natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This aim of this study is to examine the changes in settlement and land use in the hinterland of the ancient city of Petra, southern Jordan, in the light of archaeological, environmental and ancient textual sources, between ca. 300 BC early 7th century AD. Central questions are how changing social and economic situations and environmental conditions influenced rural settlement patterns and land use.
Tutkimus käsittelee maaseudun asutuksen ja maankäytön muutoksia Petran muinaiskaupungin vaikutusalueella Etelä-Jordaniassa n. 300 eKr. 630 jKr. Tarkastelen, kuinka muuttuvat ympäristöolot sekä vallitsevat taloudelliset ja sosiaaliset olosuhteet vaikuttivat maaseudun asutukseen ja maankäyttöön.
The emergence of permanent settlement and agriculture is seen as the result of the gradual transformation of Nabataean society through the wealth generated by trade and contacts with sedentary peoples.
Pysyvän asutuksen ja maanviljelyn alku Petran alueella liittyi alkujaan nomadisen nabatealaisen yhteiskunnan muutokseen, jonka voidaan katsoa olleen seurausta karavaanikaupan tuomasta vaurastumisesta ja yhteyksistä sedentaaristen väestöjen kanssa.
The latter is considered to be related to the decrease of urban population and wealth in Petra as a result of the empire-wide economic and political disturbances, and the subsequent changes in the international trade routes as well as the political reorganization of the Eastern provinces.
Jälkimmäinen ilmiö on liitettävissä Petran kaupungin vaurauden ja väkiluvun alenemiseen seurauksena Rooman valtakunnan laajuisista taloudellis-poliittisista ongelmista, jotka johtivat kauppareittien pysyviin muutoksiin sekä valtakunnan jakoon v. 324.
These changes resulted in the reorientation of the economy of Petra towards agricultural production and localisation, as well as the emergence of a landowning elite in Petra and its neighbouring towns, reflected also in the distribution of rural settlement from the 5th century onwards.
Näiden muutosten seurauksena Petran alueen talous lokalisoitui ja sen painopiste siirtyi kaupasta maanviljelyyn, jolloin Petraan ja sen lähikaupunkeihin syntyi historiallisista lähteistä todennettu suurmaanomistajien luokka.
It is concluded that the climatic change did not have a significant role in the relocation of settlement, since the expansion of farming settlements towards the environmentally marginal areas took place during a period of increased aridity.
Koska maanviljelyn ekspansio ympäristöltään marginaalisille alueille tapahtui samanaikaisesti ilmaston kuivumisen kanssa, vaikuttaa siltä, että ilmastonmuutos ei ollut merkittävä tekijä asutuksen sijoittumisen kannalta.
The 6th century witnessed a continued agricultural expansion towards the eastern desert margin, but most of these new settlements were already abandoned in the 7th century.
Maanviljelyn ekspansio kohti itää ja aavikkoaluetta jatkui läpi 500-luvun.
The intensification of agriculture is generally contemporary with the urban expansion of Petra in the last decades BC early decades AD, and can be linked to the peak of the economic and political influence of the Nabataeans in the Near East.
Nämä ilmiöt ovat samanaikaisia Petran urbanisaation ja väestönkasvun kanssa aikana, jolloin myös nabatealaisten taloudellinen ja poliittinen vaikutusvalta Lähi-idän alueella olivat huipussaan.
At the same time new farming settlements were established in the eastern desert margin of the region, while the western periphery of Wadi Araba was gradually emptied of settlement.
400-luvulla asutus alkoi keskittyä kyliin ja pieniin kaupunkeihin ja sen painopiste siirtyi Petran alueen itäosaan, kun taas Wadi Araban puoleiset läntiset osat autioituivat.
The rural settlement in the hinterland of Petra began to contract by the 3rd century, with continued decrease of settlements and relocation of population within the region through the 4th century.
200-luvulle jKr. tultaessa maaseudun asutus alkoi harveta, ja sama kehitys jatkui läpi 300-luvun.
The settlement pattern that emerged in the 5th century was that of nucleated agricultural villages and towns.
400-luvulta eteenpäin maaseudun asutus heijastaakin lähinnä maanomistuksen keskittymistä.
The mode of EPT did not affect these risks significantly.
Tibolonin käyttö ei vaikuttanut riskiin.
The most common oral progestagens as parts of EPT in Finland (norethisterone acetate, medroxyprogesterone acetate and dydrogesterone) showed no significant differences in the endometrial effects.
Yhdistelmähoidon annostelureitti ei vaikuttanut riskiin ja Suomessa yleisimmin käytetyt progestiinit (NETA, MPA ja dydrogesteroni) eivät eronneet syövänriskin kannalta toisistaan.
In the case-control study, sequential EPT showed increased risk only after 10 years of use (odds ratio (OR) 1.38; 1.15-1.66) but long-cycle sequential EPT associated with increased risk after 5 years of use (1.63; 1.12-2.38).
Kohdun limakalvonsyövän riski lisääntyi 5-10 vuoden käytön jälkeen estrogeenin ja progestiinin yhdistelmähoidolla, jossa progestiinijakso (10 pv) annosteltiin kuukausittain (kerroinsuhde 1.38;1.15 1.66).
Similar risk reductions for endometrial cancer were seen also in women using continuous combined EPT or an estradiol plus levonorgestrel releasing intrauterine system in the case-control study; the odds rations were 0.57 (0.37-0.88) and 0.16 (0.37-0.68), respectively.
Uutena havaintona todettiin, että levonorgestreeliä sisältävä hormonikierukka hormonihoidon osana vähensi kohdun limakalvonsyövän riskiä 10 käyttövuoteen saakka (kerroinsuhde 0.16; 0.37 0.68).
Continuous combined regimens decrease and sequential regimens increase the risk for endometrial cancer; these data support earlier findings.
Estrogeenin ja progestiinin yhdistelmähoito liittyi vähentyneeseen kohdunkaulan levyepiteelisyövän esiintymiseen alle ja yli 5 vuoden käytössä; tämä tukee aikaisempia tutkimuksia.
Hysterectomized women were excluded from the controls based on data from the Hospital Inpatient Register of the National Institute of Health and Welfare.
Kansaneläkelaitokselta haettiin 1994 2008 hormonihoidoista korvauksia saaneet naiset, joiden sosiodemografisia tietoja (esim. lasten lukumäärä) saatiin Tilastokeskuksesta.
The risk for uterine sarcomas was not affected by the exposure to EPT for less than 5 years.
Kohdun sarkoomien esiintyminen todettiin kaksinkertaiseksi yli 5 vuotta yhdistelmähoitoa käyttäneillä; hoidon jaksottaisuus ei vaikuttanut riskiin.
To control some of the various confounding factors and to assess, in addition to EPT, also the impact of tibolone, another study using a case-control study model was conducted.
Kohdun limakalvonsyövän riskiä eri hormonihoitojen yhteydessä tutkittiin myös tapaus-verrokki- analyysillä.
I studied the effects of different estrogen-progestagen therapies (EPT) for the risk of endometrial and cervical cancer as well as uterine sarcoma in nationwide studies on postmenopausal Finnish women.
Estrogeenin ja progestiinien yhdistelmähoidon annosreitit (suun/ihon kautta tai kohdunsisäisesti) ja progestiinin jaksottaisuus vaikuttavat syöpäriskiin, kuin myös elintavat (paritetti, obesiteeetti), jotka vaihtelevat maittain.
A cohort of all Finnish women (> 50 years of age) who had used EPT for at least 6 months since 1994 was collected from the national Medical Reimbursement Register and followed for uterine cancers with the aid of the Finnish Cancer Registry.
Suomen Syöpärekisteristä poimittiin kaikki ensimmäisen lääkekorvauksen jälkeen diagnosoidut kohtusyövät.
In contrast, the use of continuous combined EPT users was accompanied with a reduced risk for endometrial cancer from 3 years onwards (SIR 0.24; 0.06-0.60).
Sen sijaan uusi havainto oli, että yhdistelmähoito yli 5 vuoden ajan lisäsi kohdunkaulan rauhasepiteelin syövänriskiä (SIR 1.67;1.24 2.59).
The risks were compared to those of the same age background population in the three cohort studies.
Havaittuja määriä verrattiin vertailukelpoisen normaaliväestön ilmaantuvuuden mukaan laskettuun odotusarvoon (Standardised Incidence Ratio, SIR).
The use of tibolone showed no effect on endometrial cancer risk, but the number of cases (n = 19) was small.
Taudin harvinaisuuden takia löydöksen kliininen merkitys on vähäinen.
The risk for uterine sarcomas is increased if EPT has been used for longer times.
Sen sijaan jatkuvalla yhdistelmähoidolla (ns. vuodoton hoito), riski pienentyi jo 3 vuoden käytön jälkeen.
Theoretical framework.
Käsitteellinen viitekehys.
The motives of learning would be embedded in the motives and interests of the common activity as the motives gears the learning actions.
Oppimisen motiivit tulisivat kiinnitetyiksi yhteisen toiminnan motiiveihin ja intresseihin, sillä motiivit suuntaavat oppimistekoja.
Furthermore in the Electric company there was a bipolar internal net around which the knowledge management was intertwined.
Lisäksi Energiayrityksen sisäisessä verkossa oli kaksi napaa, joiden ympärille tiedonhallinta kietoutui.
It is an approach which combines scientific study, practical development work and learning.
Kyseessä on lähestymistapa, joka yhdistää tutkimuksen, käytännön kehittämistyön ja oppimisen.
External networks were stratified including the company's internal net, the external immediate net and the external remote net.
Ulkoiset verkostot osoittautuivat molemmissa tutkituissa yrityksissä kerrostuneiksi, joissa on sisäinen verkko, ulkoinen lähiverkko ja ulkoinen etäverkko.
Expansion and deepening of network collaboration came up clearly as one way to improve knowledge management.
Verkostoyhteistyön laajentaminen ja syventäminen nousivat selkeästi esiin yritysten tiedonhallinnan parantamisena.
It s a Kind of Continuous Development Together : Knowledge Management as an Opportunity for Operations and Learning in the Networked Companies
"Se on tavallaan semmosta jatkuvaa yhdessä kehittämistä" : Tiedonhallinta verkostoituneiden yritysten toiminnan ja oppimisen mahdollisuutena
Quantitative analysis was used to become familiar with the structure of the discussion in the workshops.
Määrällisellä analyysillä tarkasteltiin työpajojen keskustelun rakennetta.
The life cycle of these products were different which meant that knowledge management related to them was diverse.
Kohteiden elinkaari osoittautui erilaiseksi, jolloin myös niihin kohdistuva tiedonhallinta sai erilaisen painotuksen.
The key notions, knowledge management and network, have been discussed in the light of economics and educational sciences.
Tutkimuksen keskeisiä käsitteitä tiedonhallintaa ja verkostoa on vertailtu taloustieteiden ja kasvatustieteiden näkökulmien valossa.
Both quantitative and qualitative methods were used for the analysis of the data.
Aineiston analyysissä käytin sekä määrällistä että laadullista menetelmää.
The internal networks can be developed in a similar manner.
Osana tätä on myös yritysten sisäisten verkostojen toiminnan kehittäminen vastaavalla tavalla.
The development of the concepts as co-development with network partners would make it possible to share competencies in order to contribute learning and expertise.
Tuote- ja toimintakonseptien kehittäminen ja toteuttaminen yhteiskehittelynä verkostotoimijoiden kanssa antaisi mahdollisuuden jakaa asiantuntijuutta oppimisen ja osaamisen edistämiseksi.
The stress of knowledge management was in the phase of product design in both cases.
Molemmissa kohteissa tiedontarve painottui tuotteen suunnitteluvaiheeseen.
The data for my thesis was gathered in dialogical workshops which are based on the socio-technical theory and method called work conference.
Tutkielman aineisto kerättiin dialogisessa työpajassa, joka perustuu työkonferenssi-nimiseen menetelmään.
The concept of learning in the thesis rests on expansive learning and investigative learning.
Oppimisen tarkastelun perustana ovat olleet ekspansiivinen oppiminen ja tutkiva oppiminen.
The products of the researched companies proved to be technically demanding and competence-based items.
Tutkittujen yritysten toiminnan kohde, pakkaus ja sähkökomponentti, näyttäytyivät teknisesti vaativina, osaamiseen perustuvina tuotteina.
Essential is the role of the object that motivates human activity and its development.
Toiminnan teoriassa keskeistä on toiminnan kohde inhimillistä toimintaa ja sen kehitystä määrittävänä tekijänä.
The need of knowledge shrank when the package moved to the production phase.
Pakkauksen siirtyessä tuotantovaiheeseen tiedontarve kutistui.
The aim was also to comprehend similarities and differences in object of activity, knowledge management and network in order to see the possible impacts on the development of the company's operations and activities as well as learning of the personnel.
Tavoite oli myös nähdä, miten yritysten väliset yhtäläisyydet ja eroavaisuudet toiminnan kohteessa, tiedonhallinnassa ja verkostossa vaikuttavat yritysten toiminnan kehittämiseen ja oppimiseen.
The comparison of the two companies was carried out also by qualitative method.
Laadullisella analyysillä toteutettiin myös tutkittujen yritysten vertailu.
Thus it was interesting to study what possible influences and consequences diverse branches, products (package and electric component) with their life cycle and production processes might have in knowledge management.
Tutkimuskohteena oli kaksi eri toimialoilla (pakkausalalla ja energia-alalla) toimivaa yritystä, joten kiinnostavaa oli tarkastella, onko toimialoilla, tuotteilla (pakkaus ja sähkökomponentti) ja niiden elinkaarilla sekä tuotantoprosesseilla vaikutusta tiedonhallintaan.
The thesis is based on developmental work research which has its roots in cultural-historical activity theory.
Tutkimukseni perustana on toiminnan teoriaan pohjautuva kehittävä työntutkimus, jonka peruskäsite on kohteellinen, kulttuurisesti välittynyt toiminta.
The package is a separate product where as electric component is one part in an energy production entity.
Sähkökomponentti asiakkaan energialaitoksen komponentti.
In case of the electric component the knowledge management was essential through the product life cycle since the development of the electric component continued also in the production phase.
Sähkökomponenttiin kohdistuva tiedontarve sen sijaan jatkui tuotteen koko elinkaaren ajan, sillä sitä kehitettiin niin tutkitun yrityksen tuotannossa kuin heidän asiakkaansa tuotantokäytössä.
The themes of research questions' - object of activity, knowledge management and network were analysed using qualitative analysis.
Laadullisella analyysillä syvennyttiin tutkimuskysymysten teemoihin - toiminnan kohteeseen, tiedonhallintaa ja verkostoon.
The thread of my analysis was to connect the findings into the production processes and the common object of the companies' activities.
Tutkimuslöydösten kiinnittäminen yritysten tuotantoprosessiin ja yhteiseen toiminnan kohteeseen on ollut analyysini punainen lanka.
Product and activity concepts showed also to be possible methods to develop networks and their knowledge management in order to support collaboration within network partners.
Lisäksi verkostojen ja tiedonhallinnan toimivuuden kannalta olisi oleellista kehittää tuote- ja toimintakonsepteja tukemaan yhteistoimintaa muiden toimijoiden kanssa.
The customer's role as a knowledge producer is of paramount importance, also in case of knowledge held by the customer's other partners.
Heidän kauttaan yritykset saavat merkittävän osan tarvitsemastaan tiedosta, myös asiakkaittensa muiden toimittajien hallitsemasta tiedosta.
The main focus of my Master's thesis was to discuss knowledge management as a part of activity and learning in the networked and diverged business.
Tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella tiedonhallintaa verkostoituneiden yritysten toiminnassa ja oppimisessa.
The highest scores are received by Big Brother and Sanoma News.
Korkeimmat tulokset saavat Big Brother ja Sanoma News.
Heeter’s six-dimensional definition of interactivity is used as the basis for operationalizing interactivity.
Heeterin kuusiulotteinen interaktiivisuuden määritelmä toimii perustana interaktiivisuuden operationalisoinnille.
The cases are Radio Rock, NRJ, Big Brother, Television Chat, Olivia and Sanoma News.
Tutkitut tapaukset ovat Radio Rock, NRJ, Big Brother, Televisio Chat, Olivia ja Sanoma News.
The definition and operationalization of the actor-network theory into a model of convergence follows the work of Michel Callon, Bruno Latour and especially John Law and Felix Stalder.
Määritelmä ja operationalisointi seuraavat Michel Callonin, Bruno Latourin ja erityisesti John Lawn sekä Felix Stalderin töitä.
The study develops theoretical models for the analysis of interactive features and convergence.
Tutkimus kehittää teoreettiset mallit interaktiivisuuden ja konvergenssin analysointiin.
It is found out that the theoretical models can accurately forecast the results of the case studies.
Tutkimuksen tuloksena havaitaan, että kehitetyt teoreettiset mallit pystyvät ennustamaan tutkittuja tapauksia.
Through the theory and the analysis of the research data it is found out that the concepts of interactivity and convergence are intimately intertwined and very hard in many cases to separate from each other.
Teorian ja analyysin kautta todetaan, että interaktiivisuus ja konvergenssi ovat yhteenkietoutuneita käsitteitä ja vaikeasti erotettavissa toisistaan.
The models are also able to distinguish different aspects of both interactivity and convergence so that a case, which at a first glance seems not to be very interactive is in the end found out to receive second highest scores on the analysis.
Mallit myös erottavat interaktiivisuuden ja konvergenssin eri osa-alueita niin hyvin, että niiden avulla voidaan todeta tutkimustapauksen olevan interaktiivisempi kuin on lähtökohtaisesti oletettu.
The actor-network theory is used as the main theoretical framework to analyze convergence.
Actor-network teoriaa käytetään puolestaan apuna konvergenssin analysoimiseen.
This study investigates the process of producing interactivity in a converged media environment.
Tutkimus käsittelee interaktiivisuuden tuottamista monimediallisessa ympäristössä.
The study asks whether more media convergence equals more interactivity.
Tutkimus yrittää selvittää, lisääkö median konvergenssi interaktiivisuutta.
The main theoretical background for the analysis of interactivity follows the work of Carrie Heeter, Spiro Kiousis and Sally McMillan.
Carrie Heeter, Spiro Kiousis ja Sally McMillan muodostavat pääasialliset teoreettinen lähteet interaktiivisuuden analyysille.
Hence the answer to the main question of this study is yes, convergence does promote interactivity and audience participation.
Vastaus työn esittämään ensisijaiseen kysymykseen on, että median konvergenssista seuraa interaktiivisuuden ja yleisön osallistumisen lisääntymistä.
The main focus of the study are the three big ones of the traditional media, radio, television and the printing press, and their ability to adapt to the changing environment.
Haastateltavat ovat merkittäviä vaikuttajia suomalaisessa mediakentässä ja edustavat kolmea isoa joukkoviestintä; radiota, televisiota ja lehdistöä.
Case-studies are formed from the interview data and they are evaluated against the models.
Haastatteluista tuotetaan tapaustutkimusaineisto, jota tarkastellaan kehitettyjen teoreettisten mallien kautta.
As a result the cases are plotted and compared on a four-fold table.
Analyysin tulokset sijoitetaan nelikenttään, jonka avulla tuloksia verrataan toisiinsa.
The research object is approached through semi-structured interviews of prominent decision makers within the Finnish media.
Tutkimusongelmaa lähestytään teemahaastattelujen kautta.
The present study gives visibility to the alternatives proposed by theorists such as Gloria Anzaldúa, Judith Butler, Adriana Cavarero, Jodi Dean, bell hooks, Maria Lugones, Chandra Mohanty, and Linda Zerilli, and suggests they can contribute to other ongoing discussions in the field of political theory about political bonds in diverse and unequal societies.
Luodessaan vaihtoehtoisia ymmärryksiä feministisen politiikan kollektiivisesta ulottuvuudesta, feministiset ajattelijat esimerkiksi Gloria Anzaldúa, Judith Butler, Adriana Cavarero, Jodi Dean, bell hooks, Maria Lugones, Chandra Mohanty ja Linda Zerilli ovat harvoin luoneet uusia käsitteitä.
The feminist we, which during the first and second waves of feminist political organizing had a natural basis in women, became a theoretical and political problem in the late 1970s.
Feministinen poliittinen yhteisö, jonka aiemmin nähtiin perustuvan luonnollisena pidettyyn naisidentiteettiin, muodostui teoreettiseksi ja poliittiseksi ongelmaksi 1970-luvun lopulla.
In this study, I examine efforts to replace the earlier idea of women as the collective subject of feminism with more nuanced visions of the feminist we.
Väitöskirjassani analysoin pyrkimyksiä korvata näkemys naisista feminismin kollektiivisena subjektina monisyisemmillä ymmärryksillä siitä, kuinka feministinen me rakentuu ja kuinka sitä voitaisiin vaalia.
Thus far, feminist theorists have not created new concepts for theorizing the feminist we ; they have given new meanings to established terms, such as identity, coalition, and solidarity.
Sen sijaan he ovat antaneet uusia merkityksiä tutuille termeille, joista merkittävimmät ovat olleet identiteetti, solidaarisuus ja koalitio.
My study suggests that the visions of the feminist we from the late 1970s down to the present offer an explicitly feminist understanding of political commonality, which takes into account the diversity of groups, intersecting oppressions, fragmentation of individual subjectivity, and differences in power and privilege.
Tämä ymmärrys, jota kutsun luomallani käsitteellä feministinen poliittinen yhteisöllisyys ( feminist political togetherness ), ottaa huomioon ryhmien sisäiset erot, yksilösubjektien fragmentaarisuuden ja erojen ja valtasuhteiden intersektionaalisuuden.
Their persistence reveals that even though feminist theorists use different vocabularies and theoretical resources to address the problem of the feminist we, the solutions they provide are similar.
Siitä huolimatta että feministiset ajattelijat ovat koittaneet ratkaista feministisen poliittisen yhteisön ongelmaa käyttäen erilaisia käsitteitä ja tukeutuen vaihteleviin taustateoreetikkoihin, ovat heidän tarjoamansa ratkaisut samankaltaisia.
Most draw attention to sustained, but open political bonds across difference and privilege, bonds that have to be actively created and maintained and that enable political action in the context of diversity and inequality.
Useimmat heistä kirjoittavat pysyvistä mutta avoimista poliittisista siteistä yli yksilöiden ja ryhmien välisten erojen ja valtasuhteiden.
Since the 1990s, Arendt s thought has been the main theoretical resource in the discussion of feminist political togetherness and Arendtian visions of the feminist we form a distinct strand in this debate.
Väitöskirjani pääargumenttini on, että viime vuosikymmenten aikana luodut käsitykset siitä kuinka feministinen me muodostuu tarjoavat uudenlaisen ja eksplisiittisesti feministisen näkemyksen poliittisesta yhteisöstä.
This understanding, which I call feminist political togetherness, differs from other recent visions of political community in the field of political theorizing.
Väitöskirjassani tuon esille tämän keskustelun puitteissa kehitettyjä näkemyksiä poliittisesta yhteisöllisyydestä ja esitän että niillä on paljon annettavaa politiikan teorian kentällä käytäviin keskusteluihin.
While the criticism of feminist politics based on women s identity has become a well-documented part of the recent history of feminist thought, the efforts to provide alternative conceptualizations of the feminist we remain less known.
Keskustelu vaihtoehtoisista tavoista ymmärtää feministinen me jatkuu yhä, mutta se on jäänyt vähälle huomiolle feministisen ajatteluun lähihistoriaa kirjoitettaessa.
During the winter the British government had also made plans for an intervention in Northern Europe.
Ranskalla oli talvisodan aikana aikomus pelastaa Suomi Neuvostoliiton miehitykseltä.