natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The use of augmentative and alternative communication (AAC) strengthened the interaction.
Puhetta korvaavien ja tukevien menetelmien (AAC) käyttö vahvisti kommunikaatiota.
Then the 17 video literates were analyzed with conversational analysis.
Tämän jälkeen 17 videotallennetta analysoitiin soveltavaa keskustelunanalyysia hyödyntäen.
The data included 351 video recordings, about 4 hours in total.
Aineistoa tuli yhteensä 351 videotallennetta, joiden yhteispituus oli 4 tuntia.
The analysis was limited to 2 hours 42 minutes of video.
Analyysiin rajautui videomateriaalia 2 tuntia 42 minuuttia.
Engagement was strongest in teaching activities and weakest in care situations.
Sitoutuneisuus oli vahvinta ohjatussa toiminnassa ja heikointa perushoidon tilanteissa.
Forming a connection takes time and sensitivity in recognizing the natural interaction methods of the child.
Yhteisen vuorovaikutuksen rakentuminen vaatii aikaa ja herkkyyttä tunnistaa lapsen yksilöllinen vuorovaikutuksen tapa.
First the teachers´ engagement to interaction with the child was analyzed using the Suhonen's (2009) form, which is based on the AES (adult engagement scale) developed by Pascall (1995).
Ensin opettajan sitoutuneisuutta vuorovaikutukseen lapsen kanssa analysoitiin käyttämällä Suhosen (2009) soveltamaa opettajan kannustavan ohjaamisen arviointi eritystä tukea tarvitsevan lapsen kanssa työskennellessä -lomaketta, joka perustuu Pascallin (1995) AES (adult engagement scale) asteikkoon.
Interaction between a special education teacher and a child with developmental disability in early childhood education : daily interaction situations in special needs groups
Erityisopettajan ja kehitysvammaisen lapsen välinen vuorovaikutus varhaiskasvatuksessa : päivittäiset vuorovaikutustilanteet erityisryhmissä
Findings and conclusions Teachers’ engagement to interaction with the child varied according to situation.
Tulokset ja johtopäätökset Opettajien sitoutuneisuus vuorovaikutuksessa lapsen kanssa vaihteli tilannesidonnaisesti.
Methods The ethnological approach was chosen, as the aim of the study was to describe the interaction between the teacher and child in everyday situations.
Menetelmät Tutkielmaan valikoitui etnologinen lähestymistapa, sillä tavoitteena oli kuvata opettajan ja lapsen välistä vuorovaikutusta luonnollisissa tilanteissa.
The aim of the study is to find out how the teacher engages interaction with the child in different situations, and how the reciprocal interaction manifests.
Tutkielman tavoitteena on selvittää, miten opettaja sitoutuu vuorovaikutukseen lapsen kanssa eri tilanteissa sekä millä tavoin opettajan ja lapsen välinen vuorovaikutus on vastavuoroista.
Successful interaction was formed when the teachers were able to throw themselves in, enable the child's natural initiatives and succeed in recognizing and responding to them.
Onnistunut vuorovaikutus muodostui, kun opettaja heittäytyi vuorovaikutustilanteeseen, mahdollisti lapsen oman ilmaisun, osasi lukea lapsen vuorovaikutusaloitteita ja vastata niihin.
The analysis focused on the elements of social interaction, teacher-child interaction initiatives, responding to initiatives and the formation of reciprocal interaction.
Videoiden litteraateista tarkasteltiin sosiaalisen vuorovaikutuksen rakentumisen elementtejä, opettajan ja lapsen vuorovaikutusaloitteita ja niihin vastaamista sekä vastavuoroisen vuorovaikutuksen muodostumista.
Aims The purpose of this study is to describe the interaction between a special education teacher and a child with a developmental disability in special needs groups.
Tavoitteet Tutkielma kohdistuu varhaiskasvatuksen erityisopettajan ja kehitysvammaisen lapsen väliseen vuorovaikutukseen varhaiskasvatuksen erityisryhmissä.
Most genuine connection was formed in idle moments, when spontaneous plays formed between teacher and child. Interaction between a teacher and a child with developmental disabilities is built on the pedagogical activities of the more skilled interaction partner, the teacher.
Vuorovaikutustilanne opettajan ja kehitysvammaisen lapsen välillä rakentuu osaavamman vuorovaikutuskumppanin eli opettajan pedagogisen toiminnan varaan.
The data was collected from three special needs groups in early childhood education, in the Helsinki metropolitan area.
Aineisto kerättiin kolmesta pääkaupunkiseudun varhaiskasvatuksen erityisryhmästä videoimalla opettajan ja lapsen välisiä vuorovaikutustilanteita.
It divides opinions among teachers – there is no consensus on benefits of entrepreneurship education (Korhonen, Komulainen & Räty, 2012).
Lisäksi on osoitettu, että esimerkiksi opettajien keskuudessa se jakaa mielipiteitä puolesta ja vastaan (Korhonen, Komulainen & Räty, 2012).
Entrepreneurship education is an ambiguous term that is difficult to define it (e.g. Ristimäki, 2001).
Yrittäjyyskasvatus on monitulkintainen termi, jonka käsitteenmäärittely on todettu aikaisemmissa tutkimuksissa hankalaksi (mm. Ristimäki, 2001).
I ask a question: "How do the MPs talk about entrepreneurship education?"
Esittämällä aineistolle kysymyksen "Miten kansanedustajat puhuvat yrittäjyyskasvatuksesta?"
This epideictic speech is based on many rhetorical devices such as ethos, logos and pathos, style, order of arguments and oppressive praise.
Ylistyspuhe ilmenee runsaista retorisista keinoista, kuten klassisesta kolmijaosta, tyylistä, argumenttien järjestyksestä ja alistavasta ylistyspuheesta.
Entrepreneurship education in Arkadianmäki : a rhetorical analysis of MPs speeches about entrepreneurship education
Yrittäjyyskasvatus Arkadianmäellä : retorinen analyysi kansanedustajien yrittäjyyskasvatuspuheista 2004-2006
The thesis is based on an idea that derives from discourse analysis where speech is seen as the construct of reality.
Kaiken pohjana on diskurssianalyyttinen ajatus puheen todellisuutta rakentavasta luonteesta.
The discourse is brought out with point of departure that are generally accepted, for example equality and welfare.
Jotta tämän suostuttelevan puheen pitäminen olisi oikeutetumpaa, se on verhoiltu kaikkien hyväksymään diskurssiin tasa-arvosta ja hyvinvoinnista.
The research material consists of 26 speeches by MPs focusing entrepreneurship education.
Tutkimuksessa tehdään retorinen analyysi kansanedustajien pitämille 26 puheelle, joissa mainitaan yrittäjyyskasvatus.
Rhetorical analysis provides valuable information about MPs’ attitudes towards school.
Kansanedustajien yrittäjyyskasvatuspuheiden analysointi antaa arvokasta informaatiota heidän suhtautumisestaan kouluun.
The rhetorical analysis shows that the discourse of entrepreneurship education praises entrepreneurs, entrepreneurship and entrepreneurship education.
Puheenvuorot ovat ylistyspuhetta, jossa ylistyksen kohteena ovat yrittäjyyskasvatus, yrittäjyys ja yrittäjä.
Entrepreneurship education discourse is a part of educational discourse, and it defines people’s perception of entrepreneurship education.
Yrittäjyyskasvatuspuhe osana koulupuheen laajaa kenttää muokkaa ja rakentaa jatkuvasti ihmisten todellisuuskäsitystä.
The aim of this thesis is to refine the understanding of entrepreneurship education.
Tässä tutkimuksessa tavoitteena on tarkentaa käsitystä siitä, millaisena ilmiönä yrittäjyyskasvatus näyttäytyy.
Neoliberal discourse can be found behind these speeches.
Ylistyspuheen taustalla on analyysin perusteella uusliberalistinen ajattelutapa.
In this way it is possible to refine the perception on entrepreneurship education.
Sen vuoksi tutkimuksen mielenkiinto kohdistuu yrittäjyyskasvatuspuheeseen eduskunnassa.
Members of Parliament produce authoritative speech and they talk a lot about this topic.
Arvovaltaisella asiantuntijapuheella on erityinen valta rakentaa ja ylläpitää tätä todellisuutta.
Their relationship to school appears to be financial and entrepreneurial.
Kansanedustajien yrittäjyyskasvatuspuheissa yrittäjyyskasvatuksen päämäärinä nähdään yrittäjyys ja yrittäjänä toimiminen.
The well-being effects of crafts has been studied extensively and from several different perspectives in recent decades.
Käsitöiden hyvinvointivaikutuksia on viimeisimpien vuosikymmenien aikana tutkittu laajasti ja monista näkökulmista.
Some of these studies have been handled at a general level the meanings of crafts for the mental health, but little is known about the benefits of crafts specially for depression or depression self-treatment.
Jotkut näistä tutkimuksista ovat käsitelleet yleisellä tasolla käsitöiden merkityksiä mielenterveydelle, mutta käsitöiden hyödystä erityisesti masennukseen tai masennuksen itsehoitoon löytyy tietoa vähän.
The analysis of narratives examined in more detailed way the similarities and differences between the interviewees´ narratives.
Narratiivien analyysillä puolestaan tarkasteltiin yksityiskohtaisemmin haastateltavien kertomusten yhtäläisyyksiä ja eroavaisuuksia.
Craft as counterforce for depression : narrative research on benefits of crafts as self-treatment-method in depression
Käsityöt vastavoimana masennukselle : narratiivinen tutkimus käsitöiden hyödystä masennuksen itsehoidon välineenä
The research questions were that what role craft plays in the story of the interviewee´s depression and what well-being effects the interviewees feel they get from crafts and craft-communities.
Tutkimuskysymyksinä oli, millainen rooli käsityöllä on haastateltavan masennuksen tarinassa sekä millaisia hyvinvointivaikutuksia haastateltavat kokevat saavansa käsitöistä ja käsityöyhteisöistä.
As a result of the narrative analysis, the study created personal stories of the interviewees about the depression and the role of crafts in it.
Narratiivisen analyysin tuloksena tutkimuksessa luotiin haastateltavien yksilölliset tarinat masennuksesta ja käsitöiden roolista siinä.
Based on such results the crafts could be considered a suitable method as self-treatment for depression.
Näiden merkitysten perusteella käsityöt voitiin nähdä sopivan masennuksen itsehoidollisiksi menetelmiksi.
This thesis examines the influence of the welfare effect of crafts and craft-communities in the lives of people with depression.
Tutkimuksessa tarkastellaan käsitöiden ja käsityöyhteisöjen hyvinvoinnillista merkitystä masennukseen sairastuneiden henkilöiden elämässä.
These narratives were compared with recommendations on self-treatment for depression and the studies about the well-being effects of craft.
Lopuksi tarinoita vertailtiin suosituksiin masennuksen itsehoidosta sekä käsitöiden hyvinvointivaikutuksia kuvaaviin tutkimuksiin.
In their stories, the interviewees described how crafts and craft-communities improve their well-being.
Haastateltavat kuvasivat tarinoissaan hyvin yhteneväisesti aikaisempien tutkimuksien kanssa, kuinka käsityöt ja käsityöyhteisöt ovat kohentaneet heidän hyvinvointiaan.
The thesis pursues a narrative approach.
Tutkimuksessa pyrittiin narratiiviseen otteeseen.
Because of the de-pression, it was significant for the interviewees that the crafts increased their experiences of pleasure, usefulness and success.
Masennuksen kannalta haastateltavista oli merkityksellistä, että käsityöt lisäävät heidän mielihyvän, hyödyllisyyden ja onnistumisen kokemuksia, mutta myös paransivat jaksamista ja elämänhallintaa.
Research material collected by narrative interview from five craft-amateurs who has experienced depression.
Tutkimusaineisto kerättiin kertomushaastattelun avulla viideltä masennuksen kokeneelta käsityöharrastajalta ja analysoitiin narratiivisesti kahdella käsittelytavalla.
For the interviewees´ crafts and craft-communities pro-duced similar welfare effects.
Haastateltaville käsityöt ja käsityöyhteisöt tuottivat samankaltaisia hyvinvoinnillisia vaikutuksia, joskin käsityöyhteisöistä he kokivat saavansa myös sosiaalisia vertaissuhteita.
Therefore, the aim of this thesis is to find out if the crafts can be used as a self-treatment method in depression, based on the meanings told by the depressed.
Näin ollen tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, masentuneiden kertomien kuvauksien perusteella, soveltuvatko käsityöt masennuksen itsehoidollisiksi keinoiksi.
Interviewees didn´t use the term of self-treatment for de-pression when they described the well-being effects of crafts.
Masennuksen itsehoidon termiä eivät haastateltavat käsitöiden hyvinvointivaikutuksia kuvaavissa tarinoissaan käytä, vaikka ilmaisevatkin käsitöiden auttavan heitä masennuksen hallinnassa ja sen kanssa elämisessä.
Global education is a response to the needs of a globalized world.
Globaalikasvatuksella pyritään vastaamaan globalisoituneen maailman tarpeisiin.
The research was conducted as a theory-driven content analysis.
Tutkimus toteutettiin teoriaohjaavana sisällönanalyysinä.
However, global education and especially its postcolonial approach, critical global education, calls for a more systematic inclusion in all the structures of education.
Tästä huolimatta globaalikasvatus ja erityisesti postkolonialistisesta näkökulmasta syntynyt, kriittinen globaalikasvatus vaatii systemaattisempaa sisällyttämistä osaksi kaikkia koulutuksen rakenteita.
Critical Global Education in the National Core Curriculum 2014
Kriittinen globaalikasvatus Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteissa 2014
The study data consisted of chapters 1, 2, 3, 4, and 14 of the Finnish national core curriculum 2014.
Tutkimukseni aineisto koostui vuoden 2014 Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteiden luvuista 1, 2, 3, 4 ja 14.
However, the concepts of global education and global citizenship were presented merely as disconnected and abstract topics thus leaving the accentuated sub themes in global education disconnected.
Globaalikasvatuksen ja maailmankansalaisuuden käsitteet esiintyivät aineistossa kuitenkin irrallisina ja abstrakteina, eivätkä sitoneet yhteen opetussuunnitelmasta muuten vahvastikin välittyviä globaalikasvatuksen osa-alueita.
The core mission of global education as an integrator of various approaches in the field of education was not transmitted in the study data.
Globaalikasvatuksen keskeisin tehtävä erilaisia lähestymistapoja yhteen sitovana kasvatuksenalana ei näin välittynyt aineistosta.
Few objectives of critical global education were seen, sense of agency, respect for cultural diversity and critical thinking being emphasized the most.
Niistä voimakkaimmin painottuivat toimijuuden ja osallisuuden kokemuksia, kulttuurisen moninaisuuden kunnioittamista sekä kriittistä ajattelua tukevat tavoitteet.
By comparing theory and the themes emerging from the data, I also paid attention to the contents of critical global education that were not included in the national core curriculum 2014.
Peilaamalla aineistosta nousevia sisältöjä teoriaan, pyrin myös huomioimaan sellaiset kriittisen globaalikasvatuksen tavoitteet, joista opetussuunnitelmassa ei puhuta.
Based on the results of this research, many of the areas of global education, especially the education for active citizenship and respect for cultural diversity can be seen throughout the national core curriculum 2014.
Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteista 2014 välittyi monia globaalikasvatuksen tavoitteita, joista aktiiviseen kansalaisuuteen kasvattaminen ja kulttuurisen moninaisuuden kunnioittaminen painottuivat selvimmin läpi opetussuunnitelman.
I organized the data into themes and categories based on theory about global education and critical global education.
Luokittelin aineiston teorian pohjalta globaalikasvatuksen ja kriittisen globaalikasvatuksen sisältöjen ja tavoitteiden mukaisiin teemoihin ja kategorioihin.
This study aimed to examine how the contents and objectives of global and critical global education are included in the Finnish national core curriculum 2014.
Tutkimukseni tavoitteena oli analysoida ja tarkastella, millä tavoin globaalikasvatuksen sisältöjä ja tavoitteita on sisällytetty Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteisiin 2014 sekä sitä, millä tavoin nämä tavoitteet vastaavat kriittisen globaalikasvatuksen määritelmää.
Global education was included in the Finnish national core curriculum in the latest curriculum reform in 2014.
Suomen opetussuunnitelmauudistus 2014 korosti globaalikasvatuksen merkitystä nostamalla sen yhdeksi perusopetuksen tehtäväksi.
I also examined how the contents of global and critical global education included in the general objectives and the value base of the national core curriculum, reflect on the subject-specific goals and contents in the grades 3 to 6.
Tutki-muksessani tarkastelen myös sitä, millä tavoin vuosiluokkien 3-6 oppiainekohtaiset tavoitteet heijastavat opetussuunnitelman arvopohjaa ja yleisiä tavoitteita globaalikasvatuksen ja kriittisen globaalikasvatuksen osalta.
I analyzed how the contents of global and critical global education were included in the general objectives and value base of the national core curriculum and compared these results with the subject-specific goals and contents.
Tarkastelin, millaisia teemoja aineistosta nousi esiin ja vertailin opetussuunnitelman yleistä ja oppiainekohtaista osiota keskenään.
The interviews were conducted as individual interviews during March 2020.
Haastattelut toteutettiin yksilöhaastatteluina maaliskuun 2020 aikana.
This study was conducted as a qualitative study.
Tämä tutkimus toteutettiin laadullisena tutkimuksena.
Theoretical content analysis was used as the method of data analysis.
Aineiston analyysimenetelmänä käytettiin teoriaohjaavaa sisällönanalyysia.
In addition, the study examines how teachers define self-regulation skills.
Lisäksi tutkimuksessa selvitetään, miten opettajat määrittelevät itsesäätelytaidon.
The special value of the research can be seen in the information it provides to trainings on how they should be further developed in the future.
Tutkimuksen erityisenä arvona voidaan nähdä sen tarjoama tieto koulutuksille siitä, miten koulutuksia tulisi jatkossa kehittää eteenpäin.
The material was obtained by interviewing seven teachers who actively participated in the strength training of the #newschool project.
Aineisto hankittiin haastattelemalla seitsemää #uuttakoulua-hankkeen vahvuuskoulutuksiin aktiivisesti osallistunutta opettajaa.
The socioemotional dimension of self-regulation complemented the previous definition of self-regulation by Aro (2011) in this study (Aro, 2011a, 10).
Itsesäätelyn sosioemotionaalinen ulottuvuus täydensi tässä tutkimuksessa aiempaa Aron (2011) itsesäätelyn määritelmää (Aro, 2011a, 10).
Self-regulation has been theoretically examined from several different starting points, which partially explains the broad definition of self-regulation and the challenges of defining the concept (Aro, 2011a, 10).
Itsesäätelyä on tutkittu teoreettisesti useista eri lähtökohdista, mikä osaltaan selittää käsitteen laajan määritelmän ja määrittelyn haasteet (Aro, 2011a, 10).
On the other hand, the research raises the question of how occasional trainings can have an influence on attitudes and activities.
Toisaalta tutkimus herättää pohtimaan, miten yksittäisillä täydennyskoulutuksilla voidaan vaikuttaa ihmisten asenteisiin ja toimintaan.
The main results of the study revealed that teachers did not have an unambiguous definition for self-regulation, rather they described it through various sub-skills and concrete examples.
Tutkimuksen tärkeimpinä tuloksina ilmeni, että opettajilla ei ollut antaa itsesäätelylle yksiselitteistä määritelmää, vaan sitä kuvattiin erilaisten osataitojen ja konkretian kautta.
The character strength classification made in the studies of positive psychology offers a new perspective on terminology in which self-regulation is seen as a strength.
Positiivisen psykologian tutkimuksissa tehty luonteenvahvuusluokitus tarjoaa terminologiaan uuden näkökulman, jossa itsesäätely nähdään vahvuutena.
Some teachers saw self-regulation as an evolving skill, while for some it meant an innate ability, whose development can not be further influenced in school.
Osa opettajista piti itsesäätelyä kehittyvänä taitona, kun taas osalle se merkitsi synnynnäistä ominaisuutta, jonka kehitykseen ei voida koulussa vaikuttaa.
However, teachers' mindsets still reflect mixed mindset, and more tools are needed to support, for example, educational partnerships.
Opettajien ajattelutavoissa elää kuitenkin edelleen muuttumattoman ajattelutavan mukaisia käsityksiä, ja esimerkiksi kasvatuskumppanuuden tukemiseen tarvitaan lisää välineitä.
In addition, the results showed that teachers' perceptions of the development of students’ self-regulatory skills include growth mindset and mixed mindset, according to Dweck’s (2006) Mindset theory (Dweck, 2006, 6).
Lisäksi tulokset osoittavat, että opettajien käsitykset oppilaiden itsesäätelytaidon kehityksestä sisälsivät Dweckin (2006) mindset-teorian mukaisesti kasvun asennetta ja muuttumatonta asennetta.
Looking to the future, the role of teacher education in embracing the growth attitude of future teachers can be assessed, and on the other hand, the potential of teacher education to provide students with better skills to support students’ self-regulatory skills can be examined.
Tulevaisuutta ajatellen voidaan arvioida opettajankoulutuksen roolia tulevien opettajien kasvun asenteen omaksumisessa, ja toisaalta tarkastella opettajankoulutuksen mahdollisuuksia tarjota opiskelijoille parempia valmiuksia oppilaiden itsesäätelytaidon tukemiseen.
The results show that strength education has begun to find a place in teaching and students' self-regulatory skills are supported in quite a variety of ways in everyday school life.
Tulokset osoittavat, että vahvuuskasvatus on alkanut löytää sijaa opetuksessa ja oppilaiden itsesäätelytaitoa tuetaan varsin monipuolisin keinoin koulun arjessa.
Tiivistelmä - Referat - Abstract This study describes the perceptions of primary school teachers who participated in the strength training of the #newschool project about the development of students' self-regulatory skills and supporting development.
Tiivistelmä - Referat - Abstract Tässä tutkimuksessa kuvataan #uuttakoulua-hankkeen vahvuuskoulutuksiin osallistuneiden alakoulun opettajien käsityksiä oppilaiden itsesäätelytaidon kehityksestä ja kehityksen tukemisesta.
Strength education, which embodies positive psychology in school, in turn provides new tools to support students’ self-regulatory skills.
Positiivista psykologiaa koulussa ilmentävä vahvuuskasvatus puolestaan antaa uusia välineitä oppilaiden itsesäätelytaidon tukemiseen.
Self-regulation as part of positive education : primary school teachers’ perceptions of students self-regulation and its support
Itsesäätelytaito osana vahvuuskasvatusta : alakoulun opettajien käsityksiä oppilaiden itsesäätelytaidosta ja sen tukemisesta
Safe learning environment is based on physical and mental safety.
Turvallinen oppimisympäristö rakentuu fyysisestä ja henkisestä turvallisuudesta.
This thesis is a qualitative research and it is made with semi-structured interview.
Tämä tutkielma toteutettiin kvalitatiivisella menetelmällä käyttämällä puolistrukturoitua yksilöhaastattelua.
The inter-views are analysed by using content analysis.
Kerätty aineisto käsiteltiin teorialähtöisen sisällönanalyysin keinoin.
I researched the following question: How teachers see a service dog affecting a safe learning environment (state security, physical integrity, social, psychological, pedagogical and emotional security)?
Tut-kielmassa haettiin vastauksia seuraavaan tutkimuskysymykseen: Millä tavoin opettajat koke-vat kasvatuskoiran vaikuttavan turvallisen oppimisympäristön osa-alueisiin (fyysiseen-, sosi-aaliseen-, psyykkiseen-, pedagogiseen- ja emotionaaliseen turvallisuuteen)?
Safe learning environment is a student´s right based on the Finnish law (2013, 29 §) and national curriculum (POPS, 2014, s.29).
Turvallinen oppimisympäristö on kirjattu Suomen perusopetuslaissa (2013, 29 §) oppilaalle kuuluvaksi oikeudeksi.
This thesis shows that a service dog can help students` emotional security and mental security however there are few exceptions.
Tutkielma osoitti, että koirasta voi olla hyötyä henkisen turvallisuuden osa-alueiden sekä emotionaalisen turvallisuuden edistämisessä, joitain yksittäisiä poikkeuksia lukuun ottamatta.
The purpose of this master`s thesis is to describe, analyse and interpret how teachers think service dogs affect safe learning environments.
Tässä tutkielmassa tutkimustehtävänä on kuvata, analysoida ja tulkita opettajien kokemuksia kasvatuskoiran vaikutuksesta turvallisen oppimisympäristön eri osa-alueisiin.