natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Women with an LP diagnosis had an increased risk of cancers of the lip (standardized incidence ratio (SIR) 5.17, 95% confidence interval (CI) 3.06-8.16), tongue (SIR 12.4, 95% CI 9.45-16.0), oral cavity (SIR 7.97, 95% CI 6.79-9.24), larynx (SIR 3.47, 95% CI 1.13-8.10), esophagus (SIR 1.95, 95% CI 1.17-3.04), and vulva (SIR 1.99, 95% CI 1.18-3.13).
Punajäkälää sairastavilla naisilla todettiin kohonnut riski huulen (vakioitu ilmaantuvuussuhde (SIR) 5.17, 95% luottamusväli (LV) 3.06-8.16), kielen (SIR 12.4, 95% LV 9.45-16.0), suuontelon (SIR 7.97, 95% LV 6.79-9.24), kurkunpään (SIR 3.47, 95% LV 1.13-8.10), ruokatorven (SIR 1.95, 95% LV 1.17-3.04) ja ulkosynnytinten alueen (SIR 1.99, 95% LV 1.18-3.13) syöpään.
Based on this thesis, an increased risk of cancers in women with LS and LP is confirmed.
Tämän väitöskirjan tulosten perusteella valko- ja punajäkälään liittyvä syöpäriski saatiin varmistettua.
Women with LS were at increased risk of cancers of the vulva (SIR 33.6, 95% CI 28.9-38.6) and vagina (SIR 3.69, 95% CI 1.01-9.44), whereas the risk of cancer of the cervix was reduced (SIR 0.00, 95% CI 0.00-0.70).
Valkojäkälää sairastavilla naisilla puolestaan oli kohonnut riski ulkosynnyttimien (SIR 33.6, 95% LV 28.9-38.6) ja emättimen (SIR 3.69, 95% LV 1.01-9.44) syöpään, kun taas kohdunkaulan syöpäriski oli alentunut (SIR 0.00, 95% LV 0.00-0.70).
LS diagnosis is usually straightforward, whereas that of LP can be tricky.
Valkojäkälän diagnostiikka on usein suoraviivaista, mutta punajäkälän diagnostiikassa on useita sudenkuoppia.
The observed cancer risks reflect the different predilection sites of the lichens and confirm the associations between LS and LP and cancers.
Kirjallisuudessa on toistuvasti kuvattu sekä valko- että punajäkälään liittyvä syöpä, mutta todellinen yhteys jäkäläsairauksien ja syövän välillä on kiistanalainen.
LP was more common than LS in women: The incidence rates were 28 and 19/100 000 between 2003 and 2012.
Punajäkälä todettiin valkojäkälää yleisemmäksi: punajäkälän ilmaantuvuus oli 28 ja valkojäkälän 19 sataatuhatta naisvuotta kohti.
Both inflame the stratified squamous epithelial sites of the body, LS preferring the genitalia and LP the oral cavity and extragenital skin.
Molemmat aiheuttavat tulehdusreaktion ihon tai limakalvon kerrostuneessa levyepiteelikudoksessa.
Reports of cancers in LS and LP patients are scattered throughout the medical literature, but the associations remain unconfirmed.
Valko- ja punajäkälään liittyvät syöpäriskit saatiin siis todettua maankattavassa aineistossa.
This thesis integrates four studies for which neuropsychological assessments, magnetoencephalography (MEG), electroencephalography (EEG), and magnetic resonance imaging (MRI) were conducted.
Tämä väitöskirja koostuu neljästä osajulkaisusta, joita varten tehtiin neuropsykologisia arviointeja, magnetoenkefalografia- (MEG) ja elektroenkefalografiamittauksia (EEG) sekä aivojen rakenteellinen magneettikuvaus (MRI).
The second and third study investigated neural processing of speech-sound changes (Study II) and natural speech (Study III) in adult dyslexic and typical readers.
Toisessa ja kolmannessa tutkimuksessa tarkasteltiin puheäänimuutosten (Tutkimus II) ja luonnollisen puheen (Tutkimus III) hermostollista käsittelyä lukivaikeudesta kärsivillä ja tyypillisesti lukevilla aikuisilla.
It often is accompanied by difficulties in domains important for reading, such as phonological processing and verbal working memory.
Usein lukivaikeuden ohella esiintyy vaikeuksia muilla lukemiselle tärkeillä osa-alueilla, kuten fonologisessa prosessoinnissa ja kielellisessä työmuistissa.
In addition, the associations of neural measures to reading and related phonological-processing and working-memory skills were investigated (Studies II–IV).
Lisäksi tutkittiin käytettyjen hermostollisten mittarien yhteyksiä lukemiseen ja siihen liittyviin fonologisen prosessoinnin ja työmuistin taitoihin (Tutkimukset II–IV).
However, neuromagnetic discrimination responses elicited by the same speech-sound changes suggested no abnormalities in adults with dyslexia, yet, the responses were associated with reading and working memory functions (Study II).
Samojen puheäänimuutosten aiheuttamat neuromagneettiset erotteluvasteet eivät viitanneet poikkeamiin aikuisilla, joilla oli lukivaikeus, mutta vasteet olivat kuitenkin yhteydessä lukutaitoon ja työmuistitoimintoihin (Tutkimus II).
Furthermore, grey- and white-matter volumes were associated with reading and working memory functions.
Lisäksi harmaan ja valkean aineen tilavuudet olivat yhteydessä lukutaitoon ja työmuistitoimintoihin.
Developmental dyslexia is at the low end of a spectrum in reading and writing abilities, and may arise despite normal intelligence and education.
Lukivaikeus on luku- ja kirjoitustaitojen jatkumon matala ääripää, jota ilmenee normaalista älykkyydestä ja koulutuksesta huolimatta.
Inter-subject correlation (ISC) to natural speech was weaker between dyslexic than typically-reading adults in delta- and high gamma-frequency bands, and stronger in the theta, beta, and low gamma bands, possibly reflecting temporal sampling deficits of natural speech features (Study III).
Aivojen hermosoluryhmien synkronoituminen luonnolliseen puheeseen oli heikompaa lukivaikeuksisten kuin tyypillisesti lukevien aikuisten välillä delta- ja korkeilla gammataajuuskaistoilla ja voimakkaampaa teeta-, beeta- ja matalilla gammakaistoilla, mikä saattaa heijastaa luonnollisen puheen piirteiden käsittelyn häiriöitä (engl.
The first study examined the influence of familial dyslexia risk on neural speech-sound discrimination in newborn infants (Study I).
Ensimmäisessä tutkimuksessa selvitettiin perinnöllisen lukivaikeusriskin vaikutusta puheäänten hermostolliseen erottelutarkkuuteen vastasyntyneillä (Tutkimus I).
The main findings of this thesis were neural speech-processing impairments in newborns at risk of and adults with dyslexia, neuroanatomical abnormalities in adults with dyslexia, and links between the neural measures and skills relevant for reading.
Väitöskirjan päälöydöksenä olivat puheen hermostollisen käsittelyn vaikeudet riskiryhmän vastasyntyneillä sekä lukivaikeudesta kärsivillä aikuisilla, aivorakenteen poikkeavuudet lukivaikeudesta kärsivillä aikuisilla ja yhteydet näiden hermostollisten mittarien ja lukemiselle tärkeiden taitojen välillä.
The ISC strength was related to all three reading-relevant skills of interest.
Aivojen hermosoluryhmien synkronoitumisen vahvuus liittyi kaikkiin kolmeen tutkittuun lukemiselle tärkeään taitoon.
The fourth study analyzed anatomical brain abnormalities in dyslexia (Study IV).
Neljännessä tutkimuksessa analysoitiin aivojen rakenteellisia poikkeavuuksia lukivaikeudessa (Tutkimus IV).
Structural abnormalities were observed in dyslexic adults as decreases in grey- and white-matter volumes in temporal, frontal, and subcortical structures important for reading (Study IV).
Aikuisilla, joilla oli lukivaikeus, havaittiin harmaan ja valkean aineen pienentyneitä tilavuuksia lukemisen kannalta tärkeillä alueilla ohimolohkolla, otsalohkolla sekä aivokuoren alaisissa rakenteissa (Tutkimus IV).
Specifically, newborns at risk of dyslexia compared to a group of low risk showed atypical neural speech discrimination responses that may be precursors of phonological deficits in dyslexia (Study I).
Vastasyntyneillä, joilla oli lukivaikeusriski, ilmeni matalan riskin ryhmään verrattuna epätyypillisiä puheäänten erotteluvasteita, jotka saattavat edeltää fonologista häiriötä lukivaikeudessa (Tutkimus I).
Taken together, this thesis illuminates neural speech processing deficits in dyslexia and its risk at birth and pinpoints associations between reading skills and neurofunctional and -anatomical measures.
Kokonaisuutena tämä väitöskirja valottaa puheen hermostollisen käsittelyn häiriöitä lukivaikeudessa ja sen riskissä vastasyntyneillä sekä tuo esiin yhteyksiä lukutaitojen ja toiminnallisten ja rakenteellisten hermostollisten mittarien välillä.
Neural impairments in speech processing are evident in the majority of dyslexic individuals and could be linked to phonological and temporal sampling problems.
Suurimmalla osalla lukivaikeudesta kärsiviä voidaan todeta puheen hermostollisen käsittelyn häiriöitä, joita on selitetty fonologisen (engl.
Variability between different software solutions and individual observers should be recognized.
Vaihteluväli erilaisia ohjelmistoratkaisuja käytettäessä, ja eri tarkkailijoiden välinen vaihtelu, on syytä tiedostaa.
Software-based reference values are required when comparing motion parameters between study subjects.
Ohjelmistokohtaiset referenssiarvot ovat tarpeen, kun absoluuttisia liikeparametriarvoja vertaillaan eri yksilöiden välillä.
Quantitative motion analysis showed that early treatment of rheumatoid arthritis was useful in retaining the diastolic function of the left ventricle.
Kvantitatiivinen liikeanalyysi osoitti, että varhaisen nivelreuman lääkehoito kannattaa, jotta sydämen vasemman kammion diastolinen funktio saadaan ylläpidettyä.
Tetralogy of Fallot subjects with increased pulmonary regurgitation had higher right ventricular longitudinal strain than subjects with less pulmonary regurgitation; this has been considered a compensation mechanism.
Lisäksi Fallotin tetralogia -potilailla, joilla oli suuri pulmonaaliläpän vuoto, oli voimakkaampi oikean kammion pitkittäissuuntainen venymä, kuin potilailla, joilla vuoto oli pienempää; tämän ajateltiin olevan sydänlihaksen kompensaatiomekanismi.
The absolute values obtained with the two software methods were significantly different, however, neither software showed significant differences in patients with hypertrophic cardiomyopathy relative to healthy controls.
Näillä kahdella menetelmällä määritetyt absoluuttiset kiertymän ja väännön arvot erosivat merkittävästi toisistaan, mutta kummallakaan menetelmällä määritetyt kiertymän ja väännön arvot eivät eronneet merkittävästi hypertrofisen kardiomyopatian omaavien potilaiden ja terveiden verrokkien välillä.
Several cardiac diseases affect myocardial function, with local myocardial deformation receiving much attention over the past few years.
Useat sydänsairaudet vaikuttavat sydänlihaksen paikalliseen liikkeeseen, jonka vuoksi sydänlihaksen liikkeen tutkiminen on herättänyt paljon mielenkiintoa muutaman viime vuoden aikana.
Motion parameters of both ventricles were associated with other quantitative cardiac magnetic resonance imaging parameters, such as volumetric measurements and T1 relaxation times, in the studies of this thesis.
Sydämen vasemman ja oikean kammion liikeparametrejä verrattiin muihin kvantitatiivisiin sydämen magneettikuvauksen parametreihin, kuten kammioiden volumetrisiin mittauksiin ja sydänlihaksen T1 relaksaatioaikoihin, väitöskirjan eri osatöissä.
Patients with rheumatoid arthritis, tetralogy of Fallot, hereditary gelsolin amyloidosis, and hypertrophic cardiomyopathy, together with healthy controls, were investigated.
Väitöskirjan osatöissä tutkittiin nivelreumapotilaita, Fallotin tetralogia -potilaita, Meretojantautipotilaita ja hypertrofisen kardiomyopatian omaavia potilaita, yhdessä terveiden verrokkien kanssa.
Currently, no standardization for measuring different deformation parameters, such as strain, rotation, or torsion exists, and several software solutions are available for analyzing these parameters.
Tällä hetkellä ei ole olemassa standardeja eri liikekomponenttien mittaamiselle ja eri ohjelmistoratkaisuja on useita erilaisia.
In adolescents with tetralogy of Fallot, right ventricular circumferential strain was increased relative to healthy controls.
Teini-ikäisillä Fallotin tetralogia -potilailla oikean kammion kehän suuntainen venymä oli selvästi voimakkaampaa kuin terveillä verrokeilla.
The non-rigid registration-based technique was compared with the harmonic phase-based method with Gabor filtering in the analysis of myocardial tagging-derived rotation and torsion in subjects with hypertrophic cardiomyopathy.
Elastisen kuvarekisteröinnin menetelmää verrattiin harmoniseen Gabor -suodatettuun menetelmään sydänlihaksen vasemman kammion kiertymän ja väännön analysoinnissa.
This work aimed to examine whether globally and locally analyzed quantitative cardiovascular magnetic resonance imaging-derived strain, rotation, and torsion of the heart would bring additional value and deeper understanding to myocardial mechanics in specified cardiovascular disorders.
Tämän työn tavoitteena oli tutkia magneettikuvauksessa määritettyjä sydänlihaksen globaaleja ja paikallisia kvantitatiivisia liikeparametrejä eri sydänsairauksissa.
Tagging and feature tracking-derived motion parameters showed significant findings in local myocardial motion in rheumatoid arthritis, tetralogy of Fallot,and hereditary gelsolin amyloidosis.
Sydämen magneettikuvauksessa määritetyt kvantitatiivisen liikeanalyysin eri parametrit osoittivat merkittäviä löydöksiä sydänlihaksen toiminnassa nivelreumassa, Fallotin tetralogiassa ja Meretojantaudissa.
A non-rigid registration-based software solution for myocardial tagging and feature tracking analysis was used for the quantification of left ventricular and right ventricular global and regional strain in different directions.
Elastisen kuvarekisteröinnin omaavaa ohelmistoratkaisua käytettiin sydänlihaksen kvantitatiivisen venymän mittaamiseen eri suunnissa sydämen vasenta ja oikeaa kammiota.
Hereditary gelsolin amyloidosis showed local myocardial changes focused on the basal plane of the left ventricle and differing from the more common light-chain cardiac amyloidosis.
Meretojantautipotilailla havaittiin paikallisia sydänlihaksen liikkeen ja kudoskoostumuksen muutoksia erityisesti sydämen vasemman kammion basaalitasossa.
The method was also applied to determine the kinetics of opsonin binding directly on liposomes for the first time.
Menetelmää sovellettiin myös onnistuneesti opsoniinien kineettisten parametrien määrittämiseen ensimmäistä kertaa suoraan liposomien pinnalla.
The in vivo relevance of the method is improved by the use of undiluted biological fluids under dynamic flow conditions.
Menetelmäalustan in vivo -relevanssia parannettiin mahdollistamalla laimentamattomia biologisia nesteiden käyttö dynaamisissa virtausolosuhteissa.
A novel hyaluronic acid (HA)-coated liposome was also synthesized.
Työssä kehitettiin myös uusi hyaluronihappo (HA)-pinnoitteinen liposomi.
These also enriched in the soft coronas of most other formulations, suggesting that the soft corona is part of the biological identity and modulated by liposome surface properties.
Näiden proteiinien havaittiin rikastuvan myös useimpien liposomiformulaatioiden löyhään koronaan, mikä osoittaa että myös löyhä korona on osa biologista identiteettiä ja sen koostumukseen plasmassa voidaan vaikuttaa liposomien pintaominaisuuksia muokkaamalla.
Nanoparticles administered into the body are rapidly covered by biomolecules and assume a biological identity that mediates their biological interactions.
Nanopartikkelien pinnalle sitoutuu heti elimistöön annostelun jälkeen biomolekyylejä, jotka välittävät niiden biologisia vuorovaikutuksia elimistössä ja luovat siten nanopartikkeleille uuden biologisen identiteetin.
A common set of surfactant and immune system associated proteins adsorbs in both plasma and vitreous, possibly in response to the high surface free energy of lipid bilayers, labelling them "non-self" lipid particles.
Lisäksi sekä plasmassa että lasiaisessa liposomien pinnalle sitoutui sama joukko surfaktanttiproteiineja ja immuunijärjestelmän proteiineja, mikä selittyy mahdollisesti liposomien kaksoiskalvopinnan korkeasta vapaasta energiasta, jonka perusteella nämä proteiinit mahdollisesti merkitsevät liposomit elimistölle vieraiksi lipidipartikkeleiksi.
The first description of vitreal corona formation on drug delivery systems contributes to our understanding of ocular pharmacokinetics.
Työssä julkaistiin ensimmäisen kuvaus proteiinikoronan muodostumisesta lasiaisessa lääkekuljettimien pinnalle, mikä edistää ymmärrystä niiden farmakokineettisestä käyttäytymisestä silmän lasiaisessa.
The workflow was applied to the preclinical development of pH-responsive and light- activated liposomes intended for tumour targeting and ocular drug delivery.
Menetelmäkokonaisuutta hyödynnettiin pH-responsiivisten ja valoaktivoitujen liposomien prekliinisessä kehitystyössä, joissa tavoitteena on kehittää uusia lääkekohdennusjärjestelmiä syöpäsairauksiin sekä silmän takaosan sairauksiin.
In both environments, there is a high overlap in hard and soft corona compositions, and the most abundant proteins are predominantly hydrophilic and negatively charged irrespective of liposome properties.
Lisäksi koronaan eniten rikastuneet proteiinit olivat molemmissa ympäristöissä valtaosin hydrofiilisia ja negatiivisesti varautuneita, riippumatta liposomien formulaatioista.
Although the HA-coated liposome bound more proteins in vitreous, which may interact with its structural meshwork, corona formation did not significantly influence the vitreal mobility of HA or PEG-coated anionic liposomes.
HA-pinnoitteisen liposomin pinnalle sitoutui mittausten perusteella enemmän proteiinia lasiaisessa verrattuna plasmaan, mitkä voivat lisäksi analyysien perusteella vuorovaikuttaa lasiaisen verkostomaisen tukirakenteen kanssa; lasiaiskoronan muodostumisella ei kuitenkaan havaittu olevan tilastollisesti merkittävää vaikutusta negatiivisesti varautuneiden HA- tai PEG-pinnoitteisten liposomien kulkeutumiseen silmässä.
The HA-coating yielded improved plasma stability of the light-activated liposomes with otherwise comparable properties, making it a promising coating for both intravenous and ocular drug delivery applications.
HA-pinnoite paransi valoaktivoitujen liposomien stabiilisuutta plasmassa ja osoittautui muidenkin tutkittujen ominaisuuksien osalta vertailukelpoiseksi pinnoitteeksi yleisesti käytettyyn PEG-pinnoitteeseen verrattuna.
This thesis describes the development of a novel label-free workflow to determine the structure and composition of the hard and soft corona on liposomes.
Väitöskirjassa kuvataan uuden leimavapaan menetelmäalustan kehitystyö proteiinikoronan tutkimiseen liposomien pinnalla, jonka avulla sen rakennetta ja koostumusta voidaan tutkia herkkää tasapainoa häiritsemättä.
To increase our understanding of its formation and evolution in different biological environments, and hence improve the safety and efficacy of nanomedicines, there is a need for non-invasive and label-free methods that better mimic the conditions inside the human body.
Tämän proteiinikoronan rakenteen ja koostumuksen muodostumiseen ja kehittymiseen vaikuttavien tekijöiden tuntemus eri jakautumisvaiheissa on edellytys tehokkaampien ja turvallisempien nanolääkkeiden kehittämiselle, mutta käytössä olevien menetelmien puutteet ovat vaikeuttaneet ilmiön tutkimista.
However, liposomal lipids induced the enrichment of stealth-mediating proteins in the plasma hard coronas regardless of pegylation.
Liposomien kaksoiskalvon rakenteellisten lipidien havaittiin kuitenkin samalla edistävän verenkierrosta poistamista ehkäisevien proteiinien rikastumista tiiviiseen plasmakoronaan myös ilman polyetyleeniglykolipinnoitetta (PEG).
The convenient and easily reproducible workflow is well-suited for the preclinical development of liposomes, and it can be combined with other omics methodologies and adapted to accelerate the preclinical development of different types of nanomedicines.
Siihen voidaan tulevaisuudessa yhdistää muita omics-menetelmiä ja sitä voidaan muokata sovelluksia myös muiden tyyppisten nanolääkkeiden kehitystyön tueksi.
Protein-specific, rather than formulation- specific factors, are drivers of protein adsorption in the vitreous, possibly due to the molecular crowding activity of structural HA.
Sen sijaan lasiaisessa proteiinikoronan muodostumisen ajureina toimivat proteiinien ominaisuudet, mikä selittyy mahdollisesti lasiaisen sisältämän rakenteellisen hyaluronihapon luonnollisesta vaikutuksesta sen sisältämien proteiinien käyttäytymiseen.
Formulation-dependent differences in corona structure and relative protein composition were observed in plasma, and the liposomes clustered based on their surface charge.
Proteiinikoronan koostumusten havaittiin olevan plasmassa riippuvaisia liposomien formulaatiosta ja saman pintavarauksen omaavien liposomien koronan koostumuksissa havaittiin yhtäläisyyksiä proteiiniryhmien rikastumisessa.
The workflow addresses significant methodological gaps in the research field by providing information on truly complementary hard and soft corona compositions together with their in situ structural properties.
Väitöskirjassa kehitetty menetelmäkokonaisuus vastaa tutkimusalan keskeisiin menetelmäpuutteisiin mahdollistamalla liposomien pinnalle muodostuvan tiiviin ja löyhän proteiinikoronan in situ -rakenteen ja proteiinikoostumuksen tutkimisen ensimmäistä kertaa samasta näytteestä.
Microfluidics is used to elute the corona subsections for proteomics analysis of their compositions by nanoliquid chromatography tandem mass spectrometry.
Lisäksi mikrofluidistiikan avulla erotellut koronan löyhät ja tiiviit osat analysoidaan nanonestekromatografian sekä tandem-massaspektrometrian avulla, jolloin on mahdollista selvittää koronan osien rakenteellisia ominaisuuksia vastaavat proteiinikoostumukset.
This is achieved with undiluted biofluids and under dynamic conditions without the use of interfering labels.
Mittausten osoitettiin olevan mahdollisia laimentamattomassa, virtaavassa biologisessa nesteessä ilman koronan muodostumista häiritsevien leima-aineiden käyttöä.
The results indicate that thin and sparse monolayer hard coronas form on the liposomes in plasma and vitreous.
Tulokset osoittivat, että sekä veriplasmassa että silmän lasiaisessa näiden liposomien pinnalle muodostuu ohut, noin yhden proteiinikerroksen paksuinen ja harvarakenteinen tiivis proteiinikorona.
It is covered by a soft corona of monolayer thickness in plasma, but in vitreous, the soft corona is less defined.
Plasmassa liposomien pinnalla havaittiin lisäksi löyhä proteiinikorona, mutta lasiaismittauksissa ei havaittu selvästi erottuvaa löyhää proteiinikoronaa.
In vitreous, corona composition was independent of formulation properties.
Lasiaisessa sen sijaan ei havaittu yhteyttä liposomien formulaation ja proteiinikoronan osien koostumuksen välillä.
Multi-parametric surface plasmon resonance is adapted to probe corona structure without interference, including the soft corona of loosely bound proteins.
Moniparametriseen pintaplasmoniresonanssiin perustuva menetelmä mahdollistaa sekä tiiviisti ("hard corona") että löyhästi ("soft corona") nanopartikkelien pinnalle sitoutuneista biomolekyyleistä muodostuneiden kerrosten fysikaalisten rakenneominaisuuksien tutkimisen.
Lions are depicted as threats or as enemies, they are associated with monarchy and God, and in all three narratives they are portrayed as liminal characters on the border between life and death, the sacred and the profane, and north and south.
Leijonat kuvataan uhkana ja vihollisena, mutta toisaalta ne assosioidaan myös kuninkuuteen ja jumaliin.
The analysis is conducted by using iconographic exegesis and narrative criticism without disregarding the historical-critical point of view.
Analyysimenetelmänä käytetään ikonografista eksegeesiä ja narratiivikritiikkiä, unohtamatta historiallis-kriittisen raamatuntutkimuksen periaatteita.
Previous iconographic research has mainly focused on poetic and prophetic texts of the Hebrew Bible.
Aiempi ikonografinen raamatuntutkimus on pitkälti keskittynyt runo- ja profeettatekstien tutkimukseen.
Judges 14, 1 Kings 13:11–32, and Daniel 6 contain rich, versatile uses of lion imagery.
13:11–32 ja Dan 6) muinaisen Lähi-idän kuvallista lähdeaineistoa hyödyntäen.
In addition, the motif of a lion and a deity differs in the Hebrew Bible narratives from ancient Near Eastern art.
Lisäksi leijonan ja jumalhahmon suhteen kuvaus poikkeaa merkittävästi muinaisen Lähi-idän taiteen konventioista.
For example, these narratives pair lions with animals that are unconventional in the visual lion imagery.
Leijona esimerkiksi yhdistetään kertomuksissa sellaisiin eläimiin, jotka eivät tyypillisesti esiinny leijonaikonografiassa muinaisen Lähi-idän kuvalähteissä.