natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on the analysis, EU policy considers migration and development linked mainly through the root causes of migration being development problems, although there is also a recognition that migration can contribute to development.
Analyysin perusteella muuttoliike ja kehitys nähdään EU:n politiikoissa linkittyneinä ensisijaisesti muuttoliikkeen juurisyiden kautta; muuttoliikkeen juurisyiksi nähdään kehitysongelmat.
Despite a stated commitment to the principle of policy coherence for development (PCD), which means taking development policy objectives into account in all policies likely to impact developing countries, the European Union (EU) has shown limited success in prioritising poverty reduction over other policy sectors’ objectives.
Euroopan unioni (EU) on sitoutunut kehityspoliittisen johdonmukaisuuden (PCD) periaatteeseen, joka tarkoittaa kehityspoliittisten päämäärien ottamista huomioon kaikissa kehittyviä maita todennäköisesti koskettavissa politiikoissa.
The Solvency II directive allows insurance companies to calculate the SCR using either a standard formula or different degrees of the insurance company’s internal models.
Solvenssi II direktiivi antaa vakuutusyhtiöille mahdollisuuden laskea SCR joko standardikaavaa tai eriasteisia vakuutusyhtiön sisäisiä laskentamalleja käyttäen.
In this case, it is possible that the use of the standard formula will even increase the risk of business for some life insurance companies.
Tällöin on mahdollista, että standardikaavan käyttö jopa kasvattaa liiketoiminnan riskiä joissakin henkivakuutusyhtiöissä.
The lowest allowable value of own funds is called solvency capital requirement (SCR).
Alhaisinta sallittua oman pääoman arvoa kutsutaan vakavaraisuuspääomavaatimukseksi (SCR).
The Finnish insurance legislation refers to the Solvency II Directive of the European Union, according to which the life insurance company’s basic own funds must cover an impairment of the investments covered by the technical provisions with a probability of 99.5% over a period of one year.
Suomen vakuutuslainsäädännössä viitataan Euroopan unionia koskevaan Solvenssi II direktiiviin, jonka mukaan henkivakuutusyhtiön oman perusvarallisuuden on katettava vastuuvelan katteena olevien sijoitusten arvon aleneminen 99.5%:n todennäköisyydellä yhden vuoden ajan jaksolla, huomioiden myös vuoden aikana odotettavissa oleva uusi liiketoiminta.
It is generally believed that the SCR calculated with the standard formula differs significantly from the capital requirement achieved using the internal models.
Yleisesti uskotaan, että standardikaavalla laskettu SCR poikkeaa merkittävästi pääomavaatimuksista, joihin sisäisiä malleja käyttämällä olisi mahdollisuus päästä.
The value of the solvency capital required depends on the risk of the insurance company’s investments.
Vaaditun vakavaraisuuspääoman arvo riippuu vakuutusyhtiön sijoitustoiminnan riskistä.
In order to cover the risk arising from the investment activities and the possible inability to fulfil its obligations with the policyholders, the Insurance Companies Act requires companies to raise sufficient amount of own funds from the capital investors to safeguard their solvency.
Kattaakseen sijoitustoiminnasta aiheutuvan riskin ja mahdollisen kyvyttömyyden suoriutua vakuutuksenhaltijoiden kanssa sopimista velvoitteistaan vakuutusyhtiölaki velvoittaa vakuutusyhtiöitä keräämään pääomasijoittajilta riittävän määrän omaa pääomaa vakavaraisuutensa turvaamiseksi.
In Finland, the calculation of the solvency capital requirement is supervised by the Finnish Financial Supervisory Authority (FIN-FSA).
Suomessa vakuutusyhtiöiden pääomavaatimuksen laskentaa valvoo Finanssivalvonta (Fiva).
Therefore, the capital requirement under the standard formula is believed to limit the capability of the undercapitalized life insurance companies to hold financially sound, i.e. risk-return optimal portfolios.
Näin ollen standardikaavan mukaisen pääomavaatimuksen uskotaan rajoittavan heikosti pääomitettujen henkivakuutusyhtiöiden mahdollisuuksia ylläpitää taloudellisesti järkeviä eli tuotto-riskisuhteeltaan optimaalisia portfolioita.
The purpose of the insurance company’s investment activities is to increase the ratio between the returns and indemnities paid to the policyholders and the insurance premiums paid by the policyholders, and thus improve the company’s price competitiveness in the insurance markets.
Vakuutusyhtiön sijoitustoiminnan tavoitteena on kasvattaa vakuutuksenhaltijoille maksettavien tuottojen ja korvausten suhdetta vakuutusmaksuihin ja tällä tavoin parantaa omaa hintakilpailukykyään vakuutusmarkkinoilla.
In addition, the results of the research indicate that the standard formula penalizes investments outside the euro area more than the VaR(1Y;99.5%) of the surplus model.
Lisäksi tutkimus osoitti, että standardikaava näyttää sakottavan euroalueen ulkopuolisia sijoituksia VaR(1Y;99.5%) ylijäämästä mallia enemmän.
For the efficient portfolios, the SCR has been calculated with both the standard formula and the commonly used VaR(1Y;99.5%) of the surplus model.
Tehokkaille portfolioille on laskettu vakavaraisuuspääomavaatimus sekä standardikaavalla että yleisesti käytettyä VaR(1Y;99.5%) ylijäämästä mallia käyttäen.
The insurance company must always agree with the supervision authority on the use of the internal models.
Sisäisten mallien käytöstä täytyy aina sopia valvovan viranomaisen kanssa.
On the other hand, the capital requirement given by the standard formula was remarkably low for the euro area government bonds.
Toisaalta standardikaavalla laskettu pääomavaatimus euroalueen valtion joukkolainoille osoittautui huomattavan alhaiseksi.
As the insurance company seeks a higher return on the assets covering the technical provisions, the risk of the investment failure, and the consequent decrease in the value of the capital also increase.
Vakuutusyhtiön tavoitellessa korkeampaa tuottoa sijoittamalleen vastuuvelan katteena olevalle omaisuudelle myös riski sijoitustoiminnan epäonnistumisesta ja sitä seuraavasta pääoman arvon alenemisesta kasvaa.
Previous studies have concluded this to be due to the standard formula imposing disproportionately high capital requirements for certain asset classes disregarding the diversification benefit within the asset classes.
Aikaisemmissa tutkimuksissa tähän on esitetty syyksi sitä, että standardikaava kohdistaa tiettyihin kohde-etuusluokkiin suhteettoman korkean pääomavaatimuksen ja lisäksi standardikaava ei huomioi ollenkaan sijoitusten hajautusta kohde-etuusluokkien sisällä.
Although the increasing portfolio return expectations lead to portfolios containing riskier assets and thus the capital requirement for individual investments in efficient portfolios increase, an increase in the number of the underlying assets, i.e. diversification, means that the total capital requirement for the portfolios in the Value at risk approach does not grow as fast as in the standard formula.
Vaikka portfolioiden tuotto-odotusten kasvaessa portfoliot sisältävät enemmän riskipitoisempia kohde-etuuksia ja näin ollen tehokkaisiin portfolioihin kuuluvien yksittäisten sijoituskohteiden pääomavaatimus kasvaa, saa kohde-etuuksien lukumäärän kasvaminen eli hajautus aikaan sen, että portfolioiden kokonaispääomavaatimus ei VaR(1Y;99.5%) ylijäämästä mallissa kasva yhtä nopeasti kuin standardikaavalla laskettaessa.
The expected returns and the standard deviations of the returns have been calculated from the return time series of investments in five European states: Germany, France, Spain, Finland and the UK.
Odotetut tuotot ja tuottojen keskihajonnat eri kohde-etuusluokissa on laskettu viiden eurooppalaisen valtion, Saksan, Ranskan, Englannin, Espanjan ja Suomen, sekä idän markkinoita edustavan Japanin ja lännen markkinoita edustavan USA:n sijoitusmarkkinoiden tuottoaikasarjoista, jotka pisimmillään ulottuvat aina vuoteen 1870 saakka.
The standard formula has also been noticed to underestimate the diversification benefit between the asset classes.
Standardikaavan on myös epäilty aliarvioivan hajautushyödyn kohde-etuusluokkien välillä.
The life insurance company invests the assets covering the technical provisions it has collected as insurance premiums in the capital markets.
Henkivakuutusyhtiö sijoittaa vakuutusmaksuina keräämänsä vastuuvelan katteena olevan sijoitusomaisuuden pääomamarkkinoilla.
In this research, the efficient portfolios with expected returns of 7.6-15.8% with the lowest achievable standard deviation are formed employing the asset classes for which the life insurance companies most commonly invest in, i.e. government bonds, real estates and equities.
Tässä tutkimuksessa muodostetaan vakuutusyhtiöiden yleisimmin käyttämistä kohde-etuusluokista, valtion joukkovelkakirjalainoista, kiinteistösijoituksista sekä osakesijoituksista, tehokkaita portfolioita, joiden tuoton odotusarvot ovat 7.6%-15.8% pienimmällä mahdollisella tuoton keskihajonnalla.
The results indicate that the Value at risk approach rewards the insurance company from the diversification of the investments significantly more than the standard formula.
Tulosten perusteella nähdään, että VaR(1Y;99.5%) ylijäämästä malli palkitsee vakuutusyhtiötä sijoitusten hajautuksesta huomattavasti standardikaavaa enemmän.
Propionibacterium freudenreichii is the only food-grade microorganism with the ability to produce vitamin B12.
Propionibacterium freudenreichii on ainoa elintarvikekäyttöön hyväksytty mikro-organismi, jolla on kyky tuottaa B12-vitamiinia.
P. freudenreichii produced a nutritionally significant level of vitamin B12 in most of the grain materials.
P. freudenreichii tuotti B12-vitamiinia useimmissa materiaaleissa ravitsemuksellisesti merkittäviä määriä.
Vitamin B12 is a micronutrient that is predominantly present in food of animal origin.
B12-vitamiinia esiintyy pääasiassa vain eläinperäisissä elintarvikkeissa.
Since its chemical synthesis is overly complicated and expensive, the commercial vitamin B12 used for food fortification is exclusively produced via a biotechnological process.
Koska B12-vitamiinin syntetisointi kemiallisesti on erittäin monivaiheinen ja kallis prosessi, elintarvikkeiden täydentämiseen käytetty vitamiini tuotetaan yksinomaan teollisesti mikrobien avulla.
Overall, this thesis demonstrates that the fermentation of grain materials with P. freudenreichii and an appropriate co-culture, such as L. brevis, is a promising way to provide vitamin B12 in non-sterilized grain-based materials, without compromising microbial safety.
Tämä väitöskirjatyö osoitti, että fermentointi käyttäen P. freudenreichii -bakteeria yhdessä L. brevis -maitohappobakteerin kanssa on lupaava menetelmä tuottaa B12-vitamiinia viljapohjaisiin materiaaleihin ilman, että tuotteen mikrobiologinen laatu heikkenisi.
This study has demonstrated that fermentation of wheat flour, whole-wheat flour and wheat bran with P. freudenreichii resulted in a physiologically significant level of vitamin B12 (up to 155 ng/g dw) after 7 days.
Tutkimuksessa osoitettiin, että valkoisten ydinvehnäjauhojen, kokojyvävehnäjauhojen ja vehnäleseen fermentointi P. freudenreichii –bakteerilla tuotti merkittävän määrän B12-vitamiinia seitsemän päivän aikana.
The present thesis focuses on in situ fortification of vitamin B12 in native grain materials by fermentation with P. freudenreichii.
Tämän väitöskirjatyön tavoite oli tutkia B12-vitamiinin tuottamista in situ viljapohjaisiin alustoihin P. freudenreichii -bakteerin avulla.
As compared to fortification with this commercial form of vitamin B12, in situ fortification via fermentation can be a more cost-effective alternative.
B12-vitamiinin tuottaminen suoraan elintarvikkeeseen in situ voisi kuitenkin olla taloudellisempi vaihtoehto.
Therefore, developing plant-origin food with a nutritionally relevant content of vitamin B12 can increase the dietary intake of this vitamin among people with limited consumption of animal products.
Tämän vuoksi on tärkeää kehittää B12-vitamiinia sisältäviä kasviperäisiä elintarvikkeita kuluttajille, jotka syövät vähän tai eivät lainkaan eläinperäisiä tuotteita.
As a commonly consumed staple food, grains are excellent vehicles for enrichment with micronutrients.
Yleisesti käytettävät viljamateriaalit ovat hyviä kasvatusalustoja mikrobeille, joiden tiedetään tuottavan tiettyjä bioaktiivisia yhdisteitä, kuten vitamiineja.
The wider applicability of the established co-culture was demonstrated by fermenting 11 types of grain materials, including cereals, pseudocereals and legumes, with P. freudenreichii and L. brevis.
Kehitetyn P. freudenreichiin ja L. breviksen yhteisviljelyn vaikutusta B12-vitamiinin tuottoon ja mikrobiologiseen laatuun tutkittiin vehnän lisäksi 11 erilaisella vilja-, pseudovilja- ja palkokasvimateriaalilla.
However, the propagation of Enterobacteriaceae indicated that monoculture fermentation with P. freudenreichii cannot dominate the microflora, to guarantee microbial safety and control endogenous microbiota present in grain materials.
Fermentointi yksinomaan propionibakteerilla ei kuitenkaan pystynyt estämään täysin joidenkin haitallisten bakteereiden kasvua ja siten takaamaan tuotteen mikrobiologista turvallisuutta.
Thus, an effective co-culture of Lactobacillus brevis ATCC 14869 and P. freudenreichii was established through a pre-screening to ensure microbial safety.
Kun vehnäleseen fermentointiin käytettiin samanaikaisesti sekä P. freudenreichii -bakteeria että Lactobacillus brevis –maitohappobakteeria, havaittiin L. breviksen estävän tehokkaasti haitallisten bakteerien kasvua.
Meanwhile, the addition of L. brevis was able to dominate indigenous microbes during fermentation and thus greatly improve microbial safety during the fermentation of different grain materials.
Lisäksi todettiin, että L. breviksen vaikutuksesta tuotteiden mikrobiologinen laatu säilyi hyvänä.
Meanwhile, selecting raw materials that provide optimal conditions for P. freudenreichii can significantly improve the efficacy of vitamin B12 synthesis.
Lisäksi tässä tutkimuksessa todettiin, että B12-vitamiinin optimaaliseen tuottoon vaikuttaa suuresti lähtömateriaalin koostumus.
During co-fermentation in wheat bran, P. freudenreichii produced a high level of vitamin B12 (ca. 183 ng/g dw on day 3).
Eniten P. freudenreichii tuotti B12-vitamiinia riisileseessä ja seuraavaksi eniten tattarileseessä kolmen päivän fermentoinnin aikana.
The empirical data were collected over three years, from 2010 to 2013.
Tutkimuksen aineisto on kerätty vuosina 2010–2013.
It is not only a medium; it is also an effect of collective activity.
Valta ei ole vain väline vaan kollektiivisen toiminnan seuraus.
These can be either incremental developmental steps, radical changes in tools, processes and practices, or system-level changes that transform the entire course of action.
Ne voivat olla vähittäisiä kehitysaskeleita tai radikaaleja muutoksia työkaluissa, prosesseissa ja käytännöissä tai järjestelmätason muutoksia, jotka muuttavat koko toiminnan suuntaa.
The emergence and evolution of transformative agency is a long, collective learning process which needs to be nurtured by new practices and tools if it is to endure practical day-to-day working life.
Muutostoimijuuden syntyminen ja kehittyminen ovat pitkä ja kollektiivinen oppimisprosessi, jota täytyy ruokkia uusilla käytännöillä ja työkaluilla, jotta se kestää päivittäisessä käytännön työelämässä.
As well as separate product or service embodiments, innovations can be ongoing processes that continuously develop the activity.
Yksittäisten tuotteiden tai palveluiden lisäksi innovaatiot voivat olla jatkuvia prosesseja, jotka yhtäjaksoisesti kehittävät toimintaa.
This study challenges the traditional way of conducting development projects and presents the special interventionist methodology of the Change Laboratory (CL).
Tutkimus haastaa perinteisen projekteilla kehittämisen tavan ja esittelee erityisen interventionistisen Muutoslaboratorion (ML) metodologian.
This study focuses on how transformative agency emerges, how it can be sustained, how actions of transformative agency support the construction of innovation paths, and how power relations in particular impact on the implementation or termination of innovative ideas.
Tutkimus keskittyy kysymyksiin miten muutostoimijuus syntyy, miten sitä voidaan ylläpitää, miten muutostoimijuuden teot tukevat innovaatiopolkujen rakentamista ja miten erityisesti valtasuhteet vaikuttavat uusien innovatiivisten ideoiden toteutukseen tai lopettamiseen.
The findings of this study show that innovative ideas and solutions can arise from problems, tensions and contradictions in an activity system when people collaboratively analyse their practices.
Tämän tutkimuksen tuloksiin pohjautuen voidaan väittää, että innovatiiviset ideat ja ratkaisut syntyvät toimintajärjestelmän ongelmista, jännitteistä ja ristiriidoista, kun ihmiset yhdessä analysoivat omia käytäntöjään.
The new power breaks the existing power structures and empowers the parties involved in collaborative work development.
Uusi valta rikkoo olemassa olevia valtarakenteita ja valtuuttaa osapuolet kollektiiviseen työn kehittämiseen.
Agentive actions are initiated by individuals but require joint forums to evolve in collective activity.
Toimijuuden teot ovat yksilöiden alulle panemia, mutta vaativat yhteisiä keskustelufoorumeita kehittyäkseen kollektiivisessa toiminnassa.
The CL engages the actors themselves in work development and supports the emergence of transformative agency.
ML osallistaa itse toimijat työn kehittämiseen ja tukee muutostoimijuuden syntymistä.
The study consists of a CL intervention conducted in a work unit at one of the sorting centres of a postal and logistics services company in Finland, and an extensive follow-up during which the sustainability of transformative agency and the constructed innovation paths were examined.
Tutkimus koostuu ML interventiosta, joka toteutettiin posti- ja logistiikkapalveluja tarjoavan suomalaisen yhtiön lajittelukeskuksessa sijaitsevassa työyksikössä ja pitkäkestoisesta seurantajaksosta, jonka aikana muutostoimijuuden ja rakennettujen innovaatiopolkujen kestävyyttä tutkittiin.
Thus, transformative agency opens up new opportunities and supports the emergence of new power.
Muutostoimijuus avaa uusia mahdollisuuksia ja tukee uuden vallan syntymistä alhaalta ylöspäin.
The most promising theoretical approaches in the field from the viewpoint of this study are the Cultural-historical activity theory (CHAT), the Institutional theory (IT), the Actor-network theory (ANT) and the Material engagement theory (MET).
Tutkimuksen teoreettisessa viitekehyksessä instituutioteoria (IT), toimija-verkkoteoria (ANT) ja materiaalisen sitoumuksen teoria (MET) asetetaan vuoropuheluun kulttuuri-historiallisen toiminnan teorian (CHAT) kanssa.
It manifests itself in the examination of problems, conflicts and contradictions in an activity, and develops existing ways of action.
Tulokset osoittavat, että muutostoimijuus syntyy ja ilmenee toiminnassa esiintyvien ongelmien, konfliktien ja ristiriitojen tarkastelussa ja olemassa olevan toiminnan kehittämisessä.
The Hunters of Lost Parcels : An activity-theoretical study of the emergence and sustainability of workers’ transformative agency
Kadonneiden pakettien metsästäjät: Toiminnanteoreettinen tutkimus työntekijöiden muutostoimijuuden syntymisestä ja kestävyydestä Tämä tutkimus tarkastelee työntekijöiden muutostoimijuuden syntymistä, kehitystä ja kestävyyttä organisaatiomuutoksissa.
Genetic Testing and the Spirit of Laws : study on legal regulation on genetic tests
Geenitestaus ja lakien henki : tutkimus geenitestien sääntelystä
This study examines legal regulation on genetic testing in the health care setting and on the consumer markets, and the various factors behind.
Oikeustieteellinen väitöskirja ’Geenitestaus ja lakien henki’ käsittelee lääketieteellisten ja kuluttajille tarjottavien geenitestien oikeudellista sääntelyä ja siihen vaikuttavia tekijöitä.
Values and moral need to be integrated when addressing law in this field, thus the relationship of law, moral, and bioethics is analyzed.
Tutkimuksessa käydään läpi geenitestaukseen soveltuvaa lainsäädäntöä sekä mm. lääkintä- ja bio-oikeuden kehitystä ja suhdetta bioetiikkaan.
Europe is fragmented in legal approaches to many treatments.
Moniarvoisessa Euroopassa lainsäätäminen on haastavaa.
Genetic applications for human health hold great promises for precision medicine, but raise also morally sensitive and controversial issues.
Geneettiset sovellukset herättävät toivoa tuodessaan uusia mahdollisuuksia täsmälääketieteeseen.
Therefore, regulatory approaches need careful assessment in terms of need and accuracy, so that basic research and adoption of new applications are not unnecessary hindered.
Sääntelyn tarpeellisuutta arvioitaessa pitää erottaa arvopohjainen, moraaliuskomuksiin perustuva ja riskipohjainen, tieteelliseen epävarmuuteen perustuva lähestyminen.
Moral philosophy can be seen as to lay the ground and concepts for bioethics, thus enabling proper elaboration of moral beliefs.
Genetiikkaan kohdistuu arvoihin ja moraaliin liittyviä näkemyksiä ja uskomuksia.
For many, the picture is unclear which maintains insecurity in practice, as it may be challenging to separate law from non-law.
Toisaalta ne huolestuttavat joitakin tahoja, jotka katsovat, että ihminen leikkii jumalaa puuttuessaan lajin luonnolliseen kehitykseen.
The study is based on four previously published articles, the contents of which are updated to the current situation in terms of legal regulation (until May 31, 2020) and scientific progress, and further elaborated with a wide range of multidisciplinary literature and court cases, particularly in light of ECtHR’s praxis and argumentation on the margin of appreciation.
Tutkimus on ajankohtainen, koska hallituksen tavoitteena on säätää genomilaki ja perustaa genomikeskus Suomeen genomitiedon tehokkaaksi, yhdenvertaiseksi ja vastuulliseksi hyödyntämiseksi terveydenhuollossa.
EU and Council of Europe have influence on the member states’ regulation, even though they enjoy wide margin of appreciation in many health-related matters.
Tarkastelu ulottuu eurooppalaiseen oikeusjärjestelmään, johon luetaan Euroopan unioni ja Euroopan neuvosto.
The need for and the legitimacy of biomedical regulation should be addressed in multidisciplinary fora, for which bioethics provides a good platform.
Genetiikan mahdollisuuksia ja rajoja ei riittävästi ymmärretä, mikä johtaa geenitiedon perusteettomaan mystifiointiin.
The methodology is partly legal dogmatic, partly reasoning and multidisciplinary argumentation in the realm of current legal theories.
Geenitiedon jakaminen kansainvälisesti kliinisine oirekuvineen on mahdollistanut monien sairauksien diagnosoinnin, uudelleen luokittelun ja lisääntyvän näytön karttumisen tietyn geneettisen ominaisuuden ja kliinisen oireiston välillä.
Current treatment options include chemotherapy, radiotherapy, and surgery either alone or in combination.
Mesoteliooman hoidossa käytetään leikkaushoitoa, kemoterapiaa tai sädehoitoa joko itsenäisesti tai yhdistelmänä.
Conclusions: We found that TS, performance status, and histological subgroups were the strongest predictors of mortality.
Johtopäätökset Havaitsimme että tuumorikoko, suorituskyky ja histologiset alaryhmät olivat vahvimmat ennustetekijät.
Despite recent advances in the management of MPM overall survival remains poor, ranging from 9 to 12 months.
Vaikka mesoteliooman hoitomenetelmät ovat viime vuosina kehittyneet, on keskimääräinen elinajanodote diagnoosista vain 9 – 12 kuukautta.
In the first study, we reviewed the CT characteristics of 161 patients at the Helsinki University Hospital region.
Ensimmäinen osatyö perustui 161 potilaan TT-kuvalöydöksiin.
Material and methods: Using the Finnish Cancer Registry all MPM patients diagnosed in Finland between 2002 to 2012 were identified.
Potilaat ja menetelmät Osatöiden I, III, ja IV potilaat muodostuivat vuosina 2002 – 2012 diagnosoiduista mesotelioomapotilaista, joiden tiedot on kerätty Suomen Syöpärekisteristä.
Activin A associated also with cancer cachexia (p = 0.001), pretreatment TS (r = 0.549; p = 0.010) and chemotherapy response (p = 0.0028).
Lisäksi aktiviini A:n pitoisuus oli yhteydessä tuumorikokoon (r = 0.549, p = 0.010) ja huonompaan kemoterapiavasteeseen (p = 0.0028).