natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sustainability is seen vital in biomimicry and therefore also in design utilizing biomimicry.
Kestävät ja ympäristöä kunnioittavat arvot nähdään oleellisena osana biomimiikkaa ja sitä hyödyntävää muotoilua.
The purpose of the thesis was to clarify sustainable textile design from biomimicry’s perspective.
Tutkielman tavoitteena oli selvittää biomimiikan roolia kestävän ja vastuullisen tekstiilimuotoilun kontekstissa.
The focus of the study was to examine the different ways biomimicry could be applied to textile design.
Tutkielmassa kartoitettiin olemassa olevia esimerkkejä biomimiikan hyödyntämisestä tekstiilimuotoiluun.
Data for the study consisted of interviews and articles received from branch pioneers abroad.
Tutkielman primääriaineistona toimi biomimiikan ja tekstiilisuunnittelun yhdistäville muotoilijoille ja tutkijoille toteutetut haastattelut sekä heiltä saadut artikkelit.
The artistic process formed out like a strong and impulsive process, during which I developed a variety of techniques how to work.
Taiteellisesta prosessista muodostui vahva ja impulsiivinen prosessi, jonka aikana kehittelin erilaisten tekniikoiden avulla työskentelytapaani.
I'll tell you the artistic process and various stages of the work as well as the factors affecting the outcome.
Kerron taiteelliseen prosessiin ja työskentelyyn liittyneistä erilaisista vaiheista sekä lopputulokseen vaikuttaneista tekijöistä.
By drawing, sewing and image processing way I wondered and carried out Competitors presenting Finnhorse trotters – three decor painting.
Piirtäen, ommellen ja kuvankäsittelyn tavoin pohdin ja toteutin suomenhevosravureita esittävät Kilpailijat – Kolme sisustustaulua.
In summer 2012, I carried out photographic trips to Kaustinen, Kannus and Seinäjoki trotting tracks.
Kesällä 2012 toteutin valokuvausmatkoja Kaustisen, Kannuksen ja Seinäjoen raviradoille.
The works are printed on photo canvas and they are called: Winner, Surpriser and Unforgettable.
Teokset ovat taidekankaalle painettuja canvastauluja nimeltään: Voittaja, Yllättäjä ja Unohtumaton.
When I collected my thesis Finnhorse material, I discovered textile historycally valuable cover textiles that belonged to 1800 century's decorative and wintry horse driving culture.
Tutkielman suomenhevosaineistoa kerätessäni, havaitsin tekstiilihistoriallisesti arvokkaita 1800-luvun koristeelliseen ja talviseen hevosajokulttuuriin kuuluneita peitetekstiilejä.
I familiarize myself to the artistic research starting points and observe Finnhorse trotters from the investigative artist's point of view.
Perehdyn taiteellisen tutkimuksen lähtökohtiin ja tarkastelen suomenhevosravureita tutkivan taiteilijan näkökulmasta.
With the help of the descriptive research method I study Finnhorse as a phenomenon.
Kuvailevan tutkimusmenetelmän avulla pohdin suomenhevosta ilmiönä.
At the end of the thesis is attached the image list of the cover textiles.
Tutkielman päätteeksi on liitteenä peitetekstiilejä esittelevä kuvaluettelo.
I express in this thesis folksy cover textiles that are made by different crafting techniques, example: sleigh rug, embroidered quilts and sleigh wall hanging.
Tuon esille tutkielmassani erilaisin käsityötekniikoin valmistettuja kansanomaisia peitetekstiilejä, joita ovat esimerkiksi: rekiryijyt, kirjotut peitteet ja rekiraanut.
My researcher position will be strengthened by accumulated tacit knowledge of my racehorse hobby.
Tutkijapositiotani vahvistaa ravihevosharrastuksestani kertynyt hiljainen tieto.
In the thesis artistic part I become familiar with the starting points of racing art that describe the horse races and race horses.
Tutkielman taiteellisessa osiossa perehdyn hevoskilpailuja ja kilpahevosia kuvailevan racing art -taiteen lähtökohtiin.
The aim of this thesis is to bring out the Finnhorse in runner form as trotter.
Tutkielman tavoitteena on tuoda esille suomenhevosta juoksijamuotoisena eli ravurina.
To balance the practical treatment, the research could have more theoretical thinking and scientific approach.
Käytännöllistä otetta tasapainottamassa soisi olevan teoreettisempaa pohdintaa ja tieteellisempää lähestymistä.
Second result that came up was the dominant role of music services: numerous music services were mentioned and many other applications said to be used for music consumption purposes.
Toiseksi nousi esiin musiikin vahva rooli: musiikkipalveluita mainittiin monta, niistä puhuttiin paljon ja myös muita palveluita käytettiin musiikinkulutustarkoituksessa.
This is qualitative case study.
Tutkimus edustaa kvalitatiivista tutkimusperinnettä.
The research succeeds in analyzing the usage of the Internet of people working in the cultural sector in a detailed and insightful way.
Tutkimuksessa on onnistuttu kertomaan kulttuurin aloilla työskentelevien netinkäyttötavoista yksityiskohtaisen ja tarkkanäköisen analyysin avulla.
Researcher's background as a web entrepreneur, journalist and copywriter shows as concrete touch of the subject and fluent language.
Tutkijan tausta netti-start up -yrittäjänä tulee näkyviin aiheen konkreettisena käsittelynä, toimittajan ja copywriterin työkokemus taas tekstin sujuvuutena.
The topic is current and the usage of the Internet is opened extensively, beyond the cultural sector.
Aihe on ajankohtainen ja työssä avataan netin käytön ilmiöitä laajemmaltikin, kulttuurin aloista irrottautuen.
Thirdly, almost every application mentioned in the interviews had some features of Web 2.0 in it, but only one purely social media service, Facebook was in use among the interviewees.
Kolmas havainto liittyy sosiaalisen mediaan; siihen, että Web 2.0:n myötä lähes kaikissa palveluissa on sosiaalisen median piirteitä, mutta täysverisistä sosiaalisen median palveluista otannan keskuudessa käytettiin lähinnä Facebookia.
Usage of the Internet is also analyzed through the definition of social networking services, invented by Sami Salmenkivi and Niko Nyman.
Lisäksi netinkäyttöä katsellaan Sami Salmenkiven ja Niko Nymanin sosiaalisten verkostoitumispalveluiden määritelmän läpi, ja tarkastellaan Web 2.0:aa haastatteluaineiston valossa.
This study is divided to three outcomes: firstly, it’s impossible to draw the line between free time and duty when dealing with professionals in the cultural sector.
Tutkimus jakaantuu kolmeen havaintoon kulttuurin aloilla työskentelevien netinkäytöstä: ensinnäkin työ- ja vapaa-ajan käytön välistä rajaa ei voida piirtää, sillä ajankäyttö on epäsäännöllisesti jakautuvaa ja teknologian ansiosta voidaan olla jatkuvassa tavoitettavuuden tilassa.
It’s partly based on the diffusion of innovations theory by Everett M. Rogers; every informant was asked to locate themselves to the Rogers’ adopter categories.
Työn teoreettisena pohjana on käytetty Everett M. Rogersin innovaatioiden omaksumisen kategorisointia, jonka viisiportaiselle asteikolle haastatellut saivat itsensä asettaa.
The research material consists of interviews with nine people who are less than 35 years of age, living in Rovaniemi area and working in cultural fields.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan kulttuurin aloilla työskentelevien netinkäyttötapoja.Tapaustutkimuksen tutkimusaineistona on käytetty yhdeksän rovaniemeläisen alle 35-vuotiaan kulttuurin aloilla työskentelevän henkilön haastatteluja.
Interviews are unstructured theme interviews, and informants were interviewed individually.
Yksilöhaastattelut on tehty strukturoimattomina teemahaastatteluina.
Because of equipment’s and the Internet they are always available, and their roles in different fields of life are blended together.
Lisäksi käyttäjäroolit sekoittuvat, sillä samoja palveluita käytetään eri elämänalueiden tarpeisiin ja toisaalta eri palveluita käytetään samanaikaisesti.
This research observes the usage of the Internet among people working in the cultural sector.
Netti kulttuurin käsissä: tapaustutkimus kulttuurin aloilla työskentelevien netinkäytöstä
Particular attention needs to be paid to the right timing of the services.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä myös palveluiden oikea-aikaisuuteen.
The right timing of the services emerged as a challenge within the both material.
Palveluiden oikeaaikaisuus nousi haasteeksi molemmissa aineistoissa.
Service needs assessment is too service-oriented and, therefore, older people do not always feel they receive the appropriate services.
Palvelutarpeen arviointi on liiaksi palvelujärjestelmälähtöistä ja näin ollen iäkkäät henkilöt eivät aina koe saavansa tarkoituksenmukaisia palveluita.
Conclusions: Within the services for the elderly, there are needed new approaches and attitude change.
Johtopäätökset: Ikääntyneiden palveluihin tarvitaan toimintamallien uudistamista ja asennemuutosta.
The quantitative data were analyzed, in addition to the basic methods of principal component analysis, which was based to the summation variable data that were summarized and finally, using the multi-dimensional correspondence analysis (MCA) utilizing the SPSS program.
Kvantitatiivinen aineisto analysoitiin perusmenetelmien lisäksi pääkomponenttianalyysin perusteella tehdyillä summamuuttujilla tietoa tiivistäen ja lopuksi moniulotteisella korrespondenssianalyysillä (MCA) hyödyntäen SPSSohjelmaa.
Contrary to general perceptions that regards the close and neighborly help, it does function, and it is an important part of the coping of older people at their home.
Vastoin yleisiä käsityksiä läheis- ja naapuriapu toimivat ja ovat merkittävässä osassa iäkkäiden henkilöiden kotona selviytymisessä.
Results: The more comprehensive way the capabilities of various aspects of the service were taken into account in the assessment of the service need, the more diversely it was completed and it resulted to a good service plan, as well as realization of the services.
Tulokset: Mitä kattavammin toimintakyvyn eri osa-alueet huomioitiin palvelutarpeen arvioinnissa, sitä monipuolisemmin palvelutarpeen arviointi toteutui ja johti hyvään palvelusuunnitelmaan sekä palveluiden toteutumiseen.
The qualitative data was analyzed using content analysis.
Kvalitatiivinen aineisto analysoitiin sisällönanalyysillä.
Method: The data were collected by implementing Webropol - survey and theme interviews.
Aineisto ja menetelmät: Aineisto on kerätty Webropol – kyselyllä ja teemahaastattelulla.
According to the service needs assessments the physical and cognitive capacity were most emphasized factors, and correspondingly, social- and mental functioning and being participant were paid less attention.
Palvelutarpeen arvioinneissa fyysinen ja kognitiivinen toimintakyky painottuivat selvästi eniten ja vastaavasti sosiaalinen sekä psyykkinen toimintakyky ja toimijuus jäivät vähemmälle huomiolle.
Quantitative and qualitative data were combined in the final stage as one analysis.
Kvantitatiivisen ja kvalitatiivisen aineiston tulokset yhdistettiin loppuanalyysissä.
The purpose of this study is, based upon normative and theoretical starting points, to describe how the Act on Older Person's Service, according to the service needs assessment is implemented.
Tutkimuksen tarkoituksena on normatiivisten ja teoreettisten lähtökohtien pohjalta kuvata Vanhuspalvelulain mukaisen palvelutarpeen arvion toteutumista.
The employee's professional background had some effect on what functional aspects were focused on in the most service needs assessment.
Työntekijän ammattitausta vaikutti jonkin verran siihen, mikä toimintakyvyn osa-alue painottuu eniten palvelutarpeen arvioinnissa.
Employee who is responsible, his/hers role is emphasized particularly when older people are lacking of their social safety nets and their personal functions are impaired.
Vastuutyöntekijän rooli korostuu etenkin ikääntyneen henkilön kohdalla sosiaalisten turvaverkkojen puuttuessa ja toimijuuden ollessa heikentynyt.
The participation of the older people becomes a possibility when one presents diverse options of the services.
Iäkkäiden henkilöiden osallisuus mahdollistuu eri palveluvaihtoehtoja monipuolisesti esittämällä.
In particular, addictions and interpersonal problems were left with less attention in the service needs assessment.
Erityisesti riippuvuudet ja ihmissuhdeongelmat jäävät katveeseen palvelutarpeen arvioinnissa.
The study was conducted by interviewing older people and workers with a targeted questionnaire survey.
Tutkimus toteutettiin iäkkäiden henkilöiden haastatteluilla ja työntekijöille suunnatulla kyselyllä.
These challenges are responded by a new Act on Older Person’s service.
Näihin haasteisiin vastataan uudella Vanhuspalvelulailla.
The aim and purpose of this study is how to attach the challenges of ageing of the population in a Finnish society.
Tutkimuksen tausta ja tarkoitus: Tutkimus kiinnittyy yhteiskunnassa tapahtuvaan väestön ikääntymisen mukanaan tuomiin haasteisiin.
The results can be utilized in the implementati n of the Act on Older Person's Service, and developing the service system for the older people.
Tulosten hyödyntäminen: Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää Vanhuspalvelulain toimeenpanossa ja iäkkäiden henkilöiden palvelujärjestelmän kehittämisessä.
Thus data collected, the experiences of the older people, their diverse service needs assessment and implementations of participation and also to determinate the need of employee who is in charge.
Näin kerättiin kokemuksia iäkkään henkilön monipuolisen palvelutarpeen arvioinnin ja osallisuuden toteutumisesta sekä vastuutyöntekijän tarpeellisuuden määrittämisestä.
Older peoples own activity is considered to be the starting point for the realization of inclusion, which is compromised when the individual's functional ability and agency is debilitated and thus is not realized.
Omaa aktiivisuutta pidetään lähtökohtana osallisuuden toteutumiselle, mikä toimijuudeltaan heikentyneillä ikääntyneillä henkilöillä ei toteudu.
My research data is collected between 2009 an 2010 when I was the art course teacher for the elderly.
Tutkimukseni aineiston olen kerännyt toimiessani ikäänty-vien taidepiirin ohjaajana vuosina 2009–2010.
I consider that art education reflects the concepts of art and give examples of that in the contexts of critical pedagogy, adult pedagogy and art education in schools.
Käsittelen taideopetusta taidekäsityksiä heijastavana ilmiönä taidegerontolo-gian, kriittisen pedagogian, aikuiskasvatuksen ja koulussa tapahtuvan taideopetuksen konteksteissa.
The discursive nature of conception of art allows us to talk with same terms but understand and interpret art depending our needs and viewpoints.
Taiteen diskursiivinen luonne mahdollistaa samoista asioista puhumisen, mutta niiden ymmärtämisen eri tavoin.
The pedagogical and practical side of the art education for the elderly should be discussed also with the participants of the course.
Kuvataidekasvatuksen toimintata-voista ja oppimiskäsityksistä tulisi keskustella ikääntyvien taidepiirin kohdalla myös kurssilaisten itsensä kanssa.
I apply discourse analysis, membership analysis and content analysis in my research.
Analyysini on aineistopai-notteinen ja hyödyntää monipuolisesti diskurssianalyysiä, kategoria-analyysiä sekä sisällönanalyysiä.
Besides my own experience as a teacher my data consists of recording, where the par-ticipants of the course evaluate art in an art museum in addition of the individual semi-structured interviews of the five participants of the course.
Aineistoni koostuu omista kokemuksista taidepiiriin ohjaajana, nauhoitteesta, jossa kurssilaiset arvioivat taidetta taidemuseolla sekä viiden kurssilaisen teemoitelluista yksilöhaastatteluista.
My analysis reveals that art and making art is understood in different ways, conceptually and semantically, depending on the speakers from my studies who are the participants of the course, art teacher and the social infrastructure of the government.
Analyysini paljastaa, että taiteesta ja taiteilijasta puhutaan kielellis-käsitteellisesti eri lähtökohdista taiteen harrastajien, taidetta opettavien ja yhteiskunnallisten toimintaa säätelevien tahojen osalta.
In the field of art education my study focuses on expe-riential learning in art exploration.
Taidekasvatuksen kentällä tutkimukseni perustuu kokemukselliseen taiteen ymmärtä-mistapaan.
Sociological viewpoint of this research emphasizes the prob-lematic of categorization and art as an institution.
Taidesosiologisesta näkökulmasta keskityn taiteen tekijöiden ryhmittelyn problematiikkaan ja taiteen instituutioon.
My research deals with age as a discursive phenomenon in art education, in concept of an artist and in art as a hobby of the viewpoint of the critical discursive analysis.
Tutkimuksessani käsittelen ikää diskursiivisena ilmiönä taideopiskelussa, taiteilijuudes-sa ja taiteen harrastamisessa.
My results display many different discourses and concepts of art, artist and art education of the five participants.
Tutkimukseni tulokset esittelevät läpileikka-uksen haastateltavieni tavoista käsittää ja sanallistaa taidetta, taiteilijuutta roolina sekä taiteen opetusta.
The art critic and the historical art discourses influence art exploration and evaluation of art. My research shows that making art is always attached to the individuals and their con-ceptions of art and art education despite the age of the person.
Tutkimukseni osoittaa, että taiteen harrastaminen on yksilöllistä toimintaa, johon vai-kuttavat käsitykset taiteesta ja taideopetuksesta enemmän kuin sitä harrastavien ikä.
All the informants work actively in the industrial context either within organisations or in design agencies.
Kaikki haastateltavat työskentelevät aktiivisesti teollisuuden palveluksessa joko tuotanto-organisaatioissa tai muotoilutoimistoissa.
In Finland alone there are over 1000 designers who mainly work in various industrial tasks related with everyday objects and environments.
Yksin Suomessa on yli tuhat muotoilijaa, joista suurin osa työskentelee teollisuudessa erilaisissa muotoilualan tehtävissä.
The empirical data of the study consists of 13 expert interviews from various design domains, including consumer products in metal industry, mobile communications, clothing, textiles, graphic design and packaging, as well as furniture and interior design.
Heidän edustamansa alat kattavat teollisen muotoilun, vaatetuksen, tekstiilin, kaluste- ja tilasuunnittelun, graafisen ja pakkaussuunnittelun alueet.
The critical realist stratified worldview in the background of the study becomes visible in the empirical questions that are sectioned into natural, practical and discursive levels, which form the method of the analysis.
Kriittiselle realismille tunnusomainen moniulotteinen todellisuuskäsitys tulee näkyväksi analyysissa aineistolle esitetyissä kysymyksissä, joissa tarkastellaan minkälaisiin tekijöihin ja millaisin sitein muotoilun asiantuntijan identiteetti kiinnittyy luonnollisella, praktisella ja diskursiivisella ulottuvuudella.
The study analyzes design as a domain of expertise from the point of view of professional identity.
Tutkimuksessa kysytään miten muotoilu asiantuntijuuden alueena jäsentyy ammatillisen identiteetin kautta tarkasteltuna.
The theoretical framework is informed by recent research on professional identity from the field of adult education and the examination is particularly supported with Archer’s (2000) theory of identity and agency.
Työn teoreettisena viitekehyksenä toimii Archerin (2000) teoria identiteetin ja toimijuuden rakentumisesta sekä tieteenfilosofian tasolla kriittinen realismi, jolla myös Archer teoriansa taustoittaa.
Based on the findings, the study suggests a definition between the concepts of design competence and design expertise.
Havainnot tukevat käsitteellistystä, jonka mukaan muotoilun asiantuntijuus ja muotoiluosaaminen erottuvat toisistaan käytännöllisen osaamisen alueina.
The structure of the education follows and maintains the traditional domains that were created by the crafts guild system.
Näin koulutus on samalla rakentanut alan asiantuntijaidentiteettien pohjaa käsiteollisen perinteen luomien jakojen varaan.
The analysis is further structured into questions about the shared agentic position of a design expert and uniquely personified actor roles.
Työn alakysymykset tarkastelevat näin ollen muotoilun asiantuntijuuden jaettuja piirteitä sekä yksilöllisiä variaatioita selittäviä tekijöitä.
The designers have been traditionally educated in domain-specific programs that are divided according to material based differentiation.
Muotoilun asiantuntijuus on aiemmassa tutkimuksessa ymmärretty ennen kaikkea pitkälle kehittyneenä kykynä muotoilla ja myös asiantuntijuuden alueet on perinteisesti eroteltu materiaali- ja tuotekeskeisen luokittelun perusteella.
The findings are further synthesized in the concept of practical diffusion representing the dissolvement and reorganisation of the design practices in the dynamics between personal and collective action in strategic and operative levels.
Luonnollisen, praktisen ja diskursiivisen ulottuvuuden analyysien pohjalta rakennettu synteesi kuvaa edelleen muotoilun käytäntöjen muutosta praktisen diffuusion käsitteellä, jolla viitataan muotoilun käytäntöjen sekoittumiseen ja moniulotteiseen uudelleen jäsentymiseen.
However, the distinction between competence and expertise does not represent them opposite to each other, but rather as parallel relations to the stratified object of design.
Tämän tutkimuksen perusteella muotoilun asiantuntijaidentiteetti ei kuitenkaan aiemmasta käsityksestä poiketen edellytä muotoilijuutta, vaan sitoutuu itsenäiseen, muotoilun käytäntöjen moninaistumisen myötä kehittyneeseen tietointensiiviseen tehtäväkenttään.
In the analysis the concept of design expertise is connected with a particular agentic position that is defined as a knowledge intensive task and a central role in the project interaction, whereas the concept of design competence identifies with a position requiring skills or artistry in design.
Teoreettiseen viitekehykseen perustuen muotoilun asiantuntijuuden jaettuja piirteitä käsitteellistetään muotoilun asiantuntijan toimijapositiona ja asiantuntijuuden yksilöllisiä variaatioita tarkastellaan puolestaan toimijaroolin käsitettä käyttäen.
The traditional and implicit conception of the domains of design expertise visible in the educational structure, has not been questioned in previous research.
Aiempi tutkimus ei ole asettanut tätä jaottelua kyseenalaiseksi muotoilun asiantuntijuutta määrittelevänä ja jäsentävänä tekijänä.
As a research method I apply Action Research, Practice-Led Research Dialogue and Discourse Analysis.
Tutkimusmenetelmänä sovellan toimintatutkimusta, käytäntöön pohjautuvaa tutkimusdialogia (Practice-Led Research Dialogue) sekä diskurssianalyysiä.
I analyze my findings with reference to literature on the themes using discourse analysis.
Analysoin keksusteluja aihepiireihin liittyvän kirjallisuuden kautta diskurssianalyysin avulla.
In my work I look into the connections between design and craftmaking, and the effects of community crafts workshops from the viewpoint of creativity and empowerment as well as building a designer identity.
Tutkin työssäni käsityön ja muotoilun välisiä yhteyksiä, ja yhteisöllisen käsityöpajan vaikutuksia luovuuden ja voimaantumisen sekä muotoilijaidentiteetin rakentumisen kannalta.
The research reveals what role creativity plays during the workshops, and how community craftmaking can create feelings of empowerment.
Tutkimus hahmottaa, millainen rooli luovuudella on näiden työpajojen aikana, ja miten yhteisöllinen käsityön tekeminen voi luoda voimaantumisen kokemuksia.
The questions of interest are: Can designers benefit from community craftmaking?
Keskeiset kysymykset ovat: Voiko yhteisöllisestä käsitöiden tekemisestä olla hyötyä muotoilijalle?
The material for this study has been collected during craft workshops that I organized, and it includes tapings of the workshop meetings and answers to a questionnaire about the workshops.
Aineisto on kerätty järjestämieni käsitypajojen avulla, ja se koostuu työpajojen aikana nauhoitetuista keskusteluista sekä työpajoihin liittyvän kyselyn vastauksista.
(Vähälä, 2003) and it is said also to increase creativity.
Käsityön tekeminen lisää hyvinvointia ja hallinnan tunnetta elämässä(Vähälä, 2003) ja sen sanotaan lisäävän myös luovuutta.
What can we learn from community craftmaking that can help us become better designers?
Mitä sellaista, josta on meille hyötyä muotoilijoina, voimme oppia yhteisöllisestä käsityön tekemisestä?