natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Silage additives secured the quality of silages but they did not help to get more juice out of silage.
Säilöntäaineet varmistivat säilörehujen laadun, mutta eivät parantaneet rehumehun saantoa.
The aim of this thesis was to find out how forage plant species and silage additives affect juice proportion, dry matter yield and dry matter concentration of the juice when juice is pressed from silage.
Tämän työn tavoitteena oli selvittää miten nurmikasvilajit ja säilöntäaineet vaikuttavat säilörehusta saatavan rehumehun määrään sekä kuiva-aineen saantoon ja pitoisuuteen.
First and second cut grass and clover forages were ensiled in experimental size silos and third cut grass was ensiled in round bales.
Ensimmäisen ja toisen sadon heinä- ja apilanurmet säilöttiin pleksisiin koesiiloihin ja kolmannen sadon heinänurmi pyöröpaaleihin.
Formic acid (0,384 kg/kg) was even worse than control (0,404 kg/kg) regarding juice proportion from silages.
Happo (0,384 kg/kg) jopa heikensi rehumehun saantoa kontrolliin (0,404 kg/kg) verrattuna.
The effects of different kinds of pressing equipment and silage dry matter concentration to pressing results was also examined.
Lisäksi selvitettiin erilaisten puristinten ja säilörehun kuiva-ainepitoisuuden vaikutuksia puristustuloksiin.
It is possible to press juice with a high protein concentration from ensiled forage and this juice is suitable feed for pigs.
Nurmesta tehdystä säilörehusta voidaan puristaa valkuaispitoista rehumehua, joka sopii myös sikojen rehuksi.
There were higher concentrations of crude protein and ash in clover silages than in grass silages, but dry matter concentration was lower.
Apilarehuissa oli heiniä suuremmat raakavalkuais- ja tuhkapitoisuudet, mutta pienempi kuiva-ainepitoisuus.
When the dry matter concentration of the silage rised the proportion of juice decreased but dry matter concentration of juice rised.
Säilörehujen kuiva-ainepitoisuuden noustessa rehumehun saannot pienenivät, mutta rehumehun kuiva-ainepitoisuus nousi.
Silages and liquid fractions were analysed from all cuts and solid fraction was analysed from 3rd cut.
Säilörehut ja rehumehu analysoitiin kaikista sadoista ja kiintojae kolmannesta sadosta.
Two different prewilting periods were used for first cut grasses.
Ensimmäisen sadon heinänurmesta tehtiin säilörehua kahdella eri esikuivatusajalla.
Crude protein (179 vs. 163 g/kg ka) and ash (189 vs. 128 g/kg ka) concentrations in juice were higher in clover than in grasses.
Apilarehuista saatiin puristettua rehumehua heiniä enemmän (0,487 vs. 0,350 kg/kg) ja mehun raakavalkuais- (179 vs. 163 g/kg ka) ja tuhkapitoisuus (189 vs. 128 g/kg ka) olivat heiniä suurempia.
Silage additives prevented spoilage.
Säilöntäaineet paransivat säilörehujen laatua.
Possible ingredients properties were explored as well.
Myös mahdollisten ainesosien ominaisuuksia selvitettiin.
Salt contents were consistent when comparing to the amount of added salt.
Suolapitoisuudet osoittautuivat johdonmukaisiksi lisättyyn suolaan verrattuna.
The bamboo-psyllium fibre brine could work better if recipe would be optimized.
Bambu-psyllium -kuitulaukka voisi toimia vielä paremmin, kun sen reseptiä muokattaisiin paremmaksi.
Samples pH values were an appropriate level and there were no deviations.
Näytteiden pH arvot pysyivät hyvissä lukemissa, eikä poikkeamia ollut.
Replacement of pea fibre in brine of broiler
Hernekuidun korvaaminen broilerin laukassa
The thesis literature review is about the effects of brine to meat and manufacturing process.
Tutkielman kirjallisuusosassa perehdyttiin siihen, millaisia vaikutuksia suolalaukalla on lihaan sekä valmistusprosessiin.
These samples were tested microbiologically with TEMPO®-method, sensory evaluation with descriptive method, by measuring pH, by determining cooking loss and drip loss and by determining samples salt contents.
Näitä näytteitä tutkittiin mikrobiologisesti TEMPO®-menetelmällä, aistinvaraisella arvioinnilla kuvailevalla menetelmällä, tutkimalla kypsennyshävikki ja valuma, mittaamalla pH arvot sekä määrittämällä tuotteiden suolapitoisuuksia.
The aim of experimental work was to test in practice how a new brine works versus the currently used brine and investigate how the brines behave with broiler meat using different methods.
Kokeellisen työn tavoitteena oli testata käytännössä, todellisissa olosuhteissa uuden suolalaukan toimivuutta verrattuna nykyisin käytössä olevaan suolalaukkaan, ja tutkia eri menetelmillä laukkojen toimivuutta broilerin lihassa.
The samples were injection salting cured pea-psyllium fibre back quarters and bamboo-psyllium fibre back quarters, drum cured pea-psyllium fillet steaks and bamboo-psyllium fibre fillet steaks.
Tutkittavina näytteinä olivat neularuiskusuolatut herne-psyllium -kuitu koipireidet sekä bambu-psyllium -kuitu koipireidet, rumpusuolatut herne-psyllium -kuitu fileepihvit ja bambu-psyllium -kuitu fileepihvit.
Microbiologically the cured back quarters and fillet steaks remained good at least during the 15 days tested with both brines and thus the shelf life could be at least 15 days.
Mikrobiologisesti molemmilla suolalaukoilla suolatut koipireidet ja fileepihvit säilyivät hyvinä ainakin tutkitut 15 vrk, ja näin ollen säilyvyysaikakin voisi olla ainakin 15 vrk. Aistinvaraisessa arvioinnissa ei ollut tilastollisesti merkitsevää eroa eri laukoilla suolattujen fileepihvien eikä myöskään koipireisien välillä.
Possible ingredients the brine of broiler and their impact on meat was also introduced.
Perehdyttiin myös broilerin suolalaukan mahdollisiin ainesosiin ja siihen miten eri ainesosat käyttäytyvät broilerin lihan kanssa.
Neither, there was no statistical difference in cooking losses and drip losses.
Näytteiden välillä ei ollut merkitsevää eroa kypsennyshävikissä eikä valumassa.
In conclusion, the new bamboo-psyllium fibre brine works nearly as well as the currently used pea-psyllium brine in broiler meat.
Tutkimustulosten perusteella voidaan sanoa, että uusi bambu-psyllium -kuitulaukka toimii melkein yhtä hyvin kuin nykyinen käytössä oleva herne-psyllium -kuitulaukka.
In addition, digitalization and robotics were seen to have a larger role in future.
Tämän lisäksi digitalisaation ja robotiikan nähtiin olevan suuremmassa roolissa tulevaisuudessa.
This study was conducted applying qualitative research methods.
Tutkimus toteutettiin kvalitatiivisia tutkimusmenetelmiä käyttäen.
That is, productivity development has been slow compared to other industries.
Toisin sanoen, tuottavuuskehitys on ollut hidasta verrattuna muihin toimialoihin.
The effects of urbanization to the Finnish housing market and to the consumers raised questions.
Kaupungistumisen vaikutukset Suomen asuntomarkkinaan ja sen vaikutukset kuluttajiin herättivät myös kysymyksiä.
Notably, none of the experts saw that the market share of WMC would decrease toward 2030.
Huomioitavaa oli se, että kukaan asiantuntijoista ei arvioinut markkinaosuuden laskevan vuoteen 2030 mennessä.
Growing concern on climate change has provided impetus for developing and implementing sustainable solutions in various industries.
Kasvava huoli ilmastonmuutoksesta on antanut sysäyksen kestävämpien ratkaisujen kehittämiselle ja toteuttamiselle eri toimialoilla.
Regarding the theme of environmental regulations, no additional or special metrics were brought up, as the current policies already demand extensive documentation.
Ympäristösäädösten aihepiirin osalta ei esiin tullut ylimääräisiä tai erityisiä mittareita, koska nykyiset käytännöt edellyttävät jo esim. laajaa dokumentaatiota.
Based on the results, the majority of experts perceived the productivity development in the construction industry similar as previous studies have shown.
Tulosten perusteella valtaosa asiantuntijoista pitivät rakennusalan tuottavuuden kehitystä samankaltaisena kuin aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet.
The market share of WMC in future was seen to either stay at the current levels or to increase.
Puukerrostalojen markkinaosuuden arvioitiin joko pysyvän nykyisellään tai kasvavan.
However, it would seem that e.g. clear cost-advantages should be achieved to raise grater interest of construction companies.
Näyttäisi kuitenkin siltä, että esimerkiksi selkeitä kustannusetuja tulisi saada, jotta suurempi kiinnostus löytyisi.
For instance, the theme of bioeconomy has increasingly gained interest in the 2000s.
Biotalouden teema on eräs esimerkki, joka on kasvattanut kiinnostusta 2000-luvun ensikymmenellä.
Semi-structured interviews were held in 2018 for 10 construction company executives, managers or people with an equivalent status mainly in areas related to procurement and production.
Kymmenen (10) puolistrukturoitua haastattelua toteutettiin vuonna 2018 rakennusyhtiöiden johtajille tai vastaavan aseman omaaville asiantuntijoille, joilla on kattava kokemus alalta.
Viewpoints of Residential Multi-Story Construction Industry’s Productivity, Environmental Regulations and Future in Finland
Näkökulmia suomalaisen asuinkerrostalorakentamisen tuottavuuteen, ympäristösäädöksiin ja tulevaisuuden trendeihin
Investors were seen to demand increasingly environmental certifications (e.g., BREEAM & LEED) in real-estate investments, however, consumer demand for this was not specifically identified.
Sijoittajien nähtiin kysyvän yhä enemmän ympäristösertifikaatteja (esim. BREEAM & LEED) kiinteistösijoituksissaan, mutta erityistä kuluttajakysyntää ei identifioitu.
Regarding future trends in MC, prefabrication was mentioned the most often.
Tulevaisuuden trendejä koskien, (teollinen) esivalmistus mainittiin useimmiten.
For example, investigating opportunities for implementing geothermal heat or solar panels were mentioned.
Esimerkiksi maalämmön ja aurinkopaneelien hyödyntämisen mahdollisuuksia tutkittiin ja hyödynnettiin jo nykyiselläänkin.
The emphasis in discussion was more inclined toward operational energy use instead of embodied energy.
Pääpaino tämän teeman osalta keskittyi ennemmin löytämään ratkaisuja liittyen käytön ajan energiatuotantoon kuin elinkaaren alkupään toimiin.
The results found similar implications of other studies where producing cost-advantages and developing standardization was emphasized.
Tämä tutkimus löysi samankaltaisia tuloksia verrattuna aiempaan kirjallisuuteen, jossa kustannuskilpailukyky ja standardoimisen edelleen kehittäminen ovat olleet keskiössä.
Some of the expressed solutions considered moving increasingly more toward prefabricated solutions and minimizing on-site construction, and the further development of technologies such as building information models (BIMs).
Siirtyminen yhä enemmän esivalmistettujen ratkaisujen käyttöön, työmaarakentamisen vähentäminen sekä teknologioiden, kuten rakennustietomallien (BIM) kehittäminen olivat eräitä mainittuja ratkaisuja tuottavuuden parantamiseksi.
Other megatrends such as population growth and urbanization further highlight the importance of finding and implementing sustainable solutions to various industries, or as in this connection, the examination of the residential multi-story construction (MC) industry.
Myös muut nk. megatrendit, kuten väestönkasvu ja kaupungistuminen, korostavat uusien kestävien ratkaisujen löytämistä ja käyttöönoton tärkeyttä.
The main criterion in the selection process was that the companies contacted did not have prior experience in WMC, as they were not seen being overly represented in previous literature especially in the context of WMC.
Peruste valinnalle oli se, että aiemmissa tutkimuksissa tämänkaltainen kohderyhmä ei näytä olevan edustettuna, eritoten puukerrostalorakentamiseen liittyvissä tutkimuksissa.
As the results imply that the prefabrication rate will increase in the future, this in turn could possess a potential for WMC especially in off-site modular construction.
Toisin sanoen, arvioitu esivalmistusasteen kasvu voi olla myös potentiaalinen ajuri puukerrostalorakentamisessa, varsinkin tehdasmaisessa tilaelementtirakentamisessa.
More specifically, viewpoints regarding the industry’s productivity, environmental regulations and future trends regarding both MC and residential wooden multi-story construction (WMC) were emphasized.
Tämän tutkimuksen keskipisteenä on asuinkerrostalorakentamisen liiketoiminta, jota tarkastellaan keskittyen erityisesti toimialan tuottavuuden, ympäristösäädöksien ja tulevaisuuden trendien näkökulmista.
The protein solubility was determined by Lowry’s method.
Liukoisen proteiinin määrä määritettiin Lowryn menetelmällä.
Finding new plant-based protein sources is important from a sustainable development perspective.
Uusien kasviperäisten proteiinilähteiden löytäminen on tärkeää kestävän kehityksen kannalta.
The proteins were more soluble in sodium phosphate buffer than in deionized water.
Proteiinikonsentraatit liukenivat paremmin natriumfosfaattipuskuriin kuin puhdistettuun veteen.
Ethanol and starch production from barley results in fiber and protein side-stream fractions that are currently utilized for animal feed.
Etanoli- ja tärkkelystuotannon sivuvirroiksi jää ohran proteiinia ja kuitua, joista valmistetaan eläinrehua.
The smallest oil droplets were formed in emulsions were the pH was adjusted to 7 with sodium phosphate buffer.
Emulsionäytteissä pienimmät öljypisarat muodostuivat, kun pH:ta säädettiin natriumfosfaattipuskurin avulla pH arvoon 7.
These results confirm that these protein concentrates can be used in food products, especially in milk type drinks that need to be shaken before usage.
Tämä mahdollistaa ohraproteiinikonsentraattien käyttämistä tuotteissa, jotka vaativat ravistelun ennen käyttöä, esimerkiksi maidonkaltaisissa juomissa.
The solubility of the OP2 proteins in sodium phosphate buffer at pH 3,8 was 47 mg/g ± 1,5 mg/g and in deionized water at pH 3,7 the solubility was 45 mg/g ± 1,1 mg/g.
Vastaavasti OP2-näytteen proteiinien liukoisuus natriumfosfaattipuskurissa pH:ssa 3,8 oli 47 mg/g ± 1,5 mg/g ja vedessä pH:ssa 3,7 se oli 45 mg/g ± 1,1 mg/g.
According to SDS gel electrophoresis the protein concentrates consisted mostly of hordeins, especially C-hordein and some B-hordein.
Proteiinikonsentraatit sisälsivät prolamiineja, etenkin C-hordeiinia ja B-hordeiinia, ja vähäisissä määrin muita proteiineja.
Proteins are sensitive to the surrounding environment, especially to pH, which could be used to alter the solubility.
Proteiinit ovat herkkiä ympäristön olosuhteille ja tämän takia esimerkiksi pH:n säädöllä voidaan vaikuttaa vesiliukoisuuteen.
The stability of emulsions was however poor in all samples because of phase separation, which was already significant after one day of storage.
Pysyvyys oli kaikissa emulsionäytteissä huonoa, sillä faasiseparoitumista, kermoittumista tai sedimentoitumista, voitiin havaita jo yhden päivän jälkeen.
In sodium phosphate buffer at pH 3,8 the solubility of OP1 proteins was 100 mg/g ± 11 mg/g and in deionized water at pH 3,9 the solubility was 45 mg/g ± 1,1 mg/g.
OP1-näytteen proteiinien liukoisuus natriumfosfaattipuskurissa pH:ssa 3,8 oli 100 mg/g ± 11 mg/g ja puhdistetussa vedessä pH:ssa 3,9 se oli 45 mg/g ± 1,1 mg/g.
No coalescence was observed in all samples, except for OP1-emulsions with 1 % (w/v) dry matter.
Sekoittaessa emulsiota flokkuloituneet öljypisarat kuitenkin erottuivat taas tasaiseksi emulsioksi ja öljypisaroiden halkaisijat eivät suurentuneet juurikaan säilytyksen aikana, paitsi OP1-emulsio kuiva-aineella 1 % (w/v).
The aim of the study was to determine the protein composition of two barley protein concentrates, OP1 and OP2, and to evaluate protein solubility and emulsifying properties.
Tavoitteena oli myös verrata kahden erilaisen näytteen, OP1 ja OP2, toiminnallisuutta.
Most proteins were solubilized at pH 11: the solubility for OP1 and OP2 proteins were 240 mg/g ± 11 mg/g and 140 mg/g ± 12 mg/g respectively, which is problematic regarding food products, but could be used as a treatment to improve solubility.
Eniten liukoista proteiinia oli näytteissä, joiden pH oli säädetty arvoon 11: OP1-näytteet 240 mg/g ± 11 mg/g ja OP2-näytteet liukenivat 140 mg/g ± 12 mg/g.
The review includes previous studies concerning cereal proteins functionality in general and their effect on food materials and a discussion on protein stabilized emulsions.
Tutkielman kirjallisuuskatsaus käsittelee aikaisempien tutkimuksien perusteella ohran proteiinien ja viljaproteiinien toiminnallisuutta ja vaikutusta elintarvikkeisiin.
The flocculation may have occurred due to hydrophobic interactions between the proteins on the oil/water interface.
Emulsion hajoaminen johtui flokkuloitumisesta, kun rajapinnoille asettautuneet proteiinit sitoutuivat muihin rajapinnoille asettuneiden proteiinien kanssa hydrofobisten vuorovaikutuksien avulla.
Protein composition and emulsifying properties of barley protein concentrate
Ohran proteiinikonsentraatin proteiinikoostumus ja emulsionmuodostumiskyky
The main storage proteins in barley are known as hordeins.
Ohran suurin proteiiniryhmä, varastoproteiini hordeiinit, ovat suuria, veteen liukenemattomia proteiinipolymeerejä.
Nonetheless, it would be more profitable if the barley protein side-stream was used as a human food ingredient.
Ohran proteiineja voitaisiin hyödyntää ihmisravintona, kun sitä lisättäisiin elintarvikkeisiin nostamaan proteiinipitoisuutta.
Minor amounts of other proteins where also identified.
Lisäksi perehdyttiin proteiiniemulsioihin ja niiden ominaisuuksiin.
In food technology applications protein solubility is an important property for emulsifying and foaming functionality.
Proteiinien vesiliukoisuus, osittain tai kokonaan, on edellytys muille toiminnallisille ominaisuuksille, kuten emulsion- ja vaahdomuodostukselle sekä geeliytymiselle ja näin myös määrää käyttökelpoisuuden erilaisissa tuotteissa.
The present study was a sub-study of the PREVIEW intervention study, a three-year randomized trial in eight countries.
PREVIEW on kolme vuotta kestävä kahdeksassa maassa toteutettava tutkimus.
In conclusion, the results support the hypothesis that participants with iIGT find it more difficult to lose fat mass and maintain the loss than those with iIFG.
Johtopäätöksenä voidaan todeta, että tulokset tukevat hypoteesia siitä, että iIGT-henkilöiden on vaikeampi saada rasvamassaa vähenemään sekä ylläpitää väheneminen kuin iIFG-henkilöiden.
As weight loss, including fat loss, is the dominant determinant of the reduced risk of T2DM in lifestyle interventions, actions to develop optimal weight loss methods for patients with different pre-diabetic statuses should be taken.
Koska painonpudotus, johon liittyy rasvamassan väheneminen, näyttää olevan merkittävin tyypin 2 diabeteksen riskiä alentava tekijä elintapainterventioissa, optimaalisia painonpudotusmenetelmiä eri esidiabeteskategoriat huomioiden tulisi kehittää.
Studies suggest that isolated impaired fasting glucose (iIFG) and isolated impaired glucose tolerance (iIGT) have distinct pathophysiologic phenotype, including differences in whole body insulin sensitivity.
Tutkimusten mukaan suurentuneella paastoglukoosilla (iIFG) ja heikentyneellä glukoosinsiedolla (iIGT) on erilainen patofysiologinen fenotyyppi, kuten eriasteinen koko elimistön insuliinisensitiivisyys.
Studies are needed to confirm these findings and to determine the explanation for the difference in fat loss between iIGT and iIFG categories.
Jatkotutkimuksille on tarvetta, jotta löydökset voidaan varmistaa sekä selvittää, mikä selittää eroa rasvamassan pienenemiskyvyssä iIGT- ja iIFG-potilaiden välillä.
In addition, we investigated if there were differences in change in fat mass, fat-free mass, HbA1c, blood lipids, insulin and C-peptide between participants with iIGT versus iIFG.
Lisäksi tutkittiin, onko iIGT- ja iIFG-tutkittavien välillä eroa rasvamassan, rasvattoman massan, HbA1c:n, lipidien, insuliinin tai C-peptidin muutoksessa.
Participants with either iIFG (n = 44) or iIGT (n = 38) who attended all clinical investigation days (0, 2, 6 and 12 months) in Sydney were included.
Tutkittavien joukko muodostui PREVIEW-intervention tutkittavista siten, että inkluusiokriteerinä oli diagnoosi joko iIFG- (n=44) tai iIGT (n=38) -kategoriaan ja osallistuminen kaikkiin tutkimuspäiviin (0, 2, 6 ja 12 kk) Sydneyssä.
A comparison of the mean changes showed that subjects with iIGT lost significantly less fat mass at 6 months than those with iIFG (-7.30, 95% CI [-8.89, -5.71] versus -9.57, 95% CI [-10.79, -8.35] kg, p = 0.027) and the difference remained significant (-6.30, 95% CI [-7.93, -4.67] versus -8.38, 95% CI [-10.99, -5.77] kg, p = 0.038) at 12 months.
Muutosten keskiarvojen vertailu näytti, että iIGT-tutkittavien rasvamassa väheni merkittävästi vähemmän kuuden kuukauden kohdalla kuin iIFG-tutkittavien (-7,30, 95 % CI [-8,89; -5,71] vrt. -9,57, 95 % CI [-10,79, -8,35] kg, p = 0,027) ja ero säilyi merkittävänä 12 kuukauden kohdalla (-6,30, 95 % CI [-7,93; -4,67] vrt. -8,38, 95 % CI [-10,99; -5,77] kg, p = 0,038).
Participants with iIGT lost less and regained more weight versus iIFG although the difference was not significant.
Samoin iIGT-potilailla laihtumien näytti olevan vähäisempää ja painon takaisin kertyminen suurempaa kuin iIFG-potilailla, mutta ero ei ollut merkittävä.
Isolated impaired glucose tolerance vs. isolated impaired fasting glucose is associated with fat loss and maintenance : a sub-study of the PREVIEW study
Heikentynyt glukoosinsietokyky vs. kohonnut paastoglukoosi on yhteydessä vähentyneen rasvamassan määrään sekä muutoksen ylläpitämiseen : PREVIEW -tutkimuksen alatutkimus
Furthermore, participants with iIGT regained fat (as fat %) at 12 months unlike participants with iIFG (-3.1, 95% CI [-4.08, -2.12] versus -4.9, 95% CI [-5.88, -3.92] %, p = 0.007).
Lisäksi iIGT-henkilöillä rasvaa (rasvaprosenttina mitattuna) kertyi takaisin 12 kuukauden kohdalla toisin kuin iIFG-henkilöillä (-3,1, 95 % CI [-4,08; -2,12] vrt. -4,9, 95 % CI [-5,88; -3,92] %, p = 0,007).
The aim was to determine if there was a difference in weight change between PREVIEW participants with iIGT or iIFG at any of the measurement points.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, onko painon muutoksessa eroa iIGT- tai iIFG-kategoriaan diagnosoitujen PREVIEW-intervention tutkittavien välillä minkään kliinisen tutkimuspäivän kohdalla intervention ensimmäisen vuoden aikana.
Reduction in HDL cholesterol was less in subjects with iIGT at 2 months than in those with iIFG (-0.08, 95% CI [-0.14, -0.02] versus -0.15, 95% CI [-0.21, -0.09] mmol/L, p = 0.011).
HDL-kolesteroli laski kahden kuukauden kohdalla iIGT-henkilöillä vähemmän kuin iIFG-tutkittavilla (-0,08, 95 % CI [-0,14; -0,02] vrt. -0,15 95 % CI [-0,21; -0,09] mmol/L, p = 0,011).
Three forestry related contents (1) Harvester head, (2) Tree cell, and (3) Laser scanning point clouds, were exposed to test subjects and questionnaires were used to gather information of the experiment and to measure i.a. credibility, affordances and other variables.
Kolme metsätalouteen liittyvää opetussisältöä (hakkuukoneen pää, puusolu, sekä laserkeilauksen pistepilvet) esitettiin koehenkilöille ja kyselylomakkeita käytettiin koetta koskevien tietojen keräämiseen ja mittaamaan uskottavuutta, affordansseja sekä muita muuttujia.
An Experimental Study of Digitalizing Forestry Education : Credibility and Expertise in a Virtual Reality Application
Kokeellinen tutkimus metsäalan koulutuksen digitalisoinnista : uskottavuus ja asiantuntijuus VR oppimisympäristössä
This experimental study was executed as a quantitative study that employed randomized, controlled crossover experiments within test subjects.
Tämä kokeellinen tutkimus toteutettiin määrällisenä tutkimuksena käyttäen satunnaistettuja, kontrolloituja koeastelemia koehenkilöiden välillä.
However, compelling visuals nor the novel media alone do not necessarily result in better learning results.
Tämä uusi teknologia ja sen houkuttelevat sisällöt eivät kuitenkaan yksin johda parempiin oppimistuloksiin.
The data consisted of N=100 test subjects of which 49 experienced video treatment and 51 experienced VR treatment.
Tutkimuksessa käytettävä data koostui sadan koehenkilön vastauksista, joista 49 koki videokokeen ja 51 koki VR-kokeen.