natgillin/translations-raw huggingface dataset:
BACKGROUND: Diet has a major influence on the human gut microbiome, which has been linked to health and disease.
TAUSTA: Ravinnolla on suuri vaikutus suoliston mikrobiomiin, jolla puolestaan on todettu olevan yhteyksiä sekä terveyteen että sairauteen.
For alpha diversity, the strongest associations were observed for fiber-rich breads, poultry, fruits, and low-fat cheeses.
Alfadiversiteetin tuloksista suurimman osan vaihtelusta selittivät kuiturikkaat leivät, siipikarja, hedelmät ja vähärasvaiset juustot.
However, epidemiological studies on the association of a healthy diet with the gut microbiome utilizing a whole-diet approach are still scant.
Terveellisen ruokavalion yhteyksiä suoliston mikrobiomin koostumukseen ja toimintaan tutkivia epidemiologisia tutkimuksia, jotka ottavat huomioon koko ruokavalion, on kuitenkin niukasti.
For beta diversity, most prominent associations were observed for vegetables followed by berries and fruits.
Betadiversiteetin osalta vahvimmat yhteydet nähtiin kasviksilla, joita seurasivat marjat ja hedelmät.
Microbial diversity (alpha diversity) and compositional differences (beta diversity) and their associations with the HFC score and its components were assessed using linear regression and permutational multivariate analysis of variance (PERMANOVA).
Mikrobiomin alfa- ja betadiversiteettien yhteydet HFC-pisteiden kanssa arvioitiin käyttämällä monimuuttujamalleja ja permutaationallista varianssianalyysiä (PERMANOVA).
CONCLUSIONS: These results from a large and representative population-based survey confirm and extend findings of other smaller-scale studies that plant and fiber-rich dietary choices are associated with a more diverse and compositionally distinct microbiome, and with a greater potential to produce SCFAs.
Tämä tutkimus osoittaa, että kasvis- ja kuiturikas ruokavalio, jossa on runsaasti monityydyttymättömiä rasvahappoja, on yhteydessä lajirikkaampaan ja uniikkiin suoliston mikrobiomiin, sekä suurempaan suolistomikrobiomin potentiaaliin tuottaa lyhytketjuisia rasvahappoja.
Associations between specific taxa and HFC were analyzed using multivariate associations with linear models (MaAsLin).
Yhteydet yksittäisten taksonien ja HFC-pisteiden välillä arvioitiin käyttämällä monimuuttujamalleja hyödyntävää MaAsLin-työkalua.
OBJECTIVES: To assess associations between healthy food choices and human gut microbiome composition, and to determine the strength of association with the functional potential of the microbiome.
TAVOITTEET: Tutkia yhteyksiä terveellisen ruokavalion ja suoliston mikrobiomin koostumuksen ja toiminnan välillä suuressa väestöä edustavassa otoksessa.
Functional associations were derived from KEGG orthologies (KO) with linear regression models.
Mikrobiomien funktionaalinen potentiaali arvioitiin käyttämällä KEGG ortologeja (KO) ja lineaarimalleja.
Food intake was assessed using a food propensity questionnaire.
Ruokavalio arvioitiin käyttämällä FFQ:ta.
Genera with fiber-degrading and short-chain fatty acids (SCFA) producing capacity were positively associated with the HFC score.
Useita mikrobeja, joilla on kyky fermentoida ravintokuitua ja potentiaali valmistaa lyhytketjuisia rasvahappoja, oli yhteydessä HFC-pisteytyksen kanssa.
HFC associated positively with KO-based functions such as vitamin biosynthesis and SCFA metabolism, and inversely with fatty acid biosynthesis and the sulfur relay system.
HFC-pisteytys oli myös positiivisesti yhteydessä mm. erinäisten vitamiinien biosynteesissä ja lyhytketjuisten rasvahappojen aineenvaihdunnassa hyödynnettävien entsyymien suhteellisten määrien kanssa.
Four food groups were selected from both data sets: almonds and nuts, bananas, apples, and eggs.
Neljän ruoka-ainemuuttujan kulutuksia verrattiin kummastakin aineistosta: manteleita ja pähkinöitä, banaaneja, omenoita sekä kananmunia.
The study compared statistics from two different Finnish studies.
Tutkimuksessa vertailtiin perustunnuslukuja kahdesta kotimaisesta tutkimusaineistosta.
FinDiet 2017 is a national dietary survey with individual level data based on two 24-h-dietary recalls (n=1 655).
Kansallinen FinRavinto 2017 -ruoankäyttötutkimus perustuu kahteen yksilötason 24 tunnin ruoankäyttöhaastatteluun (n=1 655).
An application for alternative research method in risk assessment : a comparison study of food purchase and food consumption data
Vaihtoehtoisen aineiston hyödyntäminen riskinarvioinnissa : osto- ja ruoankäyttöaineiston vertailututkimus
In LoCard data, banana consumption was relatively high compared to FinDiet data.
LoCard-aineistossa banaanien kulutus oli suurempaa verrattuna FinRavinto-aineistoon.
Alternative research methods are needed to complement traditional dietary assessment methods in risk assessment, because traditional methods have bias related to misreporting and a short period of monitoring.
Vaihtoehtoisia tutkimusmenetelmiä tarvitaan riskinarvioinnissa täydentämään perinteisiä ruoankäytön tutkimusmenetelmiä, sillä perinteiset menetelmät sisältävät harhaa muun muassa tutkittavien virheraportoinnin sekä lyhyen monitorointiajan takia.
The aim was to study whether food purchase data could be used in risk assessment to complement traditional food consumption data to estimate food intake.
Tässä tutkimuksessa tavoitteena oli tutkia, voiko elintarvikkeiden ostoaineistoa käyttää riskinarvioinnissa täydentämään perinteisiä ruoankäytön tutkimusmenetelmiä estimoimaan ruoankulutusta.
This substudy of LoCard is based on the original grocery purchase data, a subsample provided by consenting retailer loyalty card holders (n=15 756) from 2017.
LoCard-tutkimusaineisto perustuu alkuperäiseen tutkimukseen suostuneiden S-ryhmän asiakasomistajien osaotoksen (n=15 756) elintarvikeostoihin vuodelta 2017.
When using post-stratification weights, the magnitude of differences did not change significantly.
LoCardissa painokertoimien käyttö ei muuttanut kulutusmääriä merkittävästi.
However, when combined with other food consumption data, purchase data have the potential to remediate some limitations of self-reported food consumption, such as misreporting and a short period of monitoring.
Ostodata tarjoaa kuitenkin ajankohtaista ja täydentävää tietoa väestötason ruoankulutuksesta ja sillä on potentiaalia täydentää joitakin itseraportoitujen ruoankäyttöaineistojen puutteita, kuten virheraportointia ja lyhyttä monitorointiaikaa.
Post-stratification weights to correct selection bias for LoCard data were used and the degree of loyalty was taken into account.
LoCard-aineiston vinouma korjattiin painokertoimien avulla ja myös ostojen keskittämisaste huomioitiin.
In conclusion, grocery purchase data cannot be used in risk assessment to estimate food intake as such, because bodyweight information is missing.
Tuloksista pääteltiin, että elintarvikkeiden ostoaineistoa ei voi yksinään käyttää riskinarvioinnissa estimoimaan ruoankulutusta, sillä tutkittavien painotiedot puuttuvat, jolloin ruoankulutuksen estimoiminen painokiloa kohden ei ole mahdollista.
FinDiet data showed higher consumption of almonds and nuts, and apples than LoCard data.
FinRavinto-aineistossa manteleiden ja pähkinöiden sekä omenien kulutus oli keskimäärin suurempaa verrattuna LoCard-aineistoon.
Future studies are needed to evaluate how food purchase data could practically be used in risk assessment process.
Jatkotutkimuksia ostodatan hyödyntämisessä riskinarvioinnissa tarvitaan.
Downy birch (Betula pubescens Ehrh.)
Hieskoivun (Betula pubescens Ehrh.)
Results verifies the assumption that the proportions of different size trees behave consistently.
Tulokset vahvistivat oletusta, että puiden mittasuhteet käyttäytyvät johdonmukaisesti eri kokoisilla puilla.
Downy birch is not very demanding of its sur-rounding and it grows in both dry and wet places in forests, marshes, shores and abandoned fields.
Hieskoivu ei ole vaatelias kasvupaikoiltaan, vaan se kasvaa sekä kuivilla että märillä paikoilla metsissä, soilla, rannoilla, pientareilla ja hylätyillä pelloilla.
Whole tree volumes were calculated with nine different methods and the results were com-pared to Hoppi’s and Repola’s equations and measured volumes.
Koko puun tilavuutta laskettiin yhdeksällä eri tavalla ja saatuja tuloksia verrattiin Hoppin ja Repolan kaavoihin sekä mittaamalla saatuihin tilavuuksiin.
Cumulative approach makes it possible to calculate volume (or biomass) from any relative height range and previous models do not offer that possibility.
Kumulatiivinen lähestymistapa mahdollistaa tilavuuden (tai biomassan) laskemisen mille tahansa puun suhteellisen korkeuksien osalle, jota muut jo olemassa olevat mallit eivät tarjoa.
The aim for this study was to develop cumulative model for above ground volume and biomass for downy birch with 15 tree sample.
Tutkimuksen tavoitteena oli laatia hieskoivun maanpäälliselle tilavuudelle ja biomassalle kumulatiivinen malli pienellä, 15 puun koepuumäärällä.
Equations where the tree height was the only explanatory factor gave much more varied results than those equations which also took the diameter in consideration.
Kaavat, joissa puun pituus oli ainoana selittävänä tekijänä, antoivat selkeästi vaihtelevampia tuloksia kuin muut, joissa otettiin huomioon myös läpimitta jollain tietyllä korkeudella.
With those curves different cumulative whole tree volume curves were created.
Näiden avulla muodostettiin erilaisia koko puun kumulatiivisia tilavuuskäyriä.
Downy birch grows in all areas in Finland except the northernmost Lapland.
Suomessa hieskoivua kasvaa lähes koko maassa aivan pohjoisinta tunturi-Lappia lukuun ottamatta.
The equations presented here are different than previous models because of the cumulative nature- Only other downy birch model was Hoppi’s model.
Tässä esitetyt mallit poikkeavat aikaisemmin tehdyistä malleista kumulatiivisen lähestymistapansa ansiosta ja vain hieskoivulle tehtyjä malleja on vain Hoppin malli.
Smallest standard deviations of the volume were 8,3 l, 7,4 l and 7,4 l. These equations used tree height and diameter.
Pienimmät suhteelliset keskihajonnat olivat 4,1 %, 4,2 % ja 4,6 % ja tilavuuden keskihajonnat 8,3 l, 7,4 l ja 7,4 l. Nämä kaavat hyödynsivät puun pituutta ja läpimittaa.
Other models give out the volume or the biomass of the whole tree (or stem).
Muut mallit antavat tuloksena ulos vain koko puun (tai rungon, riippuu mallista) tilavuuden tai massan.
Hoppi’s and Repola’s equations gave relative standard deviations of 5,7 % and 12,7 % and stand-ard deviations of the volume were 10,7 l and 9,4 l, respectively.
Vastaavat lukemat Hoppin ja Repolan kaavoilla olivat prosentuaalisen keskihajonnan osalta 5,7 % ja 12,7 % ja tilavuuden keskihajonnan osalta 10,7 l ja 9,4 l. Biomassamallista samanlaista vertailua ei tehty, koska vertailukelpoisia ja luotettavia rungon ja oksien tiheyksiä ei ollut kuin kolmesta koepuusta.
Downy birch can grow up to 20 meters high and 70 to 90 years old.
Hieskoivu on rauduskoivua (Betula pendula) pienempi, lyhytikäisempi ja ulkomuodoltaan vaihtelevampi ja se kasvaa noin 20-metriseksi ja 70–90-vuotiaaksi.
The num-ber of the downy birches are almost double compared to pine (Pinus sylvestris).
on Suomen ylivoimaisesti yleisin puulaji runkoluvun perusteella, sitä on melkein kaksinkertainen määrä toiseksi yleisempää puuhun, mäntyyn (Pinus sylvestris), verrattuna.
Downy birch has not been exceedingly popular tree in Finland, and it is mostly used as an energy wood.
Hieskoivu ei ole ollut Suomessa kovinkaan suosittu ja sitä käytetään nykyään pääasiassa energiapuuna ja sitä ei teollisessa käytössä erotella rauduskoivusta.
Comparison with the other models demonstrates that it is possible to create models that work well at the local level with very few sample trees.
Vertailu muihin malleihin osoittaa, että hyvin rajallisella koepuumäärällä voidaan luoda mallit, jotka toimivat vähintään paikallistasolla hyvin ja Repolan kaavasta saatujen vertailutulosten perusteella myös niiden yleistettävyys on ainakin kohtuullisella tasolla.
Weight of branches were measured for every stems section.
Oksista mitattiin oksien paino kunkin runkopätkän osalta.
With those and volume curves biomass model can be calculated Calculated taper curves differed from Laasasenaho’s taper curves mostly on the base of the stem but above 10 % relative height the taper curves behaved similarly.
Lasketut runkokäyrät erosivat Laasasenahon runkokäyristä eniten tyvestä, mutta 10 % suhteellisen korkeuden yläpuolella käyrät käyttäytyivät hyvin samansuuntaisesti.
Relative taper curves were calculated for each sample tree and with those the general taper curve was calculated.
Jokaisesta koepuusta laskettiin suhteellinen runkokäyrä, jonka avulla laskettiin yhteinen runkokäyrä.
In addition to volumes, also densities for stem sections and branches were calculated.
Tilavuuden lisäksi laskettiin tiheyksiä rungon osille ja oksille ja yhdessä tilavuuskäyrien kanssa niistä voidaan laskea biomassamalli.
Diameter, length and weight were manually measured from each section of the sample tree stems.
Koepuista mitattiin manuaalisesti rungon pätkien läpimitat, pätkän pituus ja paino.
Volume and weight of each stem section and branches were measured by sinking them into water.
Upottamalla rungon pätkistä ja oksista mitattiin tilavuus ja paino.
L. lactis, previously used mainly in food production, has gained increasing popularity in gene technology and, thanks to extensive research, became a Gram-positive model organism alongside Bacillus subtilis.
L. lactis -kantojen merkitys on yhä enenevissä määrin laajentunut elintarvikkeiden valmistuksesta geenitekniikkaan, ja siitä onkin tullut Bacillus subtilis -bakteerin ohella yksi Gram-positiivisista genetiikan malliorganismeista.
The secretion of heterologous proteins was tested with bacteriocins leucocin A and C that were introduced to the cells in expression vectors.
Vierasproteiinien erittymistä usp45-hiljennetyissä soluissa seurattiin bakteriosiinien leukosiini A ja C avulla, jotka tuotiin soluihin ekspressiovektoreissa.
To study this, the L. lactis strain NZ9000 was transformed with the plasmid pLEB805 which contains a nisin inducible antisense-usp45 gene (ASusp45) resulting in strain LAC455.
Tutkimusta varten rakennettiin L. lactis NZ9000 -kannasta johdettu klooni LAC455, jossa on nisiinillä indusoitavan antisense-usp45-geenin (ASusp45) sisältävä pLEB805-plasmidi.
The hypothesis was that high levels of secreted Usp45 cause the Sec translocon becoming a bottleneck and by reducing this strain on the secretion route, the capacity to secrete other proteins could increase.
Hypoteesina oli, että Usp45:n runsas erittyminen toimii Sec-erityskoneiston pullonkaulana, ja sen vähentäminen vapauttaa koneiston kapasiteettia vierasproteiineille.
Antisense-RNA mediated silencing of the highly expressed gene usp45 in Lactococcus lactis and its effect on heterologous protein secretion
Geenin usp45 hiljennys Lactococcus lactis -maitohappobakteerissa ja hiljennyksen vaikutus proteiinien eritykseen
Based on literature, usp45 is not part of the L. lactis core genome and was assumed to be non-vital.
Hypoteesin taustalla oli oletus, että Usp45 ei ole L. lactis -bakteerille elintärkeä.
The effect of antisense-RNA mediated silencing on growth and morphology of the cells was observed as well as the changes in quantity and quality of secreted proteins in ASusp45 induced cells.
Antisense-RNA-tekniikkaan perustuvan hiljennyksen avulla seurattiin Usp45-proteiinin vaikutusta solujen kasvuun ja morfologiaan sekä erittyvien proteiinien kokonaismäärään ja laatuun.
Despite the widespread use of its signal peptide, the biological role of Usp45 protein remains largely a mystery.
SPUsp45:n laajasta käytöstä ja tutkimuksesta huolimatta Usp45-proteiinin biologisesta merkityksestä sitä tuottaville soluille tiedetään kuitenkin vain vähän.
The results show that the silencing of the usp45 gene leads to retarded growth rate, multifold ingrowth of the cell wall, aggregation of the cells and the leakage of cytoplasmic proteins leading to loss of viability of the cells.
Tutkimuksen perusteella Usp45:n hiljentäminen näkyy selvästi solujen kasvukyvyn heikkenemisenä, soluseinän muutoksina, solujen jakautumisen ja normaalin ketjuuntumisen häiriintymisenä, solujen yhteen takertumisena sekä solun sisäisten proteiinien vuotamisena ulos soluista.
The aim of this study was to test whether decreased translation of the naturally highly secreted Usp45 protein would lead to improved secretion of desired heterologous proteins.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia, voiko L. lactis NZ9000 -bakteerikannan tuottamien vierasproteiinien saantoa parantaa, kun sen luonnollisesti suurina määrinä erittyvän Usp45-proteiinin eritystä vähennetään.
Protein’s 27-aa signal peptide (SPUsp45) is widely used for increased secretion and improved yields of heterologous proteins.
Usp45 on Lactococcus lactis -maitohappobakteerien runsain Sec-reitin kautta erittyvä proteiini, jonka 27 aminohapon mittaista signaalipeptidiä (SPUsp45) käytetään yleisesti vierasproteiinien erityksen tehostamisessa.
Amount of produced interleukin (IL-) 8 was measured as a marker of inflammation.
Interleukiini (IL-) 8:n määrää mitattiin tulehdusmarkkerina.
Fecal microbiota transplantation (FMT) is used to treat recurrent Clostridioides difficile infection (rCDI), and its potential as a treatment for other inflammatory conditions, like inflammatory bowel diseases (IBD), or irritable bowel syndrome (IBS), has been extensively studied lately.
Ulosteensiirtoa (FMT) käytetään toistuvan Clostridioides difficile-infektion (rCDI) hoitoon, mutta sen potentiaalia muiden tulehduksellisten sairauksien, kuten ärtyvän suolen oireyhtymän (IBS) ja tulehduksellisten suolistosairauksien (IBD), hoitoon on viime aikoina tutkittu paljon.
Isolation of EVs succeeded, and both isolates were confirmed to produce EVs.
Vesikkeleiden eristys onnistui, ja molempien isolaattien todettiin tuottavan ekstrasellulaarisia vesikkeleitä.
In this thesis project, an isolation protocol was set up to isolate EVs from two fecal-originated Bacteroides isolates, Bacteroides ovatus and Bacteroides vulgatus, which had shown anti-inflammatory potential in previous studies.
Tässä maisterintutkielmassa pystytettiin vesikkeleiden eristysmenetelmä, ja eristettiin ekstrasellulaarisia vesikkeleitä kahdesta Bacteroides-isolaatista (Bacteroides vulgatus ja Bacteroides ovatus), joiden on aiemmissa tutkimuksissa todettu vähentävän tulehdusta.
It has been noticed that some bacteria in fecal transplants do not require physical contact with intestinal epithelium to alleviate inflammation, and extracellular vesicles (EVs) have been proposed to carry the anti-inflammatory properties of those beneficial bacteria.
On huomattu, että kaikki ulosteen bakteerit eivät tarvitse fyysistä kontaktia suolen epiteelin kanssa vähentääkseen tulehdusta, ja on ehdotettu, että ulostebakteerien tuottamat ekstrasellulaariset vesikkelit (EV) levittäisivät tehokkaasti ulostebakteerien tulehdusta hillitseviä ominaisuuksia.
EVs of both Bacteroides isolates continuously showed anti-inflammatory potential, but statistically significant conclusions could not be made.
Kummankin isolaatin vesikkelit vähensivät toistuvasti tulehdusta HT-29-soluissa, mutta tilastollisesti merkitseviä johtopäätöksiä ei voitu tehdä.
Isolation of extracellular vesicles of fecal Bacteroides, and their ability to attenuate intestinal inflammation
Ulosteesta eristettyjen Bacteroides-isolaattien ekstrasellulaaristen vesikkelien eristys, ja niiden kyky hillitä suoliston tulehdusta
Also, testing the ability to alleviate production of other inflammatory markers could reveal more anti-inflammatory potential.
Myös muiden tulehdusmarkkereiden mittaaminen voisi paljastaa lisää tulehdusta hillitseviä ominaisuuksia.
EVs have a potential to be used as a treatment in different inflammatory conditions and as adjuvant factors in synthetic FMT.
Vesikkeleitä voitaisiin mahdollisesti käyttää hoitona erilaisiin tulehduksellisiin sairauksiin, sekä tehosteaineena synteettisissä ulosteensiirroissa.
To study the anti-inflammatory potential, human colon epithelial cells (HT-29) were treated with several dilutions of isolated EVs, and then challenged with lipopolysaccharide (LPS) to induce inflammation.
Paksusuolen epiteelisoluja (HT-29) käsiteltiin vesikkeleiden laimennoksilla, jonka jälkeen soluille aiheutettiin tulehdus lipopolysakkaridilla (LPS).
To study the immunomodulatory potential of EVs of Bacteroides species more, proteomic analysis of contents of EVs, as well as potential to improve intestinal barrier are suggested.
Vesikkeleiden proteomiikka, sekä kyky vahvistaa suolen epiteelisoluliitoksia voisivat olla seuraavia jatkotutkimuksia vesikkeleiden tulehdusta hillitsevien ominaisuuksien selvittämisessä.
The study was performed in the laboratory on samples taken from a field test.
Tutkimus tehtiin laboratoriossa kenttäkokeelta otetuista näytteistä.
In addition, soil pH, hydraulic conductivity of saturated soil, and water-holding capacity at matrix potentials pF 0; 0.4; 1; 2 and 4.2 were measured.
Lisäksi mitattiin maan pH, kyllästyneen maan hydraulinen vedenjohtavuus ja vedenpidätyskapasiteetti matriisipotentiaaleissa pF 0; 0,4; 1; 2 ja 4,2.
The tested treatments were unfertilized, control, gypsum 3 kg m-2, paper mill sludge 3 kg m-2, paper mill sludge 15 kg m-2 and paper mill sludge 15 kg m-2 + gypsum 3 kg m-2.
Koejäseninä oli lannoittamaton, kontrolli, kipsisakka 3 kg m-2, kuitusavi 3 kg m-2, kuitusavi 15 kg m-2 sekä kuitusavi 15 kg m-2 + kipsisakka 3 kg m-2.
The main problems with cultivated peat soil are its weak carrying capacity, high greenhouse gas emissions, coldness, and acidity.
Viljeltyjen turvemaiden keskeisimpiä ongelmia ovat niiden heikko kantavuus, korkeat kasvihuonekaasupäästöt, kylmyys ja happamuus.
The soils CH4 consumption decreased with gypsum treatment.
Maan CH4-kulutus laski kipsisakkakäsittelyllä.
Based on the results, the soil amendments used did not have a major impact on the cultivation problems in peat soil, but further research on their use as soil amendments is needed.
Tulosten perusteella käytetyillä maanparannusaineilla ei ollut suurta vaikutusta turvemailla esiintyviin viljelyongelmiin, mutta lisätutkimus niiden maanparannuskäytöstä turvemailla on tarpeen.
The greenhouse gas emissions of the soil were determined by gas chromatography at field capacity.
Maan kasvihuonekaasujen tuotto määritettiin kaasukromatografisesti kenttäkapasiteettikosteudessa.
The aim of this thesis was to study the effects of industrial by-products paper mill sludge and gypsum on the sustainability of soil structure, greenhouse gas (CO2 and N2O) emissions and soils heat and gas dynamics in peat soil.
Tämän maisteritutkielman tarkoituksena oli tutkia teollisuuden sivutuotteena saatavien maanparannusaineina käytettävien kuitusaven ja kipsisakan vaikutuksia maan rakenteen kestävyyteen, kasvihuonekaasujen (CO2 ja N2O) tuotantoon sekä maan lämpö- ja kaasutalouteen turvemailla.
Possibilities of using industrial by-products as soil amendments in cultivated peatlands
Teollisuuden sivutuotteiden käytön mahdollisuudet viljeltyjen turvemaiden maanparannuksessa
The water-stable aggregates were determined by wet sieving with 0.25 mm mesh and 2 mm mesh at three different moisture contents.
Maan murujen vedenkestävyys määritettiin märkäseulonnalla silmäkooltaan 0,25 mm ja 2 mm seuloilla kolmessa eri kosteudessa.
The soils CO2 emissions increased with paper mill sludge treatments and decreased with gypsum treatment.
Maan CO2-tuotto kasvoi kuitusavikäsittelyillä ja väheni kipsisakkakäsittelyllä.
Unlike gypsum, paper mill sludge was found to have a clear liming effect.
Toisin kuin kipsisakalla, kuitusavella havaittiin olevan selkeä kalkitusvaikutus.
Individual soil amendments had no effect on the N2O emissions of the soil, but the combined effect of paper mill sludge and gypsum increased the N2O emissions.
Yksittäisillä maanparannusaineilla ei ollut vaikutusta maan N2O-tuottoon, mutta kuitusaven ja kipsisakan yhteisvaikutuksella N2O-tuotto kasvoi.
However, in water-saturated samples the thermal conductivity and heat diffusivity of the soil was increased by the combined effect of paper mill sludge and gypsum.
Veden kyllästämissä näytteissä sen sijaan lämmönjohtavuus ja lämmön diffusiviteetti kasvoivat kuitusaven ja kipsisakan yhteisvaikutuksesta.