natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Finnish society there is a common presumption that one must graduate at least from upper secondary education in order to secure a place in the labour market.
Suomessa vallitsee yhteiskunnallinen odotus katkeamattomasta koulutusputkesta, jossa vähintään toisen asteen koulutusta pidetään vähimmäisvaatimuksena, jotta ovet työelämään aukeavat.
The findings showed that in most youth services the aim is to promote the social inclusion of young people according to the principles of social pedagogy.
Analyysi osoitti, että lähes kaikissa tutkielmani kohteena olleissa palveluissa pyritään edistämään niiden asiakkaina olevien nuorten osallisuutta sosiaalipedagogisen osallisuuskäsityksen mukaisesti, mikä tarkoittaa, että niissä keskitytään ennen kaikkea nuorten sosiaalisen ja persoonallisen kasvun edistämiseen ja tuetaan näin nuorten kasvua omaksi itsekseen.
The main obstacles in promoting the social inclusion of young people appeared to be in the structures of society.
Näiden tavoitteiden välillä ei juurikaan esiintynyt ristiriitoja, vaan koulunsa keskeyttäneiden nuorten osallisuuden edistämisen ongelmat näyttäytyivät ennen kaikkea rakenteellisina.
The research material comprises 303 case reports.
Tutkimusaineisto sisältää 303 raportoitua tapausta.
They reported on the latest unfair and unbearable case in their own work in the nationwide enquiry between 1998 and 2000.
He raportoivat omasta työstään viimeisimmän kohtuuttomaksi arvioimansa tapauksen vuosien 1998 ja 2000 valtakunnallisessa kyselyssä.
The study analyses the implementation of social security policies in individual people s life situations.
Tutkimuksessa analysoidaan sosiaaliturvapolitiikan toteutumista yksittäisten ihmisten tilanteissa.
All this results in social abandonment of an individual in need of help.
Lopputuloksena on apua tarvitsevan ihmisen sosiaalinen hylkääminen.
On the other hand it can also be seen as social report on health care social work or as an examination of the morality and politics of professional social work.
Toisaalta sitä voidaan lukea myös terveyssosiaalityön sosiaaliraportointina tai ammatillisen sosiaalityön moraalin ja politiikan tarkasteluna.
The results of the study highlight the implementation of the social security policies and, more extensively, some contradictions and tensions of the whole welfare state policies.
Tutkimuksen tulokset tekevät näkyväksi sosiaaliturvapolitiikan toteuttamisen ja laajemmin koko hyvinvointipolitiikan ristiriitaisuuksia ja jännitteitä.
The study is based on the promises of a Nordic and the Finnish welfare state concerning social security and care as stipulated in laws, acts and political programmes.
Tutkimuksen lähtökohtana ovat pohjoismaisen ja suomalaisen hyvinvointivaltion lupaukset sosiaaliturvasta ja huolenpidosta, siten kuin ne on kirjattu lakeihin, asetuksiin ja poliittisiin ohjelmiin.
Unfair and unbearable situations arise when legislation does not fit in with the client s situation, when legislation is not followed, when a person who is entitled to benefits is not able or willing to seek the benefits, when the worker does not act when she or he could or when the decision-making authorities interpret the situations unfairly.
Kohtuuttomia tilanteita syntyy siitä, että säädökset eivät sovi asiakkaan tilanteeseen, kun säädöksiä ei noudateta, kun tukeen oikeutettu ei osaa tai halua hakea tukea, kun työntekijä ei toimi vaikka voisi tai kun viranomainen tulkitsee kohtuuttomasti.
The study is part of an extensive international research debate on the relationship between a client and the service system as well as the treatment of a client in the service system.
Tutkimus voidaan paikantaa osaksi laajaa kansainvälistä tutkimuskeskustelua, jonka kiinnostuksen kohteena on asiakkaan ja palvelujärjestelmän suhde ja asiakkaan kohtelu palvelujärjestelmässä.
The study seeks answers to questions concerning the rise of unfair and unbearable situations.
Tutkimuksessa pyritään vastaamaan kysymykseen siitä, miten kohtuuttomat tilanteet syntyvät.
The 1990s brought a change in the working environment of the welfare service professionals.
Tutkimuksen taustana on 1990-luvun muutos hyvinvointiammattilaisten toimintaympäristössä.
In the unfair and unbearable situations, the normative tradition of a Nordic welfare state has been abandoned and the professional ethics of welfare services work has been turned upside down.
Kohtuuttomissa tilanteissa pohjoismaisen hyvinvointivaltion normatiivinen perinne on hylätty ja hyvinvointityön ammatillinen etiikka on kääntynyt nurinpäin.
The dignity of every human person belongs also to the tradition of a Nordic welfare state and to the core values of social work, and it goes beyond the law.
Jokaisen ihmisen ihmisarvon kunnioittaminen sisältyy myös pohjoismaiseen perinteeseen ja sosiaalityön eettiseen lähtökohtaan ja se on enemmän kuin laki.
The focus is on the relationship between the client and the welfare state, which is mediated by social workers and other professional welfare service workers in the institutions of the welfare state.
Tarkastelu kohdennetaan asiakkaan ja hyvinvointivaltion suhteeseen, jota sosiaalityöntekijät ja muut hyvinvointivaltion ammatilliset työntekijät työssään hyvinvointivaltion instituutioissa välittävät.
Social workers in the health care services have been the informants of the study.
Tutkimuksen tiedon tuottajina eli informantteina ovat olleet terveydenhuollon sosiaalityöntekijät.
They came into forefront in the 1990s under the changed economic thinking that guided welfare state policies and the management of the organisations.
Ne korostuivat 1990-luvulla muuttuneen talousajattelun määrittämässä hyvinvointipolitiikassa ja organisaatioiden ohjauksessa.
In an unfair and unbearable situation an individual person has been left without the support and help of the welfare state that should have been provided according to the professional assessment of social workers.
Kohtuuttomaan tilanteeseen joutunut ihminen on jäänyt vaille sitä hyvinvointivaltion tukea ja apua, joka sosiaalityöntekijöiden ammatillisen arvion mukaan olisi hänelle kulunut.
The researcher concludes that in the transformed welfare state, social workers have to combine relation-based case work with structural work to be able to maintain professional ethics and to combat social abandonment and institutional oppression of people.
Tutkija tulee johtopäätökseen, että sosiaalityössä on yhdistettävä suhdeperustainen asiakastyö ja rakenteellinen työ, jotta on mahdollista ehkäistä sosiaalista hylkäämistä ja institutionaalista kaltoin kohtelua.
The recognition of difference and the recognition of social and economic rights between the citizen and the welfare state is missing.
Asiakkaan ja työntekijän väliltä puuttuu persoonien välinen tunnustussuhde ja kansalaisen ja hyvinvointivaltion väliltä puuttuu sosiaalisten ja taloudellisten oikeuksien ja ihmisten erilaisuuden yhteiskunnallinen tunnustussuhde.
At the end of the study suggestions are presented to municipalities, the state of Finland, Social Insurance Institution as well as the social workers.
Tutkimuksen lopussa esitetään johtopäätökset käytäntöön eli ehdotukset kunnille, valtiolle, Kelalle sekä sosiaalityöntekijöille.
The subject matter of the study is the social welfare promise of the Finnish welfare state and the non-fulfilment of this promise in the unfair and unbearable situations as well as the professional position of social work in the transition of the welfare state.
Tutkimuksessa tarkastellaan suomalaisen hyvinvointivaltion sosiaaliturvalupausta ja sen pettämistä kohtuuttomiksi koettujen tilanteiden valossa sekä sosiaalityön ammatillista paikkaa hyvinvointivaltion murroksessa.
The data is classified within each analysis frame in comparisons between the cases characteristics.
Kohtuuttomien tilanteiden syntyehdot analysoidaan tapausaineistoon perustuen viidessä tarkastelukehyksessä.
As well as producing results with direct policy relevance, the study also strengthens its theoretical basis.
Välittömästi käytäntöön sovellettavien tulosten ohella tutkimus vahvistaa sen teoreettisia lähtökohtia.
In the 21st century, some of these structures, created under different historical circumstances, have been seen as problematic and in need of change.
Kaksituhattaluvulla toisenlaisessa historiallisessa tilanteessa luodut rakenteet on koettu monilta osin ongelmallisiksi ja niitä on ryhdytty uudistamaan.
This study examines the structural change of public hospitals from the perspective of employees, by using register, survey, document, interview, observation and video material.
Tässä tutkimuksessa nostetaan esiin työntekijänäkökulma julkisten sairaaloiden rakennemuutoksiin, hyödyntämällä rekisteri-, kysely-, dokumentti-, haastattelu-, havainnointi- ja videoaineistoja.
The most severe risk of diminished work ability was among employees who did not understand why the changes were made in the first place, or who felt that their opportunities to be involved in the change process were poor.
Kaikkein suurimmassa puutteellisen työkyvyn riskissä olivat työntekijät, jotka eivät ymmärtäneet miksi rakennemuutoksia heidän työpaikoillaan toteutettiin, tai kokivat omat muutoksiin osallistumismahdollisuutensa riittämättömiksi.
So far, the political debate and public outcry concerning the structural change has been from the perspectives of patient and public spending.
Toistaiseksi rakennemuutoskeskustelua ja -politiikkaa ovat määrittäneet potilaan ja julkisen talouden näkökulmat.
The threat of mass resignation of the Union of Health and Social Care Professionals (Tehy) in the autumn of 2007 appeared in the study as a particular window of opportunity for changing the service production structures of public hospitals.
Etenkin sosiaali- ja terveysalan ammattijärjestö Tehyn syksyn 2007 joukkoirtisanoutumisuhka näyttäytyi tutkimuksessa mahdollisuuksien ikkunana julkisten sairaaloiden palvelutuotantorakenteiden muutoksille.
Another case in this study that presented employees as generators of demand for structural change is that of Finnish ophthalmology services, an industry in which public hospitals have been suffering from a structural labour shortage throughout the 21st century.
Tutkimuksen toinen tapausesimerkki työntekijöistä rakennemuutostarpeiden synnyttäjinä koskee suomalaista silmäsairaanhoitoa, jossa julkisia sairaaloita on koko 2000-luvun vaivannut rakenteellinen työntekijäpula.
The study shows just how challenging it is to execute changes that redefine the boundary between public and private sectors in the health care industry and how significant an individual employee’s impact may be on decisions concerning organizational change and on implementing the change in a public hospital.
Tutkimus osoittaa, kuinka vaikeaa etenkin yksityisen ja julkisen sektorin välistä keskinäissuhdetta uudelleen määrittelevän muutoksen tekeminen sairaanhoidon sektorilla on, ja kuinka suuri merkitys myös yksittäisellä työntekijällä voi olla rakennemuutosta koskevan valinnan tekemisessä ja muutoksen läpiviemisessä.
Decisions concerning the service production structures of Finnish public hospitals were made gradually during the last half of the 20th century.
Julkisten sairaaloiden palvelutuotantorakenteita koskevat valinnat tehtiin Suomessa pala palalta tuhatyhdeksänsataaluvun jälkipuoliskolla.
According to the results of the study, employees of public hospitals are able to generate extensive demand for structural change and to place new kinds of service production alternatives on the decision-making agenda of their organizations.
Tutkimuksen tulosten mukaan sairaalatyöntekijät voivat synnyttää organisaatioilleen laajamittaisiakin rakennemuutostarpeita ja nostaa esiin uudenlaisia palvelutuotantovaihtoehtoja.
The results of the study suggest an association between organizational change and the diminished work ability of hospital employees.
Tutkimuksen tulosten mukaan rakennemuutokset ovat yhteydessä sairaalatyöntekijöiden puutteelliseen työkykyyn.
The threat of mass resignation of nursing staff connected the issue of manpower to radical service production alternatives, thus exposing the contractual nature of the most invariable decisions concerning hospital service production.
Hoitohenkilöstön joukkoirtisanoutumisuhka yhdisti kysymyksen työntekijöiden riittävyydestä radikaaleihin rakennemuutosvaihtoehtoihin, paljastaen normaalioloissa lähes luonnonlakeina pidettyjen sairaanhoidon lukittuneimpien rakennevalintojen sopimuksenvaraisuuden.
This change did not associate with an increased risk of work disability among hospital employees, measured by new sick leave periods lasting at least three months.
Liikelaitostamisella ei todettu olevan yhteyttä työntekijöiden työkyvyttömyyteen, käytettäessä työkyvyttömyyden osoittimena vähintään kolmen kuukauden mittaisia sairasvakuutusjärjestelmästä korvattuja työkyvyttömyysjaksoja.
The association was best explained by increased job strain following organizational change.
Yhteys selittyi tutkimuksessa työn kuormitustekijöiden lisääntymisellä rakennemuutosten yhteydessä.
As a specific type of organizational change, the study examined the transformation of a public hospital unit into a commercial enterprise.
Erityisenä rakennemuutostyyppinä tutkimuksessa tarkasteltiin julkisten sairaaloiden toiminnallisten yksiköiden liikelaitostamista.
Employees create needs for and experience the effects of structural changes in public hospitals
Työntekijät julkisten sairaaloiden rakennemuutostarpeiden synnyttäjinä ja rakennemuutosten seurausten kokijoina
In the light of the results, it seems beneficial to examine decisions concerning structural change in public hospitals on the basis of political and administrative sciences, and to study the association between organizational change and the work ability of employees on the basis of occupational health science.
Julkisten sairaaloiden rakennemuutoksia koskevia valintoja, sekä työntekijöiden työkyvyn määrittymistä rakennemuutoksissa on tutkimuksen tulosten valossa mielekästä tarkastella politiikan- ja hallinnontutkimuksen alalta, sekä työterveystutkimuksen piiristä omaksutuista lähtökohdista.
Furthermore, most research comparing the beneficial effects of physical activity in natural and built environments has been conducted in experimental settings.
Lisäksi valtaosa tutkimuksesta, joka vertailee liikkumisen hyvinvointivaikutuksia rakennetuissa ja luontoympäristöissä, on kokeellisia.
Less attention has been paid to psychological aspects such as motives, attentional focus, and engagement with the environment.
Vähemmälle huomiolle on jäänyt yksilöiden psykologiset tekijät kuten motiivit, huomion suuntautuminen ja vuorovaikutus ympäristön kanssa.
Analytical methods are different variations of structural equation modelling, comprising several explanatory variables, outcomes, and mediators (when applicable).
Kaikissa tutkimuksissa menetelminä käytetään rakenneyhtälömallinnusta, joissa samassa mallissa voidaan tarkastella useampia selittäviä tekijöitä, riippuvia muuttujia ja mediaattoreita (soveltuvin osin).
This thesis contributes to these discussions by analysing associations between everyday visits to natural settings and mood, restoration, and subjective well-being outcomes, and their psychological mediators.
Tämä väitöskirja osallistuu aiheen tutkimukseen tarkastelemalla jokapäiväisten luontokäyntien suhdetta mielialaan, elpymiseen ja hyvinvointiin, ja psykologisia tekijöitä jotka selittävät näitä suhteita.
In the two field experiments conducted for Study 4, walking 4–6 kilometres in natural settings resulted in greater restoration and more positive mood, regardless of whether participants conducted psychological tasks during the walk or not.
Neljännessä osatutkimuksessa havaittiin, että 4-6 kilometrin kävely luonnossa lisäsi elpymistä ja positiivista mielialaa yhtä lailla riippumatta siitä, tekivätkö osallistujat elpymis- tai muita psykologisia harjoitteita kävelyn aikana vai eivät.
Overall, these results complement and corroborate experimental studies showing enhancement of mood and restoration following various types of nature visits.
Kokonaisuudessaan tulokset täydentävät ja tukevat kokeellisia tutkimustuloksia, joissa hyvin monenlaisten luontoaltistusten on löydetty parantavan mielialaa ja lisäävän elpymistä.
In terms of attentional focus during the visit, focusing on the environment and one’s own thoughts and activities, but not on other people, correlated with greater restoration and better emotional well-being.
Huomion kohdistus omiin tunteisiin/ajatuksiin, ympäristöön sekä toimintaan (muttei toisiin ihmisiin) olivat kaikki yhteydessä korkeampaan elpymiseen ja hyvinvointiin.
Physical activity indoors showed no connections to these outcomes.
Sisäliikunnalla ei vastaavia yhteyksiä ollut.
More frequent physical activity in built outdoor settings was, likewise, associated with better general health but not with emotional well-being.
Rakennetussa ulkoympäristöissä liikkumisen useus oli yhteydessä parempaan koettuun terveyteen muttei emotionaaliseen hyvinvointiin.
Most of the research on visits to different types of environments and human well-being, however, has focused on accessibility and environmental qualities conducive to restoration.
Valtaosa erilaisille ympäristöille altistumista ja hyvinvointia käsittelevästä tutkimuksesta on keskittynyt (luonto)ympäristöjen saavutettavuuteen ja sellaisiin fyysisiin ominaisuuksiin, jotka tukevat elpymistä.
They also highlight the important role of psychological aspects such as motivation, attentional focus, and engagement with the environment, which have received less attention in applied research.
Tuloksissa mielialan ja hyvinvoinnin kannalta näyttäytyivät tärkeinä myös psykologiset tekijät kuten motiivit, huomion kohdistus ja vuorovaikutus ympäristön kanssa, joita on tutkittu vähemmän.
The motive to reduce stress was connected to greater and the motive to be alone was connected to lower postvisit restoration and emotional well-being.
Mitä suurempi tarve vähentää stressiä, sitä suurempaa oli koettu elpyminen ja hyvinvointi käynnin jälkeen, kun taas toive olla yksin oli yhteydessä matalampaan elpymiseen ja hyvinvointiin.
Studies 1-3 are correlational and they are based on Finnish survey datasets, whereas Study 4 summarises two field experiments in a mixed/coniferous forest and an urban park.
Osatutkimus 4 tiivistää kahden kenttäkokeen tulokset, joissa osallistujat kävelivät joko metsässä tai kaupunkipuistossa.
The results from Study 1 showed that more frequent physical activity in natural settings was connected to better emotional well-being and better general health, even when controlling for a number of known confounders.
Ensimmäisessä osatutkimuksessa luontoympäristöissä liikkumisen useus selitti parempaa emotionaalista hyvinvointia sekä koettua terveyttä, vaikka useita tunnettuja hyvinvointia ja liikuntaa selittäviä tekijöitä oli vakioitu.
Regarding visits to natural settings in particular, in Study 3, recalled motives prior to and attentional focus during the most recent visit to nature explained substantial shares of post-visit restoration and emotional well-being.
Motiivit ja huomion kohteet viimeisimmällä luontokäynnillä selittivät merkittävää osaa käynnin jälkeisestä elpymisestä ja hyvinvoinnista.
From the psychological point of view, these so called ‘restorative effects’ of contact with natural outdoor environments have been explained by two theories emphasising either attention restoration or psycho-physiological stress reduction.
Ympäristöpsykologian tutkimuksessa luontoympäristöille ’altistumisen’ hyvinvointiyhteyksiä on selitetty niin sanotulla elpymisellä, jota on lähestytty kahdesta teoreettisesta viitekehyksestä.
However, recalled restoration did not explain the positive association between the weekly frequency of physical activity in natural settings and emotional well-being.
Elpymiskokemukset eivät kuitenkaan selittäneet sitä, miksi luontoliikunnalla on yhteys pidempiaikaiseen emotionaaliseen hyvinvointiin.
The applicability of the results of such studies, claiming greater benefit from physical activity in natural outdoor settings than indoors or in built environment, has not been established in everyday life when the activity and its setting can be freely chosen.
Vaikka niiden tulokset viittaavat siihen, että luontoympäristö tuo pienen lisäarvon liikunnan tunnettuihin hyvinvointivaikutuksiin, ei tiedetä pätevätkö samat tulokset jokapäiväisessä elämässä, jolloin sekä liikuntamuoto että sen harrastuspaikka on itse valittu.
Physical activity in natural environments may alleviate stress and enhance mood, both of which are closely connected to longer-term human well-being.
Luontoympäristöjen läheisyys voi vähentää stressiä ja kannustaa liikkumaan.
Study 2, comparing single bouts of physical activity in natural, indoor, and built outdoor settings, found that restorativeness was rated slightly greater in natural settings, while indoor physical activity was associated with better evaluations of selfconfidence.
Elpyminen oli keskimäärin hieman suurempaa luontoliikunnan jälkeen, mutta jotkin osa-alueet kuten kokemus itsevarmuudesta oli suurempaa sisäliikunnan jälkeen.
However, there were some differences in changes in sustained attention but these were mostly between the different types of tasks during the walk.
Sillä, millaisia harjoitteita teki, oli kuitenkin pieni yhteys tarkkaavuuden ylläpitoon.
and What kinds of action do they stimulate or encourage?
Ja minkälaista toimintaa niiden avulla meille ehdotetaan?
With these developments in mind, this research focuses on two main research questions: 1) how do we use cameras at a time in which they are ever more available, and 2) how do these cameras mediate our actions?
Tämä tutkimus keskittyykin kahteen kysymykseen: 1) miten käytämme kameroita aikana jona ne ovat yhä useammin saatavilla, ja 2) miten nämä kamerat välittävät toimintaamme?
The case studies focus on the role of digital cameras and photo services in the use practices of snapshot photographers, on the boundary regulation strategies applied in decisions on what kinds of pictures to share on a photo-sharing site privately or publicly, on the use of mobile camera-phones and an accompanying photo site in a kindergarten, and on image strategies of political activists who try to draw public mass-media attention to their issues of concern.
Tapaustutkimukset selvittävät digitaalisten kameroiden ja kuvapalvelujen merkitystä tutkittujen näppäilyvalokuvaajien kuvanottotapoihin, yksityisen ja julkisen hallintastrategioita kuvanjakopalvelua käytettäessä, kamerapuhelimien ja kuvanjakosivuston käyttöä lastentarhassa, sekä poliittisten aktivistien kuvastrategioita heidän yrittäessään saada asiansa näkyviin massamediaan.
Knowing when to take a picture, whom to depict, and what is to be done with the pictures is learned in face-to-face interaction; by looking at the pictures taken; and through the aid of manuals, advertisements, Web content, and mediated information of other types.
Kuvankäyttö opitaan kasvotusten, katsomalla otettuja kuvia, sekä erilaisten ohjekirjojen, mainosten, Internetin sivustoilla esitetyn sisällön ja muun välittyneen materiaalin avulla.
The questions are answered within a framework emphasizing pictorial practices and qualitative empirical case studies of actual uses.
Tutkimus vastaa kysymyksiin yhtäältä kuvien käytäntöjä painottavan teoreettisen viitekehyksen ja toisaalta laadullisten empiiristen tapaustutkimusten avulla.
The research posits that cameras mediate our actions through relational affordances that have to be activated as part of meaningful practices.
Tutkimus väittää että kamerat välittävät toimintaamme aktivoitujen tarjoumiensa avulla.
Thus non-professional camera use, embedded in translocal pictorial practices, supports life in surmodernity (a concept of Augé), which presents itself in an abundance of events, an abundance of space, an individualization of references, and mediation of everyday communication.
Siten nykykameroiden ei-ammatillinen käyttö tukee osaltaan elämää Marc Augén ehdottamassa ylimodernissa (surmodernité), jota kuvaa tiedon välittyneisyys, meitä ympäröivien representaatioiden moninkertaistuminen, sekä yhdessä paikassa käytettävissä olevien toimintakehysten yksilöityminen ja monipuolistuminen.