natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reason for this is not known, but our observations suggest that cell types with a higher integrin activation state have lower ligand selectivity, and vice versa.
Syytä tähän ei tiedetä, mutta tuloksiemme perusteella suuren integriiniaktiivisuuden omaavat solut saattavat pystyä sitomaan useammanlaisia proteiineja kuin pienen aktiivisuuden solut.
This work presents the first systematic studies performed on these integrin groups to find out how integrin activation affects ligand binding and selectivity.
Ensimmäistä kertaa näillä integriineillä tutkittiin systemaattisesti aktivoitumisen vaikutuksia ligandien sitomiseen ja ligandiselektiivisyyteen.
Interestingly, in some cases the ligand binding properties of integrins have been shown to be cell type specific.
Joidenkin integriinien sitomisominaisuuksien on havaittu riippuvan solutyypistä.
Like intact integrins, soluble αI domains exist in the closed, low affinity form and in the open, high affinity form, and so it is possible to use isolated αI domains to study the factors and mechanisms involved in integrin activation/deactivation.
Solukalvolla olevien integriinien tavoin eristetyt, liukoiset αI-domeenit esiintyvät sekä suljetussa, pienen aktiivisuuden omaavassa muodossa että avoimessa, suuren aktiivisuuden muodossa.
Based on the differences between the open and closed conformation of the αI domain we set structural criteria for a search for effective collagen receptor drugs.
Lääkekehitysprojektiin liittyen löysimme αI-domeenin suljetun ja avoimen rakenteen välisiin eroihin perustuen kaksi polyketidien luokkaan kuuluvaa yhdistettä, jotka sitoutuvat tehokkaasti kollageeni-integriinien suljettuun muotoon estäen niiden toiminnan.
Integrins are heterodimeric, signaling transmembrane adhesion receptors that connect the intracellular actin microfilaments to the extracellular matrix composed of collagens and other matrix molecules.
Kollageenireseptori- ja leukosyytti-integriinien αI-domeenien rakenne ja toiminta Integriinit ovat kahdesta erilaisesta alayksiköstä koostuvia, solukalvon läpäiseviä, signaalivälitykseen osallistuvia reseptoriproteiineja, jotka liittävät solunsisäisen aktiinimikrofilamenttitukirangan solun ulkopuoliseen proteiiniverkostoon.
In general, our results indicated that selectivity in ligand recognition is greatly reduced upon integrin activation.
Tulokset osoittavat, että integriinien aktivoituessa niiden kyky tunnistaa ligandeja heikkenee.
Furthermore, we solved the three-dimensional structure for the activated form of the collagen receptor α1I domain.
Määritimme kollageeni-integriinin aktivoidun α1I-domeenin kolmiulotteisen rakenteen, joka osoittautui aiemmin tuntemattomaksi, αI-domeenin suljetun ja avoimen rakenteen välimuodoksi.
These changes also occur in the integrin αI domains, which are responsible for ligand binding by collagen receptor and leukocyte specific integrins.
Kollageenia sitovissa ja leukosyyteille ominaisissa integriineissä on αI-domeeni, joka vastaa näihin integriineihin kiinnittyvien proteiinien (ligandien) sitomisesta.
These two integrin groups are quite unselective having both primary and secondary ligands.
Nämä integriinit sitovat melko epäselektiivisesti erilaisia molekyylejä.
Both the camera optics and the ametropia of the given eye influence the magnification of a fundus photograph.
Sekä kameran optiikalla että silmän taittovoimalla on vaikutus silmänpohjan valokuvan suurennokseen.
Determining the true size of retinal features thus requires the use of mathematical equations.
Objektin todellisen koon määrittäminen silmänpohjan valokuvasta vaatii näin ollen matemaattisten kaavojen käyttöä.
Validating the use of reaction time perimetry in different ocular pathology requires further studies.
Reaktioajan mittaukseen perustuvan menetelmän soveltuvuus näkökentän tutkimiseen terveillä vapaaehtoisilla ja eri silmäsairauksien yhteydessä vaatii kuitenkin jatkotutkimuksia.
This study was aimed at evaluating the formula of Bennett et al. (1994) for determining the size of retinal features in two different clinical settings.
Tämän väitöskirjan tavoitteena oli tutkia Bennettin ym. vuonna 1994 kehittämää matemaattista kaavaa verkkokalvon rakenteiden koon arvioimiseksi.
Lastly, a novel method for examining the visual field was introduced.
Lopuksi tutkimuksessa esiteltiin uusi reaktioajan mittaukseen perustuva menetelmä, jonka avulla voidaan tutkia näkökenttää.
The location of the blind spot was verified with two independent methods: First, by calculating the theoretical location of the blind spot based on the macula-disc center distance derived from fundus photographs taken with the telecentric Zeiss fundus camera, and second, by visual field examination using the Octopus custom made Blind Spot visual field program.
Tulos verifioitiin määrittämällä sokean täplän sijainti kahden muun menetelmän avulla: selvittämällä sen teoreettinen sijainti Zeissin silmänpohjan valokuvauskameralla otettujen silmänpohjan valokuvien perusteella ja tutkimalla fysiologisen sokean täplän sijainti Octopus-näkökenttätutkimuksen avulla.
In addition, the magnification characteristics of the Topcon fundus camera were assessed by calculating its conversion factor.
Lisäksi tutkimuksessa laskettiin Topconin silmänpohjan valokuvauskameran muuntokerroin.
Cataract surgery and IOL implantation did not have an effect of clinical significance on the magnification of a fundus photograph taken with the telecentric Zeiss and Topcon fundus cameras even after the ametropia and the anterior chamber depth were changed due to surgery.
Kaihileikkauksessa keinomykiön asentamisella aiheutetun silmän taittovoiman ja etukammion syvyyden muuttumisella ei todettu olevan kliinisesti merkittävää vaikutusta Zeissin telesentrisellä eikä Topconin silmänpohjan valokuvauskameralla otettujen silmänpohjan valokuvien suurennokseen.
First, its use was verified with healthy volunteers by measuring the macula-disc center distance from fundus photographs taken with the telecentric Zeiss fundus camera, and by calculating the theoretical location of the blind spot based on the macula-disc center distance.
Kaavan käyttö verifioitiin käytännössä terveillä vapaaehtoisilla koehenkilöillä mittaamalla tarkan näön alueen ja näköhermon pään keskipisteiden välimatka silmänpohjan valokuvista, jotka oli otettu Zeissin telesentrisellä silmänpohjan valokuvauskameralla.
Reaction time perimetry was shown to be able to detect the physiological blind spot.
Reaktioajan mittaukseen perustuvan näkökenttälaitteen todettiin löytävän sokean täplän terveillä vapaaehtoisilla.
Thirdly, the use of the macula-disc center distance as a reference tool for determining the size of retinal features from fundus photographs was evaluated in prematurely born children aged from 10 to 11 years.
Välimatkan todettiin olevan lähellä vakiota 10–11 -vuotiailla keskosena syntyneillä lapsilla.
Determining the size of retinal features : a study on the magnification of a fundus photograph and its application in the development of reaction time perimetry
Verkkokalvon rakenteiden koon määrittäminen silmänpohjan valokuvauksen avulla ja reaktio-aikaan perustuvan näkökenttätutkimuksen kehittäminen Silmänpohjan valokuvauksella on tärkeä merkitys silmänpohjan sairauksien seurannassa.
These results were compared with the results from a visual field examination using the Octopus custom made Blind Spot visual field program.
Saatujen tulosten todettiin vastaavan Octopusnäkökenttätutkimuksen avulla määritetyn fysiologisen sokean täplän sijaintia.
A study was conducted in three phases.
Tutkimusaineisto kerättiin kolmessa vaiheessa.
The data was analyzed with inductive and deductive content analysis.
Aineisto analysoitiin induktiivista ja deduktiivista sisällön analyysiä käyttäen.
In first phase the data was gathered from social and health care organizations (n = 125) to find out their interest to acquaint with IT-based patient education.
Ensimmäisessä vaiheessa selvitettiin sosiaali- ja terveydenhuollon psykiatristen toimintayksiköiden (n = 125) kiinnostusta tutustua sähköiseen potilasopetukseen.
The study revealed that 4% of all health care organizations that information about IT-based patient education disseminated were interested.
Tutkimustulosten mukaan sähköisestä potilasopetusmenetelmästä kiinnostuneiden organisaatioiden osuus oli 4% niistä organisaatioista, joille tiedon levitys tapahtui.
Majority of mental health professionals using MieliNet web site worked in specialized psychiatric out-patient clinics with adults.
Sähköisen potilasopetusmenetelmän koekäyttäjistä valtaosa työskenteli erikoissairaanhoidossa toimivissa aikuispsykiatrian avohoidon yksiköissä.
In second and third phases the data was gathered using Moodle-platform with health care professionals (n = 7) using MieliNet web site.
Toisessa ja kolmannessa vaiheessa aineisto kerättiin sähköiselle moodle-alustalle sähköisen potilasopetusmenetelmän koekäyttäjiltä (n=7).
As strengths when using IT-based patient education were identified the improvement of patient education, development of the relationship between health care professionals and patients in primary nursing and improvement of patients' adherence to care.
Sähköisen potilasopetusmenetelmän käytön vahvuuksina koettiin potilasopetuksen tehostuminen, omahoitajasuhteen kehittyminen ja potilaiden lisääntynyt hoitoon sitoutuminen.
Mental health professionals (n = 41) interest to acquaint with MieliNet web site and interest to participate in online course was studied.
Potilasopetuksesta kiinnostuneiden organisaatioiden (n = 16) taustatiedot kuvattiin sekä selvitettiin mielenterveystyön ammattilaisten (n = 41) halukkutta tutustua MieliNet-sivustoon ja osallistua sähköisen potilasopetuksen verkkokurssille.
The aim is to develop the utilization of MieliNet program in mental health nursing on the basis of results of this study.
Tutkimuksen tavoitteena on saatavan tiedon avulla kehittää edelleen MieliNet-ohjelman hyödynnettävyyttä psykiatrisessa hoitotyössä.
Patient education efficiency and new applications for patient education program identified as opportunities.
Mahdollisuuksina koettiin potilasopetuksen tehostuminen ja potilasopetusohjelman uudet käyttömahdollisuudet.
Attention will be paid to preparation to IT-based patient education session.
Potilasopetustilanteisiin valmistautumiseen halutaan jatkossa kiinnittää enemmän huomiota.
Important issues to patients were discussed because of IT-based patient education method.
Sähköinen potilasopetusmenetelmä synnytti keskustelua potilaille tärkeistä asioista.
As weaknesses were identified some problems and prejudices and deterioration in patients' mental state.
Heikkouksina koettiin ongelmat sähköisen potilasopetusohjelman käytössä ja ennakkoluulot sähköisen potilasopetusohjelman käytöstä sekä potilaiden psyykkisen voinnin heikentyminen.
Patients were seen as individuals in IT-based patient education session.
Potilaiden yksilöllisyys huomioitiin hyvin potilasopetustilanteissa.
Dissemination of information technology based patient education in Finland The aim of this study was to describe the dissemination of information technology (IT) based patient education among psychosis patients.
Tämän laadullisen tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata psykoosipotilaille tarkoitetun sähköisen potilasopetusmentelmän (MieliNet) levitystä sekä sosiaali- ja terveydenhuollon psykiatristen toimintayksiköiden mielenterveystyön ammattilaisten kokemuksia sähköisen potilasopetusmenetelmän käytöstä.
Some problems and prejudices and insufficient appreciation of IT-based patient education identified as threats.
Uhkina koettiin sähköisen potilasopetusmenetelmän riittämätön arvostus sekä ongelmat ja ennakkoluulot potilasopetusohjelman käytössä.
Also mental health care professionals' experiences toward IT- based patient education was gathered.
Psykoosipotilaille tarkoitetun sähköisen potilasopetusmentelmän levitys ja mielenterveystyön ammattilaisten kokemuksia käytöstä
Two different types of substrates were investigated: (a) Plain polymer (BisGMA 50%–TEGDMA 50%) and (b) Unidirectional FRC.
Työssä verrattiin kahta erilaista materiaalia: (a) Pelkkä polymeeri komposiitti (BisGMA 50%-TEGDMA 50%) ja (b) Lasikuitulujitteinen komposiitti.
Unidirectional fiber-reinforced composite as an oral implant abutment material: Experimental studies of E-glass fiber/BisGMA-TEGDMA polymer in vitro
Yhdensuuntaisilla lasikuiduilla lujitettu komposiitti hammasimplantin abutmentin materiaalina: Kokeellisia tutkimuksia E-lasikuidulla vahvistetusta BisGMA-TEGD¬MA polymeeristä in vitro Lasikuitulujitteiset muovit ovat suhteellisen uusi ryhmä metallittomia biomateriaaleja.
The mechanical behavior of high fiber-density FRCs was assessed using a three-point bending test.
Korkean kuitupitoisuuden vaikutus komposiitin mekaanisiin ominaisuuksiin tutkittiin kolmipistetaivutusta käyttämällä.
A novel tissue culture method was developed and used to evaluate porcine gingival tissue graft attachment and growth on the experimental composite implants.
Väitöskirjatyössä kehitettiin lisäksi uusi kudosviljelymalli, jonka avulla seurattiin sian ienkudoksen kiinnittymistä kokeellisten komposiitti-implanttien pinnoille.
The analysis of the mechanical properties showed that there is a direct proportionality in the relationship between E-glass fiber volume fraction and toughness, modulus of elasticity, and load bearing capacity; however, flexural strength did not show significant improvement when high fiber-density FRC is used.
Mekaanisten ominaisuuksien analyysi osoitti, että E-lasikuitujen suhteellisella määrällä on suora yhteys komposiitin elastiseen modulukseen, sitkeyteen sekä kuormankanto kykyyn.
Due to the anisotropic and hydrophilic nature of FRC, it can be concluded that this material enhances biological events related with soft tissue integration on oral implant surface.
Yhteenvetona voidaan todeta, että anisotrooppisten ja hydrofiilisten ominaisuuksiensa ansiosta kuitulujitteinen materiaali edesauttaa implantin pehmytkudosliitoksen muodostumiseen johtavia biologisia mekanismeja.
Blood-clotting time was shorter on FRC substrates than on plain polymer.
Veri hyytyi nopeammin ja verihiutaleet aktivoituivat paremmin kuitulujitteisen komposiitin pinnalla pelkkään polymeerin verrattuna.
Surface characterization was performed using scanning electron and spinning disk confocal microscopes.
Materiaalien pintarakenne analysoitiin pyyhkäisyelektroni- ja konfokaalimikroskooppi tutkimuksilla.
Human gingival fibroblast cell responses - adhesion kinetics, adhesion strength, and proliferation activity - were studied in cell culture environment using routine test conditions.
Ihmisen ikenen fibroblastien kiinnittymistä ja jakautumista komposiittien pinnoilla tutkittiin rutiinikäytössä olevilla soluviljelymalleilla.
FRCs showed moderate hydrophilic properties owing to the presence of exposed glass fibers on the polymer surface.
Lasikuitulujitteisen komposiitin pinta osoittautui hydrofiiliseksi materiaalin pinnalla olevien lasikuitujen ansiosta.
This series of in vitro studies aimed at evaluating unidirectional E-glass FRC polymer in terms of mechanical, chemical, and biological properties in an attempt to develop a new non-metallic oral implant abutment alternative.
Tämän väitöskirjatyön tarkoituksena oli selvittää yhdensuuntaisilla lasikuiduilla vahvistetun komposiitin soveltuvuus hammasimplanttien ienkudoksen läpäisevän abutmenttiosan materiaaliksi sen mekaanisten, kemiallisten ja biologisten ominaisuuksien valossa.
As an oral implant material, FRC is biocompatible in bone tissue environment.
Kuitulujitteisesta muovista valmistettu hammasimplantti on aiemmin todettu bioyhteensopivaksi luukudoksen kanssa.
Soft tissue integration to FRC polymer material is unclear.
Materiaalista valmistettujen implanttien kiinnittymisestä pehmytkudoksiin ei kuitenkaan ole ollut tutkittua tietoa.
Fiber-reinforced composites (FRCs) are a new group of non-metallic biomaterials showing a growing popularity in many dental and medical applications.
Kiinnostus kuitulujitteisten muovien käyttöön implanttimateriaalina on kasvanut monissa hammaslääketieteellisissä ja lääketieteellisissä hoidoissa.
However, FRC seemed to guide epithelial migration outwards from the tissue/implant interface.
Kuitulujitteisten materiaalien paljastuneet lasikuidut kuitenkin ohjasivat ikenen epiteeliä kasvamaan iensiirteen ja implantin kontaktipinnasta pois päin.
A tissue culture study revealed that gingival epithelium and connective tissue established an immediate close contact with both plain polymer and FRC implants.
Kudosviljelytyö osoitti, että ienkudoksen epiteeli ja sidekudos kiinnittyvät suoraan sekä kuitulujitteisen että pelkän komposiitin pinnalle.
The blood response, including blood-clotting ability and platelet morphology was evaluated.
Materiaalien käyttäy-tymistä verikontaktissa selvitettiin tutkimalla materiaalin pinnan vaikutus hyytymän muodostumiseen sekä verihiutaleiden kiinnittymiseen ja morfologiaan.
The surface wettability/energy was determined using sessile drop method.
Materiaalien pintaenergia tutkittiin kosketuskulmamittausta käyttämällä.
Fibroblast cell adhesion strength and proliferation rate were highly pronounced on FRCs.
Fibroblastien todettiin kiinnittyvän ja jakautuvan selvästi paremmin kuitulujitteisen komposiitin pinnalla.
The study is largely based on the 28 cases and eight surveys of environmental information disclosure requests collected by the author.
Tutkimuksen pohjana on 28 tapausta ja kahdeksan selvitystä ympäristötietoa koskevista tietopyynnöistä.
Law has thus played a pivotal role in enabling citizen participation in the political process.
Lain rooli kansalaisten osallistamisessa poliittiseen prosessiin on täten ilmeinen.
This work takes a socio-legal approach and applies methodologies of social science and legal analysis.
Väitöskirjan lähestymistapa on oikeussosiologinen sen hyödyntäessä yhteiskuntatieteen ja laintulkinnan metodeja.
The cases and surveys analysed in this dissertation all occurred between May 2008, when the OGI Regulations and the OEI Measures came into effect, and August 2012 when the case collection was completed.
Tapaukset ja selvitykset ajoittuvat vuoden 2008 toukokuun jälkeiselle ajalle, jolloin Kiina otti käyttöön tiedon avoimuutta käsittelevät säädökset.
The findings of this study have shown that by invoking the rules of law made by the authorities to demand government agencies disclosing environmental information, the public, including citizens, organizations, law firms, and the media, have strategically created a repercussive pressure upon the authorities to act according to the law.
Tutkimuksen johtopäätös on, että hyödyntämällä valtion omia lainvoimaisia tietopyyntöjä mahdollistavia mekanismeja, kansalaiset, järjestöt, asianajotoimistot ja media ovat aikaansaaneet valtioon kohdistuvan paineen, joka pakottaa sen toimimaan lain kirjaimen mukaan.
While it is a top-down process that has established the mechanism of open government information in China, it is indeed the bottom-up activism of the public that makes it work.
Näin ylhäältä käsin luodun mekanismin toimivuuden on todistanut ruohonjuuritason aktivismi.
Taking a realist view that law is one form of politics, this dissertation studies the roles of citizens and organizations in mobilizing the law to request government agencies to disclose environmental information in China, and during this process, how the socio-legal field interacts with the political-legal sphere, and what changes have been brought about during their interactions.
Tämä väitöskirja tarkastelee kansalaisten ja järjestöjen rooleja ympäristön tilaa koskevan tiedon vaatimisessa valtion laitoksilta hyödyntämällä sitä varten tehtyjä lakeja Kiinan kansantasavallassa.
Citizens and organizations’ use of legal tactics to push government agencies to disclose environmental information have formed not only an end of accessing the information but more a means of making government agencies accountable to their legal obligations.
Kansalaiset ja järjestöt ovat siis luoneet niin pääsyn tiedon lähteille kuin keinon saattaa valtion toimijat vastuuseen lain edellyttämistä velvoitteistaan.
It aims to understand the paradox of why and how citizens and entities have been invoking the law to access environmental information despite the fact that various obstacles exist and the effectiveness of the new mechanism of environmental information disclosure still remains low.
Sen keskiössä on kansalaisten ja muiden toimijoiden toiminnan ristiriita niiden hyödyntäessä lakia saadakseen käsiinsä ympäristön tilaa koskevaa informaatiota.
Open Environmental Information Upon Disclosure Request in China: The Paradox of Legal Mobilization
Ristiriita kumpuaa tiedon saannin epävarmuudesta ja uuden mekanismin toimintavarmuuden kyseenalaisuudesta.
International business traveling plays a considerable role in many organizations.
Kansainvälisellä työmatkustamisella on merkittävä rooli monissa nykypäivän organisaatioissa.
Thus, this study aims to find out how the decisions are made and what aspects influence the process.
Täten tutkimus pyrki selvittämään, kuinka päätöksiä tehdään ja mitkä eri aspektit vaikuttavat tähän prosessiin.
Furthermore, time, message, location and a new dimension, environment, were found to have an impact in various ways.
Näiden lisäksi aika, viesti, sijainti ja uutena aspektina ympäristö vaikuttavat erinäisillä tavoilla päätöksentekoprosessiin.
During the years, there have been numerous developments in virtual communication technologies (e.g. e-mails, Microsoft Surface Hub, Skype, Slack and videoconference), enabling organizations to handle some of their meetings virtually without the need of traveling for a face-to-face meeting.
Viime vuosien aikana myös virtuaaliset kommunikaatioteknologiat ovat kehittyneet (esimerkiksi sähköposti, Microsoft Surface Hub, Skype, Slack ja videokonferenssit), tarjoten yrityksille mahdollisuuden osallistua erinäisiin kokouksiin virtuaalisesti sen sijaan, että olisi aina matkustettava tapaamisia varten.
The findings show that purpose of the meeting as well as the relation between meeting participants are the most important factors when making the decision.
Tulokset osoittavat, että tapaamisen tarkoitus ja osallistujien välinen suhde ovat tärkeimmät tapaamistavan määrittelevät tekijät.
The data was collected by interviewing four international business travelers who have traveled for a long time and still travel on regular intervals both domestically but especially internationally as a part of their job.
Tutkimuksen data kerättiin haastattelemalla neljää kansainvälistä työmatkustajaa, jotka ovat matkustaneet jo kauan ja jotka yhä matkustavat työstänsä johtuen säännöllisin väliajoin sekä kotimaassa, mutta erityisesti ulkomailla.
Still, even with all the advancements in these technologies, the amount of international business traveling keeps increasing annually.
Viimeaikaisista kehityksistä huolimatta kansainvälisen työmatkustamisen määrä kasvaa yhä vuosittain.
In order to understand the need behind traveling and why it is chosen over virtual communication technologies, it is important to under-stand how the decisions are actually made between these two options.
Jotta voisimme ymmärtää paremmin tarvetta matkustamisen takana ja miksi siihen turvaudutaan virtuaalisten kommunikaatioteknologioiden sijaan, on tärkeää selvittää, kuinka päätöksiä näiden kahden eri vaihtoehdon välillä tehdään.
Especially due to globalization, many organizations have subsidiaries as well as business partners across the world, forcing their employees to travel abroad in order to attend business meetings, conferences and to close deals, for example.
Erityisesti globalisaation myötä monilla yrityksillä on tytäryhtiöitä ja yrityskumppaneita ympäri maailmaa, joka puolestaan ajaa työntekijöitä ulkomaille osallistumaan muun muassa erilaisiin tapaamisiin, konferensseihin ja tekemään kauppoja.
The results support the findings of earlier empirical research on the topic for most part, but also brings out new aspects on the decision-making process between virtual communication technologies and international business traveling.
Tulokset tukevat suurimmilta osin aiempien empiiristen tutkimusten löydöksiä, esitellen lisäksi uusia näkökulmia päätöksentekoprosessiin virtuaalisten kommunikaatioteknologioiden ja kansainvälisen työmatkustamisen välillä.