natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study indicates that choral aural training may be understood as an essential activity with broad relevance in the operating context of a choir, covering basic concepts in the theory of music and the teaching of music literacy, and also the following aspects of choral pedagogy: teaching polyphony and harmony; using choral music as material for choral aural training exercises; employing chorally oriented working and operating methods; and giving pedagogical instructions.
Tämän tutkimuksen perusteella kuorosäveltapailu voidaan ymmärtää laajana kuoron toimintaympäristöön olennaisesti kuuluvana toimintana, jossa huomioidaan musiikin-teoreettisten peruskäsitteiden ja nuotinluvun opettamisen lisäksi seuraavat kuoropedagogiaan liittyvät näkökulmat: moniäänisyyden ja harmonian opettaminen, kuoromusiikin käyttö kuorosäveltapailun harjoitusmateriaalina, kuorolle suuntautuvien työ- ja toimintatapojen käyttö sekä pedagogisten ohjeiden antaminen.
The pedagogical approaches in choral aural training textbooks are governed principally by aural training and choral training considerations.
Kuorosäveltapailukirjojen pedagogiset ratkaisut on tehty pääasiassa säveltapailu- ja kuoropedagogisiin valintoihin perustuen.
The author analysed these textbooks using case study methodology, considering four viewpoints of particular interest for choral singing: multiple voices and harmony; choral music examples; choral working and operating practices; and pedagogical instructions given with exercises.
Analysoin nämä oppikirjat tapaustutkimuksen keinoin neljän tutkimusaineistolle annetun, erityisesti kuorolaulamiseen liittyvän näkökulman avulla: moniäänisyys ja harmonia, kuoromusiikin esimerkit, kuorolle suuntautuvat työ- ja toimintatavat, ja säveltapailuharjoitusten yhteydessä annetut pedagogiset ohjeet.
A choral singer with good choral aural training skills is competent in reading and singing his/her part, in understanding his/her role in the choir as a whole, and in appreciating choral music both by listening and by reading a score.
Hyvän kuorosäveltapailutaidon omaava kuorolaulaja selviytyy oman stemmansa lukemisesta ja laulamisesta, osaa suhteuttaa itsensä koko kuoron soivaan kudokseen ja pystyy hahmottamaan kuoromusiikkia sekä kuulonvaraisesti että kuoropartituuria lukien.
The data proved to be a relatively coherent body of material, explaining basic concepts of music notation and the theory of music to choral singers using brief verbal descriptions and music examples, followed by mainly monophonic exercises featuring the concepts discussed.
Tutkimusaineisto osoittautui varsin yhtenäiseksi kokonaisuudeksi, jossa kuorolaulajalle esitetään nuotinkirjoituksen ja musiikin teorian peruskäsitteet lyhyin sanallisin kuvauksin ja nuottiesimerkein sekä harjoitetaan näitä käsitteitä lähinnä yksiäänisen laulumateriaalin avulla.
In connection with the case study textbooks the author discusses what the choral aural training textbook of the future – the ideal choral aural training textbook – might look like; the study material, except for the case study textbooks, was rooted in the traditional aural training pedagogics based on music literacy, with very little features having to do specifically with choral aural training.
Pohdin, millainen tulevaisuuden kuorosäveltapailukirja – eräänlainen kuorosäveltapailukirjan ideaali – voisi olla, sillä tapausesimerkkikirjoja lukuun ottamatta tutkimusaineisto näytti sitoutuvan perinteiseen nuotinlukuun keskittyvään säveltapailupedagogiikkaan, jossa nimenomaan kuorosäveltapailullisia erityispiirteitä ei juuri esiintynyt.
The author's perspective as an aural training teacher is pedagogical, with particular focus on the operating context of a choral singer and choral music; in other words, the issue of specifically what music literacy and aural training skills choral singers are considered to need in order to be able to read and interpret choral music.
Tarkastelin aineistoani säveltapailuopettajana pedagogisesta näkökulmasta kiinnittäen erityisesti huomiota kuorolaulajan ja kuoromusiikin toimintakontekstiin eli siihen, mitä nuotinluvun ja säveltapailun tietoja ja taitoja kuorolaulajan katsotaan tarvitsevan kyetäkseen lukemaan ja tulkitsemaan kuoromusiikkia.
The study focuses on choral aural training, which is understood to mean activities in choirs intended to improve the music literacy and aural training skills of choral singers.
Tämän tutkimuksen keskiössä on kuorosäveltapailu, joka tarkoittaa kuorossa tapahtuvaa kuorolaulajan nuotinluku- ja säveltapailutaitoa kehittävää toimintaa.
These pathways describe the differing approaches to choral aural training that emerged from the textbooks.
Polut kuvaavat tutkimusaineistosta esiin tulleita kuutta vaihtoehtoa kuorosäveltapailun opettamiseksi.
Two such aspects are discussed.
Tällaisia tekijöitä on kaksi.
They also discuss extensively the theoretical principles of post-tonal prolongation and, to some extent, the relationships of these principles with psychoacoustical phenomena.
Niissä myös tarkastellaan laajasti post-tonaalisen prolongaation teoreettisia periaatteita ja jossain määrin näiden periaatteiden suhteita psykoakustisiin ilmiöihin.
The theoretical discussion draws on Joseph Straus's (1987) four conditions for prolongation, a well-known formulation of pitch-based functional norms required by prolongation.
Teoreettisten kysymysten käsittely pohjautuu Joseph Strausin (1987) neljään prolongaation ehtoon, tunnettuun muotoiluun prolongaation edellyttämistä säveltasoon perustuvista funktionaalisista normeista.
Theoretical principles, such as these two aspects, are considered from two angles: how they illuminate the works analyzed, and how they relate with perceptual (psychoacoustical) principles.
Teoreettisia periaatteita, kuten edellä mainittuja tekijöitä, tarkastellaan kahdelta kannalta: miten ne valaisevat analysoituja tekijöitä ja miten ne suhteutuvat havaintoa koskeviin (psykoakustisiin) periaatteisiin.
The first is registration; it is argued that registral distinctions (such as between certain complementary intervals) are crucial for functional distinctions in almost any kind of prolongational organization.
Ensinnäkin rekisteriasettelu: on perusteita olettaa, että rekisteriin perustuvat erotukset (esimerkiksi tiettyjen käännösintervallien väliset) vaikuttavat ratkaisevasti funktionaalisiin erotuksiin melkeinpä millaisessa tahansa prolongaatioorganisaatiossa.
The studies that compose this dissertation analyze a selection of pieces of early post-tonal music (by Debussy, Scriabin, Schoenberg, Berg, and Webern) on the basis of the notion of prolongation.
Tämä väitöskirja muodostuu tutkimuksista, joissa analysoidaan valikoima varhaista post-tonaalista musiikkia (Debussyn, Skrjabinin, Schönbergin, Bergin ja Webernin teoksia) prolongaation käsitteen pohjalta.
The present studies determine such principles for the selection of works analyzed, on the basis of non-triadic referential harmonies.
Tässä tutkimuksessa määritetään sellaiset periaatteet analysoiduille teoksille ei-kolmisointuisten referenssiharmonioihin pohjautuen.
While several of the theoretical principles are likely to have general significance for the illumination of musical organization in comparable repertoire, only further studies can decide the extent to which this illumination actually amounts to the revelation of prolongational structures.
Vaikka useilla teoreettisista periaatteista lienee yleistä merkitystä musiikillisen organisaation valaisijana vastaavassa ohjelmistossa, vain lisätutkimukset voivat selvittää, missä määrin tämä valaistus riittää paljastamaan varsinaisia prolongaatiorakenteita.
Prolongation is a key notion in Schenkerian analysis of conventionally tonal music, and there have been various attempts to generalize this notion to meet the demands of post-tonal music.
Prolongaatio on keskeinen käsite perinteisen tonaalisen musiikin Schenker-analyysissä, ja on tehty monia yrityksiä käsitteen yleistämiseksi post-tonaaliseen musiikkiin soveltuvaksi.
In the present selection of compositions, the theoretical foundation enables prolongational analyses whose descriptive power is largely comparable to that of conventional Schenkerian analyses.
Tutkitussa teosvalikoimassa teoreettinen perusta tekee mahdolliseksi prolongaatioanalyysit, joiden kuvausvoima on pitkälti verrattavissa konventionaalisiin Schenker-analyyseihin.
However, whereas conventional Schenkerian analysis is regulated by well-defined theoretical principles related to the normative referential position of the triad, purported prolongational analyses of post-tonal music have, in general, remained unsatisfactory, owing to the lack of comparable theoretical principles.
Siinä missä konventionaalista Schenker-analyysiä ohjaavat kolmisoinnun referentiaaliseen asemaan liittyvät hyvin määritellyt teoreettiset periaatteet, esitetyt post-tonaalisen musiikin prolongaatioanalyysit ovat kuitenkin yleisesti ottaen jääneet epätyydyttäviksi, koska vastaavat teoreettiset periaatteet ovat puuttuneet.
However, the approach differs from Straus's in its conception of harmonies and intervals, by incorporating aspects outside the purview of pitch-class set theory; it turns out that this decisively improves the prospects for post-tonal prolongation.
Käsittely poikkeaa kuitenkin Strausista harmonia- ja intervallikäsityksen osalta ottamalla huomioon säveljoukkoluokkien teorian ulkopuolisia tekijöitä; osoittautuu, että tämä ratkaisevasti parantaa post-tonaalisten prolongaatiorakenteiden esiintymis- ja löytymismahdollisuuksia.
The second-which pertains to a more limited repertoire-is rootedness, a property stemming from approximate correspondences between musical intervals and those in the harmonic series.
Toinen tekijä -jolla on merkitystä rajoitetummalle ohjelmistolle - on pohjasävelisyys, ominaisuus, joka perustuu likiarvoisiin vastaavuuksiin musiikillisten ja yläsävelsarjassa esiintyvien intervallien välillä.
Festivals display both alternative and global phenomena.
Festivaalit esittelevät sekä vaihtoehtoisia että maailmanlaajuisia ilmiöitä.
The audience was quite content with the present state of the festival.
Yleisö oli enimmäkseen tyytyväinen festivaalin nykytilaan.
The aim of the study is to examine the differences between the results of quantitative data and consumer behaviour analysis, find out how these different approaches can be applied and how festivals could benefit from them.
Tutkimuksen tavoitteena on tarkastella määrällisen tiedon ja kuluttajakäyttäytymistutkimuksen tulosten eroja sekä selvittää, kuinka eri lähestymistapoja voidaan hyödyntää ja kuinka festivaalit voivat hyötyä niistä.
The mission of Finnish film festivals is to provide their audiences the content they do not necessarily find from regular film theatres.
Suomalaisten elokuvafestivaalien päämääränä on tarjota yleisöilleen sisältöä, jota ei välttämättä ole saatavilla tavallisista elokuvateattereista.
Most of the film festivals in Finland are non-profit and run by associations.
Useimmat suomalaiset elokuvafestivaalit ovat voittoa tavoittelemattomien yhdistysten järjestämiä.
In this study the case organization is the Espoo Ciné International Film Festival and the quantitative data was gathered by an audience survey at the festival during summer 2010.
Tässä tutkimuksessa tapausorganisaationa on Espoo Ciné –elokuvafestivaali ja määrällinen tieto kerättiin yleisökyselyn avulla kesän 2010 festivaalin aikana.
The organization implemented this questionnaire to be able to create a profile of their current customer base.
Festivaalin järjestäjä toteutti kyselyn saadakseen nykyisen asiakaskuntansa profiilin.
The data provides the organization an excellent source of socio-demographic facts but not the answers to questions on how the audience sees the organization, for instance.
Tiedot antavat organisaatioille runsaasti sosiodemografisia faktoja, mutta eivät kerro esimerkiksi yleisön mielipidettä organisaatiosta.
Questionnaires based on systematic sampling are quite common when organizations wish to collect a large amount of data of their consumers.
Organisaatiot käyttävät usein järjestelmälliseen tiedonkeruuseen perustuvia kyselyitä halutessaan kerätä suuria määriä tietoja asiakkaistaan.
Customer behaviour is focused on the sociological and psychological side and to the thinking patterns behind a person's actions.
Kuluttajakäyttäytymistutkimus keskittyy sosiologisiin ja psykologisiin kysymyksiin ja kuluttajan päätösten takana oleviin ajatusmalleihin.
Therefore this is recommended in further studies.
Siksi niiden yhdistämistä voidaan pitää suositeltavana aihetta sivuavissa tutkimuksissa.
The results of the audience survey showed that the Espoo Ciné audience is highly educated, and mostly comes from Helsinki.
Yleisökyselyn tulokset kertoivat Espoo Cinén yleisön koostuvan enimmäkseen koulutetuista helsinkiläisistä.
Film festivals also provide some additional content such as clubs and Q&A sessions and a place for likeminded people to gather around.
Lisäksi festivaalit tarjoavat esimerkiksi klubeja ja keskustelupaneeleja sekä paikan samanmielisten kohtaamisille.
Drug cultures in Estonia : contexts, meanings and patterns of illicit drug use.
Huumekulttuurit Virossa - laittomien huumeiden käytön kontekstit, merkitykset ja käytännöt
The research results point at the importance not only of the drug itself and the socio-economic situation of the user, but also of the cultural and social context within which the drug is used.
Tulokset osoittavat, että käytetyn huumeen itsensä ja käyttäjän sosioekonomisen tilanteen lisäksi on tärkeätä ottaa huomioon myös käytön kulttuurinen ja sosiaalinen konteksti.
On the one hand, this development is due to the spread of international youth culture, which many young people have perceived as being associated with drugs; on the other hand, it results from the marginalisation of a part of the population.
Huumeidenkäytön nousu on yhtäältä kansainvälisen nuorisokulttuurin leviämisen tulos, ja toisaalta liittyy eräiden väestönosien syrjäytymiseen.
I have investigated different types of drug users: new bohemians, cannabis users, in whose case partying and restrictive drug use is positively connected to their lives and goals within established society; stimulant-using party people for whom drugs are a means of having fun but who do not have the same restrictive norms regulating their drug use as the former and who may get into trouble under certain conditions; and heroin users for whom the drug rapidly progressed from a means of having fun to an obligation due to addiction.
Kannabista käyttävät uusboheemit näyttävät pystyvän osallistumaan työelämään ja edistämään muita tavoitteitaan juhlinnan ja hallitun huumeenkäytön ohella; piristeitä käyttävät juhlijat pitävät hauskaa huumeiden avulla mutta eivät aina pysty hallitsemaan käyttöään; heroiinin käyttäjien kohdalla hauskanpito muuttuu nopeasti riippuvuudeksi.
In Estonia, illicit drug use hardly existed before the social changes of the 1990s when, as a result of economic and cultural transformations, the country became part of a world order centred in the West.
Ne saapuivat maahan vasta 1990-luvun alun murroksen jälkeen, kun Virosta tuli länsijohtoisen maailmanjärjestelmän osa myös taloudellisesti ja kulttuurisesti.
The latter may on occasions be a crucial factor in whether or not initial drug use eventually leads to addiction.
Sillä saattaa olla ratkaiseva merkitys huumeriippuvuuden kehittymisen kannalta.
In the study both recreational and problem use have been analysed from different aspects in seven articles.
Tutkimus tarkastelee erilaisia huumeenkäyttäjien ryhmiä eri näkökulmista.
The empirical part of the study is based mostly on in-depth interviews with different drug users conducted during between 1998 and 2002.
Kirja pohjautuu sarjaan nuorten huumeenkäyttäjien parissa tehtyjä kenttätöitä.
Although the reasons for initiation into drug use were similar for the majority of young people, their drug use habits and the impact of the drug use on their lives began to differ.
Huumekulttuurit Virossa - laittomien huumeiden käytön kontekstit, merkitykset ja käytännöt Laittomat huumeet, niiden käyttö, niiden tuntemus ja huumepolitiikka ovat Virossa suhteellisen uusia ilmiöitä.
Answers to these questions can be found in my thesis.
Näihin kysymyksiin etsittiin vastauksia työssäni.
The work of a musician is both physically and mentally challenging.
Muusikon työ on fyysisesti ja henkisesti kuormittavaa.
Musicians often develop stress injuries.
Muusikoille kehittyy usein soittamisesta aiheutuvia rasitusvammoja.
Many historically important composers and pedagogues wrote books about instrumental pedagogy.
Useat historiallisesti merkittävät säveltäjät ja pedagogit julkaisivat soittopedagogisia teoksia.
Throughout the 17th, 18th and 19th centuries, the composers wrote music for structurally different keyboard instruments: the harpsichord, the clavichord and the fortepiano.
1600–1850-luvuilla säveltäjät kirjoittivat teoksiaan rakenteeltaan erilaisille kosketinsoittimille: cembalolle, klavikordille ja fortepianolle.
The modern piano is the result of a continuous development of the instrument.
Moderni piano on syntynyt pitkään jatkuneen soittimellisen kehityksen seurauksena.
What is the best way to construct an ergonomic way of playing and which instruments and repertoire should be used?
Kuinka ergonominen soittotekniikka rakennetaan ja mitä soittimia ja ohjelmistoa käyttäen?
It has been examined, how the historical keyboard instruments and the music composed for them should be taken into consideration in modern piano teaching on modern instruments.
Työssäni tutkittiin, kuinka historialliset kosketinsoittimet ja niille sävelletty musiikki tulisi ottaa huomioon nykypäivän pianonsoitonopetuksessa.
As a reflection, a curriculum suited for present-day piano teaching has been presented.
Näihin heijastaen on esitetty myös ehdotus nykypäivän soitonopetuksen opetussuunnitelmaksi.
Their views about piano playing and piano pedagogy and the curriculums used in their teaching have been analyzed.
Työssäni tarkasteltiin heidän käsityksiään pianonsoitosta ja soitonopettamisesta sekä heidän käyttämiään pianonsoiton opetussuunnitelmia.
As a result of the analyze process a hierarchical four-level system consisting of fifty-two classes was created.
Tuloksena syntyi nelitasoinen hierarkkinen järjestelmä, jossa on kaiken kaikkiaan viisikymmentäkaksi luokkaa.
Modeling in turn, aims to describe the reduction of the phenomenon through the processes of functional and structural aspects.
Mallintamisella puolestaan pyritään reduktion kautta kuvaamaan näiden prosessien toiminnallisia ja rakenteellisia aspekteja.
The cognitive function refers to human cognitive processes, which are related to perception, learning, remembering, thinking, problem solving and decision-making.
Tutkimuksen kohteena olevilla kognitiivisilla toiminnoilla tarkoitetaan ihmisen tiedollisia prosesseja, jotka liittyvät mm. havaitsemiseen, oppimiseen, muistamiseen, ajattelemiseen, ongelmanratkaisuun ja päätöksentekoon.
The starting point of the study is located in realm of the pre-phase of the player's physical performance – the phase, in which he already has an intention of a sound-image, but has not yet decided how to implement it on his instrument.
Tutkimuksen lähtökohdaksi on soittamisen toimintakokonaisuudesta rajattu fyysistä suoritusta edeltävä vaihe -- vaihe, jossa soittajalla on jo mielikuva ääni-intentiosta, mutta hän ei ole vielä päättänyt, miten sen toteuttaa soittimellaan.
I noticed that each of the audio-intentions has always a finite number of possible theoretical and practical options for implementation, and that they seemed to be affected among others by the structure of the instrument, player's learning history and level of expertise as well as player's own physical dimensions.
Havaitsin, että kullakin ääni-intentiolla on aina rajallinen lukumäärä mahdollisia teoreettisia toteutusvaihtoehtoja ja että niiden määrään näytti vaikuttavan mm. soittimen rakenne, soittotavat sekä soittajan fyysiset mitat.
This performance practice related phenomenon was investigated by finding alternative paradigms in the motor skill, schema and production theories and artificial intelligence programs carried out computer simulations, and on the other hand by developing a hypothetical descriptive model of the cognition of cello playing.
Tähän pyritään yhtäältä etsimällä ilmiölle vaihtoehtoisia paradigmoja motorisista teorioista, skeema- ja produktioteorioista, tekoälyohjelmilla toteutetuista tietokone-simulaatioista sekä toisaalta kehittämällä hypoteettinen sellonsoiton kognitiota kuvaava malli.
The aim of the study was to examine the possibilities of modeling of the cognitive processes in cello playing.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää mahdollisuuksia sellonsoiton motoriikkaan liittyvien kognitiivisten prosessien mallintamiseen.
To be able to describe the relationship between the theoretical sound intentions and their implementation alternatives in players action chain I defined a simple implication: IF the sound-intent is x, THEN the implementation is denoted by y. Next I defined the criteria that guide the selection process in execution.
Ääni-intentioiden ja teoreettisten toteutusvaihtoehtojen välistä suhdetta kuvaamaan määrittelin John Andersonin produktioteoriaa, ACT*-teoriaa (Anderson 1982) mukaillen implikaation: jos ääni-intentio on x, niin motorinen ohjelma on y. Seuraavaksi määrittelin kriteerit, jotka ohjaavat y:n valintaa.
My interest in the subject arose as a performing cellist from the relationship between the sound-theoretical intent, and generally available knowledge of implementation options based on player's own expertise.
Kiinnostukseni aiheeseen heräsi, kun aloin pohtia suhdetta, joka vallitsee ääni-intention teoreettisten ja yleisesti käytössä olevien, käyttökelpoisten toteutusvaihtoehtojen välillä.
Cognitive functions of their knowledge status are thought to be only roughly, approximately or hypothetically true.
Kognitiotieteissä ilmiön mallinnukset, tietokoneanalogiaan perustuvat simulaatiot kognitiivisista toiminnoista ajatellaan tietostatukseltaan vain summittaisesti, approksimatiivisesti tai hypoteettisesti tosiksi.
The research goal has primarily been to survey background information of the cognitive processes of cello playing for future cognitive and motor research in the field of performance practice.
Tutkimuksen päämäärä on ollut lähinnä luoda taustaa tulevalle jousisoitinten soiton kognitiivisten prosessien jatkotutkimukselle pikemmin kuin esittää lopullisia arvioita kehittämäni systematiikan totuudellisuudesta.
Their goal is to provide at any given time an optimal choice among the potential implementation options in relation to the sound-image.
Kyse on toimintastrategian laatimiseen liittyvistä kognitiivisista prosesseista, joiden päämääränä on valita kulloinkin yksi toteutusvaihtoehto mahdollisten toteutusvaihtoehtojen joukosta.
John Anderson's Production Theory (ACT*-Theory, Anderson 1983) was applied to describe the structure and functioning of the developed cognitive model.
Sellonsoiton kognitiosystematiikan kuvaamiseen käytettiin Andersonin produktioteoriaan sisältyvää proseduraalista oppimisteoriaa ja hierarkkista produktiosysteemiä.
I emphasize the insights that arise from my own artistic work, which I ponder in light of these primary sources.
Tuon esiin nimenomaan taiteilijan kokemuksesta nousevaa tietoa, jota punnitsen alkuperäislähteiden valossa.
I analyse the imitation of singing as a part of a performer's technical and expressive objectives, and I demonstrate the means to put this knowledge into practise.
Käsittelen laulamisen jäljittelemistä osana esittäjän esteettisiä, teknisiä ja ilmaisullisia tavoitteita ja esittelen tapoja, joilla laulamisen esikuvallisuus tuodaan soittamisen käytäntöön.
With the aid of primary sources from the 17th and 18th centuries, I analyse vocality in the framework of such practical themes as sound production on the harpsichord, flowing execution and continuous sound.
1600–1700-lukujen primäärilähteisiin tukeutuen tutkin tätä käytännönläheisten pääteemojen, cembalon äänenmuodostuksen, soljuvuuden ja äänen jatkamisen puitteissa.