natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The 3D models are delivered with the M.Sc. thesis as digital end-products.
3D mallit toimitetaan tämän pro gradun liitteenä digitaalisina lopputuotteina.
The local topographic lineaments (LTL) indicate NNW-SSE, SSW-NNE, WSW-ENE and NW-SE orientations.
Paikalliset topografiset lineamentit (LTL) koostuvat NNW-SSE, SSW-NNE, WSW-ENE ja NW-SE suuntaisista lineamenteista.
The 50M model illustrates the geometry of the fracture zones within the uppermost 50 meters of the Kevitsa open pit area.
50M-malli esittää heikkousvyöhykkeiden geometriat Kevitsan avolouhoksen ylimmän 50 m syvyydellä.
The results are intended to be used as input parameters for a comprehensive slope stability study scheduled for 2014 by Engineering Consulting Group WSP Finland Ltd.
Työn tuloksia käytetään lähtötietoina Kevitsan avolouhoksen stabiliteettitutkimuksessa 2014, jonka suorittaa WSP Finland Oy.
The regional aeromagnetic lineaments (RAL) indicate NW-SE and SW-NE orientations.
Alueelliset aeromagneettiset lineamentit (RAL) osoittavat NW-SE ja SW-NE pääsuuntia.
The regional topographic lineaments (RTL) comprise two main orientations with NNW-SSE and SSW-NNE trends.
Alueellisilla topografisilla lineamenteilla (RTL) on kaksi pääsuuntaa; NNW-SSE ja SSW-NNE.
The MFM model combines geometries derived from the SPM model with the RQD and RG-diamond drillcore logs to build the final 3D fracture zone models.
MFM-malli yhdistää SPM-mallin osoittamat pääsuunnat RQD- ja RG-kairasydändataan muodostaen ruhjevyöhykemallit.
The clusters are visualized with 3D surfaces that indicate the orientation of the cluster.
Jokainen populaatio on visualisoitu 3D-pintojen avulla, joiden suunta edustaa kyseisen populaation suuntaa.
The studied brittle fractures and fracture zones most probably originate from the general NW-SE oriented compressive stress field in the Finnish bedrock.
Havaitut hauraat rakenteet ovat todennäköisesti syntyneet Suomen kallioperässä vallitsevan luode-kaakko -suuntaisen puristuksen seurauksena.
This work aims at delineating the geometry and geotechnical properties of major fracture zones within the Kevitsa open pit excavation in northern Finland.
Tämän työn tavoitteena on Pohjois-Lapissa sijaitsevan Kevitsan avolouhoksen alueella esiintyvien heikkousvyöhykkeiden suuntien ja geoteknisten ominaisuuksien karakterisointi.
Instead, the fracture sets form conjugate shear fracture pairs that are attributed to a transpressive stress field comprising the NW-SE oriented normal stress combined with a smaller NE-SW oriented shear component.
Tämä voidaan selittää transpressiivisellä jännityskentällä, joka koostuu NW-SE -suuntaisesta pääjännityksestä ja NE-SW -suuntaisesta pienemmästä leikkauskomponentista.
The SPM model extracts the dominant orientations from the fracture observations mapped from borehole videos by generalizing the observations and forming statistical clusters that represent these dominant orientations.
SPM-malli esittää videokuvatuista kairareijistä kartoitettujen rakohavaintojen pääsuunnat yleistämällä havainnot populaatioiksi.
The regional study focuses on identifying major linear trends from topographic and aeromagnetic maps, whereas the local scale study focuses on building 3D fracture zone models by merging lineaments interpreted from detailed digital elevation model and fracture data mapped from open pit mapping, 3D photogrammetry models and borehole videos.
Alueellinen tutkimus fokusoituu merkittävimpien rakosuuntien tulkintaan topografisesta ja aeromagneettisesta kartasta, ja paikallisessa tutkimuksessa rakennetaan heikkousvyöhykkeitä esittävät 3D-mallit.
The main 3D photogrammetry and borehole video fracture sets define wedge shaped blocks of rock at the slopes of the Kevitsa open pit excavation.
3D-fotogrammetriamalleista ja videokuvatuista kairareijistä kartoitetut päärakosuunnat näkyvät kiilamaisina lohkoina Kevitsan avolouhoksen seinämillä.
Ground surface fracture data mapped from 3D photogrammetry models comprise steeply ENE- and steeply SE-dipping fracture sets.
3D-fotogrammetriamalleista kartoitetut rakohavainnot osoittavat jyrkästi ENE- ja jyrkästi SE-kaatuvia päärakosuuntia.
However, most of the observed fracture sets are not oriented parallel to the compression.
Päärakosuunnista suurin osa ei ole kyseisen puristuksen kanssa samansuuntainen, vaan rakosetit muodostavat toisiinsa nähden konjugaattisia hiertorakopareja.
Furthermore, the open pit mapping observations reveal the presence of gently WNW- and steeply ENE-dipping brittle zones of rock.
Lisäksi louhoskartoituksen perusteella avolouhoksen alueella sijaitsee loivasti kohti WNW- ja jyrkästi ENE-kaatuvia hauraita rakovyöhykkeitä.
Fracture data derived from borehole videos show steeply ENE-, steeply SE-, sub-horizontally SW- and gently NNE-dipping fracture sets.
Videokuvatuista kairareijistä kartoitetut havainnot osoittavat jyrkästi suuntiin ENE ja SE, lähes vaaka-asentoisesti kohti SW ja loivasti kohti NNE kaatuvia päärakosuuntia.
The orientation constraints derived from the fracture data are merged with RQD- and RG-logs to build the 3D fracture zone models.
3D-malleissa rakohavaintojen osoittamat pääsuunnat on yhdistetty RQD- sekä RG-kairasydändataan.
The Baltic Sea basin (~2,5 Ga BP) is clearly older than the Black Sea basin (~299 Ma BP) and formation processes of these two basins are not related to each other directly.
Itämeren allas (~2,5 Ga BP) on selkeästi vanhempi kuin Mustameren allas (~299 Ma BP) ja niiden muodostumisprosessit eivät suoraan liity toisiinsa.
The inflow of nutrients and pollutions occurs especially in to the northwest region of the Black Sea where large rivers (Danube and Dnieper) flows.
Ravintoaineiden ja saasteiden virtaus tapahtuu erityisesti Mustameren luoteisosiin, missä tapahtuu suurten jokien (Tonava ja Dnepr) virtaus.
There are no significant heavy metals or hazardous substances contamination observed in the both sea basins.
Raskasmetallien ja haitallisten aineiden ei ole havaittu aiheuttaneen merkittävää saastumista molemmissa merissä.
The effect of EU will probably increase in the Black Sea in future because new member countries such as Bulgaria and Romania and candidate country Turkey are surrounding by the Black Sea.
EU:n vaikutuksen voidaan ajatella kasvavan tulevaisuudessa myös Mustamerellä, sillä EU:n uusimmat jäsenvaltiot (Bulgaria ja Romania) sekä jäsenyysehdokasmaa Turkki ovat Mustamerta ympäröiviä maita.
It may take decades before the effect of reduced nutrients and the recovery of marine ecosystem occur in the basin.
Ravintoaineiden vähennyksen vaikutus ja meriekosysteemin palautuminen saattaa kestää vielä vuosikymmeniä.
There have formed several environmental conventions both in the Baltic Sea and in the Black Sea which are emphasized especially in the Baltic Sea because of actions of EU.
Mustamerellä ja Itämerellä on tehty useita ympäristösuojeluohjelmia, jotka ovat painottuneet erityisesti Itämereen EU:n toimenpiteiden ansiosta.
The Quaternary glaciations were intensive in the whole Baltic basin, whereas in the Black Sea only the highest and some northernmost areas of the basin were covered by ice sheet.
Kvartäärikauden jäätiköitymisvaiheet ovat olleet voimakkaita koko Itämerellä, kun taas Mustamerellä vain korkeimmat alueet ja joitakin osia altaan pohjoisalueella ovat olleet mannerjäätikön peitossa.
The early geologic history of the Baltic Sea and the Black Sea basins differ from each other.
Mustameren ja Itämeren altaan varhainen geologinen historia eroaa toisistaan.
The purpose of this study is to clarify environmental problems of these seas and the effect of geologic history and other factors of basins.
Tutkielmassa on pyritty selvittämään kahden meren ympäristöongelmia sekä altaiden geologisen kehityksen ja muiden tekijöiden vaikutusta niihin.
The results indicate that the overfishing and the spreading of non-indigenous species have caused more damages in the Black Sea than in the Baltic Sea.
Liikakalastus ja vieraslajien leviäminen taas osoittaa aiheuttaneen Mustamerellä suurempaa vahinkoa kuin Itämerellä.
In general anthropogenic forcing is greater in the Baltic Sea than in the Black Sea leading changes in an ecosystem.
Yleisesti katsottuna antropogeenisen vaikutuksen aiheuttama ekosysteemin muutos on Itämerellä suurempi kuin Mustamerellä.
On the contrary the eutrophication is wide and occurs almost in the whole basin of the Baltic Sea.
Itämerellä taas rehevöityminen on laaja-alaista ja esiintyy lähes koko altaassa.
The last connection between sea and these two basins have occurred almost at the same time, which is in the Baltic Sea ~8,5–6,5 ka BP and in the Black Sea ~9,4–8,4 ka BP.
Altaiden viimeinen yhteys valtamereen on tapahtunut lähes samaan aikaan, mikä on arvioiden mukaan Itämerellä noin 8,5–6,5 ka BP ja Mustamerellä noin 9,4–8,4 ka BP. Mustamerellä ja Itämerellä merkittävimmät ympäristöongelmat ovat rehevöityminen, liikakalastus, vieraslajit, raskasmetallit ja haitalliset aineet.
The study area includes the Baltic and the Black Sea and their catchment basins based on mainly recent literature.
Tutkimus perustuu pääasiassa viimeaikaiseen kirjallisuuteen.
The most significant environmental problems in the Baltic and Black Sea are eutrophication, overfishing, non-indigenous species, heavy metals and hazardous substances.
Itämeren ja Mustameren geologinen historia, sedimentaation kehitys sekä ympäristöongelmien vertailu
The mineral compositions of the dikes and their relative ages were examined by means of petrographic microscopy, x-ray diffraction and electron microprobe analysis.
Juonten mineraalikoostumuksia ja niiden ikäsuhteita selvitettiin tutkimushavaintojen kivinäytteistä ohuthietarkastelun, röntgendiffraktio- ja elektronimikroanalyysin avulla.
This exceptional mineral assemblage also includes the accessory minerals spinel, paragonite, diaspore, and probably boehmite.
Poikkeavaan mineraalikoostumukseen liittyy myös aksessorisia määriä spinelliä, paragoniittia, diasporia ja mahdollisesti böhmiittiä.
The pegmatite outcrops are structurally complex and zonal features can occasionally be observed together with varying grain size.
Tutkittavat pegmatiittipaljastumat ovat rakenteellisesti kompleksisia eli niissä on paikoin havaittavissa vyöhykerakenteisuutta, jossa raekoot vaihtelevat suuresti.
Accessory minerals are apatite, zircon, muscovite, chlorite group minerals, columbite, niobian and tantalian rutile, monazite, ilmenite, hematite, galena, pyrite, chalcopyrite, arsenopyrite, and bismuth.
Apatiittia, zirkonia, spinelliä, muskoviittia, kloriittiryhmän mineraaleja, kolumbiittia, niobium- ja tantaalirikasta rutiilia, monatsiittia, ilmeniittiä, hematiittia, lyijyhohdetta, rikkikiisua, kuparikiisua, arseenikiisua ja vismuttia tavataan aksessorisia määriä.
In the petrogenetic classification it belongs to the LCT-family (lithium-cesium-tantalum) and its geochemistry is characterized by beryllium, niobium, titanium, and boron.
Se sijoittuu pegmatiittien petrogeneettisessä luokittelussa LCT-perheeseen (litium-cesium-tantaali) ja sen geokemiaa luonnehtivat beryllium, niobium, titaani ja boori.
The Salittu granitic pegmatite dike is of the rare element class and of the beryl type and additionally of the beryl-columbite-subtype.
Salitun pegmatiittijuoni kuuluu harvinaisia alkuaineita sisältävään luokkaan ja se on beryllityypin sekä berylli-kolumbiitti-alatyypin pegmatiitti.
A thermal (hydrothermal) pulse enabled interaction between the pegmatite and the surrounding rock and resulted in the formation of a sillimanite-corundum rock.
Terminen (hydroterminen) muutos on mahdollistanut pegmatiitin ja ultraemäksisen isäntäkiven vuorovaikutuksen, jolloin paikoin on muodostunut sillimaniitti-korundikiveä.
The ultramafic and mafic metapicrites and metagabbros in the Salittu formation (1878–1875 Ma) within the Orijärvi area are situated in the Uusimaa Belt of the Southern Finland arc complex.
Etelä-Suomen kaarikompleksin Uudenmaan vyöhykkeellä sijaitseva Orijärven alue koostuu useasta muodostumasta, joista Salitun muodostuman kallioperä (1878–1875 Ma) on ultraemäksistä ja emäksistä metapikriittiä ja metagabroa.
Pegmatite minerals such as cordierite, beryl, tourmaline and garnet occur locally.
Paikoin esiintyy myös karkeakiteisiä pegmatiittimineraaleja kuten kordieriittia, berylliä, turmaliinia ja granaattia.
The rock-forming minerals are quartz, plagioclase, alkali feldspar and the main mica is biotite.
Päämineraalit ovat kvartsi, plagioklaasi, kalimaasälpä ja pääkiilteenä on biotiitti.
Leucogranite dikes locally contain inclusions of sillimanite-corundum rock.
Ne sulkevat paikoin sisällensä sillimaniitti-korundikiveä.
Three outcrops of the granitic pegmatite dike and three outcrops of the other felsic dikes, including the granitic neosome and leucogranite dikes, were examined in the field.
Tämän työn tutkimushavainnot koostuvat Salitun avolouhoksella havaituista kolmesta graniitti-pegmatiittipaljastumasta, ja lisäksi neosomigraniitti- ja leukograniittijuonista sekä irtokivikasoista.
After the formation of the folded granitic neosome dike, a shear zone developed due to the the deformation of the bedrock.
Alueen poimuttuneen neosomigraniittijuonen muodostumisen jälkeen kallioperään on deformaation vaikutuksesta syntynyt hiertovyöhyke, johon graniittipegmatiittijuoni on tunkeutunut.
After the emplacement of the pegmatite dike, leucogranite dikes formed in the shear zone of the Salittu bedrock.
Salitun kallioperän hiertovyöhykkeeseen on pegmatiittijuonen tunkeutumisen jälkeen muodostunut leukograniittijuonia.
A granitic pegmatite dike and several felsic dikes have been found from the Salittu quarry in Suomusjärvi in the Salo urban area, SW Finland.
Suomusjärvellä Salon taajamassa sijaitsevalla Salitun avolouhoksella on tavattu tähän mennessä yksi graniittipegmatiittijuoni ja lisäksi muita felsisiä juonia.
Among the greatest of these was the rise of atmospheric oxygen, known as the Great Oxidation Event.
Yksi näistä suurista tapahtumista oli ilmakehän happipitoisuuden huomattava nousu, jota on kutsuttu suureksi hapettumistapahtumaksi.
Another major event was a global perturbation in the carbon cycle, evidenced by a global positive δ13C excursion in Paleoproterozoic sedimentary carbonates, referred to as the Lomagundi-Jatuli Isotope Event (LJIE).
Toinen merkittävä tapahtuma oli hiilen isotooppikoostumuksissa näkyvä suuri, maailmanlaajuinen häiriö hiilen kiertokulussa, jota on kutsuttu Lomagundi-Jatuli -isotooppitapahtumaksi.
These cores were drilled during the ICDP FAR-DEEP project.
Kaikki tutkitut näytteet olivat peräisin kansainvälisen ICDP ohjelman FAR-DEEP -projektin tuottamista kairasydämistä.
In addition, some of the earliest travertines on Earth were studied in detail.
Nämä travertiinit kuuluvat maapallon varhaisimpiin.
Carbon isotope records of sedimentary carbonate rocks in the Pechenga belt, NW Russia: implications for the Precambrian carbon cycle The Archean-Paleoproterozoic transition was a time of significant global environmental events.
Petsamon vihreäkivivyöhykkeen sedimenttisten karbonaattikivien hiili-isotooppikoostumus - lisätietoja hiilen muinaisesta kiertokulusta Verrattuna siihen millaisena me maapallon tunnemme, varhainen maapallo oli hyvin erilainen.
The KuSF spans the time interval covering the LJIE and also includes various carbonate precipitates, which were likely deposited from thermal deep-sourced waters.
Kuetsjärven muodostuman karbonaattisaostumat ovat todennäköisesti kerrostuneet kuumasta vedestä, joka sisälsi myös syvältä (maapallon kuoresta tai vaipasta) peräisin olevaa hiilidioksidia.
The research was based on samples of sedimentary carbonate rocks from the Pechenga Greenstone Belt, NW Russia, taken from three drillcores intersecting the Kuetsjärvi (KuSF) and Kolosjoki (KoSF) sedimentary formations.
Yhtenä työn tavoitteena oli tutkia tarkemmin kahden Petsamon vihreäkivivyöhykkeen sedimenttimuodostuman (Kuetsjärvi ja Kolosjoki) hiili-isotooppikoostumuksen muutosta ajan suhteen.
The carbonate fills, crusts and cements are interpreted as travertine and "cave travertine".
Yleensä tällaisten karbonaattisedimenttien kerrostuminen kuvastaa runsasta orgaanisen (eloperäisen) hiilen hautautumista ja hapen vapautumista.
This trend likely continued towards negative δ13C values, which was again followed by a positive δ13C shift.
Tämän Lomagundi-Jatuli -ilmiön aikana kerrostui karbonaattisedimenttejä, jotka ovat voimakkaasti rikastuneita hiilen C-13 -isotoopin suhteen.
Given the lack of evidence for high pCO2 soils, the most likely explanation for the formation of the cavities and carbonate precipitates is deep-sourced CO2.
Lomagundi-Jatuli -ilmiön taustalla vaikuttavien asioiden ymmärtämisen vuoksi on tärkeää tuntea tarkoin sedimenttien hiili-isotooppikoostumuksen kehitys kyseisenä aikana.
Combined δ13C data from two FAR-DEEP cores (8A and 8B) from the KoSF show a generally upwards increasing δ13C trend from ca. -2 to 3‰.
Arkeeisen (4-2,5 miljardia vuotta sitten) ja paleoproterotsooisen (2,5-1,6 miljardia vuotta sitten) maailmankauden rajalla maapallolla tapahtui suuria muutoksia ja ilmiöitä.
The KoSF records the return to normal conditions in the aftermath of the LJIE.
Kolosjoen sedimenttimuodostumasta saadut tulokset puolestaan antavat uutta tietoa Lomagundi-Jatuli -ilmiön jälkeisestä ajasta.
Both cores show similar upwards increasing δ13C trends from ca. 1 to 3‰ in the Dolostone member.
Uudet tulokset täydentävät tietoamme hiilen kiertokulusta 2,3-1,9 miljardia vuotta sitten.
The results of this PhD study show a generally upwards decreasing δ13C trend in the final part of the LJIE.
Väitöskirjatutkimus antoi lisää tietoa Lomagundi-Jatuli -ilmiöstä sekä yleisestikin hiilen kiertokulusta varhaisella maapallolla.
Geochemical and petrographic data (e.g. feather-shaped crystals) are also consistent with a thermal, deep-sourced origin.
Tämän hiili-isotooppianomalian tarkka ajallinen ja kausaalinen yhteys suureen hapettumistapahtumaan on edelleen huonosti tunnettu.
These δ13C results and published isotopic age data indicate that the LJIE was followed by a minimum in δ13C values before 2057 Ma. Precipitation of the inferred thermal travertines in the KuSF did not affect the δ13C values of the host dolostones and limestones.
Näiden saostumien luonteen selvittäminen antoi lisätietoa Kuetsjärven muodostuman kerrostumisympäristöstä ja samalla myös Lomagundi-Jatuli -ilmiön aikana vaikuttaneista ympäristötekijöistä.
Sleep plays a significant role in human functioning and wellbeing.
Unella on merkittävä rooli ihmisen toiminnan ja hyvinvoinnin kannalta.
It is of particular importance for young children, whose brains undergo significant developmental changes.
Erityisesti unen merkitys korostuu lapsilla, joiden aivot käyvät läpi merkittäviä kehitysvaiheita.
Sleep problems, therefore, appear to be a major challenge for the wellbeing of children at preschool and school-age.
Uniongelmien voidaan siis todeta olevan merkittävä haaste alle kouluikäisten ja kouluikäisten lasten hyvinvoinnille.
Overall, the frequency of sleep difficulties decreased at school age.
Kokonaisuudessaan univaikeudet vähenivät kouluiässä.
It is essential to attend to such problems at preschool-age so as to prevent them from persisting over the longer term and adversely affecting the development of brain functions and behavioural and socio-emotional regulation.
On tärkeää, että pienten lasten uniongelmat eivät muuttuisi pysyviksi, koska erityisesti pitkäkestoisina ne voivat haitata lapsen aivotoiminnan, käyttäytymisen ja sosioemotionaalisen säätelyn kehittymistä.
Frequent bedtime resistance and difficulties falling asleep were also reported in a follow-up study of school-age children, as well as difficulty getting out of bed in the morning and early morning fatigue.
Myös kouluiässä nukkumaan menoon liittyvä vastustus ja nukahtamisen vaikeudet olivat yleisiä, kuten myös aamuaikainen väsymys ja vaikeudet nousta sängystä.
Sleep quality among school-age children, measured objectively by means of actigraphy was associated with event-related brain potentials reflecting auditory information processing and attention regulation.
Kouluikäisten lasten objektiivisesti mitatulla unen laadulla oli yhteys aivojen herätevastetutkimuksella mitattuun aivojen kuuloinformaation käsittelyyn ja tarkkaavaisuuden häiriöherkkyyteen.
This dissertation focuses on sleep problems among preschool-age children, the persistence of these problems until school age, and how they relate in establishing a behaviour and emotional wellbeing at school age.
Tässä väitöskirjassa tarkastellaan alle kouluikäisten lasten unihäiriöitä, niiden pysyvyyttä kouluikään saakka, yhteyttä psyykkiseen hyvinvointiin kouluiässä, sekä unen laadun merkitystä kouluikäisten lasten varhaisen tason sensorisen informaation käsittelyyn ja tarkkaavaisuuden suuntaamiseen aivotoiminnan tasolla.
On the other hand, only a few children developed sleep problems at school age.
Sen sijaan vain harvalla lapsella uniongelmia alkoi esiintyä enää kouluiässä.
According to the results of a population-based survey, sleep problems are very common in preschool-age children.
Väitöskirjan epidemiologisessa seurantatutkimuksessa havaittiin uniongelmien olevan hyvin yleistä alle kouluikäisillä lapsilla.
Parents of almost half of the children surveyed reported frequent sleep problems most typically resistance to going to bed and difficulties falling asleep, followed by snoring, bruxism and sleep talking.
Yleisimmät ongelmat olivat nukkumaan menemisen vastustaminen ja nukahtamisvaikeudet, mutta myös kuorsaaminen, hampaiden narskuttaminen ja unessa puhuminen olivat yleisiä.
However, more than a third of the preschool-age children with sleep difficulties continued to have such problems at school age, when they were at the highest risk of experiencing comorbid emotional and behavioural problems.
Erityisesti näillä lapsilla oli erittäin suuri riski tunne-elämän ja käyttäytymisen ongelmien esiintymiseen univaikeuksien rinnalla.
The importance of sleep quality to neural basis of sensory information processing and attention regulation among school age children was also assessed.
Lapsilla, joilla unen laatu oli heikentynyttä, esiintyi aivojen yliherkkään reagointiin viittaavaa aisti-informaation käsittelyn ja tarkkaavaisuuden säätelyn ongelmaa.
Dietary plant sterols and stanols from enrichment : Effects in an experimental model of colon cancer and intake in the Finnish population
Kasvisterolit ja -stanolit täydennetyissä elintarvikkeissa : vaikutukset kokeellisessa paksusuolisyöpämallissa ja saanti suomalaisväestössä
The intake of natural phytosterols from a habitual Western diet varies between 150 to 400 mg/d.
Kasvisterolien ja -stanolien päivittäinen kokonaissaanti tavanomaisesta länsimaisesta ruokavaliosta on 150-400 mg, mutta saantimäärä saattaa kasvaa huomattavasti suuremmaksi täydennettyjä elintarvikkeita käyttävillä henkilöillä.
Plant sterols and stanols (collectively named as phytosterols) are plant-derived dietary compounds.
Kasvisteroleita ja niiden tyydyttyneitä muotoja, kasvistanoleita, saadaan luontaisesti ravinnosta.
The focus of this thesis was to study the effect of plant sterols and stanols on the tumor formation in the ApcMin mouse, an experimental model of colon cancer.
Väitöskirjan tavoitteena oli selvittää kasvisterolin ja kasvistanolin vaikutuksia paksusuolisyövän kokeellisessa eläinmallissa käyttäen niillä täydennettyjä elintarvikkeita.
Phytosterols reduce the absorption of dietary and biliary cholesterol from the intestine, leading to increased concentrations of cholesterol excreted in the feces.
Kasvisterolit ja kasvistanolit heikentävät kolesterolin imeytymistä suolistosta ja vaikuttavat elimistön kolesteroliaineenvaihduntaan.
Finally, this thesis shows that according to the FINDIET 2007 Survey the intake of phytosterols from enrichment can go beyond the advised intake; for 20% of those using phytosterol enriched products the intake of phytosterols was more than 3 g/d.
Tulokset osoittivat, että n. 20% niistä, jotka käyttivät kasvisteroleilla tai -stanoleilla täydennettyjä elintarvikkeita, saivat enemmän kuin 3 g kasvisterolia/-stanolia päivässä, mikä on Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) asettaman suositellun päivittäissaannin yläraja.