natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Part II discusses the ethnographic material in depth and shows that indigenous adolescents act from a variety of social perspectives: the native youth’s own ethnic group, divided into sub-groups, especially into urban residents and those living in the reserve; ancestors, super-human agents and spirits; other indigenous groups and non-natives.
Tutkimustulosten mukaan sekä kaupungissa että reservaatissa nuorten maailmankuva rakentuu suhteista omaan etniseen ryhmään, henkiolentoihin, toisiin intiaaniryhmiin ja ei-intiaaneihin.
Changing Lived Worlds of Contemporary Amazonian Native Young People : Manchineri Youths in the Reserve and the City, Brazil-Acre
Väitöskirjatyö kattaa kolme uutta tutkimusaluetta: Amazonian intiaaninuoret, Amazonian alkuperäisväestön nuoret kaupunkiympäristössä ja manchineri-intiaanit, joita ei ole aikaisemmin tutkittu.
This thesis discusses the contemporary construction of the lived worlds of indigenous Amazonian youths.
Väitöskirja vertailee Amazonian intiaaninuorten elämää reservaatissa ja kaupungissa.
The capacity of young Amazonian Indians to act in contemporary social fields produces them as full persons.
Jo shamanisminsa takia Amazonian alkuperäiskansojen nuoret ovat tottuneet useisiin käyttäytymismalleihin.
Today’s native peoples are considerably affected by the processes of globalization and urbanization, which have led to new ways of relating to their cultural traditions.
Erityisesti kylässä asuvat nuoret haluavat opiskella, kun taas kaupungissa asuvat nuoret tuntevat kyvyttömyyttä oppia perinteentietoja.
Disabled Revolutionary War Veterans and the Construction of Disability in the Early United States, c. 1776-1840
Vammaiset itsenäisyyssodan veteraanit ja vammaisuuden rakentuminen Yhdysvalloissa 1776-1840
Consequently, disability is regarded as a sociocultural phenomenon rather than a medical condition.
Tutkimuksen valossa vammaisuus onkin ensisijassa sosiokulttuurinen ilmiö, ei lääketieteellinen vaiva.
The most important sources in this regard are the pension application papers submitted by veterans in the early nineteenth century.
Tutkimuksen empiirisenä perustana ovat todistajanlausunnot, joita veteraanit antoivat hakiessaan invalidieläkettä.
It does this through a comparison of the situation of 153 disabled veterans with that of an equivalent number of nondisabled veterans.
Sosiaalisen vammaistutkimuksen, Pohjois-Amerikan tutkimuksen ja sosiaalihistorian monitieteisessä maastossa etenevässä väitöskirjassa verrataan 153 veteraania, joille myönnettiin valtion invalidieläkettä, yhtä suureen joukkoon veteraaneja, jotka eivät saaneet valtion eläkettä.
The main themes covered in this study are: the wartime experiences of injured American soldiers, the military pension establishment of the early United States and the legal construction of disability, and the post-war working and family lives of disabled veterans.
Invalidieläkkeeseen oikeutetut veteraanit avioituivat, saivat jälkeläisiä, tekivät työtä, kantoivat vastuuta ja tarpeen vaatiessa myös hoivasivat muita perheenjäseniä siinä missä muutkin.
Looking at the issue of experience through the window of the pension files reveals that there was not much difference in the broad contours of disabled and nondisabled veteran life.
Väitöskirja kokoaa pala palata kuvan veteraaneista, jotka eivät eronneet ei-vammaisista kohtalotovereistaan yhdelläkään merkittävällä tavalla.
This finding has implications for the theorisation of disability that are highlighted and discussed in the thesis.
Tämä oli osa medikalisaatiota , joka teki vammaisuudesta ensisijaisesti patologisen luokan.
Keywords: disability, early America, veterans, military pensions, disabled people, Revolutionary War, United States, disability theory.
Eläkettä saadakseen veteraanien piti kertoa oikeuden edessä yksityiskohtaisesti omaisuudestaan, tuloistaan, terveydentilastaan ja perhesuhteistaan.
The state-centred dimension of the study explores the meaning of disability and disabled veterans to the early American state through an examination of the major military pension laws of the period.
Samalla laki alisti sen arvioinnin, kuka oli vammainen ja kuka ei, asteittain yhä tiiviimmin lääketieteellisen katseen alle.
An analysis of this legislation, particularly the invalid pension acts of 1793 and 1806, indicates that the early United States represents a key period in the development of the modern disability category.
Amerikan itsenäisyyssodan (1775-1783) vammaiset veteraanit elivät sodan jälkeisinä vuosikymmeninä samanlaista elämää kuin ei-vammaiset veteraanit.
The arguments in the theoretical part are tested with data in the empirical part with two data sets.
Tutkimus jakautuu teoreettiseen ja analyyttiseen osioon jossa teoreettisen osan väittämiä testataan kahdella erityyppisellä aineistolla.
The aim of the study is to explain how paradise beliefs are born from the viewpoint of mental functions of the human mind.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää, miten mielikuvat paratiisista eli paratiisirepresentaatiot muodostuvat kognitiivisen psykologian ja evoluutioteorian näkökulmasta.
The results of the study show that in addition to the widely studied belief in supernatural agents, belief in supernatural environments wells from the natural functioning of the human mind attesting the view that religious thinking and ideas are natural for human species and are produced by the same mental mechanisms as other cultural information.
Lisäksi tulokset vahvistavat kognitiivisen uskontotieteen piirissä esitettyä näkemystä uskonnon luonnollisuudesta: uskonnollinen ajattelu on ihmiselle luontaista ja osa kulttuuria, ei siitä erillinen osa-alue.
By using recent theories and results from the cognitive and evolutionary study of religion as well as from studies of environmental preferences, I suggest that this is because pan-human unconscious motivations, the architecture of mind, and the way the human mind processes information constrain the possible repertoire of paradise beliefs.
Teorian ydinajatuksena on osoittaa, että paratiisiuskomukset syntyvät mielessä tiedostamattomien, luonnonvalinnan myötä kehittyneiden mielen toimintojen avulla ja että nämä toiminnot rajoittavat mahdollisia intuitiivisia mielikuvia paratiisista.
The study is divided into two parts, theoretical and empirical.
Aineisto-osa koostuu kyselytutkimuksesta sekä historiallisia ja nykyaikaisia teksti- ja etnografisia aineistoja analysoivasta osasta.
The second data test the assumption that familiarity is a dominant factor determining the content of paradise beliefs.
Tutkimuksissa etsitään vastauksia sille, miten ihmiset hahmottavat unelmaympäristönsä ja miten paikalliset olosuhteet vaikuttavat siihen, millaiseksi paratiisi hahmotetaan.
The focus is on the observation that paradise beliefs across the world are mutually more similar than dissimilar.
Tavoitteena on selittää, millaiset tekijät johtavat paratiisirepresentaatioiden muotoutumiseen ja miksi niillä on universaalilla tasolla niin paljon yhteneviä ominaisuuksia, että on mahdollista esittää niillä olevan yhteinen, kaikkia ihmisiä koskeva ei-tietoinen perusta.
The focus is on Qinghai Province, one of the twelve provincial-level units included in the western region development strategy launched in 2000 by the government of China.
Qinghai on myös yksi kahdestatoista maakuntatason yksiköstä, joka sisältyy Kiinan keskushallituksen vuonna 2000 käynnistämään länsiosan kehittämisstrategiaan (Xibu Da Kaifa).
Qinghai province is one of the slowest developing regions of China.
Siitä huolimatta luonnonvaroiltaan rikas maakunta on yksi hitaimmin kehittyvistä alueista Kiinassa.
Hence, this study is significant, because it provides new knowledge about the province of Qinghai, its governance and diverse challenges, and deepens one s overall knowledge regarding China.
Tämä tutkimus on tärkeä, koska se antaa uutta tietoa vähän tunnetusta Qinghain maakunnasta, sen haasteista ja hallinnosta.
Philosophical issues in the humanities and contemporary theories of governance are brought in to provide deeper understanding of governance, and to understand to what extent and how characteristics of good governance (derived from the Western canon) are combined with Chinese tradition.
Tutkimuksen keskeinen konsepti on hyvä hallintotapa, jonka ymmärtämiseksi teoreettinen keskustelu tuo mukaan hallintotapaa koskevat länsimaiset ja kiinalaiset filosofiat sekä ajankohtaiset teoriat.
This study is about governance in contemporary China.
Tutkin väitöskirjatyössäni nyky-Kiinan politiikkaa ja yhteiskuntaa.
This study provides the ingredients for reflection as to how provincial government can be motivated to choose to govern in a sustainable way, instead of leaning on growth factors with too little consideration about the impact on the environment and the people.
Maakunnan kestävän kehityksen kannalta avainasia on se, miten Qinghain maakuntahallitus hallitsee ja miten se huomioi ympäristön ja väestön sen sijaan, että se nojautuu harmonisen yhteiskunnan kasvutavoitteisiin.
This dissertation employs a grounded theory approach while the theoretical framework of this study is built on the Three World s approach of analyzing the three main themes, namely, the environment, economic development, and cultural diversity, and to support the empirical work.
Analysoin teoreettisen kehyksen puitteissa Qinghain maakuntahallituksen aikaansaamia tuloksia: ympäristöä, talouden kehitystä ja kulttuurien monimuotoisuutta.
The findings demonstrate that Qinghai Province is not a powerful actor, because it has weak communications with the central government and weak collaboration with its stakeholders and civil society.
Sen kommunikointi ja yhteistyö keskushallituksen ja muiden yhteiskunnan toimijoiden, kuten yritysten ja kansalaisjärjestöjen kanssa, on heikkoa.
The question is how is Qinghai s government best able to govern in a way that is beneficial for the people.
Tutkimukseni tavoitteena on selvittää, miksi Qinghai ei ole paremmin pystynyt hyödyntämään länsialueen kehittämispolitiikkaa.
Qinghai, the subject of the case study, is not a very well-known province.
Tutkimustulokset vahvistavat myös sen, että Qinghai maakuntahallitus on voimaton toimitsija.
A qualitative research method is chosen to provide a deeper understanding of the contemporary challenges of Qinghai (and China) and to provide some insight into the role and impact of governance on provincial development.
Tutkimuksen tarkoituksena on myös antaa aineksia hyvän hallintotavan tunnistamiseksi ja motivoida niin Qinghain kuin muidenkin maakuntien hallinnon suuntaamista hyvään hallintotapaan, edesauttaen kestävää kehitystä ja ihmisten osallistumista heitä koskeviin päätöksiin.
Governance Matters : China's Developing Western Region with a Focus on Qinghai Province
Tutkimuksen kohteena on Kiinan neljänneksi suurin, Qinghain maakunta.
The challenges faced by Qinghai concern in particular its environment, economic development, and cultural diversity, all of which are closely interrelated.
Tutkimustulokset osoittavat, että Qinghain kehitystä jarruttavat luonnonolosuhteet, historia ja aluepoliittiset päätökset, mutta ennen kaikkea maakuntahallinnon merkitys on ratkaiseva siinä miten resursseja kohdennetaan.
It also focuses on the Tibetan ethnic group in order to develop as full an understanding as possible about the province.
Lähemmän tarkastelun kohteena ovat Tiibetiläiset, jotka muodostavat suurimman etnisen ryhmän Qinghaissa.
My research problem is to analyze to what extent provincial development correlates with the quality of governance.
Maakuntahallitus on suoraan keskushallituksen alainen ja sen tehtävänä on huolehtia siitä, että keskushallinnon määräykset toteutetaan maakunnan muilla alemmilla hallinnon tasoilla.
It is thus a study of intellectual trends during the Hua Guofeng period and of methods, strategies, and techniques of public political discussion of the time.
Siten se tutkii teoreettisen keskustelun trendejä sekä poliittisen keskustelun metodeja, strategioita ja tekniikoita Hua Guofengin valtakaudella.
It thus aims at opening more dialogue between Chinese and Western political theories and understandings about Chinese polity.
Siten se pyrkii lisäämään vuoropuhelua kiinalaisten ja länsimaisten poliittisten teorioiden välillä.
In addition, this study presents democratic centralism as a comprehensive theory of democracy and evaluates this theory.
Lisäksi tämä tutkielma esittelee demokraattisen sentralismin demokratiateoriana ja arvioi tätä teoriaa.
This study belongs to scholarly traditions of the history of ideas, political philosophy, comparative politics, and China studies.
Tämä tutkimus kuuluu aatehistorian, poliittisen filosofian, vertailevan politiikantutkimuksen ja Kiinan tutkimuksen alaan.
This study examines the Chinese press discussion about democratic centralism in 1978-1981 in newspapers, political journals and academic journals distributed nationwide.
Tämä tutkielma tarkastelee demokraattista sentralismia koskevaa lehtikirjoittelua kiinalaisissa sanomalehdissä sekä poliittisissa ja akateemisissa julkaisuissa vuosina 1978-1981.
It compares the Chinese theory of democratic centralism with Western traditions of democracy, not only with the standard liberal theory but also with traditions of participatory and deliberative democracy, in order to evaluate whether the Chinese theory of democratic centralism forms a legitimate theory of democracy.
Se vertaa kiinalaista demokraattisen sentralismin teoriaa länsimaisiin demokratian traditioihin, tavanomaisen liberaalidemokraatisen teorian ohella osallistuvan ja deliberatiivisen demokratian teorioihin, arvioidakseen, muodostaako kiinalainen demokraattisen sentralismin teoria hyväksyttävän demokratiateorian.
Therefore, the Chinese experience provides some empirical evidence of the practicability of these traditions of democracy.
Siten kiinalaisten kokemukset tämän teorian toimeenpanossa antavat myös empiiristä näyttöä näiden demokratian teorioiden sovellettavuudesta.
Nevertheless, since the Chinese theory of democratic centralism fits well with some established definitions of democracy and since democratic deficits are a reality in all actual democracies, the Chinese themselves are talking about democracy in terms acceptable to Western political philosophy as well.
Kuitenkin koska kaikissa demokratioissa on demokratiavajetta ja koska kiinalainen teoria demokraattisesta sentralismista vastaa tiettyjä lännessäkin vakiintuneita demokratian määritelmiä, kiinalaiset puhuvat demokratiasta tavalla, joka on hyväksyttävä myös länsimaisen politiikanteorian näkökulmasta.
It shows that the Chinese theory comes close to participatory types of democracy and shares a conception of democracy as communication with the theory of deliberative democracy.
Tutkielma osoittaa, että kiinalainen teoria muistuttaa osallistuvaa demokratiaa ja jakaa deliberatiivisen demokratiateorian kanssa käsityksen demokratiasta kommunikaationa.
This dissertation also compares Chinese theory with some common Western theories and models of Chinese society as well as with Western understandings of Chinese political processes.
Se myös vertaa kiinalaista teoriaa joihinkin länsimaisiin teoreettisiin malleihin, joita on länsimaissa käytetty selittämään kiinalaisia poliittisia prosesseja.
Simultaneously, this study uses experiences of participatory democracies outside of China to explain some earlier findings about the Chinese practices.
Lisäksi tämä tutkielma selittää joitain löydöksiä Kiinan poliittisessa käytännössä peilaamalla sitä kokemuksiin osallistuvista demokratioista Kiinan ulkopuolella.
The main finding of this study is that the Chinese theory of democratic centralism is essentially a theory about democracy, but whether its scrupulous practicing alone would be sufficient for making a country a democracy depends on which established definition of democracy one applies and on what kind of democratic deficits are seen as being acceptable within a truly democratic system.
Sen tärkein löydös on, että kiinalainen teoria demokraattisesta sentralismista on luonteeltaan demokraattinen, mutta voiko sitä yksinään toteuttamalla tehdä maasta demokraattinen on tulkinnanvaraisempaa.
Concerning the epistemological framework this dissertation is placed in the rupture of structuralism and post-structuralism.
Oppiteoreettisen viitekehyksen osalta tutkimus sijoittuu strukturalismin ja poststrukturalismin murrokseen.
This dissertation examines linguistic deconstructions in literary data constituted by selected tropes and metaphors in four novels of the Chilean writer, Diamela Eltit (1949–): Lumpérica (1983), Vaca sagrada (1991), El infarto del alma (1994), and Los trabajadores de la muerte (1998).
Väitöskirja analysoi espanjan kielen dekonstruktioita ruumiin metaforista ja troopeista koostuvassa aineistossa chileläisen kirjailijan Diamela Eltitin (1949 -) neljässä romaanissa: Lumpérica (1983), Vaca sagrada (1991), El infarto del alma (1994) ja Los trabajadores de la muerte (1998).
Our three major research strategies are linguistic structuralism, deconstruction, and feminist literary theories.
Kolme tärkeintä oppiteoreettista runkoa ovat lingvistinen strukturalismi, dekonstruktio ja feministiset kirjallisuusteoriat.
The methodology is constituted by a semantic and deconstructionist analysis of literary data and a literary analysis of this data through the structuralist model created by the Danish linguist Louis Hjelmslev (1899-1965).
Tekstikritiikki koostuu semanttisesta ja dekonstruktiivisesta tekstianalyysistä, jonka metodologisen mallin perusta on tanskalaisen kielitieteilijän Louis Hjelmslevin (1899-1965) kielitieteellinen malli.
The time period we study includes Eltit’s progress as a writer during the rule of General Augusto Pinochet’s military regime, from the coup in 1973 through expansion and empowerment of civil society in 1973-1990 and the first years of democracy until 1998.
Tutkimus tarkastelee Eltitin kehityskaarta kenraali Augusto Pinochetin sotilasvallankaappauksesta 1973 halki sotilashallituksen kauden (1973-1990) aina kansalaisyhteiskunnan vahvistumiseen ja vuoteen 1998.
Therefore this dissertation is related to the disciplines of Spanish philology, Comparative Literature, Latin American Studies, and Gender Studies.
Sen vuoksi väitöskirja liittyy espanjalaisen filologian, yleisen kirjallisuustieteen, Latinalaisen Amerikan tutkimuksen ja naistutkimuksen oppiaineisiin.
The research focuses on a linguistic change carried out by Eltit in her narrative project from its experimental peak in 1983, when her first novel Lumpérica was published, through the 1980s and 90s.
Näkökulma on kielen muutoksessa Eltitin proosassa 1980- ja 1990-luvuilla alkaen kokeellisesta huippuvaiheesta 1983, jolloin hän julkaisi esikoisromaaninsa Lumpérica.
The selected data of corporal tropes and metaphors is analyzed within a multidisciplinary framework of linguistics, literature, history, and gender studies.
Tutkimus analysoi ruumiin troopeista ja metaforista koostuvaa tutkimusaineistoa lingvistiikan, kirjallisuustieteen, historian ja sukupuolen tutkimuksen monitieteisessä viitekehyksessä.
They establish a constant topic in Eltit’s narrative, turning her writing gloomy and desolate and filled with dark and erotic tones.
Ne muodostavat Eltitin taiteellisen tuotannon pysyvän aihepiirin ja luovat teoksiin synkkää ja karua virettä sekä tummia ja eroottisia sävyjä.
Her linguistic deconstructions are highly variable in her texts and the syntactical and morphological deconstructions are not carried out in every novel.
Kielellisten dekonstruktioiden variaatio on laaja eikä Eltit murra kielen syntaktisia ja morfologisia rakenteita kaikissa teksteissään.
This study shows that Diamela Eltit deconstructs the Spanish language in her writing, but this linguistic deconstruction is not continuous or equivalent in all of her works.
Tutkimus osoittaa, että Eltit dekonstruoi kieltä, mutta dekonstruktiot eivät ole jatkuvia eivätkä samanlaisia kaikissa romaaneissa.
We regard Eltit’s narrative as historically important and try to clarify the process by which literature might transform linguistic structures and be connected to a theoretical change in cultural discourses.
Tutkimus korostaa Eltitin romaanien historiallista arvoa, kirjallisuuden tapaa murtaa kielen rakenteita ja sitä miten tämä murros kytkeytyy taideteoreettiseen muutokseen kulttuuridiskursseissa.
As a matter of fact, linguistic deconstructions constitute a multiformal writing strategy, which is manifested in a different manner in every novel.
Sen sijaan dekonstruktiivinen kirjoitus tarkoittaa Eltitillä laajasti vaihtelevaa lähestymistapaa kieleen, mikä ilmenee kehityslinjana hänen tuotannossaan ja eri tavoin jokaisessa teoksessa.
Old Greek myths, particularly those of Éros and Thánatos, arise from western arthistory in new images.
Vanhat kreikkalaiset myytit Éros ja Thánatos kasvavat esille länsimaisen taidehistorian perinteestä ja kontekstualisoituvat uusiksi kielikuviksi Chilen kirjallisessa maaperässä.
It highlights the radicalization of representation and theatricality in Eltit’s narrative, the prominence of visuality in her language, and the density of erotic corporal metaphors, like the phallic gaze in Lumpérica.
Tutkimus korostaa Eltitin radikaalia muotokieltä ja teatraalisuutta, hänen kielensä visuaalisuutta ja ruumiin metaforien eroottista jännitettä, mikä ilmenee mm. falloksen metaforaksi tulkitun hehkuvan valon kuvissa romaanissa Lumpérica.
Subjects relevant to deconstruction include the philosophy of meaning and the ways in which meaning is constructed by writers, texts, and readers.
Se pyrkii selvittämään, miten merkitys muodostuu kirjoittajan, tekstin ja lukijan välillä.
We emphasize, that instead of using Hjelmslev’s structuralist model directly as such, the methodological model of this research is an application of that model to the literary texts.
Väitös ei käytä mallia suoraan, vaan soveltaa sitä kaunokirjallisuuden tutkimukseen.
Therefore, we challenge the various critics who use the term deconstruction in an undefined manner or argue that deconstruction appears as a rule in Eltit´s whole narrative project.
Tutkimuksen perusteella väitän, että Eltitin kirjoituksesta puhuttaessa useat tutkijat käyttävät epämääräisesti dekonstruktio-termiä.
The conclusions of my research are as follows.
Tutkimuksen tulokset ovat seuraavat.
In addition, I present a source criticism for the literature because it is in part informal.
Teoreettiselle kirjallisuudelle esitetään lähdekritiikki, koska se on osittain epä- ja puolivirallista.
In group cases social pressure, small group delusion and the guilt of exposing the true nature of a story come into play.
Ryhmäkokemuksia selittävät pienryhmäsuggestio, sosiaalinen paine ja syyllisyys tarinan kuvitteellisuuden paljastamista kohtaan.
For the most part, ufology and UFO experiences belong to the category of religion and only a fraction of these instances can be explained as something else, for example psychiatric phenomena.
Ufologia ja ufokokemukset ovat suurimmaksi osaksi uskontoa ja vain hyvin pieneltä osin jotakin muuta, kuten psykiatrisia ilmiöitä.
UFO religiosity is a cross cultural, widespread and a significant field of phenomena, which can offer insight about religious developments in the future.
Ufouskonnollisuus on kansainvälinen, laaja ja merkittävä ilmiökenttä, joka voi antaa viitteitä esimerkiksi tulevaisuuden uskonnollisuudesta.
A UFO experience can be traumatising because of certain inferential mechanisms and cognitive dissonance involved in the process of conversion as a UFO experiencer.
Ufokokemus voi olla traumatisoiva tiettyjen asiaan liittyvien päättelymekanismien ja kognitiivista dissonanssia aiheuttavien tekijöiden vuoksi.
My research is theoretical in the sense that I combine and systematise cultural scientific knowledge concerning the religiosity of ufology and UFO experiences and complete this theoretical effort with empirical subject matter.
Tutkimus on teoreettinen siten, että siinä yhdistellään aikaisempia teoretisointeja ufologian ja ufokokemusten uskonnollisuudesta ja täydennetään tätä teoretisointia kirjallisuuteen perustuvilla empiirisillä aineistoilla.