natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We developed a multidisciplinary functional precision medicine tumor board (FPMTB) to guide clinical therapy decisions for chemorefractory and recurrent (R/R) AML patients in a prospective real-time non-randomized clinical study.
Kehitimme monitieteisen toiminnallisen tarkkuuslääketieteen kasvainkortin (FPMTB) ohjaamaan kemorefraktiivisten ja toistuvien (R / R) AML-potilaiden kliinisiä hoitopäätöksiä prospektiivisessa reaaliaikaisessa ei-satunnaistetussa kliinisessä tutkimuksessa.
This thesis explores functional precision medicine approaches to target subsets of AML, in vitro, ex vivo and in the clinic.
Tämä opinnäytetyö tutkii toiminnallisia tarkkuuslääketieteellisiä lähestymistapoja AML: n kohdealaryhmiin in vitro, ex vivo ja klinikalla.
We found a marked increase in glucocorticoid sensitivity in SHI-1 cytarabine resistant variants and in two AML patients treated with cytarabine-based regimens.
Löysimme huomattavan lisääntyneen glukokortikoidiherkkyyden SHI-1-sytarabiiniresistenteissä muunnoksissa ja kahdessa AML-potilaassa, joita hoidettiin sytarabiinipohjaisilla hoito-ohjelmilla.
This thesis highlights novel avenues to define therapeutic opportunities for specific molecular subgroups of adult AML.
Tämä opinnäytetyö tuo esiin uusia keinoja määritellä terapeuttiset mahdollisuudet aikuisten AML: n spesifisille molekyylialaryhmille.
The drug responses, exome and RNA sequencing data were analyzed from 45 AML patient samples and 28 AML cell lines.
Lääkevasteet, exome- ja RNA-sekvensointitiedot analysoitiin 45 AML-potilasnäytteestä ja 28 AML-solulinjasta.
The upregulation of the KIT pathway was significantly associated with ex vivo dasatinib efficacy.
KIT-reitin säätäminen liittyi merkittävästi dasatinibin tehoon ex vivo.
Analysis of a larger set of relapsed or refractory AML patient samples revealed wild type FLT3 was significantly associated with sensitivity to glucocorticoids.
Suuremman uusiutuneiden tai tulenkestävien AML-potilasnäytteiden analyysi paljasti villityypin FLT3: n liittyneen merkittävästi herkkyyteen glukokortikoideille.
The finding suggests glucocorticoids could be an effective class of drugs for a subset of cytarabine resistant AML patients with wild type FLT3 gene.
Tulos viittaa siihen, että glukokortikoidit voivat olla tehokas lääkeryhmä sytarabiiniresistenttien AML-potilaiden alaryhmälle, jolla on villityypin FLT3-geeni.
Dasatinib, a multi tyrosine kinase inhibitor, was observed as one of the drugs with remarkably high sensitivity in the patient samples compared to the established cell lines.
Dasatinibi, monityrosiinikinaasin estäjä, havaittiin yhtenä lääkkeistä, joilla oli huomattavan suuri herkkyys potilasnäytteissä verrattuna vakiintuneisiin solulinjoihin.
The integration of molecular profiling and DSRT data revealed ex vivo drug efficacies and underlying mutations and gene expression biomarkers for the subsets of AML patient samples.
Molekyyliprofilointi- ja DSRT-tietojen integrointi paljasti ex vivo lääketehokkuudet ja taustalla olevat mutaatiot sekä geeniekspressiobiomarkkerit AML-potilasnäytteiden osajoukoille.
We sought to identify drugs showing the discrepancy in responses between cell lines and patient samples, and potential drug sensitivity biomarkers.
Etsimme lääkkeitä, jotka osoittavat eroja solulinjojen ja potilasnäytteiden vasteissa ja potentiaalisissa lääkeherkkyysbiomerkkeissä.
Our results warrant testing dasatinib in a clinical trial for the AML patients with ex vivo dasatinib sensitivity and gene expression-based KIT pathway upregulation.
Tuloksemme edellyttävät dasatinibin testaamista kliinisessä tutkimuksessa AML-potilaille, joilla on ex vivo dasatinibiherkkyys ja geeniekspressiopohjainen KIT-reitin säätely.
The cells were subjected to genomic sequencing, gene expression profiling and DSRT along with AML patient samples.
Soluille suoritettiin genomisekvensointi, geeniekspressioprofilointi ja DSRT yhdessä AML-potilasnäytteiden kanssa.
The KIT pathway upregulation and ex vivo dasatinib sensitivity were found to be correlated with clinical response to dasatinib in three AML patients.
KIT-reitin säätelyn ja ex vivo dasatinibiherkkyyden havaittiin korreloivan dasatinibin kliinisen vasteen kanssa kolmella AML-potilaalla.
When interpreting remote-sensing observations, it is important to choose the correct methods for realistic analyses.
Kaukokartoitushavaintojen tulkintaa ja realistista analysointia varten on tärkeää valita oikeat menetelmät.
Our analysis indicates that there can be mis-classifications in the current taxonomic systems.
Tarkempi analysointi osoittaa, että nykyisissä taksonomisissa järjestelmissä voi esiintyä väärää luokittelua.
In the past decades, several extensive studies have been carried out to understand asteroid surfaces, however, none of the previously used models are able to interpret spectroscopy, photometry, and polarimetry at the same time with sufficient precision.
Viime vuosikymmenten aikana useat tutkimukset ovat keskittyneet asteroidien pintojen mallintamiseen, mutta yksikään aiemmin käytetty malli ei ole pystynyt tulkitsemaan spektroskooppisia, fotometrisia ja polarimetrisia havaintoja yhtäaikaisesti riittävällä tarkkuudella.
We retrieve phase curve slope parameters, rotation periods, pole orientations, shapes, reference phase curves, and absolute magnitudes in the G band of the ESA Gaia space telescope.
Inversiosta saadaan arvioitua asteroidien vaihekäyrien kulmakertoimet, pyörähdysajat, napojen suunnat, muodot, todelliset vaihekäyrät ja absoluuttiset magnitudit Euroopan avaruusjärjestön (ESA) Gaia-avaruusteleskoopin G-magnitudin aallonpituuskaistassa.
The results are promising as we are able to match the simulated spectra fairly well with the measured spectra.
Tulokset ovat lupaavia, sillä simuloidut spektrit vastaavat melko hyvin laboratoriossa mitattuja spektrejä.
Furthermore, retrieving the scattering properties of asteroid surfaces plays a vital role in the future space missions, including asteroid mining.
Lisäksi asteroidien pintakerroksen valonsirontaominaisuuksien laskeminen on tärkeää tulevilla avaruuslennoilla, mukaan lukien tulevaisuuden kaivostoiminta asteroideilla.
Asteroid photometry complements the existing classifications based on spectroscopy and provides us with a way to find the correct taxonomy.
Fotometriset havainnot täydentävät olemassa olevia spektreihin perustuvia luokitteluja ja auttavat määrittämään asteroidien oikean taksonomian.
The forward methods of modeling the scattering properties of surfaces used in the thesis are vital in future studies as they can be applied to other Solar System objects, such as comets and satellite surfaces.
Väitöskirjassa käytetyt suorat valonsirontamenetelmät ovat ratkaisevan tärkeitä tulevissa tutkimuksissa, sillä niitä voi soveltaa myös muihin Aurinkokunnan kohteisiin, kuten komeettoihin ja satelliitteihin.
First, the reflectance spectra of three meteorite samples are simulated using a model combining olivine, pyroxene, and iron.
Ensimmäiseksi kolmen meteoriittinäytteen heijastusspektrejä simuloidaan käyttämällä mallia, joka yhdistää asteroideissa ja meteoriiteissa yleisimmin esiintyviä materiaaleja: oliviinia, pyroksiinia ja rautaa.
Asteroid lightcurve inversion is useful especially when carrying out taxonomic classification as it provides additional information on the physical properties of the surface.
Asteroidien valokäyräinversio on hyödyllinen taksonomisessa luokittelussa, sillä se antaa lisää tietoa pinnan ominaisuuksista.
In the thesis, light-scattering methods were developed and utilized together with laboratory measurements to characterize asteroid regoliths and meteorite surfaces.
Väitöskirjani tavoite on kehittää valonsirontamenetelmiä ja käyttää niitä yhdessä laboratoriomittausten kanssa luonnehtimaan asteroidien sekä meteoriittien pintoja.
Physical characterization of asteroid surfaces by studying the scattered light is challenging as the light-scattering processes are affected by the particle sizes, shapes, and materials, which in most cases are unknown.
Asteroidien pintojen tutkiminen valonsironnan avulla on haastavaa, koska pinnan sirontaprosessit riippuvat pinnan hiukkasten koosta, muodosta sekä materiaalista, joita ei yleensä ennalta tunneta.
The upcoming Gaia Data Release 3 will be extensive enough for rotational pole retrievals and will improve our current knowledge of the asteroids' physical properties.
Gaian kolmas tiedonjulkistus (Gaia Data Release 3) tulee lisäämään ymmärrystämme asteroidien pinnoista ja on lisäksi riittävän laaja naparatkaisujen laskemiseen.
Second, spectroscopic, photometric, and polarimetric modeling of asteroid (4) Vesta shows good results as the reflectance spectra can be modeled with reasonable precision, and the modeled photometry and polarimetry produce non-linear brightening and negative degree of linear polarization in the backscattering direction that is also seen in the observations.
Heijastusspektrejä voidaan simuloida riittävällä tarkkuudella, fotometrinen malli tuottaa epälineaarisen kirkkauden kasvun ja polarimetriassa nähdään negatiivinen lineaarinen polarisaatioaste takaisinsirontasuunnassa, mikä nähdään myös havainnoissa.
Finally, asteroid taxonomic classification is analysed by performing lightcurve inversion for 491 asteroids using convex and ellipsoid shapes.
Lopuksi asteroidien taksonomista luokittelua analysoidaan valokäyräinversion avulla, jossa käytetään sekä konvekseja että epäkonvekseja muotoja.
The light-scattering methods presented in the thesis take into account both wavelength-scale particles and particles larger than the wavelength of the incident light, which is important as the models used for each wavelength domain are different, and the resonance region is difficult to account for.
Tämä on tärkeää, koska eri aallonpituusalueilla käytetyt mallit ovat erilaisia, erityisesti resonanssialuetta on vaikea mallintaa.
At the current rate of rising drug resistance, approximately 10 million people will die annually by 2050.
Nykyisellä kasvunopeudella antibioottiresistenssin ennustetaan johtavan noin 10 miljoonan ihmisen vuosittaiseen kuolemaan vuoteen 2050 mennessä.
As microbial adhesion is the first step of biofilm formation, the first aim of this study was to develop novel antibacterial surfaces to hamper the accumulation of antibiotic-resistant microbes.
Koska mikrobien tarttuminen on biofilmin muodostumisen ensimmäinen vaihe, tämän tutkimuksen ensimmäisenä tavoitteena oli kehittää uusia antibakteerisia pintoja bakteerin mekaanisen tarttumisen estämiseksi.
Only marginal cytotoxicity was revealed against human Hep2 cells at concentrations comparable to their pre-exposure IC50 values.
Ihmisen Hep2-soluja vastaan havaittiin vain marginaalista sytotoksisuutta yhdistepitoisuuksilla, jotka olivat verrattavissa niiden IC50-arvoihin ennen altistusta.
From our novel set of pyrimidines, compounds 89, 99e, and 100e displayed potent activities.
Kolme yhdistettä, 89, 99e ja 100e osoittautuivat erittäin tehokkaiksi.
The compounds were also effective against planktonic cells with minimum inhibitory concentration (MIC) values lower than 60 μM.
Yhdisteet olivat tehokkaita myös planktonisesti kasvatettuja bakteerisoluja vastaan (MIC < 60 M).
Overall, this study resulted in the synthesis of four new antibacterial biomaterials and 26 new pyrimidine derivatives.
Tämä väitöskirjatutkimus johti neljän uuden abietaani-diterpeeneihin ja nanoselluloosaan perustuvan antibakteerisen biomateriaalin sekä 26 uuden pyrimidiinijohdannaisen synteesiin.
They inhibited biofilm formation and were active against pre-formed biofilms of S. aureus ATCC 25923 and Newman strains with IC50 values ranging between 11.6 to 62.0 μM.
Ne estivät stafylokokkibiofilmin muodostumista ja olivat aktiivisia myös S. aureus ATCC 25923- ja Newman-kantojen biofilmejä vastaan.
Material 87 proved to be biocompatible as it nurtured fibroblast growth at its surface without causing significant hemolysis.
Tämä materiaali osoittautui myös biologisesti yhteensopivaksi, koska se edisti sidekudossolujen kasvua pinnallaan aiheuttamatta merkittävää hemolyysiä eli punasolujen hajoamista.
Our most active material 87 was tested against bacterial colonization in both biofilm and artificial dermis models.
Tehokkain bakteerien vastaisista nanoselluloosa- ja diterpeeniperustaisista väitöskirjatutkimuksen aikana valmistetuista materiaaleista (87) esti stafylokokkibakteerien kolonisoitumista sekä biofilmimalleissa että keinotekoisissa dermismalleissa.
Terpenoids such as abietic acid and dehydroabietic acid originating from conifer resin possess antibacterial and antifungal activities.
Havupuista peräisin olevilla diterpeenirakenteisilla sekundäärimetaboliiteilla, kuten abietiinihapolla ja dehydroabietiinihapolla, on bakteerien ja sienten vastaisia ominaisuuksia.
The World Health Organization (WHO) has listed the six most threatening pathogens for which new antibiotics and approaches are urgently needed.
Maailman terveysjärjestö listaa nopeasti muuntuvan Staphylococcus aureus -bakteerin yhdeksi kuudesta uhkaavimmasta tauteja aiheuttavasta bakteerista, joita vastaan tarvitaan kiireellisesti uusia antibiootteja ja hoitomuotoja.
This lifestyle allows bacteria to protect themselves from the immune system and impairs treatment.
Se voi kiinnittyä helposti monenlaisille pinnoille ja muodostaa biofilmejä, joiden avulla bakteerit voivat suojautua immuunijärjestelmältä ja heikentää hoidon vaikutusta.
Our unique design rendered four anionic surfaces highly active against the Gram-positive S. aureus, including the drug resistant methicillin-resistant Staphylococcus aureus (MRSA) and the Gram-negative Escherichia coli.
Valmistetuista negatiivisesti varautuneista anionisista pinnoista kaikki neljä osoittautuivat erittäin tehokkaiksi myös metisilliiniresistentin S. aureuksen (MRSA) ja gramnegatiivisen Escherichia colin tapauksissa.
The second aim of this thesis was to develop a new class of pyrimidine derivatives against S. aureus biofilms.
Tutkimuksessa suunniteltiin ja syntetisoitiin myös uusia pyrimidiinijohdannaisia S. aureus -biofilmejä vastaan.
This thesis offers novel approaches to target one of the most dangerous antibiotic-resistant bacteria S. aureus and efficiently limit its proliferation.
Lisäksi tutkimus tuotti uusia lähestymistapoja yhtä vaarallisimmista antibiooteille vastustuskykyistä bakteeria, S. aureusta, vastaan.
It is renewable, biocompatible, biodegradable, and possesses excellent mechanical properties.
Selluloosa on runsaasti esiintyvä luonnonpolymeeri, joka on uusiutuvaa, biologisesti yhteensopivaa ja biohajoavaa.
Herein, I report the design and the synthesis of new wide-spectrum contact-active non-leaching antibacterial cellulose nanofiber films by coupling the films with dehydroabietylamine, dehydroabietic acid and their derivatives.
Tutkimuksessa suunniteltiin uusia bakteerien vastaisia selluloosananokuitukalvoja, joihin sidottiin kovalenttisesti dehydroabietiiniamiinia, dehydroabietiinihappoa sekä näiden puolisynteettisiä johdannaisia.
Antibiotic resistance is a current threat to modern medicine.
Antibioottiresistenssi eli bakteerien kehittämä vastustuskyky mikrobilääkkeille on maailmanlaajuinen vakava uhka.
Cellulose nanofibers are prepared by mechanical disintegration of cellulose.
Antibakteeristen pintojen valmistamiseen käytettiin selluloosasta saatavaa nanoselluloosaa.
Thus, new innovative approaches and antibacterial agents are needed to fight bacterial resistance.
On mahdollista, että nämä uudet nanoselluloosaan sidotut diterpeenijohdannaiset estävät tauteja aiheuttavien bakteerien vastustuskyvyn leviämistä.
Synthesis of Antimicrobial Surfaces and Compounds to Target Resistant Staphylococcus aureus
Grampositiivinen S. aureus –bakteeri on kehittänyt vastustuskyvyn suurelle joukolle erilaisia mikrobilääkkeitä.
The total number of points varies between 32 and 224 from the worst to the best.
Kokonaispistemäärä vaihtelee 32 ja 224 välillä huonoimmasta parhaaseen.
15D-instrument produces a single index number between 0-1.
15Dmittari tuottaa yhden indeksiluvun 0-1 välillä.
FinnIBDQ-survey was conducted in 2006/2008 and follow-up questionnaire in 2011.
FinnIBDQ-kysely tehtiin 2006/2008 ja seurantakysely 2011.
Inflammatory bowel diseases are among the fastest growing chronic disease of young people in Europe and they are increasing in Western countries for unknown reasons.
Tulehdukselliset suolistosairaudet ovat nopeimmin nuorilla yleistyvä krooninen sairaus Euroopassa ja ne lisääntyvät länsimaissa tuntemattomasta syystä.
During this time, the patient gained an average of 0,01 quality adjusted additional years of life.
Tänä aikana potilas saavutti keskimäärin 0,01 laatupainotettua lisäelinvuotta.
Patients' medical history, symptoms, medication and health care use were studied in their own partition on the questionnaire.
Potilaiden sairaushistoriaa, oireita, lääkitystä ja terveyspalvelujen käyttöä tutkittiin omalla kyselyosiolla.
Dimensions, where progress was achieved (p<0.05) were the elimination, the usual activities, discomfort and symptoms, as well as vitality and sexual activity.
Ulottuvuudet, joilla parantumista tapahtui (p<0,05) olivat eritystoiminta, tavanomaiset toiminnot, vaivat ja oireet, energisyys sekä sukupuolielämä.
Conventional treatment usually consists of anti-inflammatory and immunosuppressive drug therapy or surgical intervention.
Perinteinen hoito koostuu yleensä anti-inflammatorisesta ja immunosupressiivisesta lääkehoidosta tai kirurgisista toimenpiteistä.
The study consists of FinnIBDQ (inflammatory Bowel Disease Questionnaire) survey (n=2831) and the follow-up survey of the patients who used biologic drug products (n=189).
Tutkimusaineisto muodostuu FinnIBDQ (Inflammatory Bowel Disease Questionnaire)-kyselystä (n=2831) ja seurantakyselystä biologista lääkevalmistetta käyttäneille (n=189).
New biological drug products (TNF-blockers) have improved, in particular in Crohn's disease, a response to treatment.
Uudet biologiset lääkevalmisteet (TNFsalpaajat) ovat parantaneet erityisesti Crohnin taudin hoitovastetta.
In most of the research concerned with the benefits of biological treatment, the effectiveness data is derived from the pharmaceutical manufacturers' short-term clinical efficacy studies, or taken from any other quality of life studies.
Useimmissa biologisen lääkehoidon hyötyjä käsittelevissä tutkimuksissa vaikuttavuustiedot on johdettu lääkevalmistajien lyhytkestoisista kliinisistä tehotutkimuksista tai otettu muista elämänlaatututkimuksista.
Inflammatory bowel diseases often cause persistent symptoms and require treatment usually for life, affect the quality of life and the ability to go to work.
Tulehduksellinen suolistosairaus aiheuttaa usein pitkäkestoisia oireita ja vaatii hoitoa yleensä koko elämän ajan, vaikuttaa elämänlaatuun sekä kykyyn käydä töissä.
In the research group (n=51), the average cost per patient per QALYs gained during the follow-up period proved to be very high, at over 5 million euro's.
Biologista lääkevalmistetta seurantakyselyssä käyttäneen (n=51) keskimääräinen potilaskohtainen kustannus saavutettua lisäQALYa kohden seuranta-aikana osoittautui hyvin korkeaksi, ollen yli 5 miljoonaa euroa.
In difficult cases, the biologic drug treatment is used.
Vaikeissa tapauksissa tulehduksellisten suolistosairauksien hoitona käytetään biologisia lääkevalmisteita.
As a generic HRQoL instrument was the 15D-instrument used which is a standardized measure of the health related quality of life.
Geneerisenä elämänlaatumittarina käytetään 15D-mittaria, joka on standardoitu elämänlaadun mittari.
IBDQ is a disease-specific HRQoL instrument, which consists of 32 questions.
IBDQ on sairausspesifinen elämänlaatumittari, joka koostuu 32 kysymyksestä.
The evidence of the long-term impact of the biologic drug treatment on the patient's quality of life is still scarce.
Biologisen lääkehoidon pitkäaikaiskäytön vaikutuksesta potilaan elämänlaatuun on saatavilla niukasti evidenssiä.
A disease-specific HRQoL instrument (IBDQ) shows the quality of life has changed in parallel (p=0.003)with the 15D-instrument.
Sairausspesifinen mittari (IBDQ) osoittaa elämänlaadun muuttuneen samansuuntaisesti (p=0,003) 15Dmittarin kanssa.
The aim of this study is to provide information about the effectiveness and the costs of the biological treatment in inflammatory bowel diseases.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on tuottaa riippumatonta tietoa tulehduksellisissa suolistosairauksissa käytettävän biologisen lääkehoidon vaikuttavuudesta ja kustannuksista.
Biological drug therapy group belonged at the baseline (n=148) improved the quality of life (p=0.004) during the follow-up.
Biologiseen lääkehoitoryhmään lähtötilanteessa kuuluneiden (n=148) elämänlaatu parani (p=0,004) seurantaaikana.
Patients were selected into the follow-up if they reported using the biologic drugs to treat the illness.
Seurantakyselyyn valittiin FinnIBDQaineistosta ne potilaat, jotka olivat ilmoittaneet käyttävänsä tai käyttäneensä biologista lääkevalmistetta sairautensa hoitoon.
Illness often occurs at a young age and the symptoms persist generally throughout life, Crohn's disease and ulcerative colitis are the most common diseases in this category.
Crohnin tauti ja colitis ulcerosa (haavainen koliitti) ovat yleisimmät tähän ryhmään kuuluvat sairaudet.
However the knowledge about clinical consequences of transporter-mediated drug-drug interactions is still limited and more investigation is needed to improve our understanding.
Kuitenkin tietämys kuljetusproteiinivälitteisten interaktioiden kliinisistä seurauksista on vielä rajallista ja lisää tutkimusta tarvitaan niiden ymmärtämiseksi.
Elucidation of transporter- and/or metabolic enzyme-mediated drug interactions is important part of early drug development.
Kuljetusproteiini- ja metaboliaentsyymivälitteisten lääke-lääke interaktioiden ennustaminen on tärkeä osa lääkkeen kehityskaarta.
The objective of the experimental work was to study the MDR1-mediated transport of aliskiren and the related drug-drug interactions in vitro and in silico.
Kokeellisen työn tavoitteena oli tutkia MDR1-välitteistä aliskireenin kuljetusta ja siihen liittyviä imeytymisvaiheen interaktoita in vitro ja in silico menetelmillä.
In vitro-in vivo correlations on the extent of MDR1's influence on absorption and standardized predicting methods for drug-drug interactions using the inhibitory constants (IC50 and Ki) would greatly increase the value of in vitro studies.
In vitro - in vivo korrelaatiot MDR1:n kvantitatiivisesta vaikutuksesta lääkeaineiden imetymiseen sekä standardisoidut interaktioiden ennustusmenetelmät inhibitioparametrejä (IC50, Ki) hyödyntäen lisäisivät in vitro kokeiden arvoa suuresti.
The interactions between aliskiren and the inhibitors in vitro correlated to the observed interactions in vivo in humans.
Yhteisvaikutukset aliskireenin ja inhibiittorien välillä in vitro korreloivat hyvin vastaavien kliinisten interaktiostutkimusten kanssa.
MDR1 as intestinal efflux protein : influence on drug absorption and drug-drug interactions (Literature review) : Interactions of aliskiren with MDR1 inhibitors in vitro and pharmacokinetic modeling of the influence of MDR1 on intestinal absorption (Experimental work)
MDR1 effluksiproteiini ohutsuolessa : merkitys lääkeaineiden imeytymisessä ja lääke-lääke interaktioissa (kirjallisuuskatsaus) : Aliskireenin interaktio MDR1 inhibiittoreiden kanssa in vitro ja farmakokineettinen mallinnus MDR1 kuljetusproteiinin merkityksestä lääkeaineiden imeytymisessä (erikoistyö)
Vesicular transport assay was used to obtain kinetic parameters for aliskiren (Km and Vmax) and inhibitor potencies (IC50) for ketoconazole, verapamil, itraconazole and its metabolite hydroxyitraconazole.
Aliskireenille määritettiin kuljetuksen kineettiset parametrit (Km ja Vmax) vesicular transport (VT) kokeella ja ketokonatsolille, verapamiilille, itrakonatsolille sekä sen metaboliitille hydroksi-itrakonatsolille määritettiin inhibitio parametri (IC50).
In addition, the latest regulatory draft guidances (FDA, EMA) are reviewed.
Lisäksi esitetään viranomaisten (FDA, EMA) viimeisimmät ohjeistukset MDR1-välitteisten interaktoiden tutkimisesta.