natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is, however, little academic study carried out on the frequently remembered celebrities of the 60s and 70s, and the issues that have been discussed through the celebrity personalities in that particular historical period.
Väitöstutkimuksessa tarkastellaan sitä, millaisia asioita naispuolisten julkkispersoonien kautta 1960-1970-luvuilla suomalaisessa julkisuudessa käsiteltiin ja mitä julkkisjulkisuus naisille mahdollisti.
Voices of Intimacy There are a number of immemorial celebrity figures in the Finnish media history.
Osittain juuri tämän vastakkainasettelun seurauksena naisten toimijuus suomalaisessa julkisuudessa on tähän mennessä jäänyt tunnistamatta.
The theoretical framework is based on Bruno Latour s work on social agency as a reactionary movement causing multiple, non-foreseeable consequences among human and non human variables.
Nämä vastakkainasettelut selittävät osaltaan sitä, miksi feminismi aatteena ja liikkeenä ei rantautunut Suomeen samaan aikaan kuin muihin pohjoismaihin: Suomessa vastakkaiset rintamalinjat muodostuivat miesten ja naisten sijaan erilaisia poliittisia kantoja edustavien naisten välille.
Magazines and their celebrity stories are approached from the perspective of social action and agency; as the fusion of parallel, personal interests and intentions of different parties encountering in the process of magazine publication.
Ajanvietelehtien lisäksi tutkimusaineistoina käytetään arkistolähteitä, haastatteluja, aikalaiskirjallisuutta ja televisio-ohjelmia.
Its population included 14.9 million individuals (7.4 million males, and 7.5 million females).
Tutkimusväestöön kuului 14,9 miljoonaa henkilöä (7,4 miljoonaa miestä ja 7,5 miljoonaa naista).
Norway and Denmark were excluded because of lack of access to the individual level records.
Norjaa ja Tanskaa ei otettu mukaan, koska yksilötason tietoja ei ollut saatavilla.
Moreover, it is the first project that benefits from data covering the entire national populations, making the presented results population-representative and generalizable.
Lisäksi se on ensimmäinen projekti, joka hyödyntää kokonaisia väestöjä kattavaa aineistoa, joten tulokset edustavat koko väestöä ja ovat yleistettäviä.
Cancer incidence in the study population was followed-up until emigration, death, or December 31st of the following year: 2003 in Denmark and Norway, 2004 in Iceland, 2005 in Finland and Sweden.
Syövän ilmaantumista tutkimusväestössä seurattiin maastamuuttoon, kuolemaan tai seuraavien vuosien joulukuun 31. päivään saakka: Tanskassa 2003, Islannissa 2004 ja Suomessa ja Ruotsissa 2005.
Although extensive research has been carried out on the topic, no single study exists which deploys whole national populations.
Vaikka aihetta on jo tutkittu laajasti, mikään aiemmista tutkimuksista ei ole kattanut kokonaisia väestöjä.
Study V was based on data from three countries, namely, Iceland, Finland, and Sweden.
Osatyö V perustui kolmen maan – Islannin, Suomen ja Ruotsin – aineistoon.
Data on occupation (exposure) were leveraged from national population censuses handled in 1960-1990.
Ammattia koskevat tiedot saatiin kansallisista, vuosina 1960-1990 tehdyistä väestölaskennoista.
Females were not included since in different occupational categories smoking patterns were changing in such an irregular manner that it is hard to estimate the sum effect of the smoking habits in a given population.
Naisia ei otettu mukaan, koska tupakointitottumukset muuttuivat eri ammattiryhmissä niin epäsäännöllisellä tavalla, että oli vaikeaa arvioida tupakointitapojen kokonaisvaikutusta tietyssä väestössä.
Research on the subject has been mostly restricted to limited study populations, and its generalizability is in many cases problematic.
Aihepiirin tutkimukset ovat pääasiassa tehty suppeissa tutkimusväestöissä, joten tulosten yleistettävyys on usein ongelmallista.
In Studies III and IV, analyses were conducted for males only.
Osatöissä III ja IV analyyseihin otettiin mukaan vain miehet.
To accomplish the specific objectives of the thesis, in total, five studies were conducted (Studies I-V).
Tutkimuksen yksityiskohtaisiin tavoitteisiin vastaamiseksi tehtiin yhteensä viisi tutkimusta (Osatyöt I-V).
In Study V, there were 59,778 kidney and renal pelvis cancer cases for which 298,890 sex-, age-, and country-matched controls were identified.
Osatyössä V oli mukana 59 778 munaissyövän ja munuaisaltaan syövän tapausta ja 298 890 heille valittua sukupuolen, iän ja maan mukaan kaltaistettua verrokkia.
Tumors of kidney and renal pelvis are an important component of the overall cancer burden.
Munuaisen ja munuaisaltaan kasvaimet ovat merkittävä osa kaikista syövistä.
In Studies I-IV, occupational categories were considered as exposures.
Osatöissä I-IV altistemuuttujana oli ammattinimike.
In Study II, 11,237 cases of the renal pelvis cancers were included.
Osatyössä II oli mukana 11 237 munaisaltaan syövän tapausta.
In Study V, nested case-control study design was adopted, to assess associations between occupational exposure to heavy metals (chromium (VI), iron, nickel, lead) and welding fumes, and the risk of kidney and renal pelvis cancer, and to describe other occupational exposures possibly associated with the risk of kidney cancer.
Osatyössä V asetelmana oli upotettu tapaus-verrokki -tutkimus ja siinä arvoitiin ensisijaisesti työperäisen raskasmetalleille (kromi (VI), rauta, nikkeli ja lyijy), hitsauskaasuille altistumisen ja toissijaisesti muiden työperäisten altisteiden mahdollista yhteyttä munuaisen ja munuaisaltaan syöpien riskiin.
Diverse prevalence of smoking among different occupational categories plays an important role in occupational variation in the incidence of both kidney cancer and renal pelvis cancer.
Tupakoimisen yleisyys vaihtelee suuresti ammattiryhmien välillä, mikä selittää paljon ammattiryhmittäistä vaihtelua sekä munuaissyövän että munuaisen altaan syövän ilmaantuvuudessa.
The aim of this thesis was to identify associations between occupational exposures and risk of kidney and renal pelvis cancer.
Tämän väitöskirjan tavoitteena oli tunnistaa yhteyksiä työperäisten altisteiden ja munuaissyövän ja munuaisaltaan syövän riskin välillä.
In Study III, 50,330 cases of kidney cancer were identified.
Osatyön III aineistossa löydettiin 50 330 munuaissyöpätapausta.
In Study V, for the purpose of the detailed exposure estimation, NOCCA Job-Exposure Matrix was used.
Osatyössä V altistumista arvioitiin tarkemmin NOCCA työaltistusmatriisin avulla.
The lowest SIRadj was observed among forestry workers (SIRadj 0.82, 95%CI 0.76-0.88).
Matalin SIRvak havaittiin metsureilla (SIRvak 0.82, 95%CI 0.76-0.88).
In Study IV, 6,732 cases of renal pelvis cancer were identified.
Osatyön IV aineistossa löydettiin 6732 munaisaltaan syövän tapausta.
First, cohort study design was applied to describe the occupational variation in the incidence of kidney cancer (Study I) and renal pelvis cancer (Study II) in the population of the Nordic countries.
Ensin tehtiin kohorttitutkimukset, joissa kuvailtiin munuaissyövän (Osatyö I) ja munaisaltaan syövän (Osatyö II) ilmaantuvuuden vaihtelua eri ammattiryhmien välillä Pohjoismaiden väestöissä.
This thesis is so far the most comprehensive research project in terms of a number of observed cancer cases dealing with the association between the occupation and incidence of kidney and renal pelvis cancer.
Tämä väitöskirja on toistaiseksi eniten syöpätapauksia sisältävä tutkimusprojekti ammatin yhteydestä munuaissyövän ja munuaisenaltaan syövän ilmaantuvuuteen.
In Study I, 85,940 cases of kidney cancer were identified.
Osatyössä I oli mukana 85 940 munuaissyöpätapausta.
The lowest SIRadj were observed among forestry workers (SIRadj 0.51, 95%CI 0.38-0.66), farmers (SIRadj 0.76, 95%CI 0.69- 0.83), and unskilled construction workers (SIRadj 0.78, 95%CI 0.68-0.90).
Matalimmat SIRvak luvut havaittiin metsureilla (SIRvak 0.51, 95%CI 0.38-0.66), maanviljelijöillä (SIRvak 0.76, 95%CI 0.69-0.83) ja kouluttamattomilla rakennusalan työntekijöillä (SIRvak 0.78, 95%CI 0.68-0.90).
In Study V, in the analysis of odds ratio (OR)for both sexes and all age groups combined, for none of the studied agents (heavy metals and welding fumes), the dose-response trend was statistically significant.
Osatyössä V millään tutkituista tekijöistä (raskasmetallit ja hitsauskaasut) ei ollut tilastollisesti merkitsevää annos-vastesuhdetta, kun analysoitiin molemmat sukupuolet ja kaikki ikäryhmät yhdessä.
In conclusion, the results of this investigation show that there is an association between occupation and the risk of cancers of kidney and renal pelvis.
Yhteenvetona voidaan todeta, että tämän tutkimuksen tulosten mukaan ammatti on yhteydessä munuaissyövän ja munuaisaltaan syövän riskiin.
Data on mortality and emigration were retrieved from the Central Population Registries in each country.
Tiedot kuolemista ja maasta muutosta saatiin kunkin maan väestörekisteristä ja tiedot syöpätapauksista kunkin maan syöpärekisteristä.
Next, the independent role of factors other than smoking was estimated, by adjusting with proxy of smoking, for kidney cancer (Study III) and renal pelvis cancer (Study IV).
Seuraavaksi tulokset vakioitiin tupakointia arvioivalla muuttujalla ja siten tutkittiin muiden tekijöiden kuin tupakan itsenäistä yhteyttä munuaissyövän (Osatyö III) ja munuaisaltaan syövän (Osatyö IV) riskiin.
In the group of 59-74 years ORs for the following were statistically significant: high exposure to iron (OR 1.41, 95%CI 1.07-1.85), moderate exposure to welding fumes (OR 1.27, 95%CI 1.02-1.56), and high exposure to welding fumes (OR 1.43, 95%CI 1.09-1.89).
Lisäksi 59-74-vuotiaiden ryhmässä havaittiin tilastollisesti merkitsevä OR suurelle altistukselle raudalle (OR 1.41, 95%CI 1.07-1.85), kohtalaiselle altistukselle hitsauskaasuille (OR 1.27, 95%CI 1.02-1.56) ja suurelle altistukselle hitsauskaasuille (OR 1.43, 95%CI 1.09-1.89).
Knowledge of causes of kidney and renal pelvis cancer is an area of interest both within the field of urological oncology and epidemiology.
Sekä urologisen onkologian että epidemiologian tieteenaloilla kiinnostaa tietämys munuaissyövän ja munuaisaltaan syövän syistä.
In the analysis with stratification by age at the index date (date of diagnosis of the case), in the group of <59 years, OR for the high exposure to nickel was significant (OR 1.49, 95%CI 1.03-2.17).
Kun analyysi ositettiin diagnoosi-iällä, alle 59-vuotiaiden ryhmässä havaittiin tilastollisesti merkitsevä riski (odds ratio, OR) suurelle nikkelialtistukselle (OR 1.49, 95%CI 1.03-2.17).
In Study III, the highest smoking-adjusted standardized incidence ratios (SIRadj) of kidney cancer were observed among dentists (SIRadj 1.32, 95% confidence interval (CI) 1.06-1.62), journalists (SIRadj 1.20, 95%CI 1.00-1.42), and physicians (SIRadj 1.19, 95%CI 1.03-1.36).
Osatyössä III havaittiin korkeimmat tupakointivakioidut munuaissyövän ilmaantuvuussuhteet (SIRvak) hammaslääkäreillä (SIRvak 1.32, 95 %:n luottamusväli [conjidence interval, 95%CIJ 1.06-1.62), toimittajilla (SIRvak 1.20, 95%CI 1.00-1.42) ja lääkäreillä (SIRvak 1.19, 95%CI 1.03-1.36).
In Study IV, the highest SIRadj were observed among physicians (SIRadj 1.63, 95%CI 1.16-2.23), artistic workers (SIRadj 1.43, 95%CI 1.03-1.94), and public safety workers (SIRadj 1.38, 95%CI 1.14-1.65).
Osatyössä IV havaittiin korkeimmat SIRvak -luvut lääkäreillä (SIRvak 1.63, 95%CI 1.16-2.23), taitelijoilla (SIRvak 1.43, 95%CI 1.03-1.94) ja turvallisuusalan työntekijöillä (SIRvak 1.38, 95%CI 1.14-1.65).
This research was conducted based on the data of the Nordic Occupational Cancer Study (NOCCA) encompassing five Nordic countries, namely, Denmark, Iceland, Finland, Norway, and Sweden.
Tässä tutkimuksessa käytettiin Nordic Occupational Cancer Study (NOCCA) - aineistoa kaikista viidestä Pohjoismaasta.
However, to examine smoking-adjusted occupational variation in the incidence of kidney cancer, smoking prevalence by occupation was approximated using a model derived with linear regression from the standardized incidence ratio (SIR) of lung cancer, and used in adjustment for smoking (Studies III and IV).
Mistään näistä maista ei ollut saatavilla yksilötason tietoa tupakointitottumuksista, mutta osatöitä III ja IV varten arvioitiin lineaarisella regressiomallilla tupakoinnin yleisyyttä kussakin ammattiryhmässä NOCCA-aineiston keuhkosyövän vakioidun ilmaantuvuussuhteen (standardized incidence ratio, SIR) perusteella.
The studies identified that the smoking-adjusted incidence of kidney and renal pelvis cancers is considerably increased among occupations with higher education and in public safety workers.
Tupakoinnilla vakioitu munuaissyövän ja munuaisen syövän ilmaantuvuus on merkittävästi suurentunut monissa korkean koulutuksen vaativissa ammateissa ja turvallisuusalan työntekijöillä, joiden yhteinen piirre on työn alhainen fyysinen rasittavuus.
In the nested case-control study, there was no association between exposure to chromium (VI) or lead and the risk of kidney or renal pelvis cancer.
Raskasmetalleille ja hitsauskaasuille altistumisen ja munaissyövän tai munuaisaltaan syövän välillä ei havaittu mainittavaa yhteyttä.
Social support experienced by the patients was measured by a new method constructed within this study, the Structural-Functional Social Support Scale (SFSS), which evaluates both the number of people with whom th!
Kehitetty uusi potilaiden kokemia tukitekijöitä mittaava menetelmä, The Structural-Functional Social Support Scale (SFSS).
cancer related stressors, cancer patients may simultaneously experience various additional stress causing factors.
Sairauden lisäksi muuta samanaikaista stressiä kokeneet joutuivat kamppailemaan enemmän syövän aiheuttaman stressin kanssa.
Non-cancer stressor load increased coping with cancer.
Ihmissuhteista saatu tuki auttoi syövän aiheuttaman stressin hallintaa.
Factors in the psychological stress processes, namely experienced social support, coping with illness, Type C personality related anger expression, experienced cancer and non-cancer stressors, psychological and physical symptoms, well-being, breast cancer specific symptoms, and depression were measured in a consecutive sample of 72 melanoma (36 women, 36 men) and 103 breast cancer patients 3 - 4 months after diagnosis.
Heidän kokemaansa tukea, stressiprosesseja, persoonallisuustekijöitä ja koettua vointia/oireita mitattiin 3 - 4 kuukautta syövän toteamisen jälkeen psykologin (U-S L-J) haastattelun yhteydessä.
Differences in the symptoms reported were explained by psychological factors in the stress processes, not by differences in the cancer type or treatment.
Potilaiden kokemat oireet ja hyvinvointi olivat tutkituista biologisista parametreista riippumattomia: potilaiden kokemien oireiden määrä oli selvässä yhteydessä psyykkisiin tekijöihin, mutta ei mm. siihen, kumpi syöpätyyppi oli kyseessä tai mitä hoitoa oli annettu.
The person's own subjective experiences of the supportiveness of the relationships are positively related to health outcomes.
Tärkein copingiin vaikuttava tekijä on henkilön ihmissuhteistaan saama tuki.
The health consequences of the psychological stress processes may surface as various physical and/or psychosocial health outcomes.
Tutkimusta on jatkettu seuraamalla samojen potilaiden stressiprosessien kulkua sekä psykososiaalista ja biologista selviytymistä toistetuin mittauksin.
Adjuvant medical cancer treatments may have had an additional effect by producing more experienced social support, and, as a result, the patients with operation only gained something less in the psychosocial field of cancer care.
Syövän lisähoidot (sädehoito, solunsalpaajahoito) johtivat suurempaan määrään koettua tukea tukea mm. sukulaisilta, ystäviltä ja tuttavilta (ks. edellä, puhuminen lisäsi tukea), jolloin pelkän leikkaushoidon läpikäyneet potilaat olivat saaneet psyykkisessäkin mielessä jotain vähemmän.
e patients had discussed their disease (sources of support) and the amount of functional social support experienced from these sources.
Menetelmä mittaa, keiden kanssa potilas on puhunut sairaudestaan sekä paljonko ja millaista tukea hän heiltä on saanut.
Psychological symptoms were increased by more Behavioral Escape-Avoidance in melanoma, more Cognitive Escape-Avoidance in breast cancer, more anger-out trait in men, more anger control trait in breast cancer, and greater number of negative non-cancer life events in both female groups.
Tuen vaikutuksessa oli selviä sukupuolieroja siinä, mistä lähteestä saatu tuki vaikutti: kanssapotilailta ja tuttavilta saatu tuki paransi miesten stressinhallintaa, kun taas naisilla (sekä melanoomassa että rintasyövässä) vaikutti ystävien tuki.
Functional support was distinguished according to sources of support, whereas division by function (emotional and practical) was weaker and not present in every source.
Tunnetuki ja käytännöllinen tuki eivät olleet selkästi eroteltavissa, tuki oli parhaiten luokiteltavissa sen mukaan, keiltä sitä saatiin.
Social support protects the individual from the potentially harmful effects of stress and thus enhances coping.
Koettu tuki ja persoonallisuustekijät vaikuttivat molemmat stressin hallintaan, mutta jälkimmäisten vaikutus oli tuen vaikutuksesta erillinen, eikä näin ollen sekoittanut tuen kykyä muokata stressin hallintaa.
The results obtained concur with the hypotheses about factors involved in or influencing the psychological stress processes in chronic diseases.
Tutkimuksessa on käytetty psykologisia stressiteorioita kliinis-epidemiologisessa tutkimusasetelmassa.
This may be especially beneficial for patients who do not receive adjuvant medical cancer treatment, and consequently, do not receive social support through this extra attention.
Ne potilaat, jotka eivät saa lääketieteellisiä lisähoitoja, saattavat tarvita pykososiaalista lisähoitoa eli ammatti-ihmisen suorittaman psykososiaalisen intervention saavuttaakseen psyykkisesti tasaveroisen aseman muiden potilaiden kanssa.
Coping is the major determinant in the process from stressful events to adaptational outcomes, such as psychological symptoms and somatic illness.
Psyykkinen stressi saa aikaan monenlaisia fysiologisia muutoksia, mm. heikentää elimistön vastustuskykyä, mutta sen haitallisten vaikutusten synnyn kannalta on olennaista, kuinka yksilö pystyy hallitsemaan (coping) stressiä.
Support from spouse and family had only a minor effect on coping with cancer, and support from nurses had none.
Tutkitut olivat puhuneet laajalti syövästään - syöpäsairautta ei oltu pidetty salaisuutena - ja jo pelkkä asiasta puhuminen oli lisännyt koettua tukea.
The results permit the conclusion that adjuvant psychosocial cancer treatment (psychosocial intervention) - if it increases experienced social support - may benefit patients by hel!
Tutkimuksen tuloksia pyritään käyttämään kaikille syöpäpotilaille kohdennettavan psykososiaalisen interventiomenetelmän laatimiseen aikuisikäisille syöpäpotilaille, mm. tuen optimaalisten kohderyhmien ja ajoituksen arvioimiseen.
An increase in the number of members in a support source did not increase the support experienced.
Tukea mittaava päämenetelmä on kehitetty tämän tutkimuksen puitteissa.
Breast cancer patients experienced more support than melanoma patients, which may be due to the amount of cancer treatment received.
Tutkimukseen kuului 175 ei-edenneeseen syöpään hiljattain sairastunutta alle 71 vuotiasta potilasta (72 melanooma ja 103 rintasyöpä).
These together contribute to the health status or illness of a patient.
Psykososiaalisilla tekijöillä on esitetty olevan vaikutusta sekä syöpäpotilaan psyykkiseen hyvinvointiin että taudin biologiseen etenemiseen.
Patients with adjuvant treatment experienced more support from several sources than patients who had only had surgery.
Verrattuna SFSS:ään kaksi paljon käytettyä kansainvälistä menetelmää mittasivat vain joistakin tuen lähteistä koettua tukea, joten SFSS antoi olennaista lisätietoa syöpään sairastuneiden kokemasta tuesta.
In the RA model, the effect of psychological stress processes on overall symptoms was strong, but minor on breast cancer specific, i.e., breast area symptoms.
Tutkimuksessa on edistetty Suomessa vielä harvinaista psykososiaalista syöpätutkimusta, jota tehdään kuitenkin paljon mm. muissa Pohjoismaissa.
Physical health is affected by different kinds of environmental factors.
Psykososiaaliset tekijät mitattiin määrällisillä menetelmillä, joista saadaan numeerinen arvio ko tekijöistä.
The aim of this PhD-thesis was to investigate vocal well-being in teachers and effects of voice education on that.
Väitöskirjan tavoitteena oli selvittää opettajien ääneen liittyvää työhyvinvointia sekä äänikoulutuksen vaikutuksia siihen.
These results seem to indicate that combined voice hygiene education and voice training improved vocal well-being more than only voice hygiene education.
Tulokset osoittivat, että yhdistetyn äänihygienialuennon & ääniharjoitusten jälkeen ääneen liittyvä työhyvinvointi lisääntyi selvemmin kuin pelkän äänihygieniakoulutuksen jälkeen.
Four studies were carried out about teachers´ self-evaluations of their vocal capabilities and voice problems (I-IV), risk factors from working conditions (I), vocal health according to clinical examination (I-II), correlations between self-evaluations and expert-evaluations (I) and relation of vocal fatigue and the type of voice production (II).
Tarkastelukohteina olivat opettajien itsensä arvioimat äänivoimavarat ja -ongelmat sekä työympäristön riskit, kliinisesti arvioitu ääniterveys, itsearviointien ja asiantuntija-arviointien yhtäpitävyys, äänenlaadun ja äänen väsymisen yhteys.
Most teachers evaluated their vocal capabilities as normal .
Noin puolet opettajista luokiteltiin ääneltään täysin terveiksi.
These changes seem to reflect increased muscle activity as a consequence of vocal loading.
Työpäivänaikainen kuormitus tuotti sellaisia akustisia muutoksia, jotka viittaavat lihasaktiviteetin lisääntymiseen sekä työpäivänaikaisia äänenväsymistuntemuksia.
The differences in the effects of the voice hygiene lecture (VHL) and voice training (VT) were increased F0 and difficulty of phonation (the VHL group) and decreased perturbation, increased alpha-ratio, easier phonation and improved perceptual voice quality (the VT group).
Eri koulutusmenetelmien vertailussa molemmat koulutusryhmät (äänihygienialuento- ja ääniharjoitusryhmät) raportoivat äänitietämyksensä lisääntyneen, mutta vain ääniharjoitukset lisäsivät äänenkäyttöön liittyviä voimavaroja eli kestävyyttä, kantavuutta ja äänenlaatua.
The results showed that in the Tampere project (N=90) 12 % of the subjects had organic laryngeal changes, 39 % had mild changes and 49 % were found to be healthy.
Foniatri totesi 12 prosentilla opettajista orgaanisia muutoksia kurkunpäässä.
The study about the amount of voice training received during the years of teaching showed that 63% of the teachers had received no voice education at all, 15 % had received short-term and 22 % longer-term education.
Opettajista 2/3 ei ollut saanut lainkaan äänikoulutusta opettajankoulutuksensa tai työuransa aikana.
Unsatisfactory air quality, background noise and stressful working conditions were seen as most harmful environmental factors.
Opettajat arvioivat haitallisimmiksi työympäristötekijöiksi puutteellisen ilman laadun, taustamelun ja kiireen.
Study III investigated the amount of voice training teachers received in Finland and compared the incidence of vocal symptoms among teachers with shorter, longer or no vocal education.
Lisäksi tutkittiin äänikoulutuksen määrää opettajien koulutus- ja työuran aikana ja lyhyt- tai pitkäkestoisen tai puuttuvan äänikoulutuksen yhteyksiä äänioireiden esiintyvyyteen sekä kahden erityyppisen äänikoulutusmenetelmän (äänihygienialuento vs. ääniharjoitukset) vaikutuksia opettajien ääneen.
These findings did not correlate with self-evaluation of voice, vocal symptoms or voice-related quality of life.
Näitä tutkittiin itsearvioinnein, akustisin mittauksin, kuunteluarvioinnein sekä kliinis-instrumentaalisesti.