natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With the help of transfer functions, an attempt has been made to utilize both documentary and natural proxies.
Tässä tutkimuksessa on keskitytty maamme ilmaston kehityksen ymmärtämiseen 1700-luvulta lähtien käyttäen apuna niin historian arkistoista kuin luonnonarkistoista koottuja proksiaineistoja.
Thirdly, plant phenological data with tree-rings from south-west Finland since 1750 were examined as a palaeoclimate indicator.
Neljäs osatutkimus käsitteli kevään lämpötilojen kehitystä Lounais-Suomessa vuodesta 1750 lähtien.
According the dataset used, there was no clear signature of temporally reduced sensitivity of Scots pine ring widths to mid-summer temperatures over the periods of early and modern meteorological observations.
Tulos on mielenkiintoinen, sillä aikaisemmin oli raportoitu sensitiivisyyden vähentyneen puunkasvun ja lämpötilan välillä pohjoisilla leveysasteilla viimeisen 50 vuoden aikana.
Moreover, the correlations between the studied tree-rings and spring temperatures varied as a function of time and hence, their use in palaeoclimate reconstruction is questionable.
Samoin tutkittiin vaihteluiden taustalla vaikuttavia tekijöitä ja niiden merkitystä kevätlämpötilojen vaihteluissa.
Over the period of 1750 to around 1850, springs featured larger multidecadal low-frequency variability, as well as a smaller range of annual temperature variations.
1750-luvun puolenvälin jälkeen muistiin kirjatuilla fenologisilla havainnoilla on yksi suuri puute - tavallisesti sarjat ovat 2-10 vuoden pituisia kultakin paikkakunnalta.
According to the proxies and modern meteorological observations from Turku, springs have become warmer and have featured a warming trend since around the 1850s.
Koostetun aikasarjan avulla tutkittiin keväiden keskilämpötiloja ja havaittiin, että viimeisen 250 vuoden aikana on ollut sekä kylmempiä että lämpimämpiä vaiheita.
The information from the fragmentary, partly overlapping, partly nonsystematically biased plant phenological records of 14 different phenomena were combined into one continuous time series of phenological indices.
Kolmannessa osatutkimuksessa kehitettiin metodia hajanaisten fenologisten havaintosarjojen koostamiseksi yhtenäiseksi aikasarjaksi Lounais-Suomen osalta.
In contrast, there was no correlation between the phenological indices and the precipitation data.
Tämän jälkeen erillisistä fenologisista havaintosarjoista koostettiin yhtenäinen kokonaisfenologia-indeksisarja.
The use of present tree-ring datasets for palaeoclimate purposes may become possible after the application of more sophisticated calibration methods.
Näin ollen kokonaisfenologiaindeksisarja soveltuu lämpötilarekonstruktiota varten.
The reliability of the calculated mean temperatures was evaluated by comparing them with those of contemporary temperature records from Stockholm, St. Petersburg and Uppsala.
Varhaisten ilmastomittausten analyysia jatkettiin toisessa osatutkimuksessa Ylitornion ja Tornion varhaisten havaintosarjojen avulla.
Secondly, early meteorological observations from Tornio (1737-1749) and Ylitornio (1792-1838) were used to study the temporal behaviour of the climate-tree growth relationship during the past three centuries in northern Finland.
Ensimmäisessä osatutkimuksessa käsiteltiin varhaisia ilmastomittauksia, joita ryhdyttiin kirjaamaan Suomessa muistiin 1730-luvulta lähtien.
The reconstruction was verified with statistics showing a high degree of validity between the reconstructed and observed temperatures.
Sarjoista tutkittiin aluksi niiden sensitiivisyyttä lämpötilaa ja sateisuutta kohtaan ja havaittiin selvä positiivinen yhteys lämpötilan osalta.
The resulting monthly, seasonal and yearly mean temperatures from 1748 to 1800 were compared with the present day mean values (1961-1990): the comparison suggests that the winters of the period 1749-1800 were 0.8 ºC colder than today, while the summers were 0.4 ºC warmer.
Maamme pisin ja luotettavimmin dokumentoitu varhainen ilmastollinen havaintosarja on Turusta, missä Turun Akatemian professorit organisoivat suhteellisen säännöllisen havaintojenteon aina 1740-luvulta 1820-luvulle.
Early (June) and late summer (August) mean temperatures were secondary to mid-summer temperatures in controlling the radial growth.
Kun viimeisten 150 vuoden aikana on tapahtunut maassamme vuosikeskilämpötilojen ja erityisesti keväiden keskilämpötilojen nousua, oli mielenkiintoista tietää, millaisia keväiden lämpöolot olivat tätä edeltävällä ajalla?
In this paper both documentary and natural proxy data have been used to improve the accuracy of palaeoclimatic knowledge in Finland since the 18th century.
Näistä sarjoista koostettuja lämpötilasarjoja käytettiin puunlustojen paksuuskasvun vaihteluiden selvittämisessä viimeisten kolmen vuosisadan aikana.
Reconstructions of past climates from documentary and natural sources in Finland since the 18th century
Suomessa pisin yhtenäinen ilmastomittausten sarja on Helsingistä vuodesta 1828 lähtien.
On the basis of the available material, long-term temperature changes have been related to changes in the atmospheric circulation, such as the North Atlantic Oscillation (February-June).
Niitä on mitä erilaisimpia, joita edustavat mm. varhaiset ilmastomittaukset, puiden kasvun vaihtelua kuvastavat lustokalenterit, järvisedimentit sekä muistiinpanot jokien jäänlähdöistä sekä koivun lehteentulosta.
It is often speculated, but not yet proven, that climate change might influence the frequency and magnitude of certain hydro-meteorological natural hazards.
Usein esitetään, joskaan sitä ei ole vielä tieteellisesti todistettu, että ilmastonmuutos saattaa vaikuttaa eräiden luonnonhasardien esiintymiseen ja voimakkuuteen.
The papers describe approaches on local, regional and European level, both from theoretical and practical perspectives.
Artikkeleissa kuvataan paikallisia, alueellisia (Itämeren alue) ja Euroopan laajuisia hankkeita sekä teoreettisesta että käytännöllisestä näkökulmasta.
Eventhough Europe appears to be a space that is not affected by natural hazards to such catastrophic extents as other parts of the world are, the damages experienced here are certainly increasing too.
Vaikka Eurooppa näyttäisi olevan turvassa muuta maailmaa koettelevilta luonnonkatastrofeilta, myös Euroopassa kärsityt vahingot ovat selvästi lisääntyneet.
Natural hazards, climate change and, in particular, risks have therefore recently been put high on the political agenda of the EU.
Tämän vuoksi luonnonhasardit ja ilmastonmuutos ovat hiljattain nostettu keskeiseksi poliittiseksi prioriteetiksi myös Euroopan unionissa.
Most countries of Europe, as well as many countries in other parts of the world, are experiencing an increased impact of natural hazards.
Useat Euroopan ja muun maailman valtiot kärsivät kasvavista luonnonhasardien vaikutuksista ja niiden aiheuttamista taloudellisista tappioista.
One focal point is the definition and applicability of the terms natural hazard, vulnerability and risk in spatial planning practices.
Työn teoriaosassa käsitellään termien luonnonhasardi, altistuminen ja riski määritelmiä sekä niiden sovellettavuutta aluesuunnitteluun.
The PhD thesis is based on six published articles that describe the results of European research projects, which have elaborated strategies and tools for integrated communication and assessment practices on natural hazards and climate change impacts.
Väitöskirja perustuu kuuteen julkaistuun artikkeliin, joissa käsitellään tuloksia eurooppalaisista tutkimushankkeista.
Future spatial planning practices should also consider to be more interdisciplinary, i.e. to integrate as many stakeholders and experts as possible to ensure the sustainability of investments.
Lisäksi olisi suositeltavaa ottaa huomioon asiantuntijoiden ja uhkista mahdollisesti kärsivien ihmisten mielipiteet, jotta vahingot voitaisiin minimoida ja tulevat investoinnit turvata.
It is outlined that the integration of risk concepts in planning is rather complicated and would need very careful assessment to ensure applicability.
Tekijä esittää, että arvioinnit ja niitä seuraava kartoitus olisi pidettävä riittävän yksinkertaisina, jotta laaja yleisö voi ymmärtää niitä.
Vulnerability concepts should play a stronger role than present, and adaptation to natural hazards and climate change should be more emphasized in relation to mitigation.
Tekijä esittää päätelmänään, että luonnonhasardeilla ja ilmastonmuutoksella olisi oltava nykyistä merkittävämpi rooli aluesuunnittelussa.
In conclusion it is recommended to shift from single hazard assessments to multi-hazard approaches, integrating potential climate change impacts.
Aluesuunnittelun avulla kyetään hallitsemaan paremmin luonnonhasardien ja mahdollisen ilmastonmuutoksen vaikutuksia.
Especially multi-hazard approaches are discussed as an important approach that should be developed further.
Hasardien keskinäisiin vaikutussuhteisiin olisi syytä kiinnittää enemmän huomiota ja niiden aiheuttamien vahinkojen mahdollista laajuutta olisi arvioitava tarkemmin.
The current paradigm shift of climate change mitigation to adaptation is used as a basis to draw conclusions and recommendations on what concepts could be further incorporated into spatial planning practices.
Aluesuunnittelun mahdollisuudet olemassa olevan infrastruktuurin ja rakennuskannan suojelemiseksi ovat rajalliset, mutta sen avulla voidaan ohjata tulevaa maankäyttöä ja siten suojella paremmin tulevaisuuden rakennelmia.
The focus of most approaches lies on single hazards and climate change mitigation strategies.
Näissä tutkimusprojekteissa on kehitetty menetelmiä luonnonhasardien ja ilmastonmuutoksen identifioimiseen sekä arvioitu niiden laajuutta.
P) and total nitrogen (tot.
P) ja kokonaistyppipitoisuudet (tot.
Finland has some 10 million hectares of peatland, accounting for almost a third of its total area.
Suot (n. 10 milj. ha) peittävät lähes 1/3 osaa Suomen pinta-alasta.
The increases in concentrations in the runoff water were very closely correlated with increases in humification of the peat.
Pitoisuuksien kohoaminen valumavedessä korreloi voimakkaasti turpeiden maatuneisuusasteen kohoamisen kanssa.
The results conform well to the initial hypothesis and to the goals laid down for the research and should enable watercourse loading from existing and planned peat production to be evaluated better in the future and the resulting impacts to be taken into account when planning land use and energy generation.
Tutkimuksen tulokset ovat pääosin tutkimuksen hypoteesin ja asetettujen tavoitteiden mukaisia ja mahdollistavat jo olemassa olevan ja suunnitellun turvetuotannon vesistökuormituksen nykyistä paremman vertailevan arvioimisen ja seurauksena syntyvien vesistövaikutuksien huomioimisen jo ennalta maankäytön ja energiatalouden suunnitteluvaiheessa.
The concentrations of suspended solids in the runoff water observed in the simulations of a peat production area and the direct surface runoff from it into the drainage ditch system in response to rain (sprinkling intensity 1.27 mm/min) varied c. 60-fold between the degrees of humification in the case of the Carex peats and c. 150-fold for the Sphagnum peats, while chemical oxygen demand varied c. 30-fold and c. 50-fold, respectively, total phosphorus c. 60-fold and c. 66-fold, total nitrogen c. 65-fold and c. 195-fold and ammonium nitrogen c. 90-fold and c. 30-fold.
1,27 mm/min) sadetuksen aikaansaamaa sarkaojaan tapahtuvaa välitöntä pintavalumaa simuloivissa kokeissa valumavesien kiintoaineen ainepitoisuudet vaihtelivat eri maatuneisuusasteessa (H2,5 -8,5) olevien saraturpeiden (C) osalta n. 60-kertaisesti ja rahkaturpeiden (S) osalta n. 150-kertaisesti, kemiallisen hapenkulutuksen määrän osalta (C) n. 30-kertaisesti ja (S) n. 50-kertaisesti, kokonaisfosforin osalta (C) n. 60-kertaisesti ja (S) n. 66-kertaisesti, kokonaistypen osalta (C) n. 65-kertaisesti ja (S) n. 195 -kertaisesti ja ammoniumtypen osalta (C) n. 90-kertaisesti ja (S) n. 30-kertaisesti.
The above climatic, environmental and mire development factors, together with ditching, have contributed, and continue to contribute, to the existence of peat horizons that differ in their physical and chemical properties, leading to differences in material transport between peatlands in a natural state and mires that have been ditched or prepared for forestry and peat production.
Edellä esitetyt ilmastolliset tekijät, soiden kasvu- ja ympäristötekijät sekä ojitustoiminta ovat vaikuttaneet ja vaikuttavat edelleen fysikaalisilta ja kemiallisilta ominaisuuksiltaan erilaisten turvekerrosten syntyyn ja olemassa oloon sekä sitä kautta luonnontilaisilta suoalueilta ja sekä ojitus- ja turvetuotantoalueilta syntyviin vaihteleviin ainehuuhtoumiin.
The intention behind this work has been to respond to the challenge facing the energy generation industry to find larger peat production areas that exert less loading on the environment and to that facing the environmental authorities to improve the means available for estimating watercourse loading from peat production and its environmental impacts in advance.
Tutkimuksen tavoitteena on ollut vastata energiateollisuuden haasteeseen saada turvetuotantoon pinta-alaltaan enemmän mutta vähemmän kuormittavaa turvetuotantoalaa ja toisaalta ympäristöhallinnon haasteeseen, voida paremmin ennalta arvioida turvetuotannon vesistökuormituksia ja niistä aiheutuvia vesistövaikutuksia.
Temperatures and moisture conditions have played a significant role in determining the dominant species of mire plants growing there at any particular time, the resulting mire types and the accumulation and deposition of plant remains to form the peat.
Lämpö- ja kosteusolosuhteilla on ollut merkitystä suokasvien tyypillisiin kulloinkin vallitseviin lajityyppeihin ja suotyyppeihin sekä edelleen turvetta muodostavien kasvienjäänteiden valikoivaan kertymisen ja kerrostumiseen.
Once data are available on the area of the mire, its peat depth, peat types and their degrees of humification, dry matter content, calorific value and corresponding energy content, it is possible to produce mutually comparable estimates for individual mires with respect to the annual loading of the drainage ditch system and the surrounding watercourse for the whole service life of the production area, the duration of this service life, determinations of energy content and the amount of loading per unit of energy generated (kg/MWh).
Suon pinta-ala-, turvepaksuus-, turvelaji- ja maatuneisuustiedot sekä tiedot suon kuiva-ainemäärästä, lämpöarvosta ja niiden mukaisesta energiasisällöstä mahdollistavat tehdä koko suon hyödyntämisen ajalle vuositasolle kohdistetut kerroskohtaiset sarkaojaan ja vesistöön kohdistuvat suokohtaisesti vertailukelpoiset ainekuormitusarviot, arvion tuotannon kestosta, energiasisältömääritykset sekä esittää ainehuuhtoutumisen määrä suosta saatavaa energiamäärää kohden (kg/MWh).
Macroclimatic conditions have varied in the course of the Holocene growth and development of this peatland, and with them the habitats of the peat-forming plants.
Soiden holoseenin, n. 10 000 vuoden aikaisen kasvun ja kehityksen vaiheissa suurilmastolliset olosuhteet ja niiden mukana turvetta muodostavien kasvien kasvuolosuhteet ovat vaihdelleet.
The advance loading information available in this way would be of value in the selection of individual peat production areas, the planning of their exploitation, the introduction of water protection measures and the planning of loading inspections, in order to achieve controlled peat production that pays due attention to environmental considerations.
Yksittäisten tuotantoalueiden valinnassa, hyödyntämisen suunnittelussa, vesiensuojelumenetelmien käyttöönotossa sekä kuormitustarkkailujen suunnittelussa tutkimustulosten mahdollistama ennakkotieto turvetuotantosuon kuormittavasta vaikutuksesta mahdollistaa ympäristönäkökohdat huomioivan hallitumman turvetuotannon.
Precipitation-induced runoff and leaching from milled peat mining mires by peat types : a comparative method for estimating the loading of water bodies during peat pruduction
Sateen synnyttämät pintavalumat ja ainehuuhtoumat jyrsinturvesuon eri turvelajeille : vertaileva menetelmä arvioida turvetuotannon aikaista vesitökuormitusta
Sprinkling is used here in combination with simulations of conditions in a milled peat production area to determine the influence of the physical and chemical properties of milled peats in production mires on surface runoff into the drainage ditches and the concentrations of material in the runoff water.
Tutkimuksessa on jyrsinturvesuon tuotantokentän olosuhteita simuloivissa olosuhteissa selvitetty hallituissa ja vertailukelpoisissa olosuhteissa sadetuskokein turvetuotantosoiden jyrsinturpeiden fysikaalisten ja kemiallisten ominaisuuksien vaikutusta turvetuotantokentältä sarkaojiin kohdistuviin pintavalumiin ja valumien ainepitoisuuksiin.
The resulting figures for the surface runoff from a peat production area into the drainage ditches simulated by means of sprinkling and material concentrations in the runoff water were combined with statistics on the mean extent of daily rainfall (0 67 mm) during the frost-free period of the year (May October) over an observation period of 30 years to yield typical annual loading figures (kg/ha) for suspended solids (SS), chemical oxygen demand of organic matter (CODmn O2), total phosphorus (tot.
Tuotantosaran sarkaojaan kohdistuneiden sadetuksella simuloitujen pintavalumien, niiden ainepitoisuuksien ja keskimääräisesti (30 v. sadetilasto) esiintyvien vuosittaisen roudattoman kauden (kk 05-10) vuorokausisademäärien perusteella saatiin jyrsinturvesuon sara- (C) ja rahkaturpeiden (S) maatuneisuuksille H 2,5-8,5 tyypilliset vuotuiset keskenään vertailukelpoiset kiintoaineen, orgaanisen aineen kemiallisen hapenkulutuksen määrän, kokonaisfosforin ja kokonaistypen ainehuuhtoumamäärät (kg/ha) tuotantokentältä sarkaojastoon.
N) entering the ditches with respect to milled Carex (C) and Sphagnum (S) peats of humification grades H 2.5 8.5.
Sadetus- ja uuttokokeita tehtiin sara- (C) ja rahkaturpeiden (S) maatuneisuuksille H 2,5 - 8,5.
In the 8 mires in the Köyhäjoki basin, Central Ostrobothnia, taken as an example, the loading of suspended solids (SS) in the drainage ditch networks calculated on the basis of the typical values obtained here and existing mire and peat data and expressed per unit of energy generated varied between the mires and horizons in the range 0.9 16.5 kg/MWh.
Tutkimuksen esimerkkivaluma-alueen soiden (8 kpl) sarkaojiin kohdistuvat kiintoainehuuhtoumat (kg/a) saatavaa energiayksikköä (MWh/a) kohden vaihtelivat soittain ja kerroksittain välillä 0,9 - 16,5 kg/MWh.
National and international decisions regarding monitoring of the condition of watercourses and their improvement and restoration require more sophisticated evaluation methods in order to be able to forecast watercourse loading and its environmental impacts at the stage of land-use planning and preparations for peat production.The present project thus set out from the premise that it would be possible on the basis of existing mire and peat data properties to construct estimates for the typical loading from production mires over the whole duration of their exploitation.
Tutkimushankeen tavoitteet kohdistuivat siihen, että jo tiedossa olevien ja turvevarainventoinnilla saatavien suo- ja turveominaisuustietojen; mm turvelaji ja maatuneisuusaste, perusteella olisi mahdollista jo ennalta laatia turvetuotantosoille vertailukelpoiset tuotannonkestoiset arviot niiden tyypillisistä ainehuuhtoumista.
This research project in environmental geology has arisen out of an observed need to be able to predict more accurately the loading of watercourses with detrimental organic substances and nutrients from already existing and planned peat production areas, since the authorities capacity for insisting on such predictions covering the whole duration of peat production in connection with evaluations of environmental impact is at present highly limited.
Sateen synnyttämät pintavalumat ja ainehuuhtoumat jyrsinturvesuon eri turvelajeille: vertaileva menetelmä arvioida turvetuotannon aikaista vesistökuormitusta Ympäristögeologinen tutkimushanke on käynnistynyt havaitusta tarpeesta kyetä paremmin ennakoimaan jo olemassa olevan ja suunnitellun turvetuotannon aiheuttama haitallinen orgaanisen aineksen ja ravinteiden synnyttämä vesistökuormitus.
Sprinkling and extraction experiments were carried out on 25 samples of milled Carex (C) and Sphagnum (S) peat of humification grades H 2.5 8.5 with moisture content in the range 23.4 89% on commencement of the first sprinkling, which was followed by a second sprinkling 24 hours later.
Sadetuksia tehtiin eri kosteuksissa (23,4 - 89, %) oleville jyrsösturpeille ja kaikki näytteet sadetettiin uudelleen 24 h kuluttua, jolloin saatiin valuma ja ainepitoisuustietoja myös olosuhteille, jossa jo valmiiksi pintakosteat turpeet kohtaavat uudelleen sateen.
In this respect combination of the typical loading values (kg/ha) obtained here for S, SC, CS and C peats and the various degrees of humification (H 2.5 8.5) with the above mire and peat data by means of a computer program for the acquisition and handling of such data would enable all the information currently available and that deposited in the system in the future to be used for defining watercourse loading estimates for mires and comparing them with the corresponding estimates of energy content.
Suo- ja turvetietojen hyväksikäyttö yhdessä tutkimuksessa saatujen tulosten, tyypillisten sarkaojastoon kohdistuvien ainehuuhtoumamäärien sekä energiasisältötietojen kanssa, on edellyttänyt tutkimuksessa myös atk- sovellusten laatimista, joiden avulla voidaan kaikista tutkituista soista (mm. GTK:n tutkimat n. 13000 suota) laatia suo- ja kerroskohtaiset ainekuormitusarviot.
Boreal forests are a key component of the global climate and a major sink of carbon.
Boreaalisilla metsillä on tärkeä merkitys maapallon ilmastolle ja ne ovat tärkeä hiilinielu.
The northern latitudes are expected to experience a disproportionate and rapid warming, which can have a major impact on vegetation at forest limits.
Pohjoisten alueiden ilmaston on ennustettu lämpenevän voimakkaasti ilmastonmuutoksen seurauksena, millä voi olla merkittävä vaikutus metsänrajavyöhykkeen kasvillisuuteen.
The preprocessed image products have potential for wider use as they can considerably reduce the time and effort used for data processing.
Työssä käytetyt esikäsitellyt kuva-aineistot voivat jatkossa vähentää merkittävästi kuvankäsittelyyn käytettävää aikaa.
Fine resolution studies demonstrate how statistical relationships between biomass and satellite data are relatively strong in single species and low biomass mountain birch forests in comparison to higher biomass coniferous stands.
Korkearesoluutioiset aineistot havainnollistavat kuinka heijastuksen ja biomassan välinen riippuvuus on voimakkaampi harvapuustoisissa tunturikoivikoissa kuin havupuuvaltaisissa metsissä, joiden biomassa on suurempi.
Preprocessed ASTER, MISR and MODIS products are the principal satellite data.
Satelliittikuva-aineistona käytettiin ASTER, MISR ja MODIS -kuvatuotteita ja vertailuaineistona maastomittauksia, inventointiaineistoja ja maanpeitekarttoja.
Furthermore, the peak of the growing season is not necessarily the optimal time for land cover mapping in the northern boreal regions.
Keskikesän kuvat eivät ole välttämättä ihanteellisimpia kasvipeitteen tulkintaan.
The thesis focus on studying the feasibility of satellite data at multiple spatial resolutions, assessing the potential of multispectral, -angular and -temporal information, and provides regional evaluation for global land cover data.
Keskeisimpinä tavoitteina oli tutkia satelliittikuva-aineistojen käyttökelpoisuutta ja monikulmaisen ja -aikaisen informaation mahdollisuuksia sekä arvioida globaalien maanpeitetuotteiden luotettavuutta.
This thesis examines the use of optical remote sensing for estimating aboveground biomass, leaf area index (LAI), tree cover and tree height in the boreal forests and tundra taiga transition zone in Finland.
Väitöskirjassa tarkastellaan optisen alueen satelliittikaukokartoituksen käyttöä metsän ominaisuuksien, kuten biomassan ja puuston peittävyyden arviointiin ja kartoitukseen.