natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The research data originates from the AH -project and consists of audio recordings from home visits and the written diaries of family workers.
Se sisältää sekä äänitallenteita kotikäyntien työskentelystä, että perhetyöntekijöiden laatimat muistiot kotikäynneiltä.
This study, in which a zone of proximal development is the central concept, analyzes the mastery of the everyday life during family work home visits.
Perhetyön kotikäynneillä tapahtuvaa arjen hallintaa tutkitaan lähikehityksen vyöhykkeen viitekehyksessä.
EST Publi-cation Series 41.
EST-julkaisu 41.
Keywords: singing pedagogy, opera, historical recordings, Richard Wag-ner, aesthetics, Karl Scheidemantel, Julius Stockhausen, Paul Lohmann, Franziska Martienßen-Lohmann, artistic research.
Keywords: laulupedagogiikka, ooppera, historialliset nauhoitukset, Richard Wagner, estetiikka, Karl Scheidemantel, Julius Stockhausen, Paul Lohmann, Franziska Martienßen-Lohmann, taiteellinen tutkimus.
In chapters 2–5, I will examine Scheidemantel’s pedagogical writings, and in chapter 6 I will take up his recordings.
Luvuissa 2–5 analysoin Scheidemantelin kirjoja sekä luvussa 6 hänen nauhoituksiaan.
Scheidemantel’s aim was to create a singing school to educate Wagner singers.
Scheidemantel yritti kehittää laulukoulun, jonka päämääränä oli kasvat-taa Wagner-laulajia.
How-ever, Scheidemantel modernised Stockhausen’s ideas based on scientific ad-vancements in the field of voice physiology and phonology.
Scheidemantel kuitenkin modernisoi Stockhausenin argumentteja käyttäen fonetiikan sekä äänifysiologian uusimpia tutkimustuloksia.
For this cause, Scheidemantel, a pupil of Julius Stockhausen (1826—1906), appropriated parts of his teacher’s book Singing Method (1884).
Scheidemantel tukeutui mm. hänen opettajansa Julius Stockhausenin (1826–1906) kirjaan Gesangsmethode (1884).
The last hapters (7–8) demonstrate Scheidemantel’s influence on later generations of singing pedagogues.
Viimeisissä luvuissa (7–8) käsittelen Scheidemantelin laulupedagogiikan vaikutusta.
The latter benefitted from the writings of Wagner not only as an artist and a pedagogue, but also as a person.
Wagnerin kirjoituksilla oopperasta ja laulamisesta oli huomattava vaikutus Scheidemanteliin niin pedagogina, taiteilijana kuin persoonanakin.
Nevertheless, he influenced such important singing pedagogues as Paul Lohmann (1894–1981) and Franziska Martienßen-Lohmann (1887–1971).
Etenkin Paul Lohmannille (1894–1981) ja hänen puolisolleen Fran-ziska Martienßen-Lohmannille (1887–1971) Scheidemantel oli tärkeä aukto-riteetti, vaikkakin Martienßen-Lohmann otti Scheidemantelin näkemyksin myös kriittistä etäisyyttä.
Thereafter, I will analyse some of Scheidemantel’s recordings to assess in which ways and to what degree the singer was successful in fulfilling his own demands.
Tämän lisäksi tutkin, missä määrin Scheidemantel kykeni to-teuttamaan omia ihanteitaan hänen omissa nauhoituksissaan.
This thesis examines Karl Scheidemantel’s (1859–1923) singing pedagogy and some of his early recordings, which were made at the beginning of the twen-tieth century.
Tämän tutkielman keskiössä on oopperalaulaja Scheidemantelin peda-goginen tuotanto sekä hänen varhaiset nauhoituksensa 1900-luvun alkupuo-lelta.
To prove this, I will compare some of the central ideas of Wagner with written statements of Scheidemantel in his sing-ing manuals Stimmbildung (1907), Gesangsbildung (1913) and Meisterweisen (1913), a compendium of six albums with songs and arias.
Scheidemantelin pedagoginen tuotanto koostuu kirjoista Stimmbildung (1907) sekä Gesangsbildung (1913).
My interest in these pedagogues was aroused by my singing teacher Roland Her-mann (b. 1936), who was a pupil of Paul Lohmann.
Molemmat edellä mainitut laulupedagogit luovat suoran yhteyden siihen laulutraditioon, joka on muovannut minun käsityk-siäni laulamisesta sekä laulun opettamisesta, koska olen opiskellut Roland Hermannin (s. 1936) johdolla; hän oli puolestaan Lohmannin oppilas.
The thesis will provide insights into Scheidemantel’s time by drawing on descriptions by his contemporaries.
Tutkielman aluksi käsittelen lyhyesti Scheidemantelin elämänvaiheita, missä hyödynnän hänen aikalaistensa kirjoituksia.
The following chap ters will elucidate his publications chronologically.
Tämän jälkeen tarkas-telen Scheidemantelin julkaisuja niiden ilmestymisvuoden mukaisessa jär-jestyksessä.
Furthermore, my research reveals that Scheidemantel combined Wagner’s aesthetic premises with those of Eduard Hanslick in his ideas about singing.
Tarkastelen Scheidemante-lin lauluoppaita ja vertaan niiden keskeisiä periaatteita Wagnerin käsityksiin laulamisesta.
Thus, Scheidemantel was both a role model and a counterex-ample.
Osoitan, että Scheidemantel toimi Hegelin dialektiikan mukaisesti pyrkien yhdistämään nämä toisilleen vastakkaiset käsitykset.
Richard Wagner had a great influence on Karl Scheidemantel.
Hän tuli tunnetuksi erityisesti Richard Wagnerin oopperoiden baritoniroolien esittäjänä.
Reliable analytical methods are crucial.
Luotettavat analyysimenetelmät ovat tässä avainasemassa.
Protein formulations with melibiose could be spray dried into amorphous powders that were physically stable, contained lower moisture contents and protected protein activity at least as well as formulations with trehalose.
Melibioosia sisältäviä formulaatioita sumukuivaamalla saatiin amorfisia jauheita, jotka olivat fysikaalisesti stabiileja, sisälsivät vähemmän vettä ja estivät proteiinin aktiivisuuden laskua ainakin yhtä hyvin kuin trehaloosia sisältävät verrokit.
Formulation and manufacturing processes may impact the solid-state form and stability.
Lääkkeen koostumus (formulaatio) ja tuotantoprosessit saattavat vaikuttaa materiaalien kiinteän tilan muotoon ja sen säilyvyyteen.
Both standard multivariate analysis and kernel-based methods were used for data analysis.
Mittausdatan analysoinnissa hyödynnettiin sekä perinteistä monimuuttuja-analyysiä että kerneleihin perustuvia menetelmiä.
Fluorescence interference sometimes limits the feasibility of Raman spectroscopy.
Fluoresenssi-ilmiö estää toisinaan perinteisen Raman-spektroskopian käytön.
Both could be spray dried into amorphous powders, but melibiose was more suitable for spray drying processes and showed better physical stability than isomalt.
Molemmista saatiin sumukuivaamalla amorfisia jauheita, mutta melibioosi havaittiin prosessin kannalta soveltuvammaksi ja melibioosia sisältävät jauheet olivat fysikaalisesti stabiilimpia kuin isomaltia sisältävät.
New excipients for stabilisation of spray-dried protein formulations, as well as Raman spectroscopy-based methods for solid-state quantification, new in the pharmaceutical field, were investigated.
Työssä tutkittiin uusia apuaineita sumukuivattujen lääkeproteiinien stabiloimiseen, sekä farmasian alalla uusia Raman-spektroskopiamenetelmiä kiinteän tilan määrittämiseen.
In summary, melibiose was identified as a promising excipient to stabilise spray-dried protein formulations.
Yhteenvetona voidaan todeta, että melibioosi on varteenotettava vaihtoehto sumukuivattujen proteiinivalmisteiden apuaineena.
There is a need to detect, quantify and control the solid-state behaviour during processes and storage.
Kiinteän tilan muutokset on tärkeä havaita, määrittää ja niitä tulee pyrkiä hallitsemaan.
It was found that time-gated Raman spectroscopy, particularly when combined with kernel-based data analysis methods, provided benefits for the quantitative analysis of materials suffering from fluorescence.
Aikaerotteinen Raman-spektroskopia oli hyödyksi fluoresoivien materiaalien tutkimisessa, erityisesti kun data analysoitiin kernelimenetelmin.
The overall aim of this thesis was to evaluate strategies for controlling stability and analysing solid-state forms in pharmaceutical powders.
Väitöskirjassa selvitettiin keinoja säädellä ja määrittää kiinteää tilaa lääkejauheissa.
The process behaviour of these two carbohydrates, as well as the physical stability of their amorphous powders, was evaluated in comparison to sucrose and trehalose.
Näiden hiilihydraattien prosessiominaisuuksia ja säilyvyyttä amorfisessa muodossa verrattiin jo tunnettuihin apuaineisiin, sakkaroosiin ja trehaloosiin.
Low-frequency Raman spectroscopy for quantitative analysis of solid-state form mixtures was investigated in order to evaluate its potential advantage over established mid-frequency Raman spectroscopy.
Matalataajuus-Raman-spektroskopian käyttöä kiinteän tilan tutkimisessa verrattiin perinteiseen keskitaajuus-Raman-spektroskopiaan.
Low-frequency and time-gated Raman spectroscopy were found advantageous for solid-state analysis, also with fluorescent materials, and they may be useful techniques for various solid-state monitoring applications.
Työssä osoitettiin matalataajuus- ja aikaerotteisen Raman-spektroskopian hyvä soveltuvuus lääkejauheiden tutkimiseen sekä se, että näillä tekniikoilla voidaan saavuttaa luotettavampia tuloksia kuin perinteisin Raman-menetelmin.
Time-gated Raman spectroscopy was tested for quantitative solid-state analysis of fluorescent pharmaceutical powder mixtures.
Fluoresoivien jauheseosten tutkimisessa arvioitiin aikaerotteista Raman-spektoskopiaa.
The solid-state form can directly affect the quality of a pharmaceutical product and solid-state transformations can lead to altered therapeutic effects.
Kiinteän tilan ominaisuudet voivat vaikuttaa lääkkeen tehoon ja laatuun.
The protein-stabilising efficacy and process behaviour of melibiose in spray-dried protein formulations was compared to the current standard excipient, trehalose.
Melibioosia verrattiin trehaloosiin sekä proteiinin stabilointikyvyn että prosessikäyttäytymisen osalta.
Low-frequency Raman spectroscopy was found better because of higher signal intensity and solid-state sensitivity.
Matalataajuus-Raman-spektroskopia osoittautui tarkemmaksi määritettäessä kiinteän tilan eri muotojen osuuksia jauheseoksessa.
Keywords: residential differentiation, housing policy, urban planning, post-socialist transformation, Estonia, Tallinn
Asiasanat: Asuinalueiden erilaistuminen, asuntopolitiikka, kaupunkisuunnittelu, post-sosialismi, Viro, Tallinna
Residential Differentiation, Housing Policy and Urban Planning in the Transformation from State Socialism to a Market Economy : The Case of Tallinn
Asuinalueiden erilaistuminen, asuntopolitiikka ja kaupunkisuunnittelu siirryttäessä sosialismista markkinatalouteen : tapaustutkimus Tallinnasta
The thesis examines urban issues arising from the transformation from state socialism to a market economy.
Tutkimus käsittelee asuinalueiden erilaistumista, asuntopolitiikkaa ja kaupunkisuunnittelua siirryttäessä sosialismista markkinatalouteen.
These roles must be practiced in different contexts.
Näitä rooleja täytyy osata harjoittaa eri konteksteissa.
To summarize, today's musician is expected to be an accomplished performer, composer, trainer and teacher as well as an innovator.
Tämän päivän muusikon odotetaan toimivan esiintyjänä, säveltäjänä, kouluttajana, opettajana sekä innovaattorina.
Professional and amateur music groups have a key role when it comes to developing good social skills and creating functioning communities with a healthy sense of belonging.
Musiikin ammattilais- ja harrastajaryhmät ovat avainasemassa kehitettäessä hyviä sosiaalisia taitoja ja luodessa toimivia yhteisöjä ja tervettä yhteenkuuluvuuden tunnetta.
During the course the participants gained a feeling of security and acceptance within the group, and they became free to experience and try new things without fear.
Kurssilaiset tunsivat olonsa turvallisiksi ja hyväksytyiksi ryhmässä, ja he vapautuivat kokeilemaan uusia asioita ilman pelkoa.
The questionnaire was filled in at the beginning of the course and the interviews took place after the course ended.
Haastattelukaavake täytettiin ennen kurssin alkua ja yksilöhaastattelut tehtiin kurssin loputtua.
In the view of the participants, music institutions should offer interaction skills as part of the basic training of musicians in the future.
Kurssilaiset pitivät tärkeänä , että musiikkioppilaitokset tarjoaisivat tulevaisuudessa vuorovaikutustaitoja osana muusikkojen perusopetusta.
The study argues that creativity and social skills are just as important for the musician as technical and artistic skills in today's working contexts.
Tutkimuksen perusteella luovuus ja sosiaaliset taidot ovat muusikolle yhtä tärkeitä ominaisuuksia kuin tekniset ja taiteelliset taidotkin.
The researcher was one of the members of the course.
Tutkija oli mukana kurssin harjoituksissa.
The participants interviewed had mainly gathered positive experiences from the "Creative Musicianship Skills" course.
Kurssilaisilla oli pääosin positiivisia kokemuksia Luovat muusikontaidot -kurssilta.
Research was conducted using a hermeneutic approach to understanding the students' perspectives of their experiences.
Tutkimuksessa kokemusten tarkasteluun käytettiin hermeneuttista näkökulmaa.
In their experience, a feeling of mutual acceptance engendered in the group improved group dynamics, and the supportive community made the work easier.
Kun toisten hyväksyntä vuorovaikutustasolla alkoi toimia paremmin, ryhmästä muokkautui toisiaan kannustava yhteisö, jossa kaikkien oli helpompi toimia.
The data consists of a questionnaire and interviews with 8 students; three of whom were experienced instrumental teachers and five of whom were music students.
Haastateltavina oli kolme kokenutta soitonopettajaa ja viisi musiikin ammattiopiskelijaa.
The data shows that during the course much of the criticism that arose was directed towards current methods of educating classical musicians.
Tutkimuksesta nousi esiin paljon kritiikkiä nykyistä klassisen muusikon koulutusta kohtaan.
The researcher also describes her own experiences of having previously been a student on a similar course and, in the process of being a researcher, uses her own experiences and observations during the course to understand those of the students.
Tutkimuksessa kuvattiin myös tutkijan omaa prosessia sekä Luovat muusikontaidot -kurssilaisena että tutkijana, sillä tutkijan omat kokemukset ja hänen havaintonsa kurssin aikana auttoivat häntä ymmärtämään haastateltavia.
It consisted of interaction skills training, group work skills, stimulating creativity through various exercises, improvisational play, transferring of play into music and experiencing the creative process through group work.
Luovat muusikontaidot -kurssi alkoi marraskuussa 2001 ja päättyi lokakuussa 2002. Kurssi sisälsi mm. vuorovaikutustaitojen ja ryhmässä toimimistaitojen koulutusta, luovuuden stimulointia erilaisten harjoitusten avulla, näytelmien muuttamista musiikiksi sekä luovan prosessin kokemista ryhmätöiden avulla.
The creative use of work procedures was generally experienced as inspirational and challenging; the participants began to analyze their own, as well as their teacher's, studies and playing and they also embarked on examining their own teaching from a more critical perspective.
Haastateltavat alkoivat myös analysoida omaa opiskeluaan, omaa soittoaan, omien opettajiensa opetusta sekä omaa opetustaan kriittisesti.
Several of the participants felt that the subsequent increase in creativity and freedom of expression positively changed their musicianship, teaching ability and professional values: they felt they could use their newly learned skills in their teaching, playing, and in their lives in general.
Useat kurssilaiset kokivat luovuuden lisääntymisen ja soiton vapautumisen muuttavan omaa muusikkouttaan, omaa opettajuuttaan ja omia arvojaan.
Students were asked to describe what effect their experiences during the course had had on their interaction skills, expression, creative thinking and freedom when playing an instrument.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, miten Sibelius-Akatemian vuoden 2001 Luovat muusikontaidot -kurssille osallistuneet opiskelijat ja soitonopettajat kuvasivat omia kokemuksiaan koulutuksen aikana tapahtuneista mahdollisista muutoksista heidän ilmaisukyvyssään, luovassa ajattelussaan, soiton vapautumisessa sekä vuorovaikutustaidoissaan.
The aim of the present study was to examine the experiences of students and teachers who had participated in the Sibelius Academy`s "Creative Musicianship Skills" course in 2001.
...pää on semmoinen ihan pohjaton kaivo.. : ammattimuusikoiden ja musiikin opiskelijoiden kokemuksia Sibelius-Akatemian Luovat muusikontaidot-koulutuksesta
According to them, their creativity as musicians and teachers increased; they acquired new skills which they could apply to their work as teachers and performers, and their ability to work in a group was enhanced because of new interaction skills.
He saivat uusia työvälineitä opetukseensa ja esiintymiseensä, ja he kykenivät soveltamaan oppimaansa omaan työhönsä.
This study will examine the opening sonata-form movements of the piano trios by Felix Mendelssohn (1809–1847) and Robert Schumann (1810–1856) concentrating on the interaction between analysis and performance.
Tutkimus käsittelee neljää Felix Mendelssohnin (1809–1847) ja Robert Schumannin (1810–1856) sonaattimuotoista pianotrio-osaa musiikkianalyysin ja esittämisen välisen vuorovaikutuksen näkökulmasta.
The practicing process of the piano trio ensemble (with myself at the piano) is documented in an informal rehearsal diary.
Pianotrion harjoitusprosessi, jossa tutkielman tekijä on myös pianistina, on dokumentoitu harjoituspäiväkirjaan, jonka aiheita kirjoittaja nostaa esille analyysiluvuissa.
In addition, these analytical insights are related to the issues of musical 'shaping' in performance, and the study examines both how the analytical findings might be reflected in performers' shaping and, vice versa, how the analytical interpretation might be influenced by the experience gained while rehearsing the works for performance.
Keskeinen tutkimuskysymys onkin, miten analyyttiset näkökulmat voivat vaikuttaa esittäjillä teoksen pientason muotoiluun ja toisaalta miten analyysitulkinta voi saada vaikutteita esittäjien harjoitusprosessin aikana kumpuavista teokseen liittyvistä havainnoista.
The aim is to consider and explore musical motion from various analytical perspectives – such as formal, structural, metrical, and a more general dramatic aspect – and see how they interact with each other.
Tavoitteena on tarkastella, miten musiikkiteoksen sisäinen eteneminen ja liike ilmenee eri musiikkianalyyttisissa näkökulmissa, sekä miten nämä havainnot ovat vuorovaikutuksessa musiikkiesityksen 'muotoiluun' liittyvien kysymysten kanssa.
By capturing the ways in which performers themselves discuss the pieces fresh and new ideas are brought to the analysis and performance studies that traditionally have been dominated by the analysis-to-performance discussion, not the other way round.
Musiikkiteoksen rakenteeseen, dramaturgiaan ja määränpäihin liittyvät kysymykset voivat tällöin yhtä lailla nousta esittäjien ei-musiikkianalyyttisesta, muotoiluun ja ajankäyttöön tähtäävästä käytännönläheisestä keskustelusta kuin perinteisemmästä musiikkianalyyttisesta diskurssista.
From Aesthetics to Noteheads and back.
Estetiikasta nuotinpäihin ja takaisin.
According to this, it is not the extreme that is most interesting in itself, but rather oddity, by which I mean the meeting of the recognizable and the unknown within the same object.
Sen mukaan kiinnostavinta ei ole äärimmäisyys, vaan outous, jonka määrittelen tunnistettavan ja tunnistamattoman kohtaamiseksi samassa objektissa.
In conclusion, I return to aesthetic matters and introduce the aesthetics of the odd as my view on music and composition.
Lopuksi palaan esteettisiin kysymyksiin ja hahmottelen outouden estetiikaksi kutsumani näkökulman musiikkiin ja säveltämiseen.
According to this, the structural parameters of form are divided into primary and secondary temporal parameters.
Tämän mukaisesti jaottelen muodon jäsentymiseen vaikuttavat tekijät ensi- ja toissijaisesti ajallisiin ominaisuuksiin.
Time, Sound and Idea.
Hannu Pohjannoro Aika, ääni ja ajatus.
The theoretical background of this text is post-serial parameter-based thinking expanded with some concepts of set theory, Schenkerian analysis and spectral music.
Työn musiikkiteoreettinen käsitteistö pohjautuu jälkisarjallislähtöiseen parametriajatteluun, jota laajennan joukkoteorian, Schenker-analyysin ja spektrimusiikin käsitteillä.
Sibelius Academy, the Department of Composition and Music Theory.
Sävellyksen ja musiikinteorian osasto.
After defining some concepts and problems of post-tonal harmony, some examples are presented of harmonic structures on the level of the whole work, as well as a model of hierarchical harmonic space based on the analysis of the concept of form, which is introduced as an analysis of my means of working with harmony in composition.
Posttonaalisen harmonian käsite- ja ongelmakentän hahmottelun jälkeen esitän sävellyksiini perustuvia esimerkkejä kokonaisvaltaisista, kokonaista teosta koskevista harmonia-ratkaisuista sekä harmonisten toimintatapojeni jäsennyksenä edellä esittämääni muotokäsitteen analyysiin pohjautuvan harmonisen hierarkian malli.
Thesis for Doctoral degree in composition.
Taiteellisen tohtorintutkinnon kirjallinen työ.
The aesthetic background of my music is defined by describing some traditions of music important to me personally: the tonal music of the classic-romantic period, European mainstream modernism, American experimentalism and electro-acoustic music.
Esteettiset lähtökohtani hahmottelen yhtäältä itselleni merkittävien musiikinlajien klassis-romanttisen tonaalisuuden, eurooppalaisen mainstream-modernismin, amerikkalaisen kokeellisuuden ja elektroakustisen musiikin kautta, ja toisaalta nostan esille teoksen käsitteen, joka on länsimaisen musiikkikäsityksen eräs keskeinen kategoria.
In this text, I will examine the role of post-tonal harmony as the structural basis of musical form in the selected works of mine.
Kirjallisen työni tavoite on tarkastella posttonaalisen harmonian roolia muodon jäsentäjänä eräissä tohtorin tutkintooni sisältyvissä sävellyksissäni.
In my music I am searching for complex simplicity, which means trying to combine simple musical objects in a complex way in a composition.
Musiikkini avainsanoiksi määrittelen kompleksisuuden, pelkistyneisyyden ja erityisyyden: tavoittelen kompleksia yksinkertaisuutta, millä tarkoitan yksinkertaisten ja pelkistettyjen ilmiöiden yhdistämistä moniselitteisellä tavalla.
I analyze my compositional working process to the extent that is reasonable from the introspective point of view.
Analysoin omaa sävellysprosessiani niin laajasti kuin se introspektion näkökulmasta on mielekästä, esittelen notaatio- ja luonnoskäytäntöjäni sekä pohdin niiden suhdetta sävellysprosessiini.
The concept of form is discussed in two respects: in the form as a temporal structure and as an object.
Muodon käsitteeseen erotan kaksi näkökulmaa, jotka ovat muotokokemuksen ajallisuutta ja prosessinomaisuutta korostava aikaluonne sekä muodon hierarkkista järjestymistä ja oliomaisuutta korostava objektiluonne.
I distinguish the analytical and compositional views as two separate approaches to music theory.
Erotan musiikinteoriaan ja sitä käsitteleviin teksteihin kaksi toisistaan poikkeavaa näkökulmaa: analyyttisen näkökulman ja säveltäjänäkökulman, joista tekstini edustaa jälkimmäistä.
In discussing the formal outlines, I adopt the ideas and terminology presented by James Hepokoski and Warren Darcy in their Elements of Sonata Theory.
Muodon tarkastelu nojautuu James Hepokosken ja Warren Darcyn kirjassaan Elements of Sonata Theory esittämiin ajatuksiin sonaattimuodosta.
In addition, the analyses show that the deep-level structure of the movements is controlled by strong harmonic pillars (I, III, and V, which govern the expositions and developments), yet the tonal motion between these pillars is often rather subtle and many-sided.
Kuten analyyseistä käy ilmi, sinfonianosien syvän tason äänenkuljetusrakennetta kannattelevat rakenteellisesti painokkaat soinnut (I, III ja V, jotka hallitsevat esittely- ja kehittelyjaksoja).