natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For this purpose, we created an automated data processing workflow, designed to process, combine, and analyze the electrostatic and knowledge-based contact preference fields of related proteins.
Käyttäen julkisesti saatavilla olevia tumareseptorien rakenteita esimerkkeinä kehitimme automatiikkaa, jonka avulla voidaan prosessoida, yhdistellä ja analysoida proteiinien aktiivisten kohtien rakenneinformaatiota uudella tavalla, ja käyttää sitä hyväksi lääkeaineiden suunnittelussa.
To modulate the activities of endogenous and xenobiotic phenols, several families of Phase II metabolic enzymes have evolved, which can eliminate phenolic compounds through conjugation.
Työssä tutkitut sulfotransferaasit (SULT) ja katekoli-O-metyylitransferaasit (COMT) ovat Faasi II -metaboliaan osallistuvia entsyymejä, jotka edistävät fenolien erittymistä elimistöstä ja säätelevät niiden aktiivisuutta.
In summary, the computational models that were developed in this study could be used in combination with other in silico approaches, especially MD simulations, to provide a better picture of the probable enzymes that may be relevant for the metabolism of a new phenolic drug or active metabolite.
Väitöskirjassa esitettyjä malleja voidaan käyttää yhdessä muiden laskennallisten menetelmien kanssa ennustamaan fenolisten lääkeainekandidaattien metaboliaa.
As increasing amount of X-ray structural information has become publicly available, covering whole protein families, we attempted to extract relevant knowledge from the binding sites of several related proteins, to inspire ligand design.
Rakennebiologian kehityksen myötä tunnetaan enemmän ja enemmän rakenteita kokonaisista proteiiniperheistä.
For COMT models, semi-empirical atomic partial charges were preferred over empirically parametrized charges.
Parhaimmat COMT-mallit saatiin käyttämällä yhdisteille kvanttimekaniikkaan perustuvia sähkövarauksia.
Because many clinically applied drugs also possess phenolic functionalities, UGTs, SULTs, and COMT are potentially important for the pharmacokinetics, exposure, and efficacy of therapeutics.
Ihmisissä fenoliset yhdisteet toimivat hermoston välittäjäaineina, hormoneina ja proteiinien rakennusaineina, ja ravinnon mukana saadaan päivittäin fenolisia vierasaineita, jotka vaikuttavat elimistön toimintaan eri tavoin.
In our models, variations in the substrate structures were statistically correlated with the changes in the enzyme kinetic parameters.
Kemiallisen rakenteensa ansiosta fenolit pystyvät muodostamaan monenlaisia vuorovaikutuksia biologisten makromolekyylien kanssa ja osallistumaan biokemiallisiin reaktioihin.
We added acid dissociation constant (pKa) values to improve the COMT models, and developed a modified Hammett equation to improve the pKa predictions for COMT ligands.
Tutkimuksessa kehitettiin myös parannettu menetelmä COMT-substraattien happovakioiden ennustamiseen.
In this thesis, the substrate specificity of human SULT1A3 and COMT were studied computationally, using comparative molecular field analysis (CoMFA).
Tutkimuksessa käytettiin kolmiulotteista, kvantitatiivista rakenne-aktiivisuussuhteiden (3D QSAR) mallitusta kuvaamaan kuinka molekyylin koko, muoto ja elektrostaattiset ominaisuudet vaikuttavat vuorovaikutukseen SULT1A3- ja COMT-entsyymien kanssa.
This analysis was performed and validated using the nuclear receptor (NR) family of proteins and was later tested for the prediction of SULT isoenzyme substrates.
Menetelmää tutkittiin myös fenolisten yhdisteiden SULT-välitteisen metabolian ennustamisessa.
Tail biting is one of the most important animal welfare problems in commercial pig farming.
Hännänpurenta on yksi keskeisimmistä eläinten hyvinvointia heikentävistä ongelmista kaupallisessa sianlihantuotannossa.
Its severity varies from scratched skin to partially or entirely eaten tails.
Sen vakavuusaste vaihtelee ihonaarmuista osittain tai kokonaan syötyihin häntiin.
The studies were carried out on four commercial farms in Finland, and data were collected from a total of 2064 pigs.
Tutkimukset tehtiin neljällä suomalaisella sikatilalla, ja väitöskirjan aineisto on peräisin yhteensä 2064 sikayksilöstä.
Tail and ear biting are abnormal behaviours with multifactorial origins.
Hännän- ja korvienpurenta ovat epänormaalia häiriökäyttäytymistä, joiden taustalla on useita tekijöitä.
The presence of recently harvested wood can slightly add to the beneficial effects of minimal amounts of straw.
Tuoreen puun läsnäolo karsinassa voi hiukan tehostaa pienistä olkimääristä saatavaa hyötyä.
However, such use of straw is rare in intensive farming because the low consumer price of pork has led commercial farms minimising production costs, and one of the consequences is that most farms use slatted or partly slatted pen floors and manage the manure as slurry, which reduces labour costs but precludes the use of straw bedding.
Tällainen oljen käyttö on kuitenkin harvinaista tuotantotiloilla, koska sianlihan matalan kuluttajahinnan takia tuottajien on minimoitava tuotantokustannuksensa, ja yksi yleisesti käytetty keino siihen on lietelantajärjestelmä, jossa karsinoiden lattiat ovat osittain tai kokonaan osaritilää ja joka estää olkien käytön muuten kuin hyvin pieninä määrinä.
One of the main factors is a scarcity of materials to fulfil pigs’ innate need to chew and root, which causes some pigs to redirect these needs at other pigs.
Yksi keskeisimmistä syistä on riittämätön määrä sellaisia materiaaleja, joilla siat voisivat tyydyttää sisäsyntyistä pureskelun ja tonkimisen tarvettaan, jolloin osa sioista suuntaa nämä käyttäytymismuodot toisiin sikoihin.
Of the materials readily available in large enough quantities for farmers, a substantial layer of straw on the floor is considered best to fulfil these needs and to reduce or prevent tail biting.
Niistä materiaaleista, joita maataloustuottajien on mahdollista hankkia riittävinä määrinä, paksu olkikerros lattialla on tehokkain näiden käyttäytymistarpeiden tyydyttämisessä sekä hännän- ja korvienpurennan vähentämisessä.
In each of the studies, experimental treatments represented materials and object designs selected or developed by the experimenters, and control treatments represented the materials and object designs normally used on the farm in question.
Kussakin tutkimuksessa testatut esineet olivat tutkimuksen tekijöiden valitsemia tai heidän tätä tarkoitusta varten kehittämiään, ja verrokkikäsittelyinä olivat samat esineet ja muut materiaalit, joita kyseisellä tilalla normaalistikin käytettiin.
The main conclusions were that it is possible to reduce post-weaning tail biting by adding pre-weaning material for manipulation, but further studies are required to determine the necessary minimum quantity and quality of the materials.
Tärkeimmät johtopäätökset olivat seuraavat: Vieroituksen jälkeistä hännänpurentaa on mahdollista vähentää lisäämällä vieroitusta edeltävää materiaalitarjontaa, mutta jatkotutkimuksia tarvitaan optimaalisten materiaalien laadusta ja vähimmäismäärästä.
There were four experimental treatments, each furnished with the above and additionally with the following: 14 pens with horizontal wooden beams (W), 13 pens with horizontal plastic crosses (P), 15 pens with hanging metal chains in a branching form (B) and 14 pens with all the above objects (WPB).
Koekäsittelyjä oli neljä, ja niissä oli seuraavat esineet: vaaka-asentoisia puunrungon pätkiä 14 karsinassa (W), vaaka-asentoisia muoviputkista tehtyjä ristejä 13 karsinassa (P), riippuvia haarautuvia metalliketjuja 15 karsinassa (B) sekä kaikki edellä mainitut esineet 14 karsinassa (WPB).
A similar though less studied problem is ear biting.
Toinen samankaltainen ongelma on korvienpurenta, vaikkakin sitä on tutkittu vähemmän kuin hännänpurentaa.
Horizontally placed lengths of recently harvested wood can reduce tail and ear biting and potentially also stress in growing-finishing pigs, but further studies are needed on optimal object design and the necessary minimum quantity.
Vaaka-asentoisella tuoreella puuaineksella voi vähentää lihasikojen hännän- ja korvienpurentaa ja mahdollisesti myös stressiä, mutta jatkotutkimuksia tarvitaan puuesineiden optimaalisesta muodosta ja vähimmäismäärästä.
The main findings were that only the wooden objects reduced the prevalence of tail and ear biting as compared to the control group, and that wooden and plastic objects sustained the interest of the pigs better than metal objects.
Päätulokset olivat se, että ainoastaan puuesineet vähensivät hännän- ja korvanpurennan esiintyvyyttä, sekä se, että puu- ja muoviesineet pitivät sikojen mielenkiintoa yllä paremmin kuin metalliesineet.
There also was a finding relevant to general research methodology in this field: the frequency of object-directed behaviours is not the sole reliable predictor of a material’s efficacy in reducing tail biting as the plastic objects elicited object-directed behaviours to the same extent as the wooden objects, but plastic objects did not reduce tail biting.
Alan tutkimusmenetelmien kannalta olennainen havainto oli myös se, että materiaalin tehoa hännänpurennan vähentämisessä ei voi ennustaa luotettavasti pelkän käyttöaktiivisuuden perusteella, koska muoviesineillä oli yhtä korkea käyttöaktiivisuus kuin puuesineillä mutta muoviesineet eivät vähentäneet hännän- ja korvienpurentaa.
In the control treatment, 12 breeder gilt pens were furnished with a horizontal piece of commercially sourced dry wood and a metal chain with a moderately complex structure (feeder chain), and long straw was distributed once a day, approximately 20g per pig per day.
Verrokkikäsittelyssä oli 12 karsinaa, joissa oli vaaka-asentoinen laudanpala ja riippuva pätkä metallista ruokkijan ketjua, ja pitkää olkea annettiin kerran päivässä noin 20 g per sika.
In the control treatment, 17 grower-finisher pens were furnished with a straw rack and a metal chain.
Verrokkikäsittelyssä oli 17 karsinaa, joissa oli olkihäkki ja metalliketju.
There were two experimental treatments, each furnished with the above and additionally with the following: 16 pens with horizontal wooden objects (W) and 12 pens with horizontal plastic objects (P).
Koekäsittelyjä oli kaksi, ja niissä oli seuraavat esineet: vaaka-asentoisia puunrungon pätkiä 16 karsinassa (W) ja vaaka-asentoisia muoviputkia 12 karsinassa (P).
In the control treatment, 29 farrowing pens were furnished with a suspended plastic ball, and a small amount of wood shavings were provided twice a day.
Verrokkikäsittelyssä oli 29 porsituskarsinaa, joissa kussakin oli ketjussa riippuva muovipallo, ja niihin annettiin pieni määrä kutterinpurua kahdesti päivässä.
In the experimental treatment, 30 farrowing pens were furnished with the above and in addition ten pieces of suspended sisal rope, and sheets of non-glossy newspaper were distributed twice a day.
Koekäsittelyssä oli 30 porsituskarsinaa, joissa kussakin oli edellä mainittujen lisäksi 10 sisalköyttä, ja niihin annettiin sanomalehtipaperia kahdesti päivässä.
After weaning, piglets from both treatments were housed in identical pens with three pieces of suspended rope, a plastic chewing stick and wood shavings twice a day.
Vieroituksen yhteydessä molempien käsittelyjen porsaat siirrettiin keskenään samanlaisiin vieroituskarsinoihin, joissa oli 3 sisalköyttä ja muovinen purutikku ja joihin annettiin kutterinpurua kahdesti päivässä.
In Study IV, the main research questions were whether a minimal amount of recently harvested wood (approximately 10cm length of wood per pig) would reduce tail biting in growing-finishing pigs that were also provided with a straw rack and whether the same quantity of medium-density polythene objects would have the same effect.
Tutkimus IV:n keskeisimmät tutkimuskysymykset olivat se, vähentääkö hyvin pieni määrä puuta (noin 10 cm vaaka-asentoista puunrunkoa per sika) lihasikojen hännän- ja korvienpurentaa tilanteessa, jossa karsinoissa on myös olkihäkki, sekä se, saadaanko sama vaikutus aikaan samalla määrällä keskitiheyksistä polyeteenimuoviputkea.
Various objects are used on farms as potential outlets for pigs’ needs for oral-nasal manipulation, but their ability to reduce tail biting and to sustain pigs’ interest and to reduce tail and ear biting vary widely.
Sikatiloilla käytetään myös erilaisia pureskeltavia ja tongittavia esineitä, mutta niiden välillä on suuria eroja niiden kyvyssä ylläpitää sikojen mielenkiintoa sekä vähentää hännän- ja korvienpurentaa.
In Study III, the main research question was whether a small amount of recently harvested wood (approximately 20cm of horizontal wooden beam per pig) would reduce tail biting in breeder gilts that also were provided with minimal amounts of straw.
Tutkimus III:n keskeisin tutkimuskysymys oli se, vähentääkö pieni määrä puuta (noin 20 cm vaaka-asentoista puunrunkoa per sika) kasvatussikojen hännän- ja korvienpurentaa tilanteessa, jossa sioille annetaan myös pieni määrä olki päivittäin.
In Study II, the main research questions were whether providing growing-finishing pigs with objects made of recently harvested wood would reduce tail biting and whether the same effect could be attained with metal and plastic objects with moderately added complexity.
Tutkimus II:n keskeisimmät tutkimuskysymykset olivat se, voiko lihasikojen hännän- ja korvienpurentaa vähentää tuoreesta puusta tehdyillä esineillä sekä se, voiko saman vaikutuksen saada aikaan esineillä, jotka on tehty polyeteenimuoviputkista tai metalliketjusta, ja jotka ovat rakenteeltaan hiukan monimutkaisempia kuin muoviputket tai ketju sellaisinaan käytettyinä.
In Study I, the main research question was whether pre-weaning exposure to sisal ropes and paper would reduce post-weaning tail biting.
Tutkimus I:n keskeisin tutkimuskysymys oli se, voiko porsaiden ensimmäisinä elinviikkoina tarjottava lisämateriaali vähentää myöhempää, vieroituksen jälkeisenä aikana tapahtuvaa hännänpurentaa.
In the control treatment, 16 growing-finishing pens were furnished with a straw rack.
Verrokkikäsittelyssä oli 16 karsinaa, joissa oli olkihäkki.
The main findings were that there was no significant difference between treatments regarding tail biting; and that the frequency of oral-nasal behaviours targeted at other pigs did not differ between treatments before the provision of the minimal amount of straw, but was lower in the experimental treatment after pigs in both treatments had consumed the straw.
Päätulokset olivat se, että käsittelyjen välillä ei ollut merkitsevää eroa hännän- ja korvienpurennassa ja se, että sikojen toisiinsa suuntaamien suu- ja kärsäkontaktien määrässä oli merkitsevä ero ainoastaan päivittäisen olkien jakamisen jälkeen, jolloin sitä esiintyi koekarsinoissa vähemmän kuin verrokkikarsinoissa.
The main aim of the four studies presented in this thesis was to investigate the efficacy of selected materials and object designs in reducing tail and ear biting damage in intensively farmed pigs kept on slatted floors.
Tämä väitöskirja perustuu neljään tutkimukseen, joiden aiheena oli selvittää, vähentävätkö eräät materiaalit ja niistä muokatut erilaiset esineet hännän- ja korvienpurentaa kaupallisissa tuotanto-olosuhteissa osaritilälattioilla.
The main findings were that there was no significant difference between treatments in their effects on tail biting; and that the wooden but not plastic objects reduced ear biting and the latency to approach an unfamiliar person in a human approach test, as compared to the control group.
Päätulokset olivat se, että hännänpurennassa ei ollut merkitsevää eroa käsittelyjen välillä, ja että muihin käsittelyihin verrattuina puuesineet vähensivät korvienpurentaa sekä nopeuttivat sikojen uskaltautumista koskettaa tuntematonta ihmistä lähestymistestissä.
The main findings were that pre-weaning exposure to the supplementary materials reduced the severity of post-weaning tail biting, and that redirection of oral-nasal behaviours at pen-mates was reduced by current, but not past, exposure to the materials.
Päätulokset olivat se, että ennen vieroitusta annettu lisämateriaali vähensi vieroituksen jälkeen tapahtuvan hännänpurennan vakavuusastetta, ja se, että lisämateriaalin läsnäolo vähensi suu- ja kärsäkontaktien suuntaamista toisiin porsaisiin, mutta tämä käsittelyjen välinen ero katosi vieroituksen jälkeen, jolloin käsittelyjen välillä ei enää ollut eroa senhetkisessä materiaalitarjonnassa.
Particular focus was put on differentiating between the ion transport-dependent and -independent roles of KCC2.
Erityisenä painopisteenä työssäni on KCC2n ionisäätelyyn liittyvien ja siitä riippumattomien toimintojen eritteleminen.
In this Thesis, the primary goal was to study the functional significance of early KCC2 expression in the developing neocortex and hippocampus of mice and rats and to assess the effects of genetic and pharmacological modulation of KCC2 expression on the formation of cortical networks.
Tämän väitöskirjan osajulkaisuissa I-III tutkin, mikä merkitys varhaisella KCC2n ilmentymisellä on hiiren ja rotan kehittyvässä aivokuoressa sekä kuinka KCC2n ilmentymisen geneettinen tai farmakologinen muokkaus vaikuttavat hermoverkkojen muodostumiseen.
KCC2 is the main neuronal K-Cl cotransporter, which lowers the intracellular Cl- concentration and thus maintains GABAA receptor-mediated inhibition during network activity in mature neurons.
KCC2-välitteinen kloridi-ekstruusio ylläpitää matalaa solunsisäistä kloriditasoa, ja vastaa siten GABAA-reseptorivälitteisestä inhibitiosta matuureissa hermosoluissa.
This work describes a novel ion transport-independent role of KCC2 in developmental neuroapoptosis, as well as ion transport-dependent functions of KCC2 in the regulation of hippocampal network events and developmental-stage dependent vulnerability to general anesthetics.
Väitöskirjani keskeinen uusi havainto on KCC2n ionisäätelystä riippumaton vaikutus sikiöaikaiseen neuroapoptoosiin sekä KCC2:n ionikuljetuksesta riippuvainen vaikutus hermoverkkoaktiivisuuteen ja hermosolujen rakenteeseen.
Independently of its function as an ion transporter, KCC2 was shown to be necessary for the formation of excitatory synapses, where it regulates the development of dendritic spines via modulation of the actin cytoskeleton, notably cofilin phosphorylation.
Nopean, synaptisen inhibition lisäksi KCC2:lla on merkittävä rooli ärsyttävien hermoliitosten muodostumisessa, sillä se osallistuu dendriittien okahaarakkeiden aktiinirakenteiden säätelyyn.
While the role of KCC2 has been extensively studied during the first month of postnatal development in rodents, its functions in the perinatal cortex are only beginning to emerge.
Jyrsijöillä KCC2:n ilmentyminen aivokuoren hermosoluissa lisääntyy voimakkaasti vasta ensimmäisen postnataaliviikon jälkeen.
Finally, the time window of the transition period of GABAergic signaling from depolarizing to hyperpolarizing, and the underlying upregulation of KCC2, coincides with the time when GABAAR modulators, notably general anesthetics, have been shown to induce lasting adverse effects on cognition and behavior in rodents.
KCC2 tasojen kasvaessa ja kloridi-ekstruusion tehostuessa varhaiskehitykselle tyypillliset depolaroivat GABAA välitteiset vasteet muuttuvat hermosoluja hyperpolarisoivaksi.
These findings posit KCC2 as a key molecule for coordinating the maturation and balance of excitatory and inhibitory neurotransmission during the brain growth spurt.
Vasta viime aikoina on ilmennyt, että KCC2:lla on vaikutusta myös sikiöaikaiseen aivojenkehitykseen.
Current Groups and the Hamiltonian Anomaly
Virtaryhmät ja Hamiltonin anomalia
We then proceed to extend the analysis to the general case with all space-time components.
Tämän lisäksi laajennan analyysia ottamalla huomioon myös yleiset komponentit koko aika-avaruudessa.
The study of the Hamiltonian anomaly utilises a wide variety of tools from such fields as differential geometry, group cohomology, and operator K-theory.
Hamiltonin anomaliaan liittyvä matematiikka soveltaa laajasti erilaisia menetelmiä mm. differentiaaligeometriasta, ryhmäkohomologiasta ja operaattorien K-teoriasta.
Given this context we also discuss higher versions of the gauge-theoretic current groups.
Tähän liittyen väitöksessä tutkin myös virtaryhmien korkeampia analogioita.
Geometrically this symmetry is often modelled with current groups and current algebras, which are used to capture both the idea of gauge invariance and the algebraic structure of gauge currents related to the symmetry.
Geometrisesti tätä periaatetta usein mallinnetaan virtaryhmillä ja virta-algebroilla, joiden avulla sekä symmetria että siihen liittyvien mittakenttävirtojen algebrallinen rakenne ovat helposti käsiteltävissä.
We gather together many of these approaches and apply them in the standard case involving the time components of the gauge currents.
Väitöskirjassa niputan yhteen näitä näkökulmia ja sovellan niitä yleisesti tunnettuihin laskuihin koskien mittakenttävirtojen aikakomponentteja.
As an example we then compute the full set of anomalous commutators for the three-sphere S³ as the physical space.
Esimerkkinä tästä lasken lopuksi kaikki kommutaattorirelaatiot sillä oletuksella, että fyysinen avaruus on kolmiulotteinen pallopinta S³.
We show how the anomaly terms for these generalised current algebra commutators are derived from the same topological foundations; namely, from the Dixmier-Douady class of the anomalous bundle gerbe.
Erityisesti näytän, että yleisten kommutaattoreiden anomaliatermit johtuvat samasta topologisesta perustasta (ns. vyyhdin kohomologialuokasta).
These constructions are partially motivated by the 2-group models of the abstract string group, and we extend some of these ideas to current groups on the three-sphere S³.
Näitä rakenteita motivoi niin sanotut 2-ryhmämallit, joita matemaattisessa fysiikassa on kehitetty erityisesti abstraktille säieryhmälle.
In this thesis we explore the geometric and topological origins of the Hamiltonian anomaly, emphasising the usefulness of higher geometric structures in the sense of category theory.
Tässä väitöskirjassa tutkin Hamiltonin anomalian geometrista ja topologista taustaa.
The Hamiltonian anomaly is a well-known problem in the quantisation of massless fermion fields, originally manifesting as additional terms in current algebra commutators.
Hamiltonin anomaliana tunnettu ongelma liittyy massattomien fermionikenttien kvantisointiin.
The appearance of these anomalous terms is a signal of two things: that the gauge invariance of quantised Hamiltonian operators is broken, and that consequently it is not possible to coherently define a vacuum state over the physical configuration space of equivalent gauge connections.
Tällöin kvantisoidun teorian Hamiltonin operaattorit eivät enää ole mittakenttäsymmetriset, minkä seurauksena edelleen ei ole mahdollista määritellä kvanttimekaanista tyhjiötä eli vakuumitilaa.
Gauge symmetry invariance is an indispensable aspect of the field-theoretic models in classical and quantum physics.
Sekä klassisessa fysiikassa että kvanttifysiikassa kenttäteorioiden eräs tärkein ominaisuuksista on niin sanottu mittakenttäsymmetria.
Finally, the thesis presented a new method for modelling environmental suitability for long-term population maintenance of the newly described Baltic flounder.
Lopuksi väitöskirja esitteli uuden simulaatiopohjaisen menetelmän ympäristön soveltuvuuden mallintamiseksi, käyttäen äskettäin kuvattua Itämerenkampelaa mallilajina.
The thesis further showed that temporal variability in local species composition of the flounder assemblage explained some of the observed stock decline and was related to changing local and regional environmental conditions, of which reproductive volume, salinity, temperature and eutrophication were identified as potentially important factors.
Tulokset osoittivat kannanvaihteluiden liittyvän muuttuviin paikallisiin ja alueellisiin ympäristöolosuhteisiin, joista happi- ja suolapitoisuus, lämpötila sekä rehevöityminen tunnistettiin mahdollisesti tärkeiksi tekijöiksi.
The results from the thesis verified clear negative trends in both adult and juvenile flounders in the northern Baltic Sea over the last 2–4 decades.
Väitöskirjan tulokset kiistämättä vahvistavat ja kvantifioivat Itämeren pohjoisosan ja varsinkin Suomen rannikon kampelakannan pienentymisen viimeisen 2–4 vuosikymmenen aikana tarkasteltaessa sekä aikuis- että poikasmääriä.