natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The accuracy of the method for egg and milk samples was 90.3% and the recovery of added iodine in these samples was 98.7%.
Maito- ja kanamunanäytteiden menetelmän oikeellisuus oli 90,3 % ja lisätyn jodin takaisinsaanto 98,7 %.
Determination of iodine in food samples using ICP-MS
Jodin määrittäminen elintarvikkeista ICP-MS-tekniikalla
The method will be used for measuring the iodine content of actual food samples.
Menetelmää tullaan käyttämään varsinaisten elintarvikenäytteiden jodipitoisuuksien määrittämiseen.
Sample matrices used in the experimental study were milks with different fat contents, egg, cheese and fish.
Kokeellisessa tutkimuksessa näytematriiseina oli eri rasvapitoisuuksia sisältäviä maitoja, kananmuna, juusto sekä kala.
The method was developed and validated for the Finnish Food Safety Authority Evira.
Menetelmä kehitettiin Elintarviketurvallisuusvirastossa ja validoitiin viraston käyttöä varten.
The method was proven to be specific and selective to measure iodine.
Menetelmä oli spesifinen ja selektiivinen jodille.
Cheese and fish samples were prepared using microwave digestion with ammonium hydroxide as the reagent.
Juusto ja silakka hajotettiin mikroaaltouunissa käyttäen reagenssina ammoniumhydroksidia.
Milk and cheese samples were dissolved in 0.5 % ammonium hydroxide, left overnight and shaked for two hours before the analysis.
Maidot ja kananmuna esikäsiteltiin liuottamalla näyte 0,5-prosenttiseen ammoniumhydroksidiin, seisottamalla yön yli ja ravistelemalla näytettä kaksi tuntia.
Different methods used in iodine analyses were also discussed with emphasis placed on ICP-MS.
Lisäksi perehdyttiin jodin eri määritysmenetelmiin sekä tarkemmin vielä ICP-MS-tekniikkaan.
In silico tools predicted most of the known metabolites of the compounds studied, and aided in the identification of new metabolites as well.
Tietokoneavusteinen metabolian päättely ennusti suurimman osan tutkittavien yhdisteiden tunnetuista metaboliiteista, ja ohjelman avulla voitiin tunnistaa myös uusia metaboliitteja.
Knowledge of drug metabolism is highly important for toxicological risk assessment, analytical method development and forensic or clinical interpretation.
Lääke- ja huumausaineiden metabolian tunteminen on tärkeää toksikologisten riskien arvioinnin ja tulosten tulkinnan lisäksi myös analyysimenetelmien kehityksessä.
However, the availability of PRSs for new drugs, new psychoactive substances (NPSs), and their metabolites is often limited.
Uusien tai harvinaisten yhdisteiden, kuten uusien lääkeaineiden, muokattujen huumeiden, tai näiden aineenvaihduntatuotteiden eli metaboliittien, vertailuaineiden saatavuus on usein rajoitettu.
In silico retention time calculation offered information to be used with data from other software systems and accurate mass data.
Laskennallisesti määritetty retentioaika tukee aineiden tunnistusta tarkan massan mittaamisen ja muilla simulointiohjelmilla hankitun tiedon rinnalla.
The in silico systems assist preliminary compound identification in cases where no respective PRS is obtainable.
Ohjelmistoilla saadun tiedon avulla voitiin alustavasti tunnistaa yhdisteitä, joille ei ollut saatavilla vertailuaineita.
Drug analysis in forensic and clinical toxicology has traditionally relied on the use of primary reference standards (PRSs).
Oikeuskemian ja kliinisen toksikologian tutkimuksissa lääke- ja huumausaineiden tunnistaminen perustuu yleensä vertailuaineiden käyttöön.
The software systems proved to be useful in analytical toxicology procedures, especially with accurate mass data.
Ohjelmat osoittautuivat erityisen toimiviksi yhdessä tarkan massan analyysitekniikan kanssa käytettynä.
Full metabolite data of pharmaceutical drugs can be unpublished, and the metabolism of NPSs is often unknown.
Tietoa uusien lääkeaineiden ja muokattujen huumeiden metaboliasta voi olla niukasti saatavilla tai niiden metaboliaa ei ole tutkittu lainkaan.
Accurate mass measurement using liquid chromatography/time-of-flight mass spectrometry allows determination of the compound s elemental composition, which facilitates structural elucidation.
Määrittämällä tuntemattoman yhdisteen massa riittävällä tarkkuudella, voidaan sille laskea teoreettinen alkuainekoostumus, mikä helpottaa yhdisteen rakenteen selvittämistä.
The present thesis demonstrates how in silico data can be applied to toxicological drug screening in support of compound identification from authentic urine samples.
Toksikologisessa lääkeaineseulonnassa in silico menetelmät tukevat aineiden tunnistamista myös todellisista virtsanäytteistä.
In this thesis, current in silico systems were evaluated for their usefulness within accurate mass based toxicological drug screening.
Tässä työssä in silico menetelmiä hyödynnettiin ensimmäistä kertaa analyyttisen toksikologian tutkimusalalla.
The fragment assignment software facilitated the structural elucidation of unknown compounds, and they aided in the differentiation of structural isomers, which cannot be accomplished by accurate molecular mass alone.
Yhdisteiden massaspektrometristä pilkkoutumista simuloivien ohjelmien avulla voitiin tunnistaa tutkittaville molekyyleille ominaiset rakenteet.
In silico methods in prediction of drug metabolism, mass fragmentation, and chromatographic behavior : Application to toxicological drug screening by liquid chromatography/time-of-flight mass spectrometry
Tässä väitöskirjatyössä selvitettiin, kuinka erilaisia tietokoneohjelmia voidaan hyödyntää simuloimaan lääke- ja huumausaineiden metaboliaa, yhdisteiden massaspektrometristä pilkkoutumista sekä niiden kromatografista retentiota.
Computer systems, i.e. simulation in silico, are available to speed up and assist with the interpretation of analytical data.
Tietokoneavusteista päättelyä, in silico simulointia, on käytetty muun muassa lääkkeen keksimis- ja kehitysprosesseissa jo vuosia.
The retention time prediction software ACD/ChromGenius (ACD/Labs) was used to calculate chromatographic retention times for a large set of compounds included in a target database for toxicological drug screening.
Tutkittavalle yhdisteelle saatua analyysitulosta, kuten massaspektriä ja kromatografista retentioaikaa, verrataan vastaavalla vertailuaineella saatuihin tuloksiin.
In our society almost everything is measured.
Nykyisin lähes kaikkea mitataan.
The Varieties of Measure : How We Quantify the World, Humans and Knowledge
Mitan muunnelmat : Miten määritämme maailmaa, ihmistä ja tietoa
All the same, we are so used to this that it is not easy to consider in which fundamental yet subtle ways measures influence our lives.
Samalla olemme niin tottuneita vallitseviin mittoihin ja mittaamiskäytäntöihin, ettei ole helppoa ajatella, millä tavoilla mitat vaikuttavat yhteisöjen ja yksilöiden toiminnassa.
The Varieties of Measure comprises historical case studies which reveal the conceptual presuppositions embedded in measures and measurement.
Mitan muunnelmissa selvitetään mitan käsitteisiin ja mittaamisen käytäntöihin sisältyviä historiallis-filosofisia taustaoletuksia.
The studies discuss the conceptualization of measurement in the thinking of Plato and Aristotle, in the modern science of Galileo Galilei, and in the birth of the metric system at the beginning of the 19th century.
1800-luvun alussa syntyi metrijärjestelmä, joka on levittänyt tietyt mittayksiköt ja niitä ylläpitävän metrologian ympäri maailmaa.
Different interpretations and uses of measures are deeply connected to a wider understanding of reality and its nature.
Mittaaminen ei ole neutraali työkalu, vaan sen erilaiset tulkinnat ja eri käyttötavat kietoutuvat omanlaiseensa käsitykseen maailmasta, ihmisestä ja tiedosta.
These aspects relate measures in different historical times to different presuppositions that concern the structure of the world, the nature of human beings, and the status of knowledge in different contexts.
Ajattelun historian yksityiskohtien kautta kirjassa hahmottuu yhtä teknistä käsitettä laajempi näkemys maailmasta ja sitä koskevasta tiedosta niin menneisyydessä kuin nykyhetkessäkin.
This can be done in a more or less truthful and fruitful manner although aspects of reality always remain that cannot be measured.
Ilmiö ei ole uusi, mutta sen laajuus ja merkitys ovat suurempia kuin koskaan: koko nykyinen elämänmuotomme on mittaamisen ja erilaisten mittojen jäsentämää.
This is all the more important when important decisions are justified with measures, especially when new phenomena are being conceptualized for measurement.
Aihetta tutkitaan vaikutushistoriallisesti kolmessa tärkeimmässä kontekstissa: Antiikin filosofeilta löytyvät varhaiset käsitteelliset perusteet mitalle ja mittaamiselle.
The interviews were individual open interviews.
Haastattelut olivat avoimia yksilöhaastatteluja.
Voluntary work can be defined in many different ways, but mainly it is seen as unpaid voluntary based work.
Vapaaehtoistoimintaa voidaan määritellä monin eri tavoin, mutta pääsääntöisesti se nähdään palkattomana ja vapaaehtoisuuteen perustuvana toimintana.
The approach of the study was phenomenological.
Tutkimuksen lähestymistapa oli fenomenologinen.
The starting point of this qualitative study was an interest to these experiences of the voluntary workers.
Tämän kvalitatiivisen tutkimuksen lähtökohtana oli kiinnostus näitä vapaaehtoisten omia kokemuksia kohtaan.
It offered for example possibilities for self-realization, travelling, to reflect one's own plans for the future and self-examination.
Se tarjosi esimerkiksi mahdollisuuksia itsensä toteuttamiseen, matkusteluun, tulevaisuudensuunnitelmien pohtimiseen sekä itsetutkiskeluun.
The results of the study show, that the voluntary work was multifaceted and educational.
Tutkimustulokset osoittivat, että vapaaehtoistyö oli monipuolista ja opettavaista.
Volunteering shows as a dialogue between giving and having, where you also try to reach something meaningful for yourself.
Vapaaehtoisuus näyttäytyy antamisen ja saamisen dialogina, jossa tavoitellaan myös itselle jotain merkityksellistä.
As a result of the study, four volunteer experience content areas were created: the ethos of the voluntary work, the social dimension, the year of the opportunities, and the personal growth.
Tutkimuksen tuloksena vapaaehtoisten kokemuksista muodostettiin neljä sisältöaluetta, jotka nimettiin seuraavasti: vapaaehtoistyön eetos, sosiaalinen ulottuvuus, mahdollisuuksien vuosi sekä kasvun paikka.
The method of the analysis was applied for this study.
Analyysimenetelmä muokattiin tähän tutkimukseen soveltuvaksi.
The research data was analyzed applying the method developed by Amedeo Giorgi and also Juha Perttula's variation of it.
Tutkimusaineiston analyysissä sovellettiin Amedeo Giorgin kehittämää analyysimenetelmää sekä soveltuvin osin Juha Perttulan siihen liittämää muunnelmaa.
The social relationships, cohesion, and community of the workers of the Finnish Seamen's Mission were emphasized.
Sosiaaliset suhteet sekä yhteenkuuluvuus ja yhteisöllisyys merimieskirkon henkilökunnan kanssa korostuivat.
Good relationships with the members of the workplace, enough support and the experience of own significance influence to the managing, motivation and satisfaction of the volunteer.
Hyvät välit työyhteisön jäseniin, riittävä tuki sekä kokemus omasta tarpeellisuudesta vaikuttavat vapaaehtoisen jaksamiseen, motivaatioon sekä työssä viihtymiseen.
The volunteer year was a year of opportunities for the volunteers.
Vapaaehtoisvuosi näyttäytyi vapaaehtoisille mahdollisuuksien vuotena.
Peer support and feedback of the workplace were considered important.
Vertaistukea ja työyhteisöstä saatavaa tukea ja palautetta pidettiin tärkeänä.
Working as a volunteer was not seen only as altruistic, but volunteering was also associated with having something for yourself in return.
Omaa vapaaehtoisuutta ei nähty pelkästään altruistisena, vaan siihen liitettiin myös itselle saamisen ulottuvuus.
The voluntary work mutually offers different kind of experimental moments to volunteers.
Vapaaehtoistoiminta puolestaan tarjoaa vapaaehtoiselle itselleen erilaisia kokemuksellisia hetkiä.
The research data was gathered by interviewing seven volunteers who worked in the Finnish Seamen's Mission's foreign churches.
Tutkimusaineisto koottiin haastattelemalla seitsemää Suomen Merimieskirkon ulkomaiden kirkoilla toimivaa vapaaehtoista.
Individual meaning networks and general meaning network describing the phenomenon were formed based on the analysis and included in the results of the study.
Tutkimuksen tuloksiin liitettiin myös analyysin pohjalta muodostuneet ilmiötä kuvaavat yksilökohtaiset merkitysverkostot sekä yleinen merkitysverkosto.
The aim of the study was to understand and describe the experiences of the voluntary workers of the Finnish Seamen's Mission working abroad.
Tutkimuksen tarkoituksena oli ymmärtää ja kuvailla Suomen Merimieskirkon ulkomailla työskentelevien vuosivapaaehtoisten kokemuksia.
The study sought answers to the following questions: What kind of experiences do the volunteers have working for one year at the Finnish Seamen's Mission churches abroad?
Tutkimuksessa haettiin vastauksia seuraaviin kysymyksiin: Millaisia kokemuksia Suomen Merimieskirkon ulkomaiden kirkoilla työskentelevillä vuosivapaaehtoisilla on vapaaehtoisvuoden aikana sekä millainen merkitys vapaaehtoisvuodella on Suomen Merimieskirkon ulkomailla työskenteleville vuosivapaaehtoisille.
The aim of the study.
Tavoitteet.
As an experience the year as a volunteer promotes personal growth.
Vapaaehtoisvuosi on kokemuksena kasvattava.
In the Arctic, M. ovum is a voracious predator of copepods (Calanus spp.
Arktisella alueella M. ovum on kyltymätön saalistaja, jonka pääasiallista ravintoa ovat hankajalkaisäyriäiset (Calanus spp.).
Interestingly, Pleurobrachia pileus, earlier reported to commonly co-occur with M. ovum in the Arctic and be present throughout the Baltic Sea (and earlier reported as the only ctenophore species in the northern Baltic Sea), was not present in either study site.
Laajamittaisista näytteenotoista huolimatta Pleurobrachia pileus -lajia, jonka on aiemmin raportoitu esiintyvän yleisesti arktisella alueella ja olevan läsnä koko Itämeren alueella (ja joka on aiemmin raportoitu ainoaksi kampamaneettilajiksi pohjoisella Itämerellä), ei havaittu kummallakaan tutkimusalueella.
Consequently, their diversity and ecological role are often grossly oversimplified and misunderstood, leading to biased views of ecosystem functioning.
Näin ollen tieto hyytelöplanktonin monimuotoisuudesta ja ekologisesta roolista on usein joko yksinkertaistettua tai kokonaan väärinymmärrettyä, mikä voi johtaa virheellisiin päätelmiin planktonekosysteemin toiminnasta.
), while in the Baltic, the substantially smaller M. ovum individuals mainly prey upon pico- and microplankton.
Itämeren yhteisön yksilöt ovat kooltaan huomattavasti pienempiä ja ne syövät lähinnä piko- ja mikroplanktonia.
It was demonstrated that morphological species identification alone is insufficient.
Väitöskirjatyö osoittaa, että perinteiset morfologiset lajitunnistusmenetelmät eivät yksin riitä.
Moreover, the future of the two studied populations of M. ovum is likely to differ substantially because their distribution area will be differently affected by climate change; the distribution area is predicted to diminish in the Baltic Sea and remain more or less constant in the Arctic.
Erilaisen ravintokäyttäytymisen lisäksi nämä M. ovum -populaatiot kohtaavat tulevaisuuden ympäristömuutokset eri tavoin, sillä ilmastonmuutos vaikuttaa eri tavalla eri levinneisyysalueilla; Itämerellä esiintymisalueen on ennakoitu pienenevän, kun taas arktisella alueella alue tulee pysymään lähes muuttumattomana.
Thus, generalizing and extrapolating ecological traits such as diet and foraging behavior from one population to another can be misleading.
Siten yleistykset lajin ekologisista ominaisuuksista yhteisöstä toiseen voivat olla hyvinkin harhaanjohtavia.
Despite the increased attention, they remain either understudied or disregarded in most food web investigations and monitoring programs, and are defined as one of the most difficult groups of pelagic animals to study.
Hyytelöplanktonia ei usein huomioida perinteisissä ravintoverkkotutkimuksissa eikä seurantaohjelmissa, ja sitä pidetäänkin vaikeimmin tutkittavana planktonisena ryhmänä.
A combination of morphological species identification and molecular methods revealed Euplokamis sp. and an unidentified mertensiid species to co-occur with the dominating Mertensia ovum in Arctic waters.
Morfologisten ja molekyylitason tunnistusmenetelmien yhdistelmä paljasti, että hallitsevan Mertensia ovumin kanssa arktisilla vesillä esiintyvät myös Euplokamis sp. ja vielä kuvaamaton Mertensiidae-laji.
Also, different populations of a single species can have very different trophic roles in the food web due to the great difference in body size, as exemplified in this thesis with two populations of M. ovum.
Lisäksi saman lajin yhteisöt voivat edustaa eri ravintoverkon tasoja eri alueilla riippuen esimerkiksi yksilöiden kokojakaumasta, kuten arktisen alueen ja Itämeren M. ovum -yhteisöt osoittavat.
In addition, ctenophores share traits such as voracious predation behavior, the ability to starve and shrink during periods of low food availability and to tolerate increased temperatures, as well as high reproductive capacity, making them likely to take advantage of changing environmental conditions.
Tiedetään kuitenkin, että muun muassa kampamaneetit ovat tehokkaita saalistajia, kykenevät saaliin määrästä riippuen säätelemään kokoaan ja aineenvaihduntaansa, lisääntymään suotuisissa oloissa nopeasti sekä sopeutumaan suuriinkin fysikaalisten tekijöiden, kuten lämpötilan, muutoksiin, minkä vuoksi ne todennäköisesti kykenevät selviytymään voittajina ja jopa runsastumaan tulevaisuuden muuttuvassa ympäristössä.
In the Baltic Sea, despite the wellestablished routine plankton monitoring program conducted by the surrounding nations, the distribution and the role of the Arctic ctenophore Mertensia ovum in this ecosystem has been unknown since its first reported appearance in 2007.
Itämerellä eläinplanktontutkimuksessa on käytössä alueen valtioiden yhteinen seurantaohjelma, mutta tästä huolimatta arktisen kampamaneetin, Mertensia ovumin, rooli Itämerellä on ollut mysteeri sen jälkeen kun se vuonna 2007 ensimmäisen kerran havaittiin.
To conclude, this thesis demonstrates that our current knowledge on the diversity, role, and potential future changes of the ctenophores in pelagic communities is still very incomplete.
Tämä väitöskirja havainnollistaa, että nykyinen tietomme kampamaneettien monimuotoisuudesta, roolista ulapan ekosysteemissä ja selviytyminen muuttuvassa ympäristössä on edelleen hyvin puutteellista.
According to the results presented in this thesis, the potential predation impact of M. ovum was high when assuming relatively homogenous distributions of M. ovum and its prey, but it was even higher when patchiness of both predators and prey was taken into account.
Väitöskirjan kahden viimeisen osajulkaisun perusteella on selvää, että M. ovumin vaikutus planktonyhteisössä on suurempi kuin on aikaisemmin ajateltu, etenkin jos lajin ja sen saaliiden laikuittainen esiintyminen otetaan huomioon.
Gelatinous zooplankton, such as ctenophores, have attracted attention during the last decade,mainly as a result of the enigma around their potentially increased abundances around the world.
Hyytelömäisen eläinplanktonin, kuten esimerkiksi kampamaneettien, saama huomio on kasvanut räjähdysmäisesti viimeisen vuosikymmenen aikana.
In the Arctic, earlier ctenophore data consist of sparse abundance estimates and dietary studies lacking a systematic or integrative approach.
Arktisella alueella tieto kampamaneeteista pohjautuu muutamaan epäsystemaattiseen ja hajanaiseen runsausarviointiin ja ravinnonkäyttötutkimukseen.
Extensive in situ sampling, laboratory experiments, morphological and molecular identification analysis, traditional and molecular gut content analysis, as well as several direct measures of the ctenophores and the pelagic communities they inhabit were combined to address system-specific questions and to better understand how important a role the ctenophores might have in marine ecosystems.
Tutkimuksen osajulkaisut yhdistelevät laajamittaista, systemaattista näytteenottoa, laboratoriokokeita, lajintunnistusta ja koko ulappayhteisön rakenteen tutkimusta.Osajulkaisuissa arvioidaan Cydippida-lahkon lajirunsautta käyttäen valomikroskopiaa ja uudempia geneettisiä lajintunnistusmenetelmiä sekä tutkitaan M. ovumin ravinnonkäyttöä perinteisillä ja molekyylitason menetelmillä.
Similarly, the first recording of the cydippid ctenophore, Euplokamis sp., near the entrance to the Baltic Sea was reported in conjunction with extensive sampling of Mnemiopsis leidyi and Mertensia ovum.
Samoin Euplokamis sp. -laji havaittiin ensimmäisen kerran Itämeren suulla osana laajamittaisempaa amerikankampamaneetin, Mnemiopsis leidyin, ja arktisen kampamaneetin, Mertensia ovumin, seurantaa.
Understanding the biodiversity and ecological importance of ctenophores Lessons from Arctic and Baltic Mertensia ovum
Kampamaneettien monimuotoisuudesta ja ekologisesta roolista : esimerkkinä Jää- ja Itämeren Mertensia ovum
In addition, the lack of proper species descriptions and public sequences limited the identification to the genus, family or order level.
Lisäksi julkaistujen eenisekvenssien vähyys rajoittaa tarkkuutta, jolle lajit pystytään geneettisillä tunnistusmenetelmillä luokittelemaan.
In this thesis, the biodiversity of cydippid ctenophores and their role in Svalbard waters and in the Baltic Sea were studied.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa on tarkasteltu sekä Itämeren että arktisen alueen Cydippida-lahkon kampamaneettien monimuotoisuutta ja merkitystä ravintoketjussa.
Therefore, to adequately model prey predator interactions, more emphasis should be placed on the fine-scale distribution patterns of predators and prey.
Näin ollen saalistajan ja saaliiden laikuittaiseen esiintymiseen olisi kiinnitettävä enemmän huomiota, jotta peto saalis -vuorovaikutussuhteet saataisiin mallinnettua oikein.
Thus, more emphasis should be placed on combining morphological and molecular methods together with photographic vouchers for rigorous taxonomic identification and accurate species descriptions.
Yksi väitöskirjan johtopäätöksistä onkin, että kampamaneettien lajintunnistus on varminta, kun yksilöiden valokuvat yhdistetään morfologisten ja molekyylitason tunnistusmenetelmien kanssa.
The potential predation impact was further affected by extensive spatial and seasonal migration patterns.
Myös alueellinen ja ajallinen vaelluskäyttäytyminen vaikuttavat potentiaaliseen saalistustehokkuuteen.
The lack of historical survey data and accurate abundance estimates of M. ovum have biased interpretations of its role in the Arctic and Baltic ecosystems.
Tieto Mertensia ovumin roolista arktisen alueen ja Itämeren ekosysteemeissä on ollut vääristynyttä, koska tarkkoja tiheystietoja ja historiallista tutkimustietoa on ollut rajoitetusti.
Thus, to properly understand the ecological impact of ctenophores at present and in the near future, this thesis suggests that all available techniques need to be applied in species identification, and that clear recommendations for a proper assessment of routine ctenophore monitoring are urgently needed.
Väitöskirja myös osoittaa, että voidaksemme ymmärtää kampamaneettien, ja muidenkin hyytelöplanktonryhmien,ekologista roolia ja vaikutusta nyt ja tulevaisuudessa, lajintunnistus olisi tehtävä täsmällisesti asianmukaisia menetelmiä yhdistellen.
The effect of light quality on tomato (Solanum lycopersicum L. cv ‘Efialto’) growth and drought tolerance
Tässä tutkimuksessa vertailtiin kuuden valospektrin vaikutusta tomaatin (Solanum lycopersicum L. cv ’Efialto’) kasvuun, ilmarakojen toimintaan ja kuivuuden kestävyyteen.
During water stress, the light treatment with the highest green irradiance, induced more rapid stomatal closure which was evident as increased leaf temperature and decreased gas exchange.
Kuivuuskäsittelyn aikana valokäsittely, joka sisälsi eniten vihreää valoa, aiheutti ilmarakojen sulkeutumisen nopeimmin ja kaasujen vaihto laski eniten.