä on linjassa aikaisempien tutkimusten kanssa.
This study focuses on individual differences in crime according to Big Five personality traits.
Tämä tutkimus tutkii yksilöllisiä eroja rikoskäyttäytymisessä Big Five -persoonallisuuspiirteiden mukaan.
Theoretically the results of this study are interpreted as a counter evidence for versatility hypothesis on the nature of juvenile delinquency, even though no direct evidence for the offence specialization was found.
Teoreettisesti tämän tutkimuksen tulokset tulkitaan vastakkaisena näyttönä rikoskäyttäytymisen monimuotoisuus hypoteesille, vaikka suoraa viitettä tiettyyn rikostyyppiin erikoistumisesta ei saatu.
Still, juvenile delinquency might not be as versatile behavior as it has been considered but moreover, individuals with different personality characteristics may be prone towards different types of delinquent acts.
Nuorisorikollisuus ei kuitenkaan välttämättä ole yhtä monimuotoista käyttäytymistä kuin on ajateltu, vaan persoonallisuudeltaan erilaiset nuoret saattavat olla taipuvaisia erityyliseen rikoskäyttäytymiseen.
The role of violence as the most "pathological" form of antisocial behavior is discussed in relation of previous theory and research as well as the findings of this study.
Lisäksi tutkimuksessa pohditaan väkivallan mahdollista roolia "patologisempana" rikollisuuden muotona peilaten tämän tutkimuksen tuloksia suhteessa aikaisempaan tutkimukseen ja teoriaan.
However, little is known how personality traits are related to different types of crime.
Siitä miten persoonallisuuspiirteet liittyvät eri tyyliseen rikollisuuteen on kuitenkin vielä vähän tietoa.
In addition, the result suggested that personality traits are differently linked to different types of crime.
Lisäksi tulokset viittasivat siihen, että persoonallisuuspiirteet ovat eritavoin yhteydessä eri rikostyyppeihin.
Majority of research conducted to this day suggest that juveniles are versatile offenders who engage in all types of criminal or antisocial behaviors.
Suurin osa tutkimuksista viittaa siihen, että nuoret olisivat monimuotoisia rikollisia, eli he syyllistyvät useisiin rikostyyppeihin sekä antisosiaaliseen käyttäytymiseen.
However, the developmental view anticipate different pattern of offending for different subgroups of delinquent youths.
Toisaalta rikollisuuden kehityksellinen näkökulma olettaa erilaista rikoskäyttäytymistä eri nuorten ryhmille.
At this moment, there is enough evidence to believe that there are at least two subgroups of juveniles, with different developmental pathways to criminal involvement.
Tällä hetkellä tutkimukset viittaavat siihen, että rikoksiin syyllistyneet nuoret voidaan jakaa ainakin kahteen ryhmään rikollisuuden kehityksellisen taustan mukaan.
Structural equation modeling (SEM) was used to explore whether the versatility hypothesis of criminal acts holds true according to personality traits.
Rakenneyhtälömallinnusta käytettiin tutkimaan sitä, pitääkö rikoskäyttäytymisen monimuotoisuus hypoteesi pintansa persoonallisuuspirteitä tarkastellessa.
The Big Five has been used in several studies of crime and personality and the relationship between them has been well documented.
Big Five -persoonallisuuspiirteiden ja rikollisuuden välinen suhde on laajasti tutkittu.
The purpose of this study is to explore how personality traits are related to different types of crime and furthermore are there differences in offence specialization versus versatility according to personality traits.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on tutkia kuinka persoonallisuuspiirteet liittyvät eri rikostyyppeihin sekä sitä liittyvätkö persoonallisuuspiirteet tiettyyn rikostyyppiin erikoistumiseen.
In the field of criminology there has been concern on the pattern of criminal offending which has lead to hypothesis regarding offence specialization versus versatility.
Kriminologiassa on pohdittu myös nuorten rikoskäyttäytymisen piirteitä, mikä on johtanut hypoteeseihin nuorten rikoskäyttäytymisen monimuotoisuudesta vs. erikoistumisesta tiettyyn rikostyyppiin.
Between boys and girls had a different response to intervention.
Tyttöjen ja poikien välillä oli erilainen reagointi interventioon.
Methods were quantitative analysis.
Analyysimenetelmät olivat kvantitatiivisia.
Environmental group membership was positive, but not statistically significant effect.
Ympäristöryhmään kuulumisella oli positiivinen, mutta ei tilastollisesti merkitsevä vaikutus.
Girls' results in decreased across the board, while the boys went up.
Tyttöjen tulokset laskivat kauttaaltaan, kun taas poikien nousivat.
Does it have any impact on own and family activities or environmental attitudes.
Onko sillä vaikutusta omiin ja perheiden toimiin tai ympäristöasenteisiin.
3 How do attitudes explaining their own and family activities.
3 Miten asenteet selittävä omia ja perheen toimia.
Previous studies have shown that environmental programs can have an impact on the people involved in the activities and attitudes.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että ympäristöohjelmilla voi olla vaikutusta siihen osallistuvien henkilöiden toimintaan ja asenteisiin.
Promoting sustainable development in the HSY waste themed twin school program
Kestävän kehityksen edistäminen HSY:n jäteaiheisen kummikouluohjelman avulla
Changes were analyzed for paired t-tests and repeated measures analysis of variance.
Muutoksia analysoitiin parittaisin t-testein ja toistomittausten varianssianalyysillä.
Research assumption was that the twin school program effects are significantly higher in members of the schools environmental than in other students' The data were collected in the first measurement in the autumn of 2013, when respondents were 475 | 80, and the second time in the spring of 2014 respondents 416 | 61.
Tutkimusolettamuksena oli, että kummikouluohjelman vaikutukset näkyvät merkitsevämmin koulujen ympäristöryhmien jäsenissä, kuin muissa oppilaissa Aineisto kerättiin ensimmäiseen mittaukseen syksyllä 2013, jolloin vastaajia oli 475|80 ja toisen kerran keväällä 2014 vastaajia 416|61.