natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U. intestinalis in the August and October experiment contained more polyunsaturated fatty acids (PUFAs) (45,1%; 46,9%) than C. glomerata (23,2%) and C. tenuicorne (22,8%).
Elokuun ja lokakuun U. intestinalis -viherlevät sisälsivät enemmän monityydyttymättömiä rasvahappoja (45,1%; 46,9%) kuin C. glomerata (23,2%) ja C. tenuicorne (22,8%) -levät.
The chemical composition of macroalgae varies between species, habitat and environmental conditions.
Makrolevien kemiallinen koostumus vaihtelee paljon lajien, elinympäristön ja ympäristötekijöiden mukaan.
The lipid levels are higher during winter and spring than in the summer.
Talvella ja keväällä makrolevät sisältävät enemmän lipidejä kuin kesällä.
The macroalgae lipids were extracted with chloroform:methanol (2:1 -vol/vol) mixture.
Makrolevien lipidit eristettiin kloroformi:metanoli (2:1 -vol/vol) -liuoksella.
In the experiment we wanted to define the application of Baltic Sea macroalgae as raw material for biodiesel.
Tutkimuksessa selvitettiin Itämeren makrolevien soveltavuutta biodieselin raaka-aineeksi.
The different water temperature between the August and October experiment could account more of the differences between the total lipid content of the macroalgae than the nutrient treatments.
Akvaariokokeiden erilainen veden lämpötila elo- ja lokakuun kokeissa saattoi vaikuttaa enemmän makrolevien kokonaislipidimäärään kuin ravinnekäsittelyt.
Studies show also that brown macroalgae (Phaeophyceae) have higher lipid content than green (Chlorophyta) and red (Rhodophyta) macroalgae.
Makroleväryhmistä ruskolevät (Phaeophyceae) sisältävät enemmän lipidejä kuin viherlevät (Chlorophyta) ja punalevät (Rhodophyta).
The total lipid content of the studied macroalgae was different from results of other studies made by macroalgae because the sampling location and the season affects the total lipid content of macroalgae.
Tutkimuksen makrolevälajien kokonaislipidimäärät erosivat muiden tutkimuksien tuloksista, koska makrolevien näytteenottoajankohta sekä näytteenottopaikka vaikuttavat makrolevien lipidimääriin.
The macroalgae lipids and the fatty acid composition were studied with gas chromatography-mass spectrometry (GC-MS) from extracted and esterified fatty acid methyl esters (FAMEs).
Makrolevien lipidit ja rasvahappokoostumus määritettiin kaasukromatografi-massaspektrometrin (GC-MS) avulla lipidien metyloiduista rasvahapon metyyliestereistä (FAME, fatty acid methyl ester).
Macroalgae from the cold water are richer in polyunsaturated fatty acids (PUFAs) than macroalgae from the warm waters.
Kylmissä vesissä makrolevät sisältävät enemmän monityydyttymättömiä rasvahappoja (PUFA, polyunsaturated fatty acid) kuin lämpimien vesien levät.
The lipid content of macroalgae changes between seasons and different environmental factors such as light, nutrient levels and temperature.
Erityisesti makrolevien lipidimäärä vaihtelee vuodenajoittain ja eri ympäristömuuttujien, kuten valon, ravinteiden, suolaisuuden ja lämpötilan mukaan.
The total lipid content of macroalgae can be enhanced with two-stage nitrogen supply growth strategy which has been demonstrated in the microalgae Chlorella vulgaris.
Makrolevien lipidituotantoa voisi nostaa myös kaksivaiheisen kasvatustavan kautta, kuten Chlorella vulgaris -mikrolevällä lipidituotannon paraneminen on osoitettu.
The total lipid content of the macroalgae accounted only 2% of the macroalgae species dry weight.
Tutkittujen makrolevien kokonaislipidimäärät käsittivät vain alle 2% makrolevien kuivapainosta.
The hypothesis was that the studied macroalgae would produce more lipids in nutrient limited conditions than in nutrient replete conditions.
Tutkimuksen oletuksena oli, että makrolevät tuottavat enemmän lipidejä niukkaravinteisissa kuin ravinnekylläisissä olosuhteissa.
The major fatty acid was the palmitic acid (C16:0) in all the studied macroalgae species (32,3-45,7% of total fatty acids).
Kaikilla tutkituilla makrolevälajeilla rasvahapon C16:0 osuus oli korkein (32,3–45,7 % kokonaisrasvahapoista).
On the other hand, the high saturated fatty acid content reveals that the macroalgae were in stress conditions.
Suuri tyydyttyneiden rasvahappojen osuus kertoo, että tutkitut makrolevälajit olivat stressaantuneita.
The macroalgae could be grown to produce more lipids in nutrient deprived than in nutrient saturated conditions by choosing the suited macroalgae and the optimal sampling season.
Makrolevät olisi mahdollista saada tuottamaan enemmän lipidejä niukkaravinteisissa kuin ravinnekylläisissä oloissa, jos valittaisiin oikeat makrolevälajit ja näytteenottoajankohta olisi otollinen lipidien tuotantoon.
The total fatty acid content of the studied macroalgae species ranged from 0,7 to 9,0 mg l-1with the highest values found in C. glomerata and the lowest in U. intestinalis in the October experiment.
Makrolevien kokonaisrasvahappomäärät vaihtelivat välillä 0,7-9,0 mg l-1 siten, että pienimmät määrät löytyivät lokakuun U. intestinalis -viherlevältä ja suurimmat määrät C. glomerata -viherlevältä.
The macroalgae are suited as raw material for biodiesel because of the high total lipid and saturated fatty acid content of the macroalgae species.
Makrolevät voisivat olla sovelias raaka-aine biodieselin tuotantoon korkean kokonaislipidimäärän ja tyydyttyneiden rasvahappojen osuuden vuoksi.
The total lipids contents ranged from 31 to 193 mg l-1, with the lowest total lipid content found in U. intestinalis in the October experiment.
Makrolevien kokonaislipidimäärät vaihtelivat välillä 31–193 mg l-1 siten, että lokakuussa U. intestinalis -viherlevä sisälsi vähiten kokonaislipidejä verrattuna muihin tutkittuihin makroleviin.
The effect of nutrient concentration on the total lipid content and fatty acid composition of macroalgae
Veden ravinnepitoisuuden vaikutus makrolevien lipidimäärään ja rasvahappokoostumukseen
Two green macroalgae and one red macroalgae species were used in the experiment (Ulva intestinalis, Cladophora glomerata and Ceramium tenuicorne) to study the total lipid content and the fatty acid composition of the macroalgae.
Kokeessa tutkittiin Ulva intestinalis ja Cladophora glomerata -viherlevien sekä Ceramium tenuicorne -punalevän lipidimäärää ja rasvahappokoostumusta, koska kyseiset levälajit ovat yleisiä makrolevälajeja Itämeren litoraalivyöhykkeessä.
We also studied how the different levels of nutrients affect the content of total lipids and fatty acid composition in the studied macroalgae.
Samalla tutkittiin, miten veden erilaiset ravinnekäsittelyt vaikuttavat makrolevien lipidimäärään ja rasvahappokoostumukseen.
The saturated fatty acid contents were the highest among the studied macroalgae (42,0-49,7%).
Makrolevien rasvahappokoostumukset erosivat hieman toisistaan, mutta tyydyttyneet rasvahapot (SFA, saturated fatty acid) olivat makrolevälajien suurin rasvahapporyhmä (42,0–49,7%).
At the same time, the differences between the content of lipids between macroalgae species was examined.
Kokeessa tutkittiin myös makroleväryhmien välisiä eroja lipidimäärissä.
The low amount of fatty acids supports the findings of the studies because typically most lipids are bound to membranes such as glycolipids and phospholipids.
Makrolevälajien alhainen rasvahappojen määrä tukee muiden tutkimuksien tuloksia, joissa lipidiryhmistä poolisia lipidejä on eniten.
The total lipid content of the studied macroalgae species varied between specie but not between nutrient treatments.
Makrolevien kokonaislipidimäärät erosivat lajeittain, mutta eivät käsittelyittäin toisistaan.
The fatty acid composition of the neutral lipids in U. intestinalis resembled one another.
U. intestinalis -viherlevän neutraalilipidifraktion rasvahappomäärä suhteessa kokonaislipidimäärään oli pieni.
Nutrient limitation increases the synthesis of lipids in macroalgae.
Niukkaravinteisuus lisää makrolevien lipidien tuotantoa perustuotannon kustannuksella.
The neutral lipid amount from U. intestinalis differed between August and October specimens but didn't differ between nutrient treatments.
Elokuun ja lokakuun U. intestinalis -levän neutraalilipidifraktioiden rasvahappokoostumuksissa ei havaittu eroja.
We also fractionated the neutral lipids from the total lipids to quantify the amount of neutral lipids.
Kokonaislipideistä fraktioitiin neutraalilipidit, jotta pystyttiin arvioimaan makrolevien soveltavuutta biodieselin raaka-aineeksi.
The content of triacylglycerols in macroalgae is of interest because triacylglycerols can be used as bases of biodiesel.
Makrolevien lipideistä erityisesti neutraaleista lipideistä ollaan kiinnostuneita biopolttoaineiden raaka-aineena.
The low amounts of total lipids and fatty acids in U. intestinalis in October can be explained by the fact, that U. intestinalis was not healthy at the time of the experiment.
Lokakuun U. intestinalis -viherlevän alhainen lipidimäärä voi selittyä sillä, että viherlevä ei ollut enää myöhään syksyllä elinvoimainen, joten makroleväryhmien välisiä lipidimäärän eroja oli vaikea todeta.
In the first stage the macroalgae could be grown in nitrogen replete conditions to optimize biomass productivity.
Makrolevien perustuotantoa voisi mahdollisesti lisätä ravinnekylläisissä olosuhteissa, jonka jälkeen makrolevät siirrettäisiin niukkaravinteisiin olosuhteisiin lipidituotannon parantamiseksi.
Macroalgae produce neutral lipids mainly triacylglycerols (TAGs) under stress condition so they shift from membrane lipid synthesis to storage lipid synthesis.
Makrolevien lipidit voidaan jakaa varastolipideihin eli neutraaleihin lipideihin, glykolipideihin ja fosfolipideihin.
The neutral lipid content ranged from 0,6 to 4,2 mg l-1 with the lowest amounts found in U. intestinalis from Octobers experiment.
Neutraalilipidifraktion rasvahappomäärät olivat pienet ja ne vaihtelivat välillä 0,6-4,2 mg l-1.
The experiments nutrient treatments were designed as to study the effect of nitrogen and phosphorus separately and together on macroalgae lipid content.
Koejärjestelyssä ravinnekäsittelyinä käytettiin kontrolli- (C), typpilisäys- (N), fosforilisäys- (P) ja typen ja fosforin yhteisvaikutuksen käsittelyitä (N+P).
The fatty acid composition of the macroalgae varied slightly but there were similarities between the fatty acid compositions between the studied species.
U. intestinalis -viherlevän eri tutkimusajankohtina mitatut neutraalilipidifraktion rasvahappomäärät erosivat toisistaan merkitsevästi, mutta ravinnekäsittelyt eivät vaikuttaneet neutraalilipidifraktion rasvahappomääriin.
The studied macroalgae didn't contain the highest amounts of lipids in the nutrient deprived conditions because the macroalgae experienced shortage of nitrogen for example in the control and added phosphorus treatments.
Kontrolli- ja fosforilisäyskäsittelyissä makrolevien väri muuttui haaleammaksi eli levät eivät saaneet tarpeeksi typpeä klorofyllin tuotantoon.
This did not manage to guarantee full employment in Finland during the period, and exacerbated the poverty of the unemployed.
Tämä edisti työttömien köyhtymistä ja syrjäytymistä.
Abstract The study puts into historical context the continuities and discontinuities of the employment concepts and policies of leading social democrats in Finland from 1975 to 1998.
Tiivistelmä Valtiotieteiden maisteri Sami Outisen poliittisen historian alaan kuuluva väitöskirjatutkimus käsittelee SDP:n ja SAK:n sosiaalidemokraattien työllisyyttä koskenutta politiikkaa Suomessa vuosina 1975 1998.
Furthermore, Finnish social democrats practised a third way type of Bad Sillanpää policy long before its adherents such as Tony Blair in the UK. After the mid-1970s, the Finnish social democrat-led governments implemented many reforms which also resembled the premises of the Swedish social democrats Third Way Programme in the 1980s.
SDP:n puheenjohtajan Kalevi Sorsan lyhyen aikavälin talouspoliittiseksi taktiikaksi nousevan keskiluokan kannatuksen takaamiseksi tarkoittama Bad Sillanpään linjaus vuodelta 1977 vakiintui 1980-luvulla uudeksi sosiaalidemokraattiseksi strategiaksi.
Finnish social democrats also partly adopted neoliberal practices such as activation, privatisation, financial market deregulation and labour market flexibility.
1990-luvulla sosiaalidemokraatit alkoivat suosia kylmän sodan loppumisen siivittämänä markkinakilpailua, työttömien aktivointia, työmarkkinajoustoja, yksityistämistä ja julkisten menojen leikkaamista.
Finnish social democrats moved towards emphasising private sector-led employment, approached the middle class, adopted monetarist ideas, accepted the market economy and favoured controlled restructuring over counter-cyclical measures in a series of steps in 1975 1998.
Väitöskirja osoittaa, että sosialistisen suunnitelmatalouden näköaloihin sitoutuneet sosiaalidemokraatit alkoivat 1970-luvun puolivälissä etsiä lääkkeitä täystyöllisyyden ylläpitämiseksi yksityisen yritystoiminnan elvyttämisestä ja veroasteen nousun pysäyttämisestä.
The deregulation of financial markets meant a shifting of the basis of social democratic employment policy from steering the capitalist economy to seeking market acceptance of the party s politics.
Markkinareaktioiden ennakoiminen nousi sosiaalidemokraattisen yhteiskuntapolitiikan avaimeksi 1990-luvulla laman, Euroopan integraation, työmarkkinoiden pirstaloitumisen ja kilpailuvaltioajatuksen vahvistumisen myötä.
The study applies the methods of social science history and conceptual history by researching both the strategic decision-making and public argumentation of the social democrats.
Tutkimus luotaa sosiaalidemokraattien suhdetta sosialismiin, kapitalismiin, markkinoihin ja uusliberalismiin.
Export sector competitiveness in global markets, European integration, active labour market policy and R and D investment were the cornerstones of social democratic employment policy in Finland at the time.
Kamppailut Kalevi Sorsan, Pertti Paasion, Ulf Sundqvistin ja Paavo Lipposen johtamien sosiaalidemokraattien suunnasta kuuluvat väitöskirjan keskeisimpiin aiheisiin.
In this thesis, the oxidative behaviour of foods with dispersed lipids was studied using two model systems.
Tässä työssä tutkittiin dispergoituneen rasvan hapettumiskestävyyttä kahta elintarvikemallia käyttäen.
In the case of the rye bran, the low water content (13% or 16%) in the extrusion of coarse or fine bran led to the most stable lipids during storage.
Ruisleseen ekstruusiossa puolestaan todettiin, että raaka-aineseoksen pieni vesipitoisuus (13 %) paransi tuotteen säilyvyyttä suurempaan vesipitoisuuden (30 %) verrattuna.
The first model system was a spray-dried emulsion containing sunflower oil encapsulated in a Na-caseinate-maltodextrin matrix, with either non-cross-linked or cross-linked proteins.
Ensimmäinen malli oli sumutuskuivattu emulsio, joka kuvaa esim. maitojauhetta ja keittojauheita.
The second model system consisted of extruded cereals produced from either whole grain oats or rye bran (coarse or fine) using different extrusion parameters.
Toisena esimerkkimallina käytettiin kahta ekstruusiolla valmistettua viljatuotetta, jotka kuvaavat aamiaismuroja ja suolaisia välipaloja.
The enzymatic hydrolysis of lipids in oats was effectively prevented by extrusion, even at the lowest temperature of 70 °C.
Kun ekstruusiolämpötila oli 70 °C, se riitti estämään kauran entsyymitoiminnan, joka muuten heikentää tuotteen säilymistä.
For the lipid stability in cereal extrudates, low temperature and low water content during extrusion were shown to be beneficial.
Ekstruusiotutkimuksista voidaan yhteenvetona todeta, että seoksen pieni vesipitoisuus ja matala ekstruusiolämpötila paransivat tuotteen varastointikestävyyttä.
The oxidation of lipids decreases nutritional quality and causes the formation of undesirable flavours.
Tämä johtaa haju- ja makuvirheisiin, jotka huonontavat tuotteen laatua.
Therefore, there is interest in developing new fibre-rich cereal foods.
Tätä tietoa voidaan käyttää tulevaisuudessa kehitettäessä uusia täysjyvävilja- ja lesetuotteita.
The extrusion temperature could be increased to 110 °C without subjecting the lipids to non-enzymatic oxidation.
Työssä voitiin myös osoittaa, että ekstruusiolämpötilaa voitiin nostaa ja vasta 130 °C:ssa ekstrudoitujen kauratuotteiden säilyvyys heikkeni.
In addition, excess protein may have delayed oxidation via its radical scavenging activity.
Näin korkea lämpötila edisti rasvojen kemiallista hapettumista.
However, these kinds of foods also contain polyunsaturated lipids, which are prone to oxidation.
Nämä rakennemuutokset vaikuttavat hapen diffuusioon jauheeseen, millä on keskeinen merkitys rasvojen hapettumisessa.
Further, the effect of RH on the amount of volatiles released from oxidized spray-dried emulsions was studied.
Työssä osoitettiin myös, että kosteuden aiheuttamat rakennemuutokset jauheissa vaikuttivat haihtuvien yhdisteiden vapautumiseen.
The consumption of whole grain foods high in fibre is of interest because of the health-promoting effects associated with dietary fibre.
Tämä on tärkeää ottaa huomioon, kun elintarvikkeiden rasvojen hapettumiskestävyyttä mitataan haihtuvien yhdisteiden avulla.
Increasing the RH improved the oxidative stability of both the total and surface lipid fractions of the stored spray-dried emulsions.
Myös ruisleseiden partikkelikoon pienentäminen ja ekstruuderin syöttöruuvin nopeuden suurentaminen paransivat tuotteen säilyvyyttä.
The stability of the total and surface lipid fractions was determined during storage under different relative humidities (RHs).
Työssä osoitettiin, että hapettuneen hajun muodostumiseen varastoinnin aikana vaikutti suuresti ilman suhteellinen kosteus.
Further, the RH affected the amount of volatile lipid oxidation products released, and this needs to be considered in determining lipid oxidation by HS-SPME.
Se muutti veden määrää sumutuskuivatuissa tuotteissa, mikä johti jauheen rakenteen muutokseen.
Knowledge of the oxidation behaviour of dispersed lipids in solid cereal foods, and of how factors like process parameters, structural features of the products and storage conditions affect lipid oxidation, is limited.
Molemmissa viljatuotteissa rasvojen hapettumiskestävyys varastoinnin aikana riippui suuresti tuotteiden prosessointiolosuhteista.
Over the past 20 years, a solid body of case law, legislation and EU policy documents developed a distinct legal discipline that can be referred to as EU sports law and that can facilitate in resolving this question.
20 viime vuoden aikana runsas joukko oikeuskäytäntöä, lainsäädäntöä ja EU:n politiikkaa koskevia asiakirjoja on kehittynyt erilliseksi EU:n urheilulainsäädännön haaraksi, joka voi olla avuksi vastattaessa tähän kysymykseen.
More contentiously, however, the heart of the analysis lies in the question of justification and proportionality of the restrictions, which could possibly render the restrictive UEFA clauses legal and enforceable.
Analyysi keskittyy rajoitusten oikeutusta ja suhteellisuutta koskevaan kysymykseen, joka saattaisi muuttaa UEFA:n rajoittavat ehdot laillisiksi ja toimeenpanokelpoisiksi.
This study first highlights the problems in the governance of European football with particular reference to power struggles between UEFA and the elite football clubs and the threats of formation of alternative cross-border leagues by the clubs.
Tässä tutkimuksessa käsitellään eurooppalaisen jalkapallon hallinnon ongelmia viitaten etenkin valtataisteluun UEFA:n (Euroopan jalkapalloliitto) ja eliittiseurojen välillä.
Unequivocally, these clauses constitute restrictions on economic activities of football clubs in their capacity as undertakings contrary to EU competition and internal market laws, in particular, Articles 101, 102 and 56 TFEU that form the core of EU sports law.
Tätä laillisuuskysymystä tutkitaan EU:n kilpailua ja sisämarkkinoita koskevien lakien valossa, toisin sanoen niiden kahden säännösryhmän valossa, jotka muodostavat EU:n urheilulainsäädännön ytimen ja jotka kieltävät periaatteessa yhtiöiden taloudellista toimintaa koskevat perusteettomat rajoitukset.
Finally, thus streamlined framework is applied to analyse the question of legality of the UEFA clauses restricting the formation of breakaway leagues.
Tutkimuksen perimmäisenä tavoitteena on muun muassa vastata kysymyksiin, jotka koskevat eurooppalaisten jalkapalloseurojen vaihtoehtoisten rajat ylittävien liigojen muodostamista koskevien UEFA:n rajoitusten laillisuutta.
This dissertation analyses the legal problem posed by the clauses in UEFA Statutes that prevent clubs from unauthorised formation of alternative transnational structures in football.
UEFA:n säännöt nimittäin estävät jalkapalloseurojen osallistumisen sellaisiin rajat ylittäviin liigoihin, joita UEFA ei järjestä tai joille se ei ole antanut hyväksyntäänsä.
Most prominent contribution of this thesis to the general study of EU sports law, however, is sketching a novel way of looking at the different categories of sporting exceptions through the prism of convergence between EU free movement law and competition law.
Kyseessä on suhteellisen monimutkainen oikeudenala, koska urheiluteollisuuden erityisominaisuudet edellyttävät, että perinteisiä EU:n sisämarkkinoita ja kilpailua koskevia periaatteita sovelletaan tapauskohtaisesti.
The essence of EU sports law lies in the custom-tailored application of traditional economic provisions that takes account of the specificities of sport, a concept that has been given constitutional basis in Article 165 TFEU after the Lisbon Treaty amendments.
EU:n urheilulainsäädäntö on vasta kehittymässä eikä vielä koskaan ole käsitelty tapausta, jossa olisi kyse vaihtoehtoisten urheiluliigojen muodostamisen rajoittamisesta.
The bias is measured by absolute relative bias percentages (ARB%) and the accuracy by relative root mean-squared error percentages (RRMSE%).
Menetelmien vertailuun käytetään ARB % (absolute relative bias percentages) ja RRMSE % (relative root mean-squared error percentages) lukuja.
The methods are Maximum Likelihood, Multiple Imputation and Regression Calibration.
Tarkasteltavat menetelmät ovat regressiokalibrointi, moni-imputointi ja suurimman uskottavuuden menetelmä.
These methods require information obtained from validation study.
Lisätieto saadaan validointidatasta.
Focus is on the adjustment for covariate measurement errors in logistic regression for cluster-correlated data.
Mittausvirheitä tarkastellaan logistisen mallin ja logistisen sekamallin yhteydessä.
The results suggest that additional information from validation (calibration) data enables more accurate estimates in terms of bias percentages.
Simulointikokeiden mukaan validointidatan sisältämän lisätiedon hyödyntäminen parantaa tuloksia niin riippumattomien havaintojen tilanteessa kuin sisäkorreloituneen aineiston yhteydessä.
Three methods for adjustment for covariate measurement errors in surveys are studied.
Työssä tutkitaan ja vertaillaan kolmen menetelmän toimivuutta mittausvirheiden huomioimiseksi.
This thesis studies measurement uncertainty in covariates.
Väitöskirjassa tarkastellaan mittausvirheitä.
Some aspects of survey errors are quite well understood (e.g. sampling errors, nonresponse errors) and reported but others, like measurement errors, are often neglected.
Osa mallin selittäjistä sisältää mittausvirhettä, mutta mallissa voi myös olla selittäjiä, joissa ei ole mittausvirhettä.
Adjustment for Covariate Measurement Errors in Complex Surveys : A Simulation Study of Three Competing Methods
Väitöskirjan alkuosassa käsitellään mittausvirheisiin liittyvää teoriaa ja loppuosassa on kolme simulointikoetta.
At the first simulation experiment, the simulation study is conducted with artificial data and with independent observations to test and have experience of the three methods: MI, ML and RC.
Ensimmäisessä simulointikokeessa havaintojen oletetaan olevan riippumattomia ja kahdessa jälkimmäisessä simulointikokeessa havainnot ovat sisäkorreloituneita.
In both simulations regression calibration and multiple imputation approaches are examined in various simulation designs.
Kahdessa jälkimmäisessä simulointikokeessa vertailtiin moni-imputointia ja regressiokalibrointia.
The quality of the methods is assessed by the bias and accuracy.
Menetelmien toimivuutta tarkastellaan simulointikokeissa.