natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to my definition, political representation in parliamentary politics is gendered if the representatives of one gender (usually men) continuously hold the majority of the seats in the parliament and government as well as the highest political offices of a given political system, and/or if the men and women are assumed to represent different issues (interests, ideas or identities) in politics.
Poliittinen edustus on sukupuolittunut, jos kansanedustajiksi ja ministereiksi valikoituu enimmäkseen toisen sukupuolen edustajia ja/tai jos naisten ja miesten ajatellaan politiikassa edustavan eri asioita.
Most importantly, 'the will of the female People', as feminists argued, could only be represented by women.
Koko kansan tahtoa eivät voi edustaa vain miehet, kuten naisasianaiset totesivat.
This was the case also in Finland whose first-wave feminism contested the masculine political subjects of the contemporary political discourses: the 'general will' produced by the Hegelian-Snellmanian discourse and the 'individual-citizen', the subject of the liberal political theory, which both excluded 'women' from political agency although in different ways.
Tämä selittyy sillä, että feminismin subjekti ( naiset ) rakentui sen saman poliittisen diskurssin puitteissa, joka sulki naisen pois politiikasta (yleistahdon tulkitsijoina) niin hegeliläis-snellmanilaisessa kuin liberaalissakin poliittisessa ajattelussa.
Gendered Political Representation in Finland Finland is known as the model country for gender equality.
Sukupuolittunut poliittinen edustus Suomessa
This, indeed, was the way political representation was gendered in Finland throughout the twentieth century.
Väitöskirjassa tutkitaan poliittisen edustuksen sukupuolittumista Suomessa 1900-luvun alun äänioikeustaistelusta vuoden 2006 presidentinvaaleihin.
On the contrary, the system of gendered political representation established in the twentieth century led to women's marginalisation in politics and in such a way that the women were, in fact, denied access to the highest political positions where one was expected to interpret the general will (as statesmen do).
Tätä oikeutta eivät suomalaiset naiset saaneet, sillä kansan tahdon sukupuolittuminen johti käytännössä siihen, että naisten oli vaikea päästä poliittisiin asemiin, joissa edellytettiin yleistahdon tulkintaa.
This is due to the fact that in regard to its political ontology, the 'will of the female People' was based on the same category of 'woman' that was excluded from the subject of modern political representation (the general will, which, therefore, could only be represented by men).
Se riitautti kansanedustuksen subjektin, kansan tahdon, rakentamalla naisten poliittisen edustuksen subjektin, naiskansan tahdon, jota vain naiset voivat edustaa.
There were some similarities between the feminist struggle for the political representation of women in Finland and the French dispute of parité democracy in the 1990s.
Tässä on yhtymäkohta Ranskan 1990-luvun parité -liikkeeseen, jossa naisille pyrittiin luomaan oikeus edustaa yleistahtoa.
The gendering of the (social and political) citizenship in Finland in the 19th century made use of the universal category of 'women' (crossing the class lines) excluded from political agency and resulting in the notion of female citizenship based on 'social motherhood'.
Nationalistisen(kin) diskurssin sukupuolittama kansalaisuus sekä henkinen äitiys naiskansalaisten eettisenä toimintaorientaationa sukupuolitti poliittista toimintaa, agendaa ja edustusta ja muodosti äidillis-sosiaalisen toimintapiirin parlamentaarisen politiikan sisään.
Most of the women politicians in Finland in the first half of the 20thcentury were recruited in politics through their own women-only associations, such as the women's sections within political parties.
Juuri näin poliittinen edustus sukupuolittui 1900-luvun Suomessa: naisten keskittyessä hyvinvointipolitiikkaan, miehille jäivät muut poliittiset tehtävät mukaan lukien poliittisen järjestelmän ylimmät, kuten presidentin ja pääministerin, asemat.
As a result, women built their own maternal-social agenda and arena within the parliamentary politics.
Tätä sukupuolen mukaista työn- ja vallanjako vahvisti naisliikkeiden ja -järjestöjen maternalistinen agenda.
This gender segregation in politics was combined with a gender hierarchy as the highest political positions were held by men.
Demokratian kannalta tämä on ongelmallista, jos se johtaa sellaiseen sukupuolen mukaiseen vallanjakoon, jossa toinen sukupuoli on jatkuvasti enemmistönä poliittisissa elimissä ja pitää hallussaan politiikan johtotehtäviä.
Women's social agency refers to maternalist politics which by focusing on the welfare of mothers, children and the disadvantaged was in Finland, as elsewhere, the women's major avenue to politics.
Äidillis-sosiaalinen toimintakenttä, jonka sisällä myös 1900-luvun jälkipuoliskon naisystävällistä hyvinvointipolitiikka (esim. lasten päivähoitokysymys) ajettiin, rajasi naisten toimintaa politiikassa lähes koko vuosisadan.
As my analysis shows, this subject of political representation, which I named "the will of the female People", was produced by the bourgeois and socialist feminist discourses and it contested the subject of democratic political representation - the will of the People.
Kansanedustuksen subjektista käytyyn määrittelykamppailuun osallistui myös ensimmäisen aallon feminismi (porvarillinen naisasialiike ja sosialidemokraattinen työläisnaisliike).
My analysis of the media campaigns related to these presidential elections (1994, 2000 and 2006) indicates that gendered political representation was also maintained by the cultural representations of gender highlighting the double meaning of 'representation'.
Kiista siitä, voiko nainen olla valtiomies ja edustaa yleistahtoa ( puhua kansakunnan nimissä ) alkoi vasta 1990-luvun presidentinvaalikeskusteluissa, mutta jatkui vielä vuoden 2006 presidentinvaaleissa eli senkin jälkeen kun ensimmäinen nainen oli valittu tasavallan presidentiksi (2000) ja pääministeriksi (2003).
TB recurrence is rare.
Tuberkuloosin uusiutuminen on harvinaista.
In conclusion, the rate of successful treatment outcomes is clearly below the target of 85% set by World Health Organization.
Yhteenvetona voidaan todeta, että hyvän hoidon lopputuloksen osuus on selvästi pienempi kuin Maailman terveysjärjestön WHO:n tavoitteeksi asettama 85 %.
This is mainly due to the high proportion of death as outcome.
Tämä johtuu pääasiassa kuolleiden suuresta osuudesta.
The treatment outcome was notified as successful in 75% of cases.
75 %:lle tapauksista oli ilmoitettu hyvä hoidon lopputulos.
Less than 1% of TB cases recurred during the study period.
Alle prosentilla tapauksista tuberkuloosi uusiutui tutkimusjakson aikana.
Relapses were distinguished from re-infections among recurrent cases when the isolates of the causing bacteria, <i>Mycobacterium tuberculosis</i>, were available for genotyping from both TB episodes.
Tuberkuloosin uusiutumisen syntymekanismi pystyttiin tutkimaan niiltä tapauksilta, joilla oli tuberkuloosia aiheuttavan bakteerin, <i>Mycobacterium tuberculosis’n</i>, kannat tallessa molemmista tautiepisodeista.
This retrospective cohort study is based on TB cases registered in the National Infectious Disease register.
Kyseessä oli taannehtiva kohorttitutkimus, joka pohjautui valtakunnalliseen tartuntatautirekisteriin ilmoitettuihin tuberkuloositapauksiin.
Male gender was a risk factor for both death as outcome and for TB recurrence.
Miessukupuoli oli sekä kuoleman että tuberkuloosin uusiutumisen riskitekijä.
Furthermore, special attention should be paid to choosing correct treatment regimens and to promoting treatment adherence using directly observed treatment for younger male patients and patients with drug-resistant strains, because they show high relative risks for non-successful treatment.
Lisäksi on tärkeää huolehtia oikean lääkeyhdistelmän valinnasta sekä hoidon tukemisesta käyttäen valvottua lääkehoitoa erityisesti nuoremmilla miehillä ja henkilöillä, joilla on lääkeresistentti kanta, koska näillä potilasryhmillä on selvästi lisääntynyt hoidon epäonnistumisen riski.
The most common way to evaluate the quality of tuberculosis treatment is by presenting treatment outcomes.
Tuberkuloosin hoidon laatua arvioidaan yleisimmin määrittämällä hoidon lopputulos.
Among the recurrent cases, more than 80% were due to relapses.
Yli 80 % uusiutumisista johtui taudin uudelleen aktivoitumisesta.
Drug resistance predicted non-successful treatment outcomes other than death.
Lääkeresistentti tuberkuloosikanta ennusti muita huonoja hoidon lopputuloksia paitsi kuolemaa.
The aim of this thesis was to evaluate the quality of tuberculosis treatment in Finland by assessing treatment outcomes at one year and recurrence of tuberculosis in a longer period and to determine risk factors for non-successful treatment.
Tämän väitöstutkimuksen tarkoituksena oli tarkastella tuberkuloosin hoidon laatua Suomessa arvioimalla hoidon lopputuloksia vuoden kohdalla hoidon alusta laskien, tuberkuloosin uusiutumista pidemmällä aikavälillä sekä hoidon epäonnistumisen riskitekijöitä.
However, because most fatal cases die early, better awareness of TB among the population and health-care professionals is needed to reach early suspicion, timely diagnosis and treatment of TB.
Koska suurin osa kuolemantapauksista ilmenee joko ennen tuberkuloosin hoidon aloitusta tai kahden ensimmäisen hoitokuukauden aikana, tuberkuloosin tunnettavuuden parantaminen sekä väestön että terveydenhuoltohenkilöstön keskuudessa on tarpeen, jotta tätä harvinaista tautia osataan epäillä ja diagnosoida sekä aloittaa hoito ajoissa.
TB recurrence was evaluated among the cohort of 8084 TB cases in a study period of 19 years.
Tuberkuloosin uusiutumista tutkittiin 19 vuoden tutkimusjakson aikana, ja tässä kohortissa oli mukana 8084 tuberkuloositapausta.
Older age increased the risk for death, whereas younger age increased the risk for TB recurrence.
Vanhemmilla ikäryhmillä oli suurempi kuolemanriski, kun taas nuoremmilla tapauksilla oli suurempi tuberkuloosin uusiutumisen riski, vaikka eroavuudet seuranta-ajoissa ikäryhmien välillä otettiin huomioon.
Adequate treatment of tuberculosis (TB) is important both to cure the patient and to decrease airborne transmission of this infectious disease.
Tuberkuloosin tehokas hoito on tärkeää sekä potilaan parantamiseksi että uusien tartuntojen estämiseksi, koska tuberkuloosi tarttuu ilman välityksellä ihmisestä toiseen.
It is important to distinguish the two ways of recurrences, relapses and re-infections when evaluating the quality of TB treatment, because only relapses reflect shortcomings in the treatment of the previous TB episode.
Tutkittaessa tuberkuloosin hoidon laatua on tärkeää erottaa nämä syntymekanismit, koska vain taudin uudelleen aktivoituminen kuvastaa aiemman tuberkuloosiepisodin hoidon riittämättömyyttä.
Comorbidities were associated with the risk of death in all age groups.
Liitännäissairaudet lisäsivät kaikkien ikäryhmien riskiä hoidon lopputulokselle kuollut.
Finally, shortcomings observed in allocation of treatment outcomes in the cohort and in prescribed treatment regimens in episodes preceding recurrence show that a need exists to review national guidelines and to further train the physicians treating TB cases.
Havaitsemamme poikkeamat ilmoitetuissa hoidon lopputuloksissa sekä uusiutuneiden tapausten edeltävän tuberkuloosiepisodin hoidoissa viittaavat siihen, että tuberkuloosia hoitavat lääkärit tarvitsevat lisäkoulutusta ja kansallisia ohjeita on syytä tarkentaa.
Death as outcome was common with 16% proportion, whereas the other most unsuccessful outcomes, failed and lost to-follow-up, constituted only 1% combined.
Muut erityisen huonot hoidon lopputulokset, epäonnistunut hoito ja hoito jäänyt kesken, olivat harvinaisia yhteensä vain yhden prosentin osuudella.
The high mean age among Finnish-born cases and the presence of comorbidities at least partially explain the high proportion of death as the outcome.
Kuolleiden suurta osuutta selittävät ainakin osittain suomalaissyntyisten tuberkuloosipotilaiden korkea keski-ikä sekä liitännäissairauksien yleisyys tuberkuloosia sairastavilla.
Treatment outcomes were evaluated for 1416 microbiologically confirmed pulmonary TB cases, excluding cases with multi-drug resistant strains, in a study period of eight years.
Tapauksia oli 1416, kun monilääkeresistentit tuberkuloosikannat oli suljettu pois tutkimuksesta.
A novel genotyping method, whole genome sequencing, was used in this study.
Erottelu tehtiin käyttämällä kokogenomisekvensointia, joka on uusi genotyypitys-menetelmä.
Furthermore, substantial deviations from guidelines in notified treatment outcomes and prescribed treatments in the episodes preceding recurrence among recurrent TB cases were observed.
Lisäksi havaitsimme, että ilmoitetut hoidon lopputulokset sekä uusiutuneiden tapausten edeltävässä tuberkuloosiepisodissa saama hoito poikkesivat merkittävissä määrin kansallisista ja kansainvälisistä ohjeista.
Outcomes reflect treatment efficacy in a shorter period; thus, more permanent cures can be assessed by evaluating TB recurrence.
Pysyvämpää paranemista voidaan tarkastella tutkimalla tuberkuloosin uusiutumista.
This study additionally aimed to distinguish relapses from re-infections among recurrent cases and to evaluate the validity of treatment outcomes notified and the adequacy of TB treatments prescribed in the episodes preceding recurrence.
Lisäksi arvioimme ilmoitettujen hoidon lopputulosten sekä uusiutuneille tapauksille edeltävässä tuberkuloosiepisodissa annetun hoidon asianmukaisuutta.
Pulmonary site of disease strongly correlated with the risk for TB recurrence in the long run.
Tuberkuloosin uusiutumisen riski pidemmällä aikavälillä oli voimakkaasti suurempi keuhkotuberkuloosia sairastavilla kuin keuhkojen ulkopuolista tuberkuloosia sairastavilla.
The survey data, representing Finnish wage-earning population, covers the years 1981, 1988, 1994 and 2000.
Suomenkielisiä palkansaajia edustava kyselyaineisto kattaa vuodet 1981, 1988, 1994 ja 2000.
The study draws on research projects funded by the Academy of Finland and the Finnish Work Environment Fund.
Tutkimus pohjautuu Suomen Akatemian ja Työsuojelurahaston rahoittamiin projekteihin.
Growth in these occupations has been virtually nonexistent since the mid-1990s, and currently knowledge workers comprise 46 per cent of all employed persons.
Informaatioammattien trendinomainen yleistyminen katkesi 1990-luvun puolivälissä, ja nykyisin näiden ammattien osuus kaikista työllisistä on vakiintunut 46 prosenttiin.
The flexibility and mobility of work has increased due to technological development, but the majority of employees consider teamwork and face-to face interaction more important than the possibilities offered by distributed work arrangements.
Työn liikkuvuus ja joustavuus on parantunut teknologisen kehityksen myötä, mutta tästä huolimatta työntekijöiden enemmistö pitää työyhteisöään ja tiimityötä tärkeämpänä kuin esimerkiksi etätyön tarjoamia mahdollisuuksia.
Between 2001 and 2003 32 qualitative interviews were conducted in the context of seven business organizations.
Haastatteluaineisto (yhteensä 32 teemahaastattelua) on kerätty seitsemässä yksityisyrityksessä vuosina 2001-2003.
In contrast to optimistic expectations, however, the growth of knowledge work seems to have reached its natural point of saturation.
Vastoin optimistisimpia odotuksia tietotyön yleistyminen näyttää ohittaneen lakipisteensä.
Although pure virtual organizations remain very rare, at least in principle modern information and communication technologies provide a possibility to organize work irrespective of time and space.
Vaikka puhtaat virtuaaliorganisaatiot ovat enemmän tieteiskirjallisuutta kuin työelämän arkea, nykyteknologia tarjoaa ainakin periaatteellisessa mielessä mahdollisuuden monien työtehtävien organisointiin ajasta ja paikasta riippumatta.
In addition to the rise of knowledge work, new flexible work arrangements have become more common than before.
Tietotyön ohella myös uudet joustavat työn organisointitavat ovat yleistyneet.
From the point of view of individuals, the taking up of telework also seems to be progressing much more slowly than anticipated.
Yksilönkään näkökulmasta työn hajauttaminen ei ole edennyt odotusten mukaisesti.
The aim of the research is to assess Finland s recent development towards an information society.
Tutkimuksessa tarkastellaan Suomea tietoyhteiskuntakehityksen ja erityisesti tietotyön näkökulmasta.
In these projects the development of Finnish working life has been monitored on the strength of extensive survey and interview materials.
Näissä hankkeissa on kartoitettu suomalaisen työelämän kehitystä edustavien tilastojen ja laadullisten haastattelujen avulla.
The focus of the study is on the latter data set.
Tutkimuksen pääpaino on laadullisen haastatteluaineiston analyysissa.
The share of occupations related to the production of new information has continued to increase at the expense of jobs related to routine information handling.
Esimerkiksi tutkimus- ja tuotekehitystyö sekä erilaisten asiantuntijapalveluiden ja markkinainformaation tuottajien osuus on kasvanut, mutta vastaavasti informaation rutiiniluonteiseen käsittelyyn liittyvien ammattien osuus on vähentynyt.
Despite the information technology revolution, it has proved extraordinarily difficult to distribute work organizations across temporal and spatial constraints.
Erityisesti työorganisaatioiden hajauttaminen yli maantieteellisten rajojen on osoittautunut useimpia odotuksia vaikeammaksi.
According the survey data of the study most of the potential emigrants indicate willingness to migrate to the traditional destination countries.
Tutkimustulosten mukaan tulevaisuuden muuttovirrat suuntautuvat enimmäkseen perinteisille muuton kohdealueille.
The working populations of four urban regions (St. Petersburg, Russia; Tallinn, Estonia; Prague, The Czech Republic; and Bratislava, Slovakia) are the research objects.
Tutkimuksessa on kyselyaineiston avulla analysoitu työllisen työvoiman maastamuuttohalukkuutta neljällä kaupunkiseudulla: Pietarissa, Tallinnassa, Prahassa ja Bratislavassa.
3) How do the formal and informal economies impact on migration willingness?
Onko epävirallisella taloudella vaikutusta ihmisten muuttopäätöksiin?
The new complex institutional West-East processes are integrating European transition countries into the Western economic world.
Tulevaisuuden muuttovirrat tulevat Euroopassa edelleenkin suuntautumaan idästä länteen.
Due to these changes in the (regional and international) economic environment institutions, market economies and different economic cultures have become a driving force in the developments of the European transition countries.
Mikäli Euroopan poliittinen ja taloudellinen kehitys jatkuu vakaana, merkittäviä muutoksia työmarkkinoiden ohjaamaan muuttoliikkeeseen ei tule tapahtumaan.
The focus of the study is on the formal and informal economies and their impact on migration willingness.
Toinen näkökulma painottaa epävirallisen talouden toimintaa, esimerkiksi omavaraistaloutta sekä läheisten ihmisten muodostamia verkostoja ja kontakteja muuttoliikkeen mahdollistajana.
Individuals and households in European transition countries are benefiting of a great variety of different income sources.
Taloudellisesti aktiiviset ja eteenpäin pyrkivät yksilöt käyttävät hyväkseen monia epävirallisen talouden muotoja.
In other words fragmentation in the labour market will result in fragmentation in the migratory flows.
Ensinnäkin maastamuuttohalukkuutta on tarkasteltu osana työmarkkinoita.
Access to the internal labour markets and upward career in the employee organisations in the formal sector of the economy and economic activity in informal social networks serve as examples of this human integration.
Organisaatioiden kansainvälistyminen tarjoaa koulutetuille, ammatti- ja kielitaitoisille henkilöille paremmat mahdollisuudet työskentelyyn kansainvälistyvillä työmarkkinoilla kuin vähemmän koulutetulle väestölle.
Simultaneously the informal sector retains an important role in the economy.
Toisaalta epävirallinen talous myös kiinnittää ihmisiä nykyiseen asuinpaikkaan: omavaraistalous sitoo ihmisiä asuinseutuunsa.
New technologies set higher requirements for skilled workforce.
Taloudelliset tekijät ohjaavat työvoiman liikkuvuutta, mikä vaikuttaa eri tavoin korkeasti ja matalasti koulutettuun väestöön.
New technologies have revolutionised both processes and products, thus also changing the demand for immigrant labour force.
Työelämän kasvavat osaamisvaatimukset koskevat myös maasta toiseen siirtyviä muuttajia.
Willingness to emigrate is affected by the experiences and expectations of working population.
Työelämän osaamisvaatimukset ovat suuri haaste maahanmuuttajille sekä heitä vastaanottaville maille.
This argument can be justified by the fact that during the transition process social polarisation has taken place in virtually all the post-socialist countries.
Jälkimmäisestä on esimerkki kausiluonteinen maataloustyövoiman liikkuvuus, joka tapahtuu laillisesti tai laittomasti.
Although the present macro level roots and causes of informal economy in transition countries are different from those in the socialist era, some influences of the socialist informal economy still persist in every-day life.
Muuttoliikkeen ja epävirallisen talouden yhteys muodostuu yksilöiden yleisen taloudellisen aktiivisuuden kautta.
This PhD research consists of five studies which explored how to use anthropometric indices to optimize therapeutic nutrition programs.
Tämä väitöskirja sisältää viisi tapaustukimusta, joissa selvitän antropometristen indikaattorien käyttöä lasten aliravitsemuksen hoito-ohjelmissa.
Using Anthropometry to Optimize Nutrition Programs in the Management of Acute Malnutrition Almost 19 million children under the age of 5 suffer from severe acute malnutrition (SAM) at any given time.
Äkillisen aliravitsemuksen hoito-ohjelmien optimointi lapsia mittaamalla Maailmassa lähes 19 miljoonaa alle 5-vuotiasta lasta kärsii vakavasta akuutista aliravitsemuksesta (severe acute malnutrition, SAM).
Nutritional status of children is based on anthropometric measurements such as weight, height, and mid-upper arm circumference.
Lasten ravitsemustila voidaan arvioida antropometrisiä mittauksia käyttäen, esimerkiksi mittaamalla paino, pituus ja olkavarren ympärysmitta.
These standards/references are derived from healthy children and are a benchmark towards which nutritional status of other children are compared.
Indikaattorit on kehitetty terveiden lasten kasvun perusteella, ja ne toimivat mittapuuna vertailtaessa lasten ravitsemustilaa.
The Community Management of Acute Malnutrition model is used to treat children between the ages of 6 and 59 months suffering from malnutrition and involves both outpatient care and inpatient care depending on whether the children have medical complications.
Vakavasta akuutista aliravitsemuksesta kärsivien 6—59 kuukauden ikäisten lasten akuutin aliravitsemuksen hoitoa ohjaa CMAM-malli (Community Management of Acute Malnutrition), johon voi kuulua sekä avohoitoa että vuodeosastohoitoa riippuen aliravitsemuksen vaikeudesta.
There are many factors involved in the process of counting, identifying, predicting, and selecting children in need of treatment in therapeutic nutrition programs as well as the monitoring and appropriate criteria for finishing treatment.
Ohjelmissa, joiden tavoitteena on hoitaa aliravittuja lapsia, käytetään monenlaisia perusteita hoitoa tarvitsevien lasten laskemiseen ja tunnistamiseen, heidän tapaustensa kulun ennustamiseen, lasten valitsemiseen ohjelmiin sekä seurantaan ja kotiuttamiseen.
There have been various growth references/standards created that include tables allowing for the interpretation of anthropometric measurements as they are related to each other such as weight-for-height Z-score.
On myös kehitetty erilaisia kasvua kuvaavia indikaattoreita, jotka ilmaisevat taulukkomuodossa antropometriset mittaustulokset suhteessa toisiinsa.
Using Anthropometry to Optimize Nutrition Programs for Management of Acute Malnutrition
Äkillisen aliravitsemuksen hoito-ohjelmien optimointi lapsia mittaamalla