natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The storage stability test of cloudberry ellagitannins was performed by storing ellagitannin isolate and ellagitannins encapsulated with maltodextrin at different relative vapor pressures.
Antioksidanttivaikutusta tutkittiin kahdessa mallissa, emulsiossa ja liposomissa, jotka mukailevat elintarvikkeita.
This indicates that they are principally chain-breaking antioxidants rather than metal chelators, although they possess chelating activity as well.
Antioksidatiivisten ominaisuuksien lisäksi näillä yhdisteillä on myös muita bioaktiivisuuksia kuten mikrobien kasvua estäviä tai tulehduksia estäviä vaikutuksia.
Greater differences were found when comparing proanthocyanidin fractions.
Marjoista sisälsivät myös muita fenolisia yhdisteitä kuten flavonoleja ja antosyaaneja.
The Enlightenment in Eighteenth-Century Finnish Book Culture
Valistus suomalaisessa kirjakulttuurissa 1700-luvulla
In the case of books of the Enlightenment, the works of French Voltaire and German Christian Wolff were among the most widely read and circulated books in Finland.
Erityisen laajan levikin saavuttivat saksalaisfilosofi Christian Wolffin ja ranskalaisen Voltairen teokset.
The study is based on diverse eighteenth-century sources: books, pamphlets and dissertations, bibliographies, book auction protocols, parliamentary documents, estate inventory deeds, newspapers, letters, lectures, memoirs and commonplace books.
Tutkimus perustuu laajaan painamattomaan ja painettuun lähdeaineistoon, 1700-luvun painotuotteisiin, perukirjoihin, huutokauppaluetteloihin sekä erilaisiin kirjaluetteloihin.
The dissertation discusses the history of the book and the Enlightenment in Finland by studying the reception and diffusion of eighteenth-century books and by approaching the discourse on the Enlightenment in Finnish source material.
Tutkimus avartaa suomalaista valistustutkimusta tarkastelemalla, mitä valistus oli 1700-luvun Ruotsissa ja erityisesti Suomen alueella kirjahistorian näkökulmasta.
Belonging to a certain estate and social class had a major impact on individuals reading habits and their acquisition of books.
Säädyllä, sosiaaliryhmällä ja sukupuolella oli suuri merkitys kirjanomistuksessa.
By the end of the eighteenth century, book production had increased and secular literature had begun to challenge the dominance of religious literature.
Tutkittava ajanjakso, 1720-luvulta vuoteen 1809 oli merkittävä kirjakulttuurin monipuolistumisen vuosisata, jolloin lukijoiden ulottuvilla oli yhä laajempi kirjo painotuotteita.
One specific social group stands out in the Finnish source material: the officers at the Sveaborg naval fortress possessed and distributed Enlightenment books more than the members of any other social class.
Kirjakulttuurin uudet muodot tavoittivat ylemmät sosiaaliryhmät Turun akatemian oppineistosta Viaporin upseereihin ja rannikkokaupunkien kauppiaisiin.
Most importantly, it referred to a belief in progress and to a trust in true knowledge that would supercede ignorance and fanaticism.
Voimakkaan ja perinteisiä auktoriteetteja ravistelleen kritiikin sijaan se kuitenkin kanavoitui enemmän keskusteluksi valtakunnan edusta ja hyödystä, filosofian valosta ja oikeasta tiedosta, jotka vaientaisivat pelätyn fanatismin ja koituisivat Ruotsin valtakunnan eduksi sekä talouden että tieteiden kentillä.
First and foremost, the Enlightenment was an era of intellectual debate.
Tämän ohella tarkastelun kohteena on varhaisessa turkulaisessa lehdistössä käyty keskustelu valistuksesta.
Thus the study introduces a variety of printed material, from philosophical tracts and textbooks to novels and pornography.
Tutkimus osoittaa, miten valistuskirjallisuus filosofisista teksteistä ja romaanikirjallisuuden muotoon piilotetusta uskontokritiikistä eroottisiin kuvauksiin saivat paikkansa suomalaisissa kirjakokoelmissa.
Other essential social groups were scholars, the nobility and the clergy, who took part in debates concerning the ideas and benefits of the Enlightenment.
Oppineisto oli kiinnostunut ylipäätään tieteellisestä kirjallisuudesta, porvaristo etenkin ammatti- ja hyötykirjallisuudesta ja aatelisupseeriston lukuharrastukset ulottuivat talousajattelua koskeneesta kirjallisuudesta matkakertomuksiin ja erotiikkaan.
Enlightenment literature is not a set selection of books but rather diverse works from different genres.
Yksi valistusajan kirjakulttuurin piirteistä oli, että kirjojen ympärille syntyi erilaista hyötyyn, kasvatukseen ja ajanvietteeseen tähtäävää toimintaa, joka kokosi yhteen erilaisia lukijoita.
These debates carried strong criticism of the prevailing systems of thought.
Tästä huolimatta valistuskeskustelu ei ollut vailla uudistusvaatimuksia.
The research concludes that although the media most likely did have an effect on the rising public fears in the 1990s, the mechanism was not as straight forward as has often been claimed.
Tutkimuksessa todetaan myös, että vaikka medialla todennäköisesti oli vaikutusta rikoksen pelon kasvuun 1990-luvulla, mekanismi ei ollut niin yksiselitteinen kuin usein on esitetty.
News Media, Crime and Fear of Violence
Uutismedia, rikollisuus ja väkivallan pelko
The dissertation consists of five sub-studies and a summary article.
---- Väitöskirja koostuu viidestä osatutkimuksesta ja yhteenvetoartikkelista.
Keywords: crime, media, fear of crime, violence, victimization, news
Avainsanat: media, rikoksen pelko, väkivalta, rikosuutisointi
First, it observes that as in many other countries, the quantity of crime news supply has increased quite markedly in Finland.
Ensiksi, kuten monessa muussakin maassa, myös Suomessa rikosuutisoinnin määrä on lisääntynyt merkittävästi 1990-luvun kuluessa.
This research examines whether and how the two phenomena: news media and fear of violence were associated with each other.
Tämän väitöskirjatutkimuksen ydinkysymyksenä on ollut selvittää, olivatko nämä kaksi ilmiötä; uutisoinnin ja pelon kasvu yhteydessä toisiinsa, ja jos olivat, niin miten.
Finland witnessed a surge in crime news reporting during the 1990s.
Rikoksista uutisointi lisääntyi voimakkaasti Suomessa 1990-luvulla.
In the fourth sub-study I have analyzed the contents of the Finnish Poliisi-TV programme and compared the consistency of the picture of violent crime between official data sources and the programme.
Neljännessä osatutkimuksessa tarkastellaan Poliisi-TV-ohjelman sisältöjä ja verrataan niiden yhdenmukaisuutta virallisten lähteiden välittämään kuvaan väkivaltarikollisuudesta.
The fact that the victims of violence in Poliisi-TV are ordinary people represents a wider development of the changing significance of the crime victim in Finland.
Väitöstutkimuksen johtopäätös on, että tavallisten ihmisten kuvaaminen väkivallan uhreina Poliisi-TV:ssä heijastelee laajempaa rikosuhrin merkitykseen kytkeytyvää kehitystä Suomessa.
Finally, the research calls for a re-orientation of media criminology and suggests more emphasis on the positive implications of crime in the media.
Lopuksi tutkimus peräänkuuluttaa suunnanmuutosta mediakriminologian kysymyksenasetteluihin ja ehdottaa, että rikosmedian positiivisia vaikutuksia tutkittaisiin nykyistä enemmän.
Second, it verifies that exposure to crime news is related to being worried about violent victimization and avoidance behaviour.
Toiseksi, rikosuutisten kulutus on yhteydessä huoleen väkivallan uhriksi joutumisesta sekä välttämiskäyttäytymiseen.
The second study examines the association between crime media consumption and fear of crime when personal and vicarious victimization experiences have been held constant.
Toinen osatutkimus tarkastelee rikosuutisoinnin yhteyttä rikoksen pelkoon kun henkilökohtaiset ja sijaisuhrikokemukset on vakioitu.
In the fifth and final sub-study, the victim narratives of Poliisi-TV s violence news contents have been analyzed.
Viidennessä osatutkimuksessa kohteena ovat Poliisi-TV:n väkivaltauutisten uhrinarratiivit.
Third, it documents that exposure to TV crime reality-programming is associated with reduced social trust among Finnish adolescents.
Kolmanneksi, television rikosohjelmien katsominen on yhteydessä alentuneeseen sosiaaliseen luottamukseen.
The research provides a series of results which are unprecedented in Finland.
Väitöstutkimus raportoi useita Suomen olosuhteissa uusia tuloksia.
At the same time, there was a significant rise in the levels of fear of crime reported by surveys.
Samaan aikaan rikosuhritutkimukset raportoivat voimakkaasta rikoksen pelon noususta.
Fifth, the portrayals of violence victims in Poliisi-TV do not fit the traditional ideal types of victims that are usually seen to dominate crime media.
Viidenneksi, uhrien kuvaukset Poliisi-TV:ssä ovat ristiriidassa kansainvälisten tutkimustulosten sekä yleisten käsitysten kanssa siitä, miten rikosten uhreja kuvataan mediassa ja keitä he tyypillisimmin ovat.
The first sub-study is a review of crime reporting trends in Finland, in which I have reviewed prior research and used existing Finnish datasets on media contents and crime news media exposure.
Siinä arvioidaan aikaisempaa tutkimusta ja hyödynnetään olemassa olevia aineistoja, joissa on tarkasteltu mediasisältöjä ja rikosuutisoinnin kulutusta.
It is likely that there are other factors in the fear-media equation that are affecting both fear levels and crime reporting and that these factors are interactive in nature.
Todennäköisesti lukuisat muut tekijät vaikuttivat sekä pelkojen että rikosuutisoinnin kasvuun.
Fourth, the analysis of Poliisi-TV shows that it transmits a distorted view of crime when contrasted with primary data sources on crime, but that this distortion is not as big as could be expected from international research findings and epochal theories of sociology.
Neljänneksi, Poliisi-TV välittää vääristynyttä kuvaa väkivallasta kun sen sisältöjä verrataan poliisitilastoihin ja uhritutkimustietoihin.
Apart from analyzing the impact of crime news consumption on fear, media effects on general social trust are analyzed in the third sub-study.
Kolmannessa osatutkimuksessa huomion kohteena on rikosuutisoinnin kulutuksen yhteys pelkoon sekä yleiseen sosiaaliseen luottamukseen.
During the pointing tasks, the subjects were asked to think aloud.
Tehtävän suorittamisen aikana koehenkilöiden piti ajatella ääneen.
The subjects were shown a target on a mobile map, and they were asked to point in the direction of the target.
Koehenkilöille esitettiin mobiilikartan ruudulla kohde, ja heitä pyydettiin osoittamaan suunta kohteeseen.
Methods: The effect of GPS on self-location was studied in a field experiment.
Menetelmät: GPS-teknologian vaikutusta itsensä paikallistamiseen tutkittiin kenttäkokeessa.
Objectives: GPS technology enables the visualisation of a map reader's location on a mobile map.
Tavoitteet: GPS-teknologia mahdollistaa kartanlukijan sijainnin esittämisen mobiilikartan ruudulla.
However, because the GPS usually adds only one point to the map that has a relation to the environment, it does not provide a sufficient amount of information for self-location.
Kuitenkin GPS-teknologian avulla esitetään yleensä vain yksi piste kartalla, joten GPS ei yksinään tarjoa kartan käyttäjällä riittävästi informaatiota oman sijainnin määrittämiseen.
The analysis of the verbal data revealed that the GPS reduces the number of landmark concepts in the protocols.
Koehenkilöiden tuottamien verbaalisten protokollien analyysi osoitti, että GPS-toiminto vähentää maamerkkisanojen esiintymistä.
The findings suggest that the GPS guides the subject's search for the map-environment points and narrows the area on the map that must be searched for self-location.
Tulokset viittaavat siihen, että GPS vaikuttaa tapaan, jolla koehenkilöt etsivät kartalta ja ympäristöstä tunnistettavia objekteja, ja kaventaa kartan aluetta, jolta etsitään itsensä paikallistamisen kannalta oleellisia symboleja.
The data from the experiment were used to analyze the effect of the GPS on the time needed to perform the task.
Kokeessa kerätyn aineiston avulla selvitettiin, miten GPS vaikuttaa oman sijainnin määrittämiseen tarvittavaan aikaan.
Results and conclusions: The results from the experiment indicate that the GPS reduces the time needed to locate oneself on a map.
Tulokset ja johtopäätökset: Tulokset viittaavat siihen, että GPS-toiminto nopeuttaa oman sijainnin määrittämistä kartalla ja aiheuttaa laadullisia eroja kartanlukijan ongelmanratkaisuprosesseihin.
The aim of the present thesis was to assess the effect of GPS on the cognitive processes involved in determining one's location on a map.
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin, miten kartanlukijat pystyvät hyödyntämään GPS:n tarjoamaa lisäinformaatioita ja miten GPS vaikuttaa oman sijainnin määrittämiseen kartalla.
In order for the map reader to be able to deduce the direction of the target, he/she has to locate himself/herself on the map.
Suunnanosoitustehtävän suorittaminen edellyttää, että kartanlukija määrittää oman sijaintinsa kartalla.
Earlier research on the cognitive aspects of map reading identified that searching for map-environment points is an essential element for the process of determining one's location on a mobile map.
Kartanlukemista koskevien psykologisten teorioiden mukaan oman sijainnin määrittäminen kartalla edellyttää, että kartanlukija pystyy yhdistämään vähintään kaksi kartalla esitettyä kohdetta vastaaviin ympäristön objekteihin.
The theoretical and analytical framework is provided by Luc Boltanski's and Laurent Thévenot's theory of justification.
Tutkimuksessa tarkasteltiin sitä, miten yritykset kuvasivat itseään moraalisina toimijoina ja esittivät eri arvomaailmoihin perustuvia oikeutuksia Luc Boltanskin ja Laurent Thévenot n oikeuttamisen teorian valossa.
The companies studyed are the ten biggest companies that repordted on social responsibility in 2004, and the analysed data consists of the companie's reporting from 1998 to 2008.
Aineistona olivat yritysten vuosikertomukset ja yhteiskuntavastuun raportit vuosilta 1998 2008.
The economic crisis of 2008 had a visible impact on the moral rhetoric, especially in the Finnish forestry sector.
Vuosien 2007 2008 talouskriisi ja samanaikainen teollisuuden rakennemuutos nostivat yritysten arvot valokeilaan ja muuttivat niiden arvopuhetta.
The values of market and industry, profits and efficiency, however, remain the strongest basis for organizational legitimation in Finnish companies.
Aineiston yrityksissä taloudellinen tuotto ja tehokas tuotanto olivat odotetusti keskeisimmät arvot, jotka nähtiin edellytyksenä muiden arvojen toteuttamiselle.
Large layoffs questionned the companies' traditional role and made companies adopt a more market-centered and project-based moral rhetoric.
Jatkuvuuden arvoja on haastanut projektien arvomaailma, joka kannustaa työntekijöitä katkaisemaan siteensä yhtiöön ja kasvattamaan ammattitaitoaan muissakin yrityksissä.
Special attention is paid on the ways that compromises are made between different orders of worth, such as the market, civic and green order.
Eniten puheessa vahvistuivat kansalaisuuden ja ekologian arvomaailmat, joita pyrittiin retorisilla kompromisseilla sulauttamaan markkinoiden ja teollisuuden arvomaailmoihin.
The research in this thesis addresses the question of corporate legitimation and values.
Metsäyhtiöiden legitimaatiota helpotti yritysten mahdollisuus vedota pysyviin kansallisiin arvoihin sekä tuottavuuteen ja tehokkuuteen.
The managerial rhetoric has been examined as a means of building and maintaining legitimacy.
Vastuullisen irtisanomisen kriteerejä määriteltiin, ja johdon auktoriteettia korostettiin.
New inspirational and project-centered moral speech emerged as the companies were less able to present themselves as nation-based, traditional actors in the Finnish society.
Yhteiskunnallisten ongelmien käsittely on selektiivistä ja yritykset korostavat myönteisiä yksityiskohtia toimintansa kokonaisvaikutusten kuvaamisen sijaan.
The study shows that the focus of legitimation has shifted towards societal and environmental themes.
Etenkin yhteiskunnallisen aktiivisuuden ja ekologisen kuormituksen todentaminen olivat heikkoja, vaikka yritykset painottivat yrityskansalaisuutta ja kestävää kehitystä.
The theory is focused on systems of moral thinking and argumentation, so called "orders of worth".
Niiden rinnalla nostivat päätään inspiraation arvot, jotka ilmenivät luovuuden, itsenäisyyden, innovoinnin ja yksilöiden korkean moraalin korostamisena.
The primary objective of this study was to elucidate the role of mammalian TFIIH, and specifically the Mat1 subunit in CTD phosphorylation and general RNAP II-mediated transcription.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tavoitteena oli selvittää TFIIH kinaasikompleksin, etenkin Mat1 alayksikön, roolia RNA Polymeraasi II:n fosforylaatiossa sekä transkription säätelyssä.
A secondary objective was to identify potential gene- and tissue-specific roles of Mat1 and the TFIIH kinase through the use of tissue-specific Mat1 deletion.
Toinen väitöskirjan tavoite oli tutkia TFIIH kinaasikompleksin ja Mat1:sen mahdollisia geeni- ja kudosspesifisiä rooleja hyödyntämällä kudosspesifisiä Mat1-poistogeenisiä hiiriä sekä erilaistuvia solumalleja.
All protein-encoding genes in eukaryotes are transcribed into messenger RNA (mRNA) by RNA Polymerase II (RNAP II), whose activity therefore needs to be tightly controlled.
Transkriptio on prosessi, jolla eukaryoottisolu kääntää proteiineja koodaavat geenit lähetti-RNA:ksi RNA Polymeraasi II:sen välityksellä.
However, due to the lack of good mammalian genetic models, the roles of both RNAP II Ser5 phosphorylation as well as TFIIH kinase in transcription have provided ambiguous results and the in vivo kinase of Ser5 has remained elusive.
Vaikka hiivatutkimuksien perusteella on oletettu, että Mat1/Cdk7/CycH kinaasikompleksi osana TFIIH transkriptiotekijää fosforyloi RNA Polymeraasi II:sta, nisäkässoluissa sekä TFIIH kinaasin että RNA Polymeraasi II:n fosforylaation rooli ja merkitys transkriptiossa on epäselvä.
Together, these results demonstrate gene- and tissue-specific roles for the Mat1 subunit of TFIIH and open up new therapeutic possibilities in the treatment of diseases such as type II diabetes, hepatosteatosis and obesity.
Väitöskirjatyö paljastaa TFIIH kinaasille yleisen tehtävän kaikkien proteiineja koodaavien geenien säätelyssä RNA Polymeraasi II:n fosforylaation kautta, ja lisäksi geeni- ja kudosspesifisiä rooleja sekä negatiivisena että positiivisena transkription säätelijänä, ja antaa viitteitä terapeuttisista mahdollisuuksista aineenvaihduntatautien, kuten tyypin II diabeteksen tai liikalihavuuden hoidossa.
Transriptional activation of lipogenic SREBP1 target genes following Mat1 deletion in hepatocytes revealed a repressive role for Mat1apparently mediated via co-repressor DMAP1 and the DNA methyltransferase Dnmt1.
Hyödyntämällä Mat1 poistogeenisiä soluja maljalla, ensimmäinen osatyö identifioi Mat1-proteiinin tarpeelliseksi RNA Polymeraasi II:n fosforylaatioon sekä proteiineja koodaavien geenien transkriptioon nisäkässoluissa.
Sequential phosphorylations regulate transcription initiation and elongation, and recruit factors involved in co-transcriptional processing of mRNA.
Yksi tärkeä säätelymekanismi on RNA Polymeraasi II:n C-terminuksen seriinitähteiden fosforylaatio, joka aktivoi transkription sekä rekrytoi paikalle muita transkriptiota sääteleviä proteiineja kuten kromatiinia muokkaavia tekijöitä sekä lähetti-RNA:n muokkaamiseen tarvittavia entsyymejä.
The approach utilized the Cre-LoxP system to conditionally delete murine Mat1 in cardiomyocytes and hepatocytes in vivo and and in cell culture models.
Kolmas osatyö osoitti, että sydänlihassoluissa Mat1:stä tarvitaan rasvahappojen hapettamiseen tarpeellisten geenien säätelyyn.
Also a role for Mat1 in regulating general mRNA turnover was identified, providing a possible rationale for earlier negative findings.
Lisäksi kyseinen osatyö paljasti Mat1-proteiinille roolin lähetti-RNA:n puoliajan säätelyssä.
The results identify the TFIIH kinase as the major mammalian Ser5 kinase and demonstrate its requirement for general transcription, noted by the use of nascent mRNA labeling.
Toisessa osatyössä osoitettiin, että TFIIH kinaasi säätelee rasvasolujen muodostumista fosforyloimalla PPARg transkriptiotekijää, täten estämällä solua erilaistumasta rasvasoluksi.
They were published in a memoir in 1774 which is one of the origins of statistical inference.
Ne oli julkaistu vuonna 1774 muistiossa, joka on yksi tilastollisen päättelyn lähtökohdista.
Important criterion was to have a method in which the costs of data collection were acceptable, and which provided approximately equal interviewer workloads, besides sufficient accuracy in estimation.
Tärkeä kriteeri oli tuottaa menetelmä, jonka tiedonkeruun kustannukset olivat hyväksyttävissä ja joka työllisti haastattelijoita tasaisesti.
In 1894 in the International Statistical Institute meeting, Norwegian Anders Kiaer presented the idea of the Representative Method to draw samples.
Vuonna 1985 norjalainen Anders Kiaer esitteli Kansainvälisen tilastoinstituutin kokouksessa niin sanotun edustavan menetelmän otosten poimimiseksi.
In addition, he introduced a new statistical inference model which is still the prevailing paradigm.
Hän esitteli myös uuden tilastollisen päättelyn mallin, joka on vallitseva edelleen.
Arhtur Bowley realized the potentials of Kiaer s method and in the beginning of the 20th century carried out several surveys in the UK.
Arthur Bowley oivalsi otantamenetelmän mahdollisuudet, ja 1900-luvun ensimmäisen neljänneksen aikana hän teki useita otostutkimuksia Englannissa.
The essential idea is to draw repeatedly samples from the same population and the assumption that population parameters are constants.
Keskeinen ajatus oli, että perusjoukosta ajatellaan poimittavan otoksia toistuvasti ja estimoitavat parametrit ovat vakioita.
Laplace s inference model dominated statistical thinking for a century.
Laplacen päättelymalli hallitsi tilastollista ajattelua yli sadan vuoden ajan.
R. A. Fisher contributions in the 1920 s constitute a watershed in the statistical science He revolutionized the theory of statistics.
Englantilaisen R. A. Fisherin kirjoitukset 1920-luvulla muodostivat tilastotieteen teorian vedenjakaja.
Modern sample surveys started to spread after statistician at the U.S. Bureau of the Census in the 1940s had developed a sampling design for the Current Population Survey (CPS).
Nykyaikaiset otostutkimukset alkoivat yleistyä sen jälkeen, kun Yhdysvaltojen tilastoviraston (Bureau of the Census) tilastotieteilijät olivat 1940-luvulla kehittäneet toteuttamiskelpoisen otantasuunnitelman valtakunnallisen Current Population Survey -tutkimuksen tarpeisiin.
In 1781, he published a plan for a partial investigation in which he determined the sample size needed to reach the desired accuracy in estimation.
Vuonna 1781 hän julkaisi osittaistutkimuksen suunnitelman, joka sisälsi useita nykyaikaisen otostutkimuksen piirteitä.
The plan was based on Laplace s Principle of Inverse Probability and on his derivation of the Central Limit Theorem.
Se perustui Laplacen käänteisin todennäköisyyden periaatteeseen sekä hänen johtamaansa keskeiseen raja-arvolauseeseen.
Its idea was that the sample would be a miniature of the population.
Pyrkimyksenä oli, että otoksesta tuli perusjoukon pienoismalli.
Sample selection in Laplace s investigations was purposive.
Laplacen tutkimuksessa otos poimittiin harkinnanvaraisesti.
Applying Fisher s fiducial argument he developed the theory for confidence intervals.
Soveltamalla Fisherin teoriaa Neyman kehitti menetelmän luottamusvälien laskemiseksi.
A significant factor was also that digital computers became available for statisticians.
Suuri merkitys oli myös sillä, että ensimmäinen siviilikäytössä oleva tietokone tuli 1950-luvun alussa tilastotieteilijöiden käyttöön.
For the first time the idea of statistical inference was enunciated by a French scientist, P. S. Laplace.
Ranskalainen tiedemies P. S. Laplace muotoili ensimmäisenä tilastollisen päättelyn idean.
This gave the central idea for statisticians at the U.S. Census Bureau to develop the complex survey design for the CPS.
Se tuotti keskeisen oivalluksen Yhdysvaltojen tilastoviraston tutkijoille heidän kehitellessään monimutkaista otantasuunnitelmaansa Current Population Survey -tutkimukseen.