natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Importantly, our results showed downregulation of the oxidative phosphorylation pathway in the CSDS-subjected D2 strain and panic disorder patients after a panic attack.
Kolmannessa osatyössä keskityimme tutkimaan kroonisen psykososiaalisen stressin vaikutuksia BNST-aivoalueeseen käyttäen useita omiikka-menetelmiä.
First, to identify genetic loci predisposing to a specific phobia, the fear of heights, we conducted a genome-wide parametric and non-parametric linkage scan, followed by joint linkage and association analysis in a small population isolate with reduced genetic and environmental heterogeneity.
Väitöskirjan ensimmäisessä osatyössä tutkittiin korkeanpaikankammon perinnöllistä taustaa geneettisessä isolaatissa kytkentäanalyysin avulla.
The data were collected at the end of 2013 and at the beginning of 2014.
Tutkimusaineisto on tuotettu vuoden 2013 lopulla ja vuoden 2014 alussa.
The research questions were the following: 1) What kind of PDC experiences do Finnish people describe having had, 2) how do Finnish people say these experiences influence their perceptions about life and death, and 3) how do the PDC experiences of this research appear through the framework of the Continuing Bonds grief theory?
Tutkimuskysymykset ovat: 1) millaisia vainajakokemukset ovat suomalaisten kertomina, 2) millaisia vaikutuksia kokijat kertovat vainajakokemuksilla olevan heidän käsityksiinsä elämästä ja kuolemasta ja 3) millaisia aineiston vainajakokemukset ovat Continuing Bonds -suruteorian valossa?
The goal of the research was to disclose information, create concepts about and classification of the PDC experiences so that they could be recognised, handled and understood.
Tutkimuksen tavoite on tuottaa vainajakokemuksista tietoa, käsitteistöä ja luokitteluja niiden tunnistamiseen, käsittelemiseen ja ymmärtämiseen.
Research data collection was based on the 613 documented narratives about the PDC experiences written by 195 Finnish people of which 83% were women and 17% were men, age range varying between 19 and 97 years.
Tutkimukseen osallistuneista on 83 % naisia ja 17 % miehiä ikäjakaumaltaan 19–97-vuotiaita.
However, based on this data, the main difference was that people also had PDC experiences outside of the so-called grief time; before the death, at the time of the death or a long time after the death.
Merkittävin ero on, että tutkimuksen mukaan vainajakokemuksia koettiin myös suruajan ulkopuolella joko ennen kuolemaa, kuolinhetkellä tai pitkän ajan päästä kuolemasta.
In addition, the direct experiences were further classified by the way an experience was received into three main categories; external perceptions, internal feelings and a state of sleep experiences.
Koetun vastaanottotavan mukaisesti välittömät vainajakokemukset luokitellaan kolmeen pääluokkaan: ulkoisiin aistimuksiin, sisäisiin tuntemuksiin ja unitilakokemuksiin.
The purpose of this dissertation research was to investigate and illustrate how Finnish people describe their Post Death Contact (PDC) experiences and how they interpret the PDC effects on their perceptions about life and death.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tarkoitus on kartoittaa ja kuvata sitä, mitä nykyajan suomalaiset 2010-luvulla kertovat kirjallisesti omista vainajakokemuksista ja miten he tulkitsevat kokemustensa vaikutuksia käsityksiinsä elämästä ja kuolemasta.
Furthermore, it was recognised that the PDC experiences had a significant impact on the re-design of a deceased one’s biography.
Tutkimuksen mukaan vainajakokemuksilla on merkittävä osuus vainajan biografian uudelleenrakentumisessa.
It classified the PDC experiences into direct concrete experiences and indirect symbolically interpreted ones.
Luokittelussa vainajakokemukset jaetaan välittömiin eli konkreettisiin sekä abstrakteihin eli symbolisesti tulkittuihin kokemuksiin.
This research represents an empirical research data and it was conducted as a qualitative case research concerning the PDC experience narratives that were described.
Tutkimus on empiirinen aineistotutkimus, joka toteutetaan vainajakokemuskertomusten laadullisena tapaustutkimuksena.
According to the research results, the PDC experiences were regarded as natural and mainly positive.
Tutkimuksen mukaan vainajakokemukset ovat kokijoiden uskonnosta, koulutuksesta ja iästä riippumattomia ja ne koetaan luonnollisina ja valtaosin myönteisinä.
The results received of the PDC experiences were mainly in line with the CB-theory regarding continuing bonds in human relations in grief.
Tutkimustulokset yhtenevät pääosin CB-teorian näkemykseen vainajakokemuksista tunnesiteiden jatkumisen ilmentymänä surussa.
They were said to influence considerably and in many ways people’s perceptions on life and death by changing people’s conceptions about life continuing in death, and the presence of the deceased one after his or her death.
Kokijoiden käsitykset vainajan osallistumisesta elävän elämään sekä elämän jatkumisesta ja vainajan olemassaolosta kuolemanjälkeisyydessä muuttuivat vainajakokemusten johdosta.
The PDC experiences also diminished people’s fear of death or totally removed it. Additionally the PDC experiences reported to have an influence on people’s beliefs and choices.
Lisäksi kokemukset vähensivät tai poistivat kokijoiden kuolemanpelkoa sekä muuttivat myös heidän uskomuksiaan ja elämän valintojaan.
This research qualifies as a study of religion due to its appreciative approach.
Tutkimus edustaa ymmärtävää uskontotieteellistä tutkimusta.
As to methodological decisions, content analysis was executed both as a data based and as a theory driven method.
Tutkimusmetodina on teoriaohjaava aineistolähtöinen sisällönanalyysi.
As an answer to the research question, a typological classification with distinguishable descriptions was created.
Tutkimuksen merkittävänä tuloksena on aineistosta analysoitu vainajakokemusten luokittelu, joka sisältää 13 erillistä kokemustyyppiä kuvauksittain.
According to Walter (1996) and Klass (2006b) the CB-theory’s PDC experiences are an intrinsic part of the grief process, which aim to re-design a deceased one’s biography by talking about the deceased one and by talking to the deceased one.
Suruprosessin tavoitteena on vainajasta puhumisen ja vainajalle puhumisen kautta vainajan biografian uudelleenrakentuminen (Walter 1996; Klass 2006b).
The results of this study were reflected through the framework of the Continuing Bonds grief theory (later CB-theory).
Tutkimuksen tuloksia peilataan Continuing Bonds -suruteoriaan (jäljempänä CB-teoria), jossa vainajakokemukset ensisijaisesti sisäisinä representaatioina eli mielikuvina ymmärrettyinä ovat osana suruprosessia.
The PDC experiences based on this research were investigated from the above mentioned point of view.
CB-teoria sekä aiheen aiempi monella eri tieteenalalla tehty tutkimus muodostavat tämän tutkimuksen teoreettisen viitekehyksen.
Homo interculturalis : Identity, interculturality and career learning within European Union institutions
Homo interculturalis : Identiteetti, interkulttuurisuus ja työuran aikainen oppiminen Euroopan unionin instituutioissa
The respondents appeared to be aware of the complexities of identifying themselves as European, even though they feel it is an essential aspect of who they are and what they are supposed to represent in their professional roles.
He näyttivät olevan tietoisia monitahoisuudesta, joka liittyy itsensä identifioimiseen eurooppalaisena, vaikkakin he näkivät sen olennaisena osana sitä, keitä he ovat ja mitä heidän odotetaan edustavan työroolissaan.
The qualitative data for this doctoral dissertation were gathered through thematic interviews held individually with a total of 20 interviewees at the above agencies.
Väitöstutkimuksen laadullinen aineisto kerättiin temaattisilla kahdenkeskisillä haastatteluilla, joihin osallistui 20 vastaajaa em. virastoista.
The results show that the participants seem to have been attracted by the intercultural aspects and career opportunities of the European Union agencies.
Tulokset osoittavat, että vastaajia oli houkutellut Euroopan unionin virastojen interkulttuurinen työympäristö ja uramahdollisuudet.
Perplexities and uncertainties experienced around interculturality originated usually from the need to have one’s referential frameworks modified and related identifications adapted to living abroad and working at a supranational level.
Interkulttuurisuuteen liittyvä hämmennys ja epävarmuus johtuivat tavallisesti siitä, että vastaajien piti muuntaa viitekehyksiään ja tarkistaa identifikaatioitaan suhteessa ulkomailla elämisen ja työskentelyn lainalaisuuksiin.
This research examines the subjective dimensions of intra-EU labor mobility among staff working for decentralized EU agencies located in Greece (Cedefop), Ireland (Eurofound) and Italy (European Training Foundation), and the development of their identity, interculturality and career capitals.
Tässä väitöskirjassa, osana EU:n sisäistä työvoimaliikkuvuutta ja kansainvälisiä työuria, selvitetään kolmessa eri EU-virastossa (Eurofound, Irlanti; ETF, Italia: Cedefop, Kreikka) toimivien työntekijöiden identiteetti-, interkulttuurisuus- ja työurapääomien kehittymistä.
They express themselves differently depending on prevailing conditions, and respond to various circumstantial factors usually in a flexible way.
Ne reagoivat joustavasti vallitseviin olosuhteisiin ja tilannekohtaisiin tekijöihin.
The common characteristic of identity, interculturality and career capitals seems to be their processual, interactional and contextual nature.
Kansainvälisessä työympäristössä identiteetti-, interkulttuurisuus- ja työurapääomia yhdistää niiden prosessinomainen, vuorovaikutuksellinen, konstekstuaalinen ja läheisesti toisiinsa sidoksissa oleva luonne.
They addressed their body of knowledge (career capital) more from person-centered than contextual perspectives.
Työurapääomaa tarkasteltiin enemmän henkilöön kuin ulkoiseen ympäristöön liittyvistä näkökulmista.
So, personal motivation, professional competences and social networks were assets discussed in more depth in relation to their global careers.
Painopiste oli henkilökohtaisessa motivaatiossa, ammatillisessa osaamisessa ja sosiaalisissa verkostoissa osana kansainvälistä työuraa.
The interviewees seem to have developed their sensitivities towards diversity and their ability to interact in a constantly transforming international environment, but they seem to lack tools, even knowledge for more profoundly understanding how to cope with these capitals.
Yhteenvetona voidaan todeta, että vastaajat näyttävät onnistuneen kehittämään sensitiivisyyttään suhteessa kielelliseen ja kulttuuriseen moninaisuuteen, parantamaan vuorovaikutustaitojaan alati muuntuvassa kansainvälisessä ympäristössä, sekä lisäämään ymmärrystään siitä, miten interkulttuurisuus vaikuttaa heidän identifikaatioihinsa henkilökohtaisessa ja ammatillisessa elämässä.
In general, respondents were constructively critical about how professionalism is expressed in an international work environment, and how interculturality and Europeanness are demonstrated.
Se, miten ammatillisuutta ilmaistiin tai miten se näkyi kansainvälisessä työympäristössä, saatettiin tarkastella kriittisesti.
The results suggest that in an international professional environment the investigated capitals are closely intertwined.
Vastaajat kuitenkin tarvitsevat välineitä ja tietoa tutkittujen pääomien syvällisemmäksi ymmärtämiseksi.
They occasionally questioned what it means to be intercultural or to feel European.
Vastaajat suhtautuivat rakentavan kriittisesti interkulttuurisuuteen ja eurooppalaisuuteen, joskin he toisinaan kyseenalaistivat niiden merkityksen.
In population-based studies, it is impossible to disentangle the contribution of genes from unique environmental factors.
Väestötutkimuksissa ei voida erottaa geenien ja ympäristötekijöiden vaikutusta toisistaan.
The body fat mass and fat distribution were assessed with imaging modalities.
Kehon koostumus ja rasvanjakauma määritettiin kuvantamismenetelmillä.
The control group comprised BMI-concordant (within-pair BMI- difference < 3kg/m2) MZ twin pairs.
Heidän verrokkeinaan oli samanpainoisia (BMI-ero < 3kg/m2) identtisiä kaksospareja.
With biomarker analyses we aimed to 1) characterise the derangements in blood coagulation and fibrinolysis in acquired obesity; 2) capture the magnitude of alterations in quality and quantity of serum lipoprotein particle profile in obesity; 3) examine the contribution of genetic and environmental factors in between the association of abdominal obesity and serum NMR metabolites; and 4) describe the differences in the activation of the complement system by analysing the plasma levels and the expression of the complement system related genes with microarray in subcutaneous (sc) fat and isolated adipocytes between obesity-discordant MZ co-twins.
Tutkimme eripainoisilla identtisillä kaksospareilla biomarkkereita apuna käyttäen 1) muutoksia veren hyytymistä ja liukoisuutta säätelevissä tekijöissä 2) minkä verran muutoksia nähdään veren rasvojen ja lipoproteiinien määrässä ja koostumuksessa 3) perimän ja ympäristön osuutta erikseen vyötärölihavuuden ja aineenvaihdunnan muutosten taustalla 4) komplementtijärjestelmän aktivaatiota ja järjestelmän osakomponenttien geenien ilmentymistä ihonalaisrasvakudoksessa Eripainoiset terveiden kaksosparien aineisto (n=14-26 paria, ikä 23–36 vuotta, painoindeksin (BMI) ero parien välillä > 3kg/m2) pohjautuu FinnTwin16 ja FinnTwin12 väestökohortteihin.
Data on the habitual physical exercise and eating habits were collected with questionnaires.
Lisäksi ihonalaisrasvakudoksesta otettiin koepaloja, ja liikunta- ja ravitsemustottumuksista kerättiin tietoja kyselylomakkeilla.
The pro-atherogenic alterations in lipoprotein profile emerged only if the obesity was accompanied with the concomitant increase in liver fat.
Valtimotaudin kehittymiselle altistavia rasva-aineenvaihdunnan muutoksia havaittiin vain niillä lihavilla kaksosilla, joilla lihavuuteen liittyi maksan rasvoittumista.
The genetic and environmental contributions to the association between metabolism and abdominal obesity were determined from a larger group comprising MZ and DZ twins (n=1368) from FinnTwin cohort.
Tutkittaessa geenien ja ympäristön välistä vuorovaikutusta vyötärölihavuuteen liittyvän aineenvaihduntamuutosten taustalla hyödynnettiin laajempaa kaksosaineistoa (n=1358), jossa mukana oli myös ei-identtisiä pareja.
The weight-management is crucial in primary prevention of the metabolic morbidity.
Sairastumisriskin ennaltaehkäisyssä painonhallinnalla on keskeinen rooli.
Both genetic and environmental factors contribute to the association between unhealthy NMR lipoprotein and metabolite profile and abdominal obesity.
Sekä perimä että ympäristötekijät vaikuttavat vyötärölihavuuden ja aineenvaihduntahäiriöiden väliseen yhteyteen.
These changes predispose to increased risk of thrombosis, diabetes and atherosclerotic vascular disease.
Sen sijaan eripainoisten kaksosparien välillä nähtiin aineenvaihdunnan häiriötila, joka altistaa verisuonitukoksille, diabetekselle ja valtimokovettumataudille.
Shared genes determine the co-occurrence of these phenotypic traits.
Näitä piirteitä säätelevät osittain samat geenit.
However, acquired factors may modify the function of the genes and contribute to the development of obesity and the outcome of metabolic derangements.
Hankittu lihavuus aktivoi komplementtijärjestelmää ja muuttaa tähän liittyvien geenien ilmentymistä rasvakudoksessa.
Body weight and the development of obesity-related metabolic complications have multifactorial genetic background.
Lihavuuden ja siihen liittyvien aineenvaihdunnan sairauksien syntyyn vaikuttava geenitausta on monitekijäinen.
As monozygotic (MZ) co-twins carry identical genes, comparison of MZ twin pairs with discordance in obesity can help to elucidate the magnitude of acquired or environmental factors.
Vertailemalla identtisiä eripainoisia kaksosia voidaan nähdä, miten hankittu lihavuus vaikuttaa aineenvaihduntaan perimästä riippumatta.
In young adults, it is important to assess the metabolic risk of acquired obesity individually taking account for the body fat distribution together with biomarker analyses.
Aineenvaihduntahäiriöiden esiintyminen lihavuudessa on yksilöllistä ja tähän vaikuttaa oleellisesti kehon rasvan jakauma.
The adipose tissue biopsies were obtained from sc adipose tissue.
Aineenvaihduntaa kuvaavia merkkiaineita mitattiin verinäytteistä.
Global warming is one of the most alarming pressures affecting marine ecosystems worldwide.
Ilmaston lämpeneminen vaikuttaa meriekosysteemeihin maailmanlaajuisesti.
Alphaproteobacteria, dominated by SAR11 and Rhodobacteraceae, was the most abundant bacterial class in all studies.
Alphaproteobakteerit, pääosin SAR11-kladiin ja Rhodobacteraceae-heimoon kuuluvat bakteerit, oli hallitseva bakteeriluokka kaikissa tutkimuksissa.
Phytoplankton community composition and the stage of the bloom phase clearly affected to the bacterial community composition and dynamics in both ecosystems.
Kasviplanktonyhteisön lajisto ja kukinnan vaihe vaikuttivat selvästi bakteeriyhteisön rakenteeseen ja dynamiikkaan molemmissa tutkituista ekosysteemeistä.
In contrast, the increase in dinoflagellate abundance associated with global warming may potentially change the pelagic remineralization of organic matter, which could reduce the carbon flux to higher trophic levels.
Panssarisiimalevien yleistyminen ilmastonmuutoksen myötä mahdollisesti heikentää tätä pelagiaalista hajotustoimintaa vähentäen ylemmille tuotantotasoille siirtyvää hiilen määrää.
These distinct phytoplankton groups vary in the quality and/or quantity of the dissolved organic matter (DOM) they release, which may have contrasting effects on the associated bacterioplankton communities, in terms of structure and function, and also on the carbon flux passing through the microbial loop.
Nämä kaksi kasviplanktonryhmää eroavat toisistaan niiden vapauttaman liuenneen eloperäisen aineen laadun ja/tai määrän suhteen vaikuttaen näiden ekosysteemien bakteeriyhteisöjen lajistoon ja toimintaan ja edelleen mikrobisilmukan kautta kulkevan hiilen määrään.
In contrast, copiotrophic bacteria belonging to the classes Flavobacteriia, Gammaproteobacteria, Betaproteobacteria and the family Rhodobacteraceae (genera Loktanella, Planktotalea, Planktomarina and Amylibacter) were associated with diatom species such as Achnanthes taeniata, Chaetoceros spp., Skeletonema costatum and Thalassiosira levanderi in the Baltic Sea and with Thalassiosira spp.
Oligotrofiset SAR11-kladiin kuuluvat bakteerit olivat runsaslukuisa ennen kevätkukintaa sekä assosioituivat panssarisiimaleviin, kun taas kopiotrofisten flavo-, gammaproteo- ja betaproteobakteerien sekä Rhodobacteraceae-heimoon kuuluvien bakteerien (Loktanella, Planktotalea, Planktomarina ja Amylibacter suvut) runsaudet olivat suorassa yhteydessä tiettyihin piilevälajeihin kuten Achnanthes taeniata, Chaetoceros, Skeletonema costatum ja Thalassiosira levanderi -lajeihin Itämerellä sekä Thalassiosira -lajeihin Chilen rannikolla.
Certain diatom species promote the growth of copiotrophic bacteria, which contribute largely to high bacterial production rates and recycling of carbon.
Tietyt piilevälajit edistävät kopiotrofisten bakteerien kasvua, mikä näkyy korkeana bakteerituotantona ja indikoi tehokasta eloperäisen aineksen hajotusta.
Further differences in the bacterial community composition were driven by the different salinities in these two ecosystems; Betaproteobacteria, Planctomycetes and Actinobacteria were more abundant in the brackish Baltic Sea than in the HCS.
Myös suolaisuus vaikutti tutkittujen ekosysteemien bakteeriyhteisöjen välisiin eroihin; Betaproteobacteria, Planctomycetes ja Actinobacteria olivat yleisempiä murtovetisessä Itämeressä kuin Chilen rannikolla.
The main objective of this thesis was to assess the effect of diatoms and dinoflagellates on shaping the bacterial community composition and dynamics in different ecosystems in which either one or both of these two groups dominate the phytoplankton bloom, such as the Baltic Sea and the Humboldt Current System (HCS) off Chile.
Tämän työn päätavoitteena oli arvioida kokeellisesti sekä kenttätutkimuksin piilevien ja panssarisiimalevien vaikutusta bakteeriyhteisön rakenteeseen ja dynamiikkaan Itämeren ja Chilen rannikon (Humboldtin merivirran alue) ekosysteemeissä, joissa nämä leväryhmät, joko yhdessä tai erikseen, dominoivat kevätkukinnan kasviplanktonlajistoa.
In addition, in the Baltic Sea, bacterial communities dominated by copiotrophs had higher bacterial production rates than in SAR11 dominated bacterial communities.
Itämerellä havaittiin lisäksi, että piilevien vapauttama liuennut eloperäinen aines kiihdytti tuottavampien bakteeriyhteisöjen muodostumista kevätkukinnan aikana, mikä näkyi kopiotrofisten bakteerien dominoimien bakteeriyhteisöjen korkeampana tuotantona verrattuna SAR11-valtaisiin yhteisöihin.
The results of this thesis highlight that the shift to the dinoflagellate dominance or co-occurrence with diatoms may affect the bacterial community composition and activity during bloom events.
Tässä työssä saatujen tulosten perusteella voidaan sanoa, että muutokset piilevien ja panssarisiimalevien määräsuhteissa kevätkukinnan aikana vaikuttavat hyvin todennäköisesti bakteeriyhteisön rakenteeseen ja toimintaan.
One of the indirect effects of the increasing surface-water temperature is the change in phytoplankton community composition, shifting in some ecosystems from diatom predominance towards the dinoflagellate predominance or co-occurrence with diatoms during blooms.
Kasvavat pintalämpötilat muuttavat kasviplanktonyhteisöjen koostumusta ja tietyissä ekosysteemeissä kevätkukintaa dominoivat piilevät saattavat menettää osin tai kokonaan valta-asemansa panssarisiimaleville.
The first identified and characterized recombinase was RecA from Escherichia coli.
Ensimmäinen rekombinaasi RecA identifioitiin ja eristettiin Escherichia coli bakteerista.
The homologous recombination machineries are remarkably complex and synergistic and much is not known about detailed mechanisms for a majority of the species.
Rekombinaatiokoneistot ovat hyvin monimutkaisia kokonaisuuksia eikä monestakaan tiedetä paljoa lajikohtaisella tasolla.
Two recombinases from Enterobacteria phages T2 and RB69 were found to be functional and compatible in three SIBA assays.
Kaksi rekombinaasia bakteriofageista T2 ja RB69 todettiin olevan toiminnallisia SIBA:ssa.
Homologous recombination occurs in eukaryotic and prokaryotic cells during meiosis crossover and horizontal gene transfer, respectively.
Eukaryooteilla homologinen rekombinaatio tapahtuu meioosin ensimmäisessä profaasissa ja prokaryooteilla taas horisontaalisen geenisiirron yhteydessä.
The aim of this study was to identify, clone, produce and analyze the functionality of novel recombinases from bacteria and viruses.
Tämän työn tarkoitus oli etsiä bakteereista sekä viruksista homologisia rekombinaaseja, kloonata ja tuottaa ne sekä tutkia niiden sitoutumiskykyä DNA:han sekä juosteenvaihtoa in vitro.
Homologous recombination produces new genetic combinations for evolution and general way to describe the different steps of homologous recombination is a DSBR model.
Yleinen malli homologiselle rekombinaatiolle on katkenneen kaksoisjuosteen korjauksen malli, jolla voidaan yleisellä tasolla kuvata rekombinaation etenemistä.
More recently, recombinases have been used in isothermal nucleic acid amplification methods, mainly in recombinase polymerase amplification RPA and strand invasion based amplification SIBA.
Rekombinaaseja voidaan käyttää vakioidun lämpötilan nukleiinihappomonistusmenetelmissä kuten RPA:ssa ja SIBA:ssa.
Recombinases are found in all three kingdoms of life.
Rekombinaaseja on löydetty kaikista kolmesta eliökunnasta, mikä osoittaa niiden tärkeyden eliöille.
Recombinases exhibit ATP hydrolysis coupled DNA-binding activity and strand exchange activities during homologous recombination.
Rekombinaasit katalysoivat juosteen vaihtoa sekä sitoutuvat yksijuosteiseen DNA:han hydrolysoimalla adenosiinitrifosfaattia ATP.
Proteins responsible for homologous recombination are collectively called recombinases.
Rekombinaasit ovat entsyymejä, jotka välittävät soluissa homologista rekombinaatiota.