natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Study I revealed that happy, angry, and sad facial expressions resulted in amplified SEPs around 20–50 ms after touch onset, whereas in later latencies (250–650 ms), the angry facial expression amplified and the happy expression decreased the SEP amplitudes.
Tutkimuksen I tulokset osoittivat, että kosketukset, joita edelsi iloinen, suuttunut tai surullinen ilme johtivat voimakkaampiin varhaisiin herätevasteisiin 20 - 50 millisekuntia kosketuksen esittämisestä.
In Study II, men with high BIS were found to perceive touch from male agents as especially intense if accompanied by happy, angry, of fearful facial expressions, and they showed pronounced cardiac OR to all the touches.
He myös kokivat kosketuksen voimakkaana, kun hahmo ilmaisi kasvoillaan suuttumusta, pelkoa tai iloa koskettaessaan.
Finally, in Study IV, people were found to accept unfair offers more often if the agent smiled or touched them before making the offer.
Tutkimuksessa IV havaittiin, että virtuaalihahmon kosketus ja iloinen/neutraali kasvonilme lisäsivät suostuvaisuutta hahmon esittämiin epäreiluihin taloudellisiin tarjouksiin.
Sonication method should be optimized e.g. by experimenting with higher temperatures and longer sonication times.
Menetelmää tulee optimoida edelleen mm. kokeilemalla korkeampia lämpötiloja ja pidempiä sonikaatioaikoja.
The EV purification protocol should be further optimized since the recovery-% of EVs were low after several purification steps.
EV:iden puhdistusprotokollaa tulee optimoida edelleen latauskokeisiin sopivaksi, koska EV:iden saanto-% oli useiden puhdistusvaiheiden jälkeen hyvin matala.
According to the literature review, the use of extracellular vesicles as carriers for biomolecule delivery into the central nervous system seems to be promising.
Kirjallisuuden perusteella solunulkoisten vesikkelien käyttö biomolekyylien kuljettimina keskushermostoon vaikuttaa lupaavalta.
Loaded EVs should be produced by aseptically or alternatively sterilized prior to ARPE-19 cell assay.
Ladatut EV:t tulee tuottaa aseptisesti tai vaihtoehtoisesti steriloida ennen ARPE-19 solukokeita.
The probe sonicator should be tested instead of the water bath sonicator.
Anturisonikaattoria voisi testata perinteisen vesihaudesonikaattorin sijaan.
The size-exclusion chromatography is suitable for the purification of the free siRNA from EVs, but the chromatography method needs further optimization and miniaturization.
Geelisuodatuskromatografia soveltuu vapaan siRNA:n puhdistamiseen EV:istä, mutta kromatografiamenetelmää tulee edelleen optimoida ja miniatyrisoida.
Methods: Extracellular vesicles were produced in ARPE-19 and PC-3 cells.
Menetelmät: Solunulkoiset vesikkelit tuotettiin ARPE-19 ja PC-3 soluissa.
Background and objectives: Cells secrete extracellular vesicles (EV) and it has been found that cells communicate via EVs.
Tausta ja tavoitteet: Solut erittävät solunulkoisia vesikkeleitä (EV) ja on havaittu, että solut kommunikoivat EV:iden välityksellä.
Physical loading method, such as sonication, can be scaled to larger scale.
Fysikaalinen latausmenetelmä, kuten sonikaatio, on onnistuessaan skaalattavissa suurempaan mittakaavaan.
EVs were isolated from the cell culture medium by two-step differential centrifugation (DC) and further purified by gradient centrifugation (GC) by using the OptiPrep™-reagent.
EV:t eristettiin solujen kasvatusalustasta kaksivaiheisella differentiaalisentrifugoinnilla (DC) ja puhdistettiin edelleen gradienttisentrifugoimalla (GC) käyttäen OptiPrep™-reagenssia.
It has been found that EVs carry e.g. nucleic acids, lipids and proteins.
On havaittu, että EV:t kuljettavat mm. nukleiinihappoja, lipidejä ja proteiineja.
The aim of this master thesis was to determine whether EVs can transport non-coding RNA (siRNA) into the central nervous system through the blood-brain barrier.
Tutkielman tavoitteena oli selvittää, voidaanko EV:iden avulla kuljettaa ei-koodaavaa RNA:ta, kuten siRNA:ta keskushermostoon veri-aivoesteen läpi.
Results: DC and GC purified ARPE-19 and PC-3 EVs had an average particle size of about 140 nm and were successfully characterized by Western blot method.
Tulokset: DC ja GC puhdistettujen ARPE-19 ja PC-3 EV:iden keskimääräinen partikkelikoko oli n. 140 nm ja ne karakterisoitiin onnistuneesti Western blot-menetelmällä.
OptiPrep™-reagent was purified by Amicon 10kDa filtration tubes.
OptiPrep™-reagenssi puhdistettiin käyttäen Amicon 10 kDa suodatusputkia.
Conclusions: ARPE-19 EVs must be produced in the bioreactor to produce enough EVs for loading experiments.
Johtopäätökset: ARPE-19 EV:t tulee tuottaa bioreaktorissa, jotta EV:itä onnistutaan tuottamaan riittäviä määriä latauskokeisiin.
After electroporation large number of EVs were lost and this method of loading siRNA into EVs did not proved to be suitable.
EV:itä menetettiin elektroporaation jälkeisissä puhdistuksissa suuria määriä, joten tämä menetelmä siRNA:n lataamiseen ei osoittautunut sopivaksi.
The average particle size and size distribution of the isolated EVs were determined by NTA analysis, protein concentration was measured by colorimetric BCA method and EVs were characterized by Western blot method using HSP70 and CD9 antibodies.
Eristettyjen EV:iden keskimääräinen partikkelikoko ja kokojakauma määritettiin NTA-analyysillä, proteiinipitoisuus mitattiin kolorimetrisella BCA-menetelmällä ja EV:t karakterisoitiin Western blot-menetelmällä käyttäen HSP70- ja CD9-vasta-aineita.
Loading efficient of the EVs were studied by measuring the fluorescence (ex 485 nm, em 520 nm) and qPCR method was used to demonstrate the functionality of the siRNA loaded EVs.
Latautumistehokkuutta tutkittiin mittaamalla EV:istä fluoresenssia (ex 485 nm, em 520 nm) ja funktionaalisuuden osoittamiseen käytettiin qPCR-menetelmää.
In qPCR, the expression level of the gapdh gene was measured in dividing ARPE-19 cells.
qPCR:ssä mitattiin gapdh-geenin ilmentymistä jakautuvissa ARPE-19 soluissa.
Fluorescence measurements were taken to demonstrate FAM-labeled DNA loading into EVs and the functionality of the siRNA-loaded EVs was measured by measuring the expression level of the gapdh gene.
Fluoresenssia mittaamalla pyrittiin osoittamaan DNA:n latautuminen EV:isiin ja siRNA ladattujen EV:iden funktionaalisuutta tutkittiin mittaamalla gapdh-geenin ilmentymistä.
The aim of the experimental part was to produce and isolate EVs and to load FAM-labeled dsDNA and siRNA into EVs by physical methods such as sonication and electroporation.
Kokeellisessa osassa tavoitteena oli tuottaa ja eristää EV:itä sekä ladata näihin fysikaalisilla menetelmillä, kuten sonikaatio ja elektroporaatio, FAM-leimattua DNA:ta sekä siRNA:ta.
The functionality of siRNA-loaded EVs could not be demonstrated in ARPE-19 cell experiments.
siRNA-ladattujen EV:iden funktionaalisuutta ei onnistuttu osoittamaan ARPE-19 solukokeilla.
Free nucleic acid and OptiPrep™-reagent were purified from EVs by the size-exclusion chromatography with Sephacryl (S-300) column.
Latautumaton nukleiinihappo ja OptiPrep™-reagenssi puhdistettiin EV:istä geelisuodatuskromatografialla Sephacryl (S-300)-kolonnilla.
In the literature review, investigated methods which has been used to load siRNA into the EVs and how EVs are transported through the blood-brain barrier.
Kirjallisuuskatsauksessa perehdyttiin menetelmiin, joilla siRNA:ta oli ladattu EV:isiin ja miten ne läpäisevät veri-aivoesteen.
Extracellular vesicles as a carrier for targeting biomolecule delivery into the central nervous system
Solunulkoiset vesikkelit keskushermostoon kohdennattavien biomolekyylien kuljettimina
EVs were loaded with 21 bp length FAM-labeled dsDNA or siRNA by sonication or electroporation.
Eristettyihin EV:isiin ladattiin sonikoimalla ja elektroporaatiolla 21 nt FAM-leimattua dsDNA:ta tai siRNA:ta.
The size-exclusion chromatography was a good method to purification free nucleic acids from EVs.
Geelisuodatuskromatografia soveltui hyvin EV:iden puhdistamiseen vapaasta nukleiinihaposta.
The sonication method did not cause EVs to be degradation under the conditions used.
Sonikaatio ei aiheuttanut EV:iden hajoamista käytetyissä olosuhteissa, mutta fluoresenssimittaustulosten perusteella FAM-leimattua DNA:ta ei onnistuttu lataamaan EV:isiin.
Membrane is consisting of a lipid bilayer and hydrophilic moiety is inside the vesicle.
EV:t ovat liposomien kaltaisia vesikkeleitä, joiden kalvorakenne muodostuu lipidikaksoiskerroksesta ja vesikkelin sisälle jäävästä hydrofiilisesta osasta.
PC-3 EVs were produced in the bioreactor and the yields were enough for loading experiments.
Bioreaktorissa tuotettujen PC-3 EV:iden saanto oli riittävä latauskokeisiin, mutta ARPE-19 soluissa tuotettuja EV:itä onnistuttiin tuottamaan vain vähäisiä määriä.
Linear and logistic regression as well as mediation analyses were used to analyze the data.
Analyysimenetelminä käytettiin lineaarisia ja logistisia regressioanalyyseja sekä mediaatioanalyyseja.
Methods: The study sample was a subsample of Helsinki Birth Cohort Study, which consists of 13,345 subjects born in Helsinki in 1934–1944.
Helsinki Birth Cohort Study), johon kuuluu 13 345 Helsingissä vuosien 1934–1944 aikana syntynyttä henkilöä.
Objectives: Late-life depression is underdiagnosed and undertreated, and more information about its specific risk factors and mechanisms is needed.
Tavoitteet: Ikääntyneiden masennus on alidiagnosoitua ja alihoidettua, ja siksi lisätieto sen riskitekijöistä ja mekanismeista on tarpeellista.
Results and conclusions: Both types of early life stress were shown to predict more depressive symptoms and higher risk of clinically significant depressive symptoms at both measurement points.
Tulokset ja johtopäätökset: Varhaisen stressin eri muotojen todettiin ennustavan kohonneita masennusoireita sekä kohonnutta riskiä kliinisesti merkittäviin masennusoireisiin molemmissa mittauksissa.
The sample included those subjects who completed the Traumatic Experiences Checklist (TEC) and either Neuroticism-Extraversion-Openness Personality Inventory (NEO-PI) or Beck Depression Inventory II (BDI-II) in either 2004 or 2010.
Tämän tutkimuksen otoksena toimivat ne tutkittavat, jotka täyttivät vuonna 2004 lapsuuden traumaattisia kokemuksia kartoittavan TEC-kyselyn ja lisäksi joko NEO-PI -persoonallisuuskyselyn tai masennusoireita kartoittavan BDI-II kyselyn joko vuonna 2004 tai vuonna 2010 otoskoon vaihdellessa analyysista riippuen välillä 764–1332.
Contrary to hypothesis, early life stress did not predict the duration of depressive symptoms.
Hypoteesin vastaisesti varhaisen stressin ei kuitenkaan havaittu vaikuttavan masennusoireiden kestoon.
High neuroticism mediated the relationship between early life stress and depressive symptoms.
Korkean neuroottisuuden todettiin välittävän yhteyttä varhaisen stressin ja ikääntyneiden masennuksen välillä.
Early life stress has been shown to predict depressive symptoms in adults as well as a poor course of depression; it is unclear, however, whether this association is still present in older adults.
Varhaisen stressin on todettu olevan yhteydessä aikuisiän masennusoireisiin ja ennustavan niiden pitkäkestoisuutta, mutta on epäselvää, säilyykö tämä yhteys myöhäiselle iälle saakka.
The effect of neuroticism as a mediator was also examined.
Lisäksi tutkittiin, miten neuroottisuus vaikuttaa tähän yhteyteen.
The present study investigated how emotional and physical stress in childhood predicted depressive symptoms in Finns who were older than 60 years.
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin alle 18-vuotiaana koetun emotionaalisen ja fyysisen stressin vaikutusta yli 60-vuotiaiden suomalaisten itsearvioituihin masennusoireisiin kahtena eri mittausajankohtana.
The results indicate that early life stress plays a role in late-life depression, and this effect is mediated by neuroticism.
Tulosten perusteella varhaisen stressin vaikutus masennusriskiin on havaittavissa vielä myöhäisaikuisuudessa, ja tätä riskiä välittää henkilön neuroottisuus.
Previous suggestions of three- and four-dimensional factor structure were not supported.
Aikaisemmat hahmotelmat kolme- tai neliulotteisesta faktorirakenteesta eivät saaneet tukea.
The amount of dissociation among Finnish adolescents expressed by their A-DES responses was quite low compared to several other countries, which must be taken into account when using the Finnish-language questionnaire.
Suomalaisten nuorten ilmoittama dissosiatiivisuus A DES:lla tutkittuna oli varsin vähäistä verrattuna useisiin muihin maihin, mikä on syytä huomioida suomenkielistä kyselyä käytettäessä.
The first aim of this study was to examine the factor structure of the Adolescent Dissociative Experiences Scale (A-DES) with more advanced methods than before, because the results of previous studies performed by traditional factor analysis had been inconclusive.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin ensinnäkin aikaisempaa kehittyneemmillä menetelmillä nuorten dissosiaatiokyselyn A-DES:n faktorirakennetta, koska aikaisemmissa perinteisellä faktorianalyysillä toteutetuissa tutkimuksissa tulokset olivat olleet epäyhteneviä.
The A DES was also highly measurement invariant over differences in sex, age, number of friends, illicit drug use, transgender disposition and exposure to bullying at school.
A-DES osoittautui myös varsin mittausinvariantiksi menetelmäksi sukupuolen, iän, ystävien määrän, huumausaineiden käytön, transsukupuolisten taipumusten ja koulukiusaamiskokemusten suhteen.
Measurement invariance was examined with DIF analysis based on logistic regression analysis, likewise employing Samejima’s Graded Response Model.
Mittausinvarianssia tutkittiin logistiseen regressioanalyysiin pohjautuvalla DIF-analyysillä, jossa niin ikään taustalla oli Samejiman Graded Response -malli.
The third aim of this study was to create abbreviated versions of the A-DES with 5, 10 and 20 items and compare the information value of these versions to the original 30-item questionnaire.
Kolmanneksi A-DES-kyselystä luotiin lyhennetyt 5, 10 ja 20 osion kyselylomakeversiot, joiden informaatioarvoa verrattiin alkuperäiseen 30 osion kyselyyn.
The second aim of this study was to examine the measurement invariance of the A-DES across groupings by sex, age (younger than 16-year-olds versus at least 16-year-olds), number of friends, illicit drug use, transgender disposition and exposure to bullying at school.
Toiseksi tutkittiin A-DES-kyselyn mittausinvarianssia sukupuolen, ikäluokan (alle 16-vuotiaat ja 16 vuotta täyttäneet), ystävien määrän, huumausaineiden käytön, transsukupuolisten taipumusten ja koulukiusatuksi joutumisen kokemusten suhteen.
The factor structure of the A-DES was examined with item response theory (IRT) methods using Samejima’s Graded Response Model.
A-DES:n faktorirakennetta tutkittiin osiovasteteoreettisin menetelmin Samejiman Graded Response -mallia hyödyntäen.
Variables of the study were based on the A-DES questionnaire items, some items of the YSR-questionnaire and questions concerning illicit drug use.
Muuttujat luotiin A-DES-kyselystä, YSR-kyselyyn sisältyvistä osioista sekä päihteidenkäyttöä kartoittavista kysymyksistä.
Abbreviated versions of the A-DES were created utilizing IRT item fit indices and the results of the DIF analysis.
Lyhennetyt versiot kyselystä luotiin osiovasteteoreettisia yhteensopivuustunnuslukuja ja DIF-analyysin tuloksia hyödyntäen.
The factor structure of the A-DES turned out to be one-dimensional.
A-DES osoittautui tässä tutkimuksessa yksiulotteiseksi faktorirakenteeltaan.
Relative to the number of items, the information values of the abbreviated versions were comparable to the original A-DES.
Lyhennetyt kyselyversiot olivat informaatioarvoltaan suhteessa osioiden määrään alkuperäistä kyselyä vastaavia.
The sample (n = 4072) of this study was regional, population-based and consisted of adolescents attending lower and upper secondary schools.
Aineistona oli alueellinen väestöpohjainen otos (n = 4072) peruskoulun yläasteella ja toisen asteen oppilaitoksissa opiskelevista nuorista, joiden keski-ikä oli 16.1 vuotta (keskihajonta 1.5 vuotta).
329 16–19-years old adolescents (69.9% girls) participated in the study for a week.
Tähän tutkimukseen osallistui yhteensä 329 16–19-vuotiasta helsinkiläisnuorta (tyttöjä 69.9 %) viikon ajan.
The data used was from a Finnish cohort study SleepHelsinki!.
Tutkimuksen aineisto oli osa suomalaista SleepHelsinki!
Additionally, the differences between genders in chronotype are also examined.
Lisäksi tarkastellaan sukupuolten välisiä eroja kronotyypissä.
The associations were examined with linear mixed models.
Yhteyksiä tutkittiin lineaarisilla sekamalleilla.
Guaranteeing higher vitality can also in the long run prevent mental health disorders since higher vitality could help stabilize emotions.
Korkeamman vireystilan turvaaminen voi myös pidemmällä aikavälillä ehkäistä mielialahäiriöiden syntyä, sillä korkeampi vireystila voi auttaa tunteiden vakauttamisessa.
Vitality and emotions were assessed three times in a day with a mobile application PsyMate™ which is based on Experience Sampling Method.
Päiväaikaisten vireystilan ja tunteiden arvioita kerättiin kolme kertaa päivässä PsyMate™-älypuhelinsovelluksella, joka perustuu ESM-tiedonkeruumenetelmään.
In adolescence the circadian rhythm of girls is on average earlier than boys.
Nuoruudessa tyttöjen vuorokausirytmi on keskimäärin poikien vuorokausirytmiä varhaisempi.
Chronotype that is divided into three same sized groups is associated with daytime vitality as earlier chronotype is associated with lower daytime vitality.
Kolmeen yhtä suureen luokkaan jaettu kronotyyppi on yhteydessä vireystilaan niin, että varhaisempi kronotyyppi on yhteydessä alhaisempaan päiväaikaiseen vireystilaan.
Sleep is very important for brain maturation in adolescence.
Uni on ensisijaisen tärkeää nuoruudessa aivojen kehityksen kannalta.
Chronotype as a continuous variable is not associated with daytime emotions or vitality in adolescence.
Kronotyyppi jatkuvana muuttujana ei ole yhteydessä päiväaikaisiin tunteisiin eikä vireystilaan nuoruudessa.
In adolescence the association between vitality and emotions should be paid attention to more, because vitality is something you might influence on with enough sleep.
Vireystilan ja tunteiden väliseen yhteyteen tulisi nuoruudessa kiinnittää aiempaa enemmän huomiota, sillä vireystilaan voidaan usein vaikuttaa riittävän unen takaamisella.
Daytime low vitality is associated with less positive and more negative emotions in the same day.
Päiväaikainen alhainen vireystila on yhteydessä vähäisempiin positiivisiin sekä huomattavampiin negatiivisiin tunteisiin saman päivän aikana nuoruudessa.
This evening-type chronotype is often inconsistent with environment, such as early school mornings.
Myöhäisempi vuorokausirytmi ei nuoruudessa usein kohtaa ympäristön paineiden, kuten aikaisten kouluaamujen, kanssa.
In adolescence it is also common to have unsteadiness of emotions.
Nuoruudelle on tyypillistä lisäksi tunteiden epävakaus.
Also, evening-chronotype is associated with lower vitality, depressive and anxiety symptoms or health issues in adolescence.
Vastaavasti iltakronotyypin on todettu olevan yhteydessä alhaisempaan vireystilaan, masennus- ja ahdistuneisuusoireiluun sekä erilaisiin terveysongelmiin nuoruudessa.
The aim of this study is to examine the associations between circadian rhythm and chronotype, vitality and emotions in adolescence.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan nuorten vuorokausirytmin ja kronotyypin, vireystilan sekä tunteiden välisiä yhteyksiä.
In the long run this can lead into sleep deprivation which can then lead into low vitality, deficits in attention sustaining or some health problems for example.
Univaje voi puolestaan johtaa erilaisiin ei-toivottuihin seurauksiin, kuten alhaiseen vireystilaan, tarkkaavuuden säätelyn vaikeuksiin tai terveysongelmiin.
The circadian rhythm and chronotype were assessed with actigraphy.
Vuorokausirytmin ja kronotyypin määrittämiseen käytettiin aktigrafiaa, eli liikeaktiviteettirekisteröintiä.
The association between low vitality and less positive emotions gets more intense as the study goes further.
Mitä pidemmälle mittausjakson päivissä edetään, sitä voimakkaampi alhaisen vireystilan yhteys on vähäisempiin positiivisiin tunteisiin.
Language abilities were assessed with neurocognitive tests that measured phonological skills, rapid automatized naming, retrieval of words, understanding of instructions and working memory.
Kielellisiä taitoja arvioitiin neurokognitiivisilla testeillä, jotka mittasivat äännetaitoja, nopeaa automatisoitunutta nimeämistä, sanojen muistista hakua, ohjeiden ymmärtämistä ja työmuistia.
The sample of this study consisted of 152 first grade children of which 84 were at increased familial risk for dyslexia (at-risk group).
Tutkimukseen osallistui 152 ensimmäistä luokkaa käyvää suomenkielistä lasta, joista 84:llä arvioitiin olevan perinnöllinen lukivaikeusriski (lukiriskiryhmä).
According to explorative factor analyses threefactor structure fit the data in both groups but the observed factor structures were not consistent with the hypothesis.
Eksploratiivisten faktorianalyysien mukaan kolmen faktorin malli sopi aineistoon kummallakin ryhmällä, mutta havaitut faktorirakenteet eivät olleet hypoteesin mukaisia.
The purpose of this study was to investigate the dimensionality of linguistic skills in eight-year-old Finnish-speaking children.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää suomea äidinkielenään puhuvien kahdeksanvuotiaiden lasten kielellisten taitojen suhdetta toisiinsa.
In both groups the observed factor structure contained factors that represented short-term memory and rapid automatized naming indicating that these skills are partially separate from other language abilities.
Molemmilla ryhmillä muodostui lyhytkestoista muistia ja nopeaa automatisoitunutta nimeämistä edustavat faktorit, mikä viittaa siihen, että nämä taidot erottuvat muista kielellisistä toiminnoista osittain erillisiksi taidoiksi.
Confirmatory factor analysis that was conducted to the entire sample did not support the hypothesized factor structure.
Koko aineistolle tehdyn konfirmatorisen faktorianalyysin perusteella hypoteesin mukainen malli ei sopinut aineistoon.
In addition to these, in the control group the factor structure contained a factor that represented complex linguistic skills including both phonological and other language skills.
Näiden lisäksi verrokkiryhmällä muodostui vaativampien kielellisten toimintojen faktori, johon sisältyi sekä äännetaitoja että muita kielellisiä taitoja.
A model of the dimensions of linguistic abilities was formed based on previous research by dividing the tests into low cognitive load phonological skills, high cognitive load phonological skills and other linguistic skills.
Tutkimuksessa muodostettiin aiempaan tutkimukseen pohjautuva kielellisten taitojen malli jakamalla testit matalan ja korkean kognitiivisen kuormituksen äännetaitoihin ja muihin kielellisiin taitoihin.
In the at-risk group the observed factor structure did not include an equivalent factor but instead a factor that represented specifically phonological skills.
Lukiriskiryhmällä ei muodostunut vastaavanlaista faktoria, vaan sen sijaan heillä muodostui erillinen äännetaitoja edustava faktori.
The results indicate that in the control group phonological skills interweave with other complex language skills whereas in the at-risk group phonological skills form a separate set of abilities.
Tulokset viittaavat siihen, että verrokeilla äännetaidot kietoutuvat yhteen muiden vaativampien kielellisten toimintojen kanssa, kun taas lukiriskilapsilla äännetaidot erottuvat selkeämmin omaksi taidokseen.
This study also explored whether familial risk for dyslexia is associated with an atypical structure of language abilities since the low performance of dyslexics in phonological tasks supports this possibility.
Tutkimuksessa tarkasteltiin myös, onko suvussa esiintyvä lukivaikeus yhteydessä normaalikehityksestä poikkeavaan kielellisten taitojen rakenteeseen, sillä lukivaikeuteen liittyvä heikko suoriutuminen äännetaitotehtävissä tukee mahdollisuutta, että kielelliset taidot saattavat lukivaikeuden yhteydessä jäsentyä epätavanomaisesti.