natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aim of the studies was to examine the efficacy of IA NASHA in relieving lameness and related signs of IA inflammation in clinical and experimental studies.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää suurimolekyylisen ei-eläinperäisen stabiloidun hyaluronihapon (high molecular weight non-animal stabilized hyaluronic acid, NASHA) tehoa hevosen ontumaan ja muihin nivelensisäisen tulehduksen aiheuttamiin oireisiin kliinisessä kaksoissokkoutetussa lumekontrolloidussa potilastutkimuksessa ja kokeellisessa tutkimuksessa.
In the clinical study, we compared the response to treatment of lameness localized in the equine metacarpophalangeal joint injected with NASHA or placebo (saline).
Myöskään nivelnesteen merkkiainepitoisuudet eivät eronneet merkittävästi NASHA- ja lumehoidon tai NASHA-hoidon ja ilman hoitoa olleiden nivelten (kokeellinen tutkimus) välillä.
14 basic education teachers participated in the study.
Tutkimukseen osallistui 14 perusopetuksen opettajaa.
The data was analyzed using data-oriented content analysis.
Analyysi perustui aineistolähtöiseen sisällönanalyysiin.
Results showed that Seppo is an easy-to-use teaching tool that can be used for many purposes in basic education.
Tulokset osoittavat Seppo-alustan olevan helppokäyttöinen opetustyökalu, jota voidaan hyödyntää perusopetuksessa monenlaisiin tarkoituksiin.
"Students up out of their chairs and more variety in the day" : Seppo game as a teaching tool
"Oppilaat ylös penkeistä ja vaihtelua päivään" : Seppo-peli opetustyökaluna
Teachers felt that designing Seppo games was technically easy.
Opettajat pitivät Seppo-pelien tekemistä teknisesti helppona.
It can be difficult for teachers to find learning games that are suitable for their students, and because of that, it is suggested that teachers could act as game designers.
Opettajien voi olla vaikeaa löytää omiin tarkoituksiin sopivia valmiita pelejä, ja ratkaisuksi on esitetty, että opettajat voisivat suunnitella niitä itse.
Most of the games were linked to different school subjects and, in addition, many games focused on practicing transversal competences.
Suurin osa opettajien tekemistä peleistä liittyi eri oppiaineiden asiasisältöihin, minkä lisäksi useissa peleissä tavoitteena oli harjoitella laaja-alaisia taitoja.
According to the teachers, almost all their students participated in Seppo games actively and liked playing the game.
Opettajien mukaan lähes kaikki oppilaat osallistuivat pelaamiseen aktiivisesti ja suhtautuivat pelaamiseen positiivisesti.
In many cases, Seppo games changed practices of teaching and made studying more versatile, for instance, by extending learning environment outside the classroom.
Seppo-peli kuitenkin muutti ainakin osassa tapauksista opettamisen käytäntöjä ja toi vaihtelua opiskeluun, mikä näyttäytyi esimerkiksi oppimisen laajentumisena luokkahuoneen ulkopuolelle.
The target of this study is to understand how teachers experience gamification on a digital platform.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on ymmärtää opettajien käsityksiä ja kokemuksia opetuksen pelillistämisestä digitaalisella alustalla.
Games and gamification are also mentioned In Finnish Core Curriculum (2014), but still games have not become mainstream in Finnish schools.
Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteissa (2014) kannustetaan pelillisyyden hyödyntämiseen opetuksessa, mutta opetuksen pelillistämisestä ei ole silti tullut valtavirtaa kouluissa.
The data consisted of semi-structured theme interviews and games made by the teachers.
Tutkimus toteutettiin puolistrukturoiduin teemahaastatteluin ja haastattelujen lisäksi aineistona käytettiin opettajien tekemiä pelejä.
Gamification was an important goal for a few teachers, but many of the teachers considered Seppo as a functional way of studying or an e-learning platform more than a game.
Opetuksen pelillistäminen oli vain osalle opettajista keskeinen lähtökohta Seppo-alustan käytölle, ja monelle Seppo-peli oli enemmänkin sähköinen tai toiminnallinen työtapa kuin varsinainen peli.
In conclusion, Seppo games made by teachers have potential to support learning that is based on curriculum.
Tutkimuksen perusteella opettajien suunnittelemilla Seppo-peleillä on edellytyksiä tukea opetussuunnitelman mukaista oppimista.
Previous research has shown that games and gamification have potential in education.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että oppimispeleillä ja pelillisyydellä on edellytyksiä tukea oppimista.
There are only few studies focusing on teachers designing games on digital platforms.
Opettajien pelien tekemistä digitaalisilla alustoilla on tutkittu vasta vähän.
In recent years, it has become possible to design games without programming skills by using digital platforms.
Viime vuosina onkin kehitetty alustoja, joilla opettajat voivat tavallisilla tietoteknisillä taidoilla luoda digitaalisia oppimispelejä.
The study aims to find out what kind of Seppo games teachers create, and how they experience designing and implementing Seppo games.
Tutkimuksessa selvitettiin, millaisia Seppo-pelejä opettajat tekevät, millaiseksi opettajat kokevat pelisuunnittelun prosessin ja miten opettajat kokevat pelinsä toteutuneen opetustilanteessa.
However, teachers may need support in content design, since some of the teachers considered difficult to combine gamefulness and learning goals in meaningful ways.
Tulosten mukaan opettajat kuitenkin saattavat tarvita tukea pelillisyyden ja oppimistavoitteiden yhdistämisessä mielekkääksi pedagogiseksi kokonaisuudeksi.
Teachers experienced that students mostly achieved the learning goals by playing Seppo games.
Pääasiassa opettajat kokivat, että peleille asetetut tavoitteet olivat täyttyneet opetustilanteessa.
In this study, teachers use Seppo platform to design learning games for their students.
Opettajat käyttivät Seppo-pelillistämisalustaa pelien tekemiseen.
There is an urgent need for better in vitro cell models to increase efficacy and cost-efficiency in drug development.
Lääkekehitys kaipaa nykyistä toimivampia solumalleja paremman tehokkuuden ja taloudellisuuden saavuttamiseksi.
Human pluripotent stem cells (hPSCs) could serve as a limitless source for all the cells in the human body, but for most cell types, such as hepatocytes, efficient differentiation protocols do not exist.
Ihmisen pluripotentit kantasolut voivat toimia loppumattomana lähteenä kaikille ihmiskehon soluille.
With CPM we found that CNF has only weak, nonspecific interactions with cells and maybe therefore CNF is not providing the signals needed for hPSC differentiation.
Työssäni huomasimme, että tämä hydrogeeli ei tarjoa kantasolujen erilaistukseen vaadittavia signaaleja, ja erilaistusteho olikin heikompi kuin matriisivapaassa suspensioviljelyssä.
The aim of this thesis is to study the hPSC interactions with biomaterials and use this information to better understand the cell behavior in vitro.
Tämän väitöskirjan tarkoituksena on tutkia ihmisen pluripotenttien kantasolujen vuorovaikutuksia biomateriaalien kanssa.
Natural ECM of cells is a tissue-specific and complex three-dimensional (3D) array of various macromolecules.
Soluja ympäröi kudoksissa monimutkainen kullekin kudokselle ominainen solujen erittämistä molekyyleistä koostuva matriisi, joka ohjaa solujen käyttäytymistä.
The implications of these interactions on in vitro cell cultures and stem cell differentiation to hepatic cells are analyzed.
Tutkimalla solujen ja solunulkoisen matriisin välisiä vuorovaikutuksia, voimme tunnistaa ne tekijät, jotka ovat kriittisiä kantasolujen erilaistuksessa.
New materials, such as unmodified cellulose nanofibril (CNF) hydrogel, have been developed to tackle the technical difficulties that the ECM proteins have in 3D cell culture models, but the interactions of these materials with cells are not well known.
Yksi näistä uusista materiaaleista on puusta valmistettu nanofibrilloitu selluloosa hydrogeeli, jonka avulla monista soluista voidaan kasvattaa minikokoisia kudoksia.
We observed that ECM proteins laminin-521 and laminin-511—detected in acellular matrix produced by hepatic progenitor cells—improved hPSC differentiation to hepatic cells.
Huomasimme, että tietyt maksan solunulkoiset proteiinit edistävät kantasolujen erilaistusta kohti maksan soluja.
Cells in 3D cultures have more in vivo-like functions, and we, therefore, tested if the created differentiation protocol could be used to stepwise induce hPSCs specification to hepatic organoids in a CNF hydrogel.
Kokeilimme myös selluloosahydrogeelin toimivuutta kantasolupohjaisten kolmiulotteisten minimaksojen, maksaorganoidien, luomisessa.
Hence it is vital to be able to measure these interactions in order to design good in vitro cell models.
Tämän tiedon avulla voimme luoda parempia kantasolupohjaisia maksamalleja.
Aims Sleep is needed to maintain brain homeostasis.
Tavoitteet Unta tarvitaan aivojen tasapainotilan ylläpitämiseksi.
Microglia are the resident immune cells of the brain.
Mikrogliat ovat aivojen omia immuunipuolustussoluja.
Conclusions Microglial morphology and thus function may not be affected by acute sleep deprivation and chronic fragmented sleep in ventral hippocampus.
Johtopäätökset Mikroglian morfologia ja siten toiminta ei ole välttämättä muuttunut ventraalisessa hippokampuksessa akuutissa unettomuussa ja kroonisessa katkonaisen unessa.
Chronic insufficient sleep has been associated with elevated levels of inflammatory markers.
Krooninen riittämätön uni voi aiheuttaa akuutin tulehdustilan.
This could have been due to larger soma sizes in this control group compared with other controls.
Tämä voi johtua siitä, että tässä kontrolliryhmässä mikroglian sooman koko oli suurempi kuin muissa kontrolliryhmissä, joten jatkotutkimuksia tarvitaan vaikutuksen varmentamiseksi.
Results Neither the acute sleep deprivation nor the chronic fragmented sleep did result in any differences in morphology compared with their control groups.
Tulokset Akuutti unettomuus eikä krooninen unen katkonaisuus aiheuttaneet mikrogliassa morfologisia muutoksia kontrolliryhmiin verrattuna.
The brain tissue from ventral hippocampus was immunostained for microglia and imaged with a confocal microscope.
Mikroglia värjättiin immunohistokemiallisesti ja kuvattiin konfokaali-mikroskoopilla.
Surprisingly, the soma size was significantly smaller following the recovery sleep after fragmented sleep compared with the controls.
Yllättäen sooman koko oli merkittävästi pienempi kroonisen katkonaisen unen ja sitä seuraavan toipumisunen jälkeen kontrolliryhmään verrattuna.
Ramification and soma size were quantified by tracing the branches and segmenting the somas.
Mikroglian haarakkeiden ramifikaatio ja sooman koko kvantifioitiin piirtämällä haarakkeet ja segmentoimalla soomat kuvista.
Microglial soma size was significantly smaller after recovery sleep following chronic fragmented sleep compared with the control.
Mikroglian sooman koko oli merkittävästi pienempi kroonisen katkonaisen unen ja siitä toipumisen jälkeen kontrolliryhmään verrattuna.
The tissue was collected after perfusing the animals with PFA.
Kummankin unettomuuden mallin jälkeen eläimet lopetettiin ja perfusoitiin.
As microglial morphology correlates with their functional state, the current study aimed to characterize microglial morphology after insufficient sleep and recovery sleep.
Tutkimukseni pyrki kartoittamaan, miten mikroglian morfologia muuttuu riittämättömän unen sekä siitä toipumisen jälkeen.
Methods We caused insufficient sleep with acute sleep deprivation by 9 h of gentle handling, and conducted sleep fragmentation for 14 days in mice.
Kroonista katkonaista unta taas mallinnettiin hyödyntäen erityistä häkkiä, jossa tanko liikkui häkin läpi kahden minuutin välein havahduttaen hiiret unestaan 14 peräkkäisenä päivänä.
We hypothesised that microglia adopt an activated state after insufficient sleep, indicated by a deramification of the branches and an enlargement of cell bodies compared with the controls.
Aktivoitunut tila näkyy mikroglian haarakkeiden vähäisempänä haaroittumisena ja haarakkeiden vähentyneenä lukumääränä, sekä mikroglian sooman koon kasvamisena.
Arsenic (As) is a metalloid naturally present in the environment.
Arseeni (As) on elinympäristössämme luonnostaan esiintyvä puolimetalli.
Dissolved arsenic concentrations ranged from 14.2 to 6649 µg L-1 in samples collected at the Ylöjärvi study area, from 0.5 to 6.2 µg L-1 in samples collected at the Haveri study area, and from 0.2 to 9.4 µg L-1 in samples collected at the Pyhäsalmi study area.
Mitatut liukoisen arseenin pitoisuudet vaihtelivat Ylöjärven tutkimusalueen vesinäytteissä välillä 14,2–6649 µg L-1, Haverin tutkimusalueen vesinäytteissä välillä 0,5–6,2 µg L-1, ja Pyhäsalmen tutkimusalueen vesinäytteissä välillä 0,2–9,4 µg L-1.
Identification of dissolved arsenic species in the sampled waters in Haveri and Pyhäsalmi, and of MMA and DMA in all sampled waters requires more detailed study.
Tarkempi liukoisten arseenin spesiesten tunnistaminen Pyhäsalmen ja Haverin tutkimusalueilla tutkituista vesistä, sekä MMA:n ja DMA:n pitoisuuksien tunnistaminen kaikista tutkituista vesistä vaatii uusia tutkimuksia.
Anomalously high maximum concentrations of dissolved Al, Ca, Co, Cu, Fe, Ni, and SO4 were measured in surface water samples collected at the Ylöjärvi and Haveri study areas, and in a seepage collection ditch sample collected at the Pyhäsalmi study area.
Poikkeavan korkeita liukoisen Al:n, Ca:n, Co:n, Cu:n, Fe:n, Ni:n ja SO4:n maksimipitoisuuksia mitattiin pintavesinäytteistä Ylöjärven ja Haverin tutkimusalueilla, sekä rikastushiekan suotoveden keräysojan vesinäytteestä Pyhäsalmen tutkimusalueella.
Speciation analysis showed that two of the samples collected at the Ylöjärvi study area had arsenite [As(III)] as the dominant form of dissolved inorganic arsenic (iAs), three had arsenate [As(V)] as the dominant form of dissolved iAs, and four had a mixture of both.
Arseenin spesiaatioanalyysi osoitti, että Ylöjärven tutkimusalueella kahdessa vesinäytteessä arseniitti [As(III)] oli vallitseva liukoisen epäorgaanisen arseenin (iAs) spesies, kolmessa näytteessä arsenaatti [As(V)] oli vallitseva iAs-spesies, ja neljässä näytteessä oli sekoitus molempia.
A significant 2-tailed Pearson correlation between dissolved arsenic and dissolved molybdenum (Mo) (r=0.80**, n=20), and dissolved arsenic and dissolved potassium (K) (0.68**, n=19) suggests that in these three study areas the distributions of dissolved arsenic and Mo, as well as dissolved arsenic and K may be controlled by the same environmental variables.
Liukoisen arseenin ja molybdeenin (Mo) pitoisuuksien merkitsevä korrelaatiokerroin oli 0,80** (n=20), ja lisäksi liukoisen arseenin ja kaliumin (K) pitoisuuksien merkitsevä korrelaatiokerroin oli 0,68** (n=19), mistä päätellen liukoisen arseenin ja Mo:n, sekä liukoisen arseenin ja K:n pitoisuudet tutkituilla alueilla voivat määräytyä samojen ympäristön muuttujien perusteella.
Metal mining has contributed to the anthropogenic input of arsenic to groundwaters and surface waters.
Sulfidimalmeja hyödyntävä kaivostoiminta voi nostaa arseenin pitoisuuksia kaivosalueen pinta- ja pohjavedessä.
In all study areas, measured dissolved arsenic concentrations showed a general decrease from the tailings to the surroundings.
Mitatut liukoisen arseenin pitoisuudet pienenivät kaikilla tutkimusalueilla etäisyyden kasvaessa rikastushiekka-alueelta pois päin.
Six groundwater well samples, eleven surface water samples and three tailings seepage collection ditch samples were analyzed for dissolved arsenic speciation by HPLC-ICP-MS and for geochemical composition by ICP-MS, titration, and ion chromatography.
Vesinäytteistä analysoitiin liukoinen arseenin spesiaatio HPLC-ICP-MS-tekniikalla ja geokemiallinen koostumus ICP-MS:llä, pääionit ionikromatografialla ja alkaliteetti titraamalla.
In the water samples collected at the Haveri and Pyhäsalmi study areas, all concentrations of dissolved arsenic species were below method detection limits.
Kaikissa vesinäytteissä eri tutkimusalueilta liukoiset MMA- ja DMA-pitoisuudet olivat alle määritysrajojen.
In this study, water samples were collected from 20 sample points in three mining-impacted study areas in Finland: the former Ylöjärvi Cu–W–As and Haveri Au–Cu mines, and the active Pyhäsalmi Zn–Cu mine.
Tässä tutkielmassa kerättiin yhteensä 18 pohjavesinäytettä, 45 pintavesinäytettä ja yhdeksän suotoveden keräysojan vesinäytettä 20:stä kaivosvaikutteisesta näytepisteestä, jotka sijaitsivat Ylöjärven suljetun Cu–W–As-kaivoksen tutkimusalueella, Haverin suljetun Au–Cu-kaivoksen tutkimusalueella, sekä Pyhäsalmen Zn–Cu-kaivoksen tutkimusalueella.
Arsenic speciation and concentrations in mining-impacted waters in Finland
HPLC-ICP-MS:ää käytetään yleisesti nestemäisten arseenia sisältävien näytteiden spesiaatiotutkimuksessa.
Rock samples and field observations were gathered during the summer of 2017.
Kivinäytteet sekä kenttähavainnot kerättiin kesällä 2017.
Based on a few mineral analyzes, the ilmenomagnetite contains up to 1.4 wt-% V2O3.
Ilmenomagnetiitti voi muutamien analyysien mukaan sisältää jopa 1.4 p-% V2O3.
However, considering the margin of error of the results, the granite can be younger than the gabbro, 1887 Ma and 1888 Ma, respectively.
Tulosten virhemarginaalien perusteella graniitti voi kuitenkin olla gabroa nuorempi – vastaavasti 1887 Ma ja 1888 Ma).
Mafic-ultramafic plutonic rock types are not common, and they consist of mostly small gabbro-diorite intrusions, which may have ultramafic parts.
Mafiset-ultramafiset kivet eivät ole yleisiä ja ne ovat useimmiten pienikokoisia gabro-dioriitti-intruusioita, joissa voi olla ultramafisia osueita.
The parental magmas of the Matokulma and Palojärvi intrusions were evolved and contained approximately 5 wt-% and 2 wt-% MgO, respectively.
Matokulman ja Palojärven kantamagmat olivat kehittyneitä ja sisälsivät vastaavasti 5 p-% ja 2 p-% MgO.
The Central Finland Granitoid Complex (CFGC) is a large (44,000 km2) plutonic core of a Svecofennian (Paleoproterozoic, 1.91–1.82 Ga) arc complex, formed from collisions of several volcanic arcs and their accretion over the Karelian craton.
granitoidikompleksi) on laaja (44000 km2), svekofennisen (paleoproterotsooinen, 1.91–1.82 Ga) kaarikompleksin plutoninen ydin, joka muodostui usean saarikaaren törmäyksistä ja akreetioista Karjalan kratonin päälle.
They host Ni-Cu mineralizations, some of which have been economically exploited.
Näitä Ni-Cu-mineralisaatioita on hyödynnetty taloudellisesti.
Geochemistry and Petrology of the Matokulma, Palojärvi, and Hongonniittu Gabbro intrusions, Central Finland Granitoid Complex
Matokulma, Palojärvi ja Hongonniittu gabrointruusioiden geokemia ja petrologia, Keski-Suomen granitoidikompleksi
The Fe-Ti oxides are mostly ilmenomagnetite but both magnetite and ilmenite grains are present in same samples.
Fe-Ti-oksidi on pääasiallisesti ilmenomagnetiittia, mutta sekä magnetiittia ja ilmeniittiä esiintyy erillisinä rakeina samoissa näytteissä.
Palojärvi may host a Fe-Ti-V mineralization, if there are magnetite rich layers within the intrusion.
Palojärven intruusio voi sisältää Fe-Ti-Vmineralisaation, jos intruusiosta löytyy magnetiitti-rikkaita kerroksia.
The dikes are similar to the gabbros in geochemistry although they are generally more evolved.
Nämä juonet ovat geokemialtaan gabrojen kanssa samankaltaisia, vaikkakin kehittyneempiä.
The Palojärvi intrusion is noticeably more evolved than the Matokulma intrusion (median Mg#=49), which is apparent in the iron and titanium rich mineral and whole-rock geochemistry.
Palojärven intruusio on Matokulmaa huomattavasti kehittyneempi (kokokivikemian mediaani Mg#=49), joka näkyy kokokivi- ja mineraalikemiassa korkeina rauta- ja titaanipitoisuuksina.
Similar patterns indicate a similar source for the parental magmas.
Samankaltaiset trendit viittaavaat yhteiseen lähteeseen.
The petrology, similarity to Vammala-Kotalahti type intrusions, parental magma compositions, ore potential, and petrogenesis of the intrusions are described.
Työssä kuvataan intruusioiden petrologia, samankaltaisuus Vammala-Kotalahti-tyypin intruusioihin, kantamagman koostumus, intruusioiden malmipotentiaali sekä petrogenesis.
Matokulma and Palojärvi intrusions are studied in detail, compared to Hongonniittu intrusion, which was not studied as intricately.
Matokulma- ja Palojärvi-intruusiot tutkittiin yksityiskohtaisesti, mutta Hongonniittu-intruusiota ei tutkittu resurssipulan takia yhtä tarkasti.
Orthopyroxene and plagioclase are intercumulus phases in some samples.
Ortopyrokseeni ja plagioklaasi ovat interkumulusfaaseina joissain näytteissä.
The rocks are enriched in large ion lithophile elements (LILE) and depleted in High Field Strength Elements (HFSE).
Large Ion Lthophile Elements) konsentraatiot kivessä ovat kohonneita ja HFSE (High Field Strength Elements) ovat köyhtyneitä.
The intrusions within these belts were formed during the height of magmatism within the CFGC (1.89–1.87 Ga).
Vammala- ja Kotalahti-tyypin intruusiot muodostuivat granitoidikompleksin magmatismin päävaiheessa (1.89–1.87 Ga).
The presence of magmatic amphiboles in most samples indicate that the parental magmas were hydrous.
Magmaattisen amfibolin yleisyys kertoo siitä, että kantamagma oli vesipitoinen.
The studied intrusions differ from olivine-rich ultramafic cumulates of Vammala and Kotalahti type intrusions based on their more evolved, gabbroic composition and because of this, they are not Ni-Cu ore potential.
Tutkitut intruusiot eroavat Vamma-Kotalahti-tyyppisistä, runsaasti oliviinia sisältävistä ultramafisista intruusioista kehittyneemmän, gabroidisen koostumuksensa perusteella, jonka takia ne eivät ole Ni-Cu-malmipotentiaalisia.
U-Pb age determination samples from a leucogabbro dike within the intrusion and granite that crosscuts the intrusion yielded weighted average 206Pb/207Pb ages of 1883.4±4.8 Ma and 1893.8±7.1 Ma, respectively.
U-Pb iänmääritysnäytteiden intruusion sisältä leukogabrojuonesta ja melagabroa leikkavasta leukograniitista ovat painotetun keskiarvon mukaan vastaavasti 1883.4±4.8 Ma ja 1893.8±7.1 Ma. Nämä tulokset ovat ristiriidassa kenttähavaintojen kanssa, joiden perusteella graniitti leikkaa gabrointruusiota.
The CFGC consists mostly of granitic to granodioritic rock types.
Granitoidikompleksi koostuu suurimmaksi osaksi graniiteista ja granodioriiteista.
These geochemical characteristics indicate that the studied intrusions crystallized from a hydrous, NMORB-like evolved basaltic magma, which has experienced fluid metasomatism.
Edellä mainitut geokemialliset piirteet viittaavat siihen, että tutkitut intruusiot kiteytyivät vesipitoisista, NMORB-tyyppisistä kehittyneistä basalttisista sulista, joiden koostumukseen vaikutti subduktioon liittyvä metasomatismi.
The Matokulma intrusion is the least evolved (whole-rock median Mg#=72) of the studied intrusions and consists of tholeiitic melagabbros where clinopyroxene±orthopyroxene and plagioclase are the main cumulus phases within interstitial, magmatic amphibole (magnesiohastingsite to pargasite in composition).
Matokulma on tutkituista intruusioista vähiten kehittynyt (kokokivikemian mediaani Mg#=72) ja koostuu tholeiittisista melagabroista, joiden päämineraaleina on klinopyrokseeni±ortopyrokseeni ja plagioklaasi kumulusfaaseina magmaattisen interkumulusamfibolin sisällä.
The mineralizations are hosted by olivine-rich ultramafic cumulates.
Mineralisaatioiden isäntäkivinä ovat yleensä runsaasti oliviinia sisältävät ultramafiset kumulaatit.
In this thesis, three previously unknown or poorly studied mafic-ultramafic intrusions (Matokulma, Palojärvi, and Hongonniittu) within the CFGC are studied in detail.
Tässä pro gradu -työssä tutkitaan kolmea, aikaisemmin huonosti tunnettua tai tuntematonta Keski-Suomen granitoidikompleksin sisällä sijaitsevaa intruusiota, jotka ovat Matokulma, Palojärvi ja Hongonniittu.
Samples from all intrusions plot similarly in primitive mantle normalized Rare Earth Element (REE) and Normal-Mid-Ocean Ridge Basalt (NMORB) normalized spider diagrams.
Normal Mid-Ocean Ridge Basalt, NMORB) mukaan normalisoiduilla hivenalkuaine spiderdiagrammeilla.