natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is a possibility to leave the end untold, choose not to illustrate the explainatory end of story, which results in a fantastic, modern tale.
Mahdollisuutena on jättää loppu avoimeksi, olla kuvaamatta tarinan selittävää loppua, jolloin saadaan fantastinen, moderni satu.
The analysis is based on Gustav Cavallius' associative interpretation model, which analyzes the narrative content of the image without text analysis.
Pohjaan analyysini Gustav Cavalliuksen assosiatiiviseen tulkintamalliin, joka analysoi kuvan itsensä kertovaa sisältöä ilman varsinaista tekstianalyysiä.
The research method is observation and comparison of empiric picture material.
Tutkimusmenetelmäni on empiirisen kuvamateriaalin havainnointia ja vertailua.
The concreteness of the tale world can be wrapped into abstract representation of feelings.
Sadun maailman konkreatian voi kietoa muun muassa tunteiden abstraktiin kuvaamiseen.
Symbolism in illustrations enables multilevel interpretation.
Kuvasymboliikka mahdollistaa monikerrokselliset tulkinnan tasot.
The history of picture books shows different functions for picture books and illustrations.
Kuvakirjan historiasta löytyy eri funktioita kuvakirjalle ja kuvituskuvalle.
Intertextuality, changes in viewer perspective and fragmented image offer different methods to interpret and illustrate the subject.
Intertekstuaalisuus, katsojan näkökulman vaihtelut, sekä sirpalemaisuus tarjoavat vaihtoehtoisia tapoja tulkita ja kuvata aihetta.
In addition to the traditional means of illustration, postmodernism offers alternative ways of illustration to deal with a contradictional subject.
Perinteisten kuvan keinojen lisäksi postmodernismi tarjoaa Pienen tulitikkutytön kuvittamiseen vaihtoehtoisia keinoja käsitellä ristiriitaista aihetta.
Illustrations portraying visions and presence of the other world are analyzed through the poetics of composition by Boris Uspenski, which explains the principles of composition within a painting.
Näkyjen ja toisen maailman läsnäolon kuvallistamista analysoidessani on tukenani Boris Uspenskin komposition poetiikka, joka käsittelee taideteoksen sommittelun periaatteita.
The change and development in content ideology has also influenced shape and visual presentation.
Sisällön ideologian lisäksi muutos ja kehitys ovat vaikuttaneet muotoon ja visuaaliseen esittävyyteen.
Illustrations visualize the habitat, history, different artistic styles and predecessors of the illustrator.
Kuvituksissa on nähtävissä niin kuvittajan elinympäristön, historian, eri taidetyylien, kuin edeltäjiensä vaikutus.
The study includes a brief introduction into the history of The Little Match Girl and the traditions of illustration.
Tutkimus sisältää katsauksen Pienen tulitikkutytön historiaan ja kuvitustaiteen traditioihin.
Given the theory and the study results the possibilities of using modern illustration techniques and postmodernism approach to create an updated interpretation of the tale using the existing material is discussed.
Teorian ja tutkimustulosten valossa pohdin, millaisia mahdollisuuksia nykytekniikka ja postmodernismi, sen ajattelu- ja toimintatavat, avaisivat sadun päivitetylle tulkinnalle ja kuvittamiselle jo olemassa olevaa materiaalia hyödyntäen.
Thematic analysis is used to highlight themes within the studied illustrations which clarify the research problem.
Teemoittelun avulla nostan aineistosta esiin tutkimusongelmaani valaisevia aihealueita.
Illustrations represent subjective intuitions of the illustrator but are also bound to some illustrative tradition.
Kuvitus edustaa aina kuvittajan subjektiivisia näkemyksiä, mutta sitoutuu lisäksi myös johonkin kuvitustraditioon.
The purpose of this study is to identify the means of artwork different illustrators have used to visualize The Little Match Girl, the fairy tale.
Tutkimukseni tarkoituksena on kartoittaa kuvituksen keinoja, joita kuvittajat ovat eri aikoina käyttäneet visualisoidessaan Pieni tulitikkutyttö –satua.
In addition to expression technique and style typical of illustrator's era, means of surface construction and composition are used to visualize the tale.
Sadun visualisoimiseksi kuvittajalla on ilmaisutekniikkansa ja aikaan sidotun tyylinsä lisäksi käytettävissään pintarakenteeseen ja syvärakenteeseen, eli sommitteluun liittyvät kuvituksen keinot.
A great deal of the material studied is rather conservative and loyal to illustrative tradition, but there are also exceptions.
Suuri osa aineistoni kuvituksista on melko konservatiivista ja kuvatraditiolle uskollista, mutta poikkeuksiakin on. Ulkoinen, toteava kuvaus on vuosikymmenten aikana muuttunut vähitellen tarinan sisäisen tunnemaailman ja syvempien merkitysten kuvaamiseen.
The construction aims at understanding learning.
Konstruktio tähtää oppimisen ymmärtämiseen.
I analyse the content design through my research questions: what is learnt and how.
Sisällön suunnittelua selvitän tutkimuskysymyksieni avulla, mitä opitaan ja miten opitaan?
My research leans on hermeneutics and a constructivist approach.
Tutkimukseni nojautuu hermeneutiikkaan ja konstruktiiviseen tutkimusotteeseen.
My analysis is focused on categorising the technology-related goals and contents that define the technology of crafts as a way of individuals’ action.
Analyysini kohdistuu teknologiaan liitettyjen tavoitteiden ja sisältöjen kategorisointiin, joka määrittää käsityön teknologiaa yksilön toiminnan tapana.
My research process comprises the analysis and interpretation of technology as a target for teaching, individuals’ actions, and learning.
Tutkimusprosessini on analyysiä ja tulkintaa teknologiasta opetuksen, yksilön toiminnan ja oppimisen kohteena.
As a teacher educator, I analyse technology from the point of view of university teaching design and the subject of general crafts.
Opettajankouluttajana tarkastelen teknologiaa yliopistokoulutuksen opetuksen suunnittelun ja yleissivistävän käsityön oppiaineen näkökulmasta.
Through modelling, I structure the central factors of the technology of crafts and the connections between these factors.
allintamisen avulla jäsennän käsityön teknologian keskeiset tekijät ja niiden väliset yhteydet.
The content structure models the essence of the action of the technology of crafts.
Sisällön rakenne on käsityön teknologian toiminnan olemusta mallintava.
The aim of my research is to understand and structure the essence and meaning of technology as a part of the subject of general crafts.
Tutkimukseni tavoitteena on ymmärtää ja jäsentää teknologian olemusta ja tarkoitusta yleissivistävän käsityön oppiaineen osana.
I create the foundation of the technology of crafts based on the baselines of the national curriculum for the subject of crafts from 2004.
Käsityön teknologian lähtökohdat muodostan vuoden 2004 käsityön oppiaineen valtakunnallisten opetussuunnitelman perusteiden pohjalta.
In the research, I dissect technology as a phenomenon of the science of education.
Tutkimuksessa tarkastelen teknologiaa kasvatustieteellisenä ilmiönä.
It is a solution for what the technology of crafts is from the perspective of teaching design.
Se on ratkaisu opetuksen suunnittelun näkökulmasta siihen, mitä käsityön teknologia on?
The construction is based on the use of technology as the content of crafts.
Konstruktio perustuu teknologiaan käsityön sisältönä.
The content of teaching functions as the theoretical framework for my research.
Tutkimukseni teoreettisena viitekehyksenä toimii opetuksen sisältö.
My research task was to create a construction of the technology of crafts.
Tutkimustehtävänäni on konstruktio käsityön teknologiasta.
The data was gathered byinterviewing students in groups.
Ryhmähaastattelua käytettiin työpajoihin osallistuneiden oppilaiden haastatteluun.
In case of artificial lighting the colour temperature of light should be neutral.
Värilämmön tulee olla neutraali tapahtuvan työskentelyn kannalta.
Aproper direction of lighting reveals forms, spaces and material properties.
Rakentelussa valkoisella valolla saadaan esille kappaleen muodot ja materiaalin ominaisuudet.
This thesis concentrates on the role of lighting in the architecture education at thecomprehensive school and at the upper secondary school.
Tutkielma käsittelee valaistuksen hyödyntämistä yleissivistävässä arkkitehtuurikasvatuksessa, eli peruskoulussa ja lukiossa tapahtuvassa kuvataiteen opetuksessa.
Many architectureeducation related studies has been published – none of lighting.
Yleissivistävän arkkitehtuurikasvatuksen sisältöjä on tutkittu, mutta valaistuksen hyödyntämisestä osana arkkitehtuurikasvatusta ei ole kirjoitettu.
Exhibition introduced Alvar Aalto's architecture inRovaniemi.
Työpajat olivat osana Rovaniemella tapahtunutta Ajatonta- Aallon arkkitehtuuri Rovaniemellä -näyttelyä.
The theoreticalpart of the thesis handles architectural education and lighting in architecture.
Tutkielmani teoriaosa käsittelee arkkitehtuurikasvatusta kokemuksen ja tekemisen kannalta.
The purpose of thethesis is to point out ways to deal lighting in architecture education.
Tutkielman tarkoituksena on tuoda valaistuksen roolia enemmän arkkitehtuuriopetuksen sisältöihin.
Especially windows and natural light are important in architecture because naturallight sets the mood of the space.
Luonnonvaloa arvostetaan tilojen viihtyisyyden luojana ja ikkunoilla on rakennuksissa erityinen rooli.
Whitelight can be used to emphasize shapes and coloured light to bring out emotions.
Värillisellä valolla saadaan aikaiseksi esteettisyyttä ja tunnelmaa.
In second workshop, they experienced the meaning of lighting in architecture.
Työpajat liittyivät valon kanssa työskentelyyn ja valaistuksen kokemiseen arkkitehtuurissa.
Theresearch was conducted as an action research and its basis was laid on student workshops.
Tutkielma on toimintatutkimus ja tutkimukseen liittyy valaistuksen hyödyntäminen työpajatoiminnassa.
Even though lighting plays important role in illuminatingbuildings, exteriors and surroundings.
Valon suunta on tärkeä osa tarkastelua: se tuo esille muodot, tilat ja materiaalin.
The results of the study show that there are many ways to deal light in thearchitecture education.
Tuloksissa korostuu valon kokemuksellisuus.
Workshops were part of Ajatonta-exhibition.
Haastatteluaineisto käsiteltiin teemoittelun ja tyypittelyn avulla.
In first workshop, students worked with architectural scale models with lighting design.
Haastattelussa keskusteltiin valon kanssa työskentelystä, valaistuksen kokemisesta arkkitehtuurissa ja valaistuksen havainnoimisesta rakennetussa ympäristössä.
Thematic analysis was used to analyze the data.
Tutkimusmenetelmänä on käytetty ryhmähaastattelua ja osallistuvaa havainnointia.
Integration in the work life through studies is described as problematic.
Opiskelun kautta integroitumista työelämään kuvataan ongelmalliseksi.
There are no clear rehabilitation targets in integrating disabled people in work life, and society’s employment policies among the disabled promote marginalization in society.
Vammaisten henkilöiden työelämään integroitumiselle ei ole selkeitä kuntouttavia tavoitteita ja yhteiskunnan vammaisiin kohdistama työllisyyspolitiikka edistää yhteiskunnasta syrjäytymistä.
Functional capability is described through the dimensions as a person’s physical, psychological and social characteristics.
Toimintakykyä kuvataan ihmisen fyysisten, psyykkisten ja sosiaalisten ominaisuuksien ulottuvuuksien kautta.
The research material consists of 22 half-structured interviews of rehabilitees.
Tutkimusaineisto muodostuu 22 kuntoutujan puolistrukturoidusta haastattelusta.
The types of dimensions emphasize the contents describing physical capability.
Käsitystyypeissä korotuvat fyysistä toimintakykyä kuvaavat sisällöt.
Three description categories were formed as answers for both of the research questions.
Tutkimustuloksina muodostui kolme kuvauskategoriaa kumpaankin tutkimuskysymykseen.
What kinds of variations appear in the rehabilitees’ ways of experiencing factors related to rehabilitation and recovery?
Millaisia variaatioita esiintyy kuntoutujien tavoissa kokea kuntoutukseen ja kuntoutumiseen liittyviä tekijöitä?
The study was carried out through the phenomenographic approach aiming to explore people’s diff erent conceptions of everyday phenomena and their various ways of giving meanings to them.
Tutkimus on toteutettu fenomenografisella tutkimusotteella, jossa tutkimuskohteena ovat ihmisten erilaisia arkipäivän ilmiöitä koskevat käsitykset ja niiden erilaiset ymmärtämisen tavat.
The object of the present study is approached through two research questions: What kinds of variations appear in the rehabilitees’ ways of experiencing holistic rehabilitation and recovery?
Tutkimuskohdetta lähestytään kahden tutkimuskysymyksen avulla: Millaisia variaatioita esiintyy kuntoutujien tavoissa kokea kokonaisvaltainen kuntoutus ja kuntoutuminen?
Using the means of coping is described through the factors which have been signifi cantly meaningful to the rehabilitee’s control of life and its reorganization.
Selviytymiskeinojen käyttäminen kuvataan sellaisten tekijöiden kautta, joilla on ollut merkittävä vaikutus kuntoutujan elämänhallintaan ja elämänhallinnan uudelleen jäsentämiseen.
A critical factor promoting recovery is the rehabilitee’s own activity and the appreciation of his/her autonomy.
Keskeinen kuntoutumista edistävä tekijä on kuntoutujan aktiivisuus ja autonomian kunnioittaminen.
The aim of this research is to describe the rehabilitees’ conceptions of holistic rehabilitation and recovery as well as of the factors related to them.
Tutkimukseni tavoitteena on kuvata kuntoutujien käsityksiä kokonaisvaltaisesta kuntoutuksesta ja kuntoutumisesta sekä niihin liittyvistä tekijöistä.
As the promoting factors in the rehabilitation services, the phenomena connected to hierarchy and power are emphasized in rehabilitation practices.
Kuntoutumista edistävänä tekijänä kuntoutuspalvelujärjestelmän toiminnassa korostuu hierarkiaan ja valtaan liittyvät ilmiöt kuntoutuskäytänteissä.
The results reveal new research objects connected to the professional skills of the rehabilitation staff as well as to the appropriate correspondence of their competence in holistic rehabilitation and the recovery of the rehabilitees.
Tutkimustulokset tuovat esille uusia tutkimuskohteita, jotka liittyvät kuntoutustyöntekijöiden ammatilliseen osaamiseen ja sen tarkoituksenmukaiseen vastaavuuteen kuntoutujan kokonaisvaltaisessa kuntoutuksessa ja kuntoutumisessa.
Holistic rehabilitation was experienced to have the dimensions of promotion of functional capability, possibility for work and study as well as means of coping.
Kokonaisvaltainen kuntoutus koettiin toimintakyvyn edistymisen, opiskelun ja työn tavoittelun sekä selviytymiskeinojen käyttämisen ulottuvuuksina.
The research results reveal the voice of the rehabilitees composed of young people and young adults with cerebral palsy as well as aged rehabilitees and those of working age after strokes and their conceptions and ways of understanding holistic rehabilitation and recovery and observing the factors related to them.
Tutkimustuloksissa kuuluu kuntoutujan ääni, joka on muodostunut CP-vammaisten nuorten ja nuorten aikuisten sekä aivoverenkiertohäiriön sairastaneiden työikäisten ja ikääntyvien kuntoutujien käsityksistä ja tavoista ymmärtää kokonaisvaltainen kuntoutus ja kuntoutuminen sekä kuntoutukseen ja kuntoutumiseen liittyviä tekijöitä.
The research is anchored in the conceptions of the rehabilitation workers’ capability to listen to and to interpret the speech of the rehabilitees, in which lies an important basis to understanding the factors promoting recovery.
Tutkimus ankkuroituu ajatukseen, että kuntoutustyöntekijöiden erilaiset tavat kuunnella ja tulkita kuntoutujien ääntä ovat tärkeä lähtö kohta kuntoutumista edistävien tekijöiden ymmärtämiselle.
Intervention in rehabilitation and the importance of therapies are stressed both in the promoting and preventing factors.
Kuntoutusinterventioissa korostuvat terapioiden merkitys sekä kuntoutumista edistävänä että estävänä tekijänä.
The problems arose in the coordination of rehabilitation while organizing the rehabilitee’s aff airs The present research is anchored in the theoretical basis of rehabilitation science through the research object and research questions.
Tutkimus ankkuroituu kuntoutustieteen teoriaperustaan tutkimuskohteen ja tutkimustehtävän kautta.
Findings from this part of my study are described in detail in four peer-reviewed articles that constitute the second part of this thesis.
Tutkimukseni tämän osan tulokset on selostettu yksityiskohtaisesti neljässä vertaisarvioidussa artikkelissa, jotka muodostavat väitöskirjani toisen osan.
The AC is a high-level forum established in 1996 by eight Arctic states to promote and facilitate circumpolar collaboration on issues of environmental protection and sustainable development in the Arctic.
Arktinen neuvosto on korkean tason foorumi, jonka kahdeksan arktista maata perustivat 1996 edistämään ja käsittelemään sirkumpolaarista yhteistyötä arktisen alueen ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen aloilla.
In order to shed light on the experience of the council, I examined its effectiveness, performance, and institutional change and dynamics through the lens of regime theory.
Voidakseni valaista neuvoston työtä koskevia kokemuksia olen tutkinut hallintoteorian valossa Arktisen neuvoston tehokkuutta, suorituskykyä, institutionaalisia muutoksia ja dynamiikkaa.
In moving away from the term soft law, I emphasize the need to consider informal international regimes in their own right, rather than, as they are frequently viewed, an "underdeveloped" form of collaboration that might evolve into hard law and legally-binding commitments in the future.
Liikkumalla poispäin pehmeän lain käsitteestä korostan tarvetta käsitellä epävirallisia kansainvälisiä hallinnon muotoja omana itsenään sen sijaan että ne nähtäisiin, kuten useasti tapahtuu, "alikehittyneinä" yhteistoiminnan muotoina, jotka saattavat tulevaisuudessa kehittyä velvoittavaksi laiksi ja laillisesti sitoviksi sitoumuksiksi.
I argue that informal international regimes have a number of features that may make them increasingly important in meeting needs for governance under conditions of rapid, non-linear and compound changes arising today and in the foreseeable future.
Väitteeni mukaan epävirallisten kansainvälisten hallintomuotojen piirteistö voi antaa niille kasvavaa merkitystä hallinnon tarpeisiin vastaamiseksi tilanteissa, joita nyt ja tulevaisuudessa leimaavat nopeat, ei-säännönmukaiset ja monitahoiset muutokset
Drawing from the observations of the AC I propose a series of initial hypotheses about informal international regimes to be tested through subsequent research and studies.
Arktista neuvostoa koskevien havaintojen pohjalta ehdotan alustavia hypoteeseja, jotka koskevat epävirallisia kansainvälisiä hallintomuotoja ja joita tulee testata myöhemmissä tutkimuksissa.
In similar fashion, the AC has undergone a transition from a low-profile regional institution known to only but a few, to an acclaimed primary forum for circumpolar and global cooperation on issues pertaining to the Arctic.
Vastaavaan tapaan Arktinen neuvosto on käynyt läpi muutoksen matalan profiilin alueellisesta ja harvojen tuntemasta instituutiosta tunnustetuksi ja ensisijaiseksi foorumiksi arktista aluetta koskevissa sirkumpolaarisissa ja globaaleissa kysymyksissä.
Institutions—understood as sets of rights, rules, principles, and decision-making procedures that give rise to social practices, assign roles to the participants in these processes, and guide interactions among the participants—are prominent features of governance systems at all levels of social organizations.
Instituutiot voidaan nähdä oikeuksia, sääntöjä, periaatteita ja päätöksentekoa koskevien menettelytapojen koosteena, jotka määrittävät osapuolten rooleja ja ohjaavat heidän välistä vuorovaikutustaan.
Hence, on the basis of the case study of the AC I formulate a concept of informal international regimes to designate a subset of international regimes that are concluded by states through the means of non-legally binding instruments.
Näin ollen olen Arktista neuvostoa koskevan työni pohjalta olen muodostanut epävirallisen kansainvälisen hallinnon (informal international regimes) käsitteen määrittämään sitä kansainvälisten hallintojärjestelmien alaryhmää, johon valtiot ovat päätyneet ei-velvoittavien instrumenttien kautta.
What the in-depth examination of the AC revealed are a number of features that set it apart from the previously examined universe of cases of international regimes established through the means of international treaties and legally-binding instruments.
Useat aiemmin tutkituista kansainvälisen hallinnon muodoista on perustettu kansainvälisten sopimusten ja laillisesti sitovien instrumenttien kautta.
Despite regularly raised criticisms of its soft-law foundation and the lack of regulatory powers, throughout its twenty years in operation, the AC has provided numerous valuable contributions to Arctic governance.
Kaksikymmenvuotisen olemassaolonsa aikana Arktinen neuvosto on tuottanut paljon arktisen hallinnon kannalta arvokkaita panoksia huolimatta siitä, että sen toiminta on luonteeltaan ei-sitovaa (soft law) ja että neuvostoa on toistuvasti kritisoitu osapuolia sitovan toimivallan puutteesta.
Since the AC’s inception, the Arctic has gone through a profound transformation resulting from the combined forces of climate change and globalization, tightening the links between the region and the outside world, and drawing interests of various actors worldwide.
Ne ovat tiivistäneet arktisen alueen ja muun maailman yhteyksiä ja herättäneet erilaisten toimijoiden intressejä maailmanlaajuisesti.
In naming these regimes ‘informal’, rather than ‘soft-law’, I deliberately seek to steer away from discussions in which legally-binding norms are by default considered superior to non-legally binding ones; discussions, which focus primarily on questions of compliance and enforcement of international norms, view regimes chiefly in terms of their regulatory functions, and are mostly preoccupied with enhancing soft-law mechanisms via legally binding means.
Nimeämällä nämä hallintorakenteet epävirallisiksi sen sijaan että käyttäisin pehmeän lain käsitettä haluan hakeutua poispäin keskusteluista, joissa laillisesti sitovia normeja lähtökohtaisesti pidetään parempina kuin ei-sitovia.
Therefore, the results of the evaluations are not always comparable.
Siksi arviointitulokset eivät ole aina vertailukelpoisia.
It is also a highly personal experience.
Laatu on myös hyvin henkilökohtainen kokemus.
Quality in welfare services is a current issue.
Laatu hyvinvointipalveluissa on ajankohtainen kysymys.
How are we able to provide high-quality services so that the right of self-determination is realised and the customer is heard?
Kuinka kykenemme tuottamaan laadukkaita palveluja niin, että itsemääräämisoikeus toteutuu ja asiakas tulee kuulluksi.
For some it may be the possibility to decide on their own affairs, for others safe housing and meatballs for dinner every day, or the sufficient number of care workers and the opportunity for work activities.
Toiselle se on mahdollisuus päättää itse omista asioista, toiselle turvalliset seinät ja lihapullia joka päivä, toiselle riittävä hoitajamäärä tai mahdollisuus päästä työtoimintaan.
This study also i dicates that the views of the various organisations on the evaluation of quality might differ significantly and are not always consistent.
Tutkimus osoitti myös, että organisaatioilla voi olla hyvinkin erilaisia näkemyksiä laadun arvioinnista ja se ei aina ole johdonmukaista.
Highquality services are backed up by partnership networks, which in co-production with the various participants open up new possibilities, for example, to define and organise services.
Laadukkaan palvelun taustalla toimii kumppanuusverkostot, jotka yhteistoiminnassa eri toimijoiden kanssa avaavat uusia mahdollisuuksia muun muassa tulkita ja järjestää palveluja.
How do quality and partnership impact the housing services for people with intellectual disabilities?
Miten laatu ja kumppanuus vaikuttavat kehitysvammaisten asumispalveluihin?