natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The purity principle was the third element that made Biharian interviewees favour housework in general, but as in the case of affection it too was interwoven with traditional practices.
Kolmantena teemana tarkastellaan puhtauden periaatetta, joka sekin sai biharilaiset suosimaan kotityötä, mutta myös tässä tapauksessa erityisesti perinteisen työnjaon mukaista kotityötä.
The same came out when examining economic imperatives.
Tämä tuli esiin edellisten lisäksi myös tarkasteltaessa neljättä teemaa eli taloudellisia ehtoja.
This was connected to housework in general but also to traditional practices.
Kotityötä pidettiin kiintymyksen osoituksena sellaisenaan, mutta erityisesti silloin, kun se noudattaa perinteistä työnjakoa.
Fieldwork consisted of participant observation and semi-structured interviews.
Kenttätyö koostui osallistuvasta havainnoinnista ja puoli-strukturoiduista haastatteluista.
Conservation in ’Uêɜ ja, chan₂¹ia¹₂li’, the place where jaguars live
Luonnonsuojelu ’Uêɜ ja, chan₂¹ia¹₂li’, siellä, missä jaguaarit elävät
These processes have allowed the communities some material benefits, "development", and ways to defend their territories.
Nämä prosessit ovat tarjonneet yhteisöille materiaalisia etuuksia, "kehitystä", ja uusia menetelmiä puolustaa territoriotaan.
This thesis is an ethnographic study examining how widely claimed and officially recognized indigenous autonomy is construed and practiced in a state-promoted nature conservation program taking place in four indigenous Chinantec communities in the state of Oaxaca, south of Mexico.
Kyseessä on etnografinen tutkimus siitä, kuinka alkuperäiskansojen laajalti vaatimaa ja virallisesti tunnustettua autonomiaa rakennetaan ja toteutetaan osana valtion tukemaa luonnonsuojeluohjelmaa neljässä chinanteco-yhteisössä Oaxacan osavaltiossa, eteläisessä Meksikossa.
This study is based on a four-month stay in two of the communities, San Antonio Analco and San Pedro Tlatepusco, during the spring of 2016.
Tutkimus perustuu keväällä 2016 tehtyyn neljän kuukauden kenttätyöhön San Antonio Analcon ja San Pedro Tlatepuscon yhteisöissä.
Personified territorial control has incorporated environmental actors into local cosmovisions and forms of territorial control.
Henkilöityneet territoriaalisen kontrollin muodot ovat sisällyttäneet ympäristötoimijoita paikalliseen kosmovisioon ja hallintotapoihin.
Still, as this study suggests, these politics and the benefits they provide have not been able to obviate inequalities and the discrimination prevalent in Mexico as well as globally.
Tässä tutkimuksessa kuitenkin argumentoidaan, että vihreä politiikka ja sen tuomat materiaaliset edut eivät ole voineet syrjäyttää Meksikossa ja globaalilla tasolla olemassa olevia epätasa-arvoisia valtasuhteita ja syrjintää.
These forms of control and sanctification have undergone historic syncretic transformations making environmental and social changes locally understandable and leading to the current environmental aspirations towards nature conservation.
Nämä kontrollin ja pyhittämisen muodot ovat käyneet läpi historiallisia, synkretistisiä muutoksia tehden ympäristölliset ja yhteiskunnalliset prosessit sekä tämän hetkiset luonnonsuojelutavoitteet paikallisille ymmärrettäviksi.
Instead, these programs have sometimes even increased and reconstrued the pre-existing national and global inequalities, as could be found out living in the communities of Analco and San Pedro, "the zone of high marginalization".
Sen sijaan nämä ohjelmat ovat toisinaan jopa edesauttaneet epätasa-arvoisuuksien säilymistä sekä kansallisesti että kansainvälisesti, kuten voidaan todeta asuttaessa San Antonio Analcon ja San Pedro Tlatepuscon chinanteco-yhteisöissä, niin sanotulla "korkean marginalisoitumisen alueella".
In this study, it is analyzed how green politics have been able to promote and decline new kinds of autonomy in relations and in dependence.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan, kuinka vihreän politiikan kautta on voitu edistää ja toisaalta tukahduttaa uusia autonomian muotoja suhteiden ja riippuvuuksien kautta.
Mexico has a long history of homogenizing institutional politics of indigenismo, which have been argued to continue in today’s wide offering of social and development aid programs for rural populations.
Meksikon valtion pitkän integroivan valtiopolitiikan, indigenismo, on argumentoitu jatkuvan maaseudun yhteisöjen parissa tämän päivän kehitysapuohjelmien muodossa.
In this thesis, personified territorial control and territorial sanctification are argued to determine Chinantec motives towards environmental care and explain the good condition in which these tropical forests can be found today.
Tässä pro gradu- työssä henkilöityneen territoriaalisen kontrollin ja territorion pyhittämisen argumentoidaan selittävän chinantecojen motiiveja suojella luontoa ja heidän asuttamansa trooppisen metsän hyvää tilaa.
Syncretic, evangelic transformations are argued to explain differences in the attitudes of the two communities towards nature conservation.
Synkretistisen, protestanttisen kääntymyksen nähdään selittävän eroavaisuuksia kahden tutkitun yhteisön välillä.
Understanding of these motives and forms of control is sought through anthropological theories of state control towards minorities, indigenous analysis on environmental change and theories of autonomy in relations and dependence.
Toimijoiden motiiveja ja territoriaalisen kontrollin muotoja pyritään ymmärtämään antropologisten valtio-, autonomia- ja riippuvuusteorioiden sekä alkuperäiskansojen omien ympäristönmuutokseen liittyvien analyysitapojen kautta.
In this study, questions of autonomy and dependence are examined in a frame of political ecology focusing on the motives and actions of territorial control by varied actors including, besides the communities, state and its institutions, environmental actors and beings of nature.
Tutkimuksessa tarkastellaan territorion hallintaa eri toimijoiden näkökulmasta: itse yhteisöjen, valtion instituutioiden, ympäristötoimijoiden ja ympäristön myyttisten olioiden.
This view is expanded to cover programs of environmental protection.
Tässä pro gradu- työssä väite laajennetaan käsittämään myös yhteisöllinen luonnonsuojelu.
The study makes extensive use of previously published material.
Tutkimuksessa on hyödynnetty kattavasti aiemmin julkaistuja aineistoja.
In analysing the company strategies the researcher has also noted the classifications of convergence made by Everette E. Dennis and Graham Murdock as well as the aspects formulated by Sylvia Chan-Olmsted and Louisa Ha concerning the success of the companies in adopting the Internet into their functions.
Strategia-analyysien yhteenvedossa on huomioitu lisäksi Everette E. Dennisin ja Graham Murdockin näkemyksiä konvergenssin kehityksen jakautumisesta eri ajanjaksoihin sekä Sylvia Chan-Olmstedin ja Louisa Han näkemyksiä yritysten onnistumisesta integroida Internet liiketoimintoihinsa.
This is a qualitative and multimethodological comparative study, which consists of two main parts: examining the development of new media and analysing and comparing the new media strategies of the three companies studied (Alma Media, Sanoma and the Finnish Broadcasting Company Yleisradio).
Kyseessä on laadullinen ja monimetodinen vertaileva tutkimus, joka jakautuu kahteen pääosaan: uuden median kehityksen tarkasteluun sekä tutkittavana olevien yhtiöiden (Alma Median, Sanoma Osakeyhtiön ja Yleisradion) uuden median strategioiden analysointiin ja vertailuun.
The researcher has created a classification in which he divides the business strategies into four different categories: active strategy, careful strategy, permissive strategy, and passive strategy.
Tutkija on luonut luokittelun, jolla hän jakaa yritysten uuden median strategiat niiden intensiteetin mukaan eri tasoihin: aktiiviseen, sallivaan, varovaiseen ja passiiviseen strategiaan.
By analysing and comparing, e.g., the companies’ strategies and their investments, the study ascertains whether the companies had a joint functional model in adopting new media or acted totally on their own without taking too much notice of the media field overall.
Analysoimalla ja vertailemalla mm. yhtiöiden strategioita ja investointeja tutkimus antaa vastauksen siihen, onko yhtiöitä ja niiden tekemiä ratkaisuja yhdistänyt jokin yhteinen toimintamalli vai ovatko yhtiöt toimineet omin neuvoin toisistaan ja muusta mediakentästä välittämättä.
The outcome of the study is a conclusion as to what kind of strategies the companies have carried out their new media functions and how they have succeeded in it.
Kaiken lopputulemana muodostuu päätelmä siitä, millaisin strategioin tutkittavana olevat yhtiöt ovat toteuttaneet uuden median toimintojaan ja kuinka yhtiöt ovat tässä onnistuneet.
In comparing and analysing the companies the researcher has used the classification devised by Allan Afuah & Christopher L. Tucci.
Tutkittavien yhtiöiden vertailussa ja analysoinnissa on käytetty tutkijan edelleen kehittämää Allan Afuahin ja Christopher L. Tuccin kokoamaa seitsenkohtaista Internetin omaksumisen ongelmien luokittelua.
The seven element classification consists of dominant managerial logic, competency trap, fear of cannibalisation and loss of revenue, channel conflict, political power, co-opetitor power and emotional attachment.
Yritykset on analysoitu sen mukaan, missä määrin niihin ovat vuosien aikana vaikuttaneet mm. hallitseva johdon logiikka, osaamisen ansa, sisäinen konflikti, kumppanien voima, poliittinen voima, kannibalisoinnin pelko sekä kiinnittyvä ja väheksyvä tunneside.
Based on all these classifications and by further developing them the researcher analyses and compares the success of the new media strategies of the three Finnish companies.
Näihin kaikkiin pohjautuen ja kyseisiä näkemyksiä edelleen kehittäen tutkija analysoi ja vertailee tutkittavana olevien yhtiöiden uuden median strategioiden onnistumista.
The study includes the first large-scale review in Finnish of the development of new media, paying attention to the birth of the Internet as well as to mobile media, web TV and any other element of new media.
Tutkimukseen sisältyy ensimmäinen laajamittainen suomenkielinen uuden median kehityksen katsaus, jossa huomioidaan niin Internetin synty kuin mobiilitoiminnan, web-tv:n ja muiden uusien viestintävälineiden kehityskaari.
It also concentrates on the function of electronic distribution channels before the age of the Internet, e.g. cable text and videotext.
Lisäksi tutkimuksessa selvitetään Internetiä edeltäneiden sähköisten julkaisukanavien, kuten kaapelitekstin ja teletiedon toimintaa.
In researching the new media strategies the study pays special attention to the attitudes that the three media companies adopted towards the Internet and other forms of new media in their strategies during the years in question.
Uuden median strategisen tutkimuksen osalta tutkimus kiinnittää erityistä huomiota siihen, missä määrin tutkimuksen kohteena olevat yhtiöt suhtautuivat Internetiin ja muuhun uuteen mediaan strategioissaan vuosien varrella.
Answers about how the three traditional Finnish media houses began spreading their content to the Internet and wireless applications in 1994–2004 are also given.
Tutkittavana olevien yhtiöiden osalta annetaan vastaus siihen, kuinka perinteisistä tv- ja lehtiyhtiöistä tuli monimediataloja, jotka ryhtyivät jakamaan journalistista sisältöään myös Internetiin ja langattomiin päätelaitteisiin.
The researcher has also interviewed almost twenty people who were involved in getting the companies’ new media functions under way.
Lisäksi tutkimukseen on haastateltu dialogista tutkimustapaa ja ns. lumipallo-otantaa hyödyntäen useita henkilöitä, jotka ovat olleet mukana uusien medioiden perustamisessa ja niihin liittyvissä eri toiminnoissa tutkimuksen kohteena olevissa yrityksissä.
SrTiO3, BaTiO3, Ba(1-x)SrxTiO3 (BST), SrTa2O6, Bi4Ti3O12, BiTaO4 and SrBi2Ta2O9 (SBT) thin films were prepared, many of them for the first time by ALD.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin SrTiO3, BaTiO3, Ba(1-x)SrxTiO3, SrTa2O6, Bi4Ti3O12, BiTaO4 ja SrBi2Ta2O9 ohutkalvojen valmistusta ALD-menetelmällä.
Film permittivities above 100 and leakage current densities below 110-7 A/cm2 were achieved with several of the materials.
Parhaimmillaan kondensaattorien vuotovirrat olivat alle 110-7 A/cm2 yhden voltin jännitteellä.
The application of the deposited films as dielectric and ferroelectric materials was studied.
Tutkitut materiaalit ovat mahdollisia tulevaisuuden muistipiirien eristäviä tai ferroelektrisiä materiaaleja.
Atomic layer deposition (ALD) is a method for thin film deposition which has been extensively studied for binary oxide thin film growth.
Atomikerroskasvatus (Atomic Layer Deposition, ALD) on Suomessa 1970-luvulla kehitetty ohutkalvojen valmistusmenetelmä.
The compatibility of precursor volatilities, thermal stabilities and reactivities is essential for multicomponent oxide ALD, but it should be noted that the main reactive species, the growing film itself, must also be compatible with self-limiting growth chemistry.
Syntyvän kalvon paksuutta on helppo säädellä reaktioiden määrällä ja kalvot kasvavat tasaisesti suurillekin pinnoille ja myös pinnoitettavissa kappaleissa oleviin uriin tai huokosiin.
Studies on multicomponent oxide growth by ALD remain relatively few owing to the increased number of factors that come into play when more than one metal is employed.
Monikomponenttioksidit eli useampaa metallista alkuainetta sisältävät oksidit ovat yleisiä luonnossa ja muodostavatkin suuren osan maapallon kuorikerroksesta.
Chemistries of the binary oxides are shown to influence the processing of their multicomponent counterparts.
Kalvomateriaalien sähköisiä ominaisuuksia tutkittiin käyttämällä niitä testikondensaattorien eristeinä.
Multicomponent oxide thin films can be prepared in a well-controlled way as long as the same principle that makes binary oxide ALD work so well is followed for each constituent element: in short, the film growth has to be self-limiting.
Synteettiset monikomponenttioksidit, kuten esimerkiksi BaTiO3, ovat tärkeitä materiaaleja teknisissä sovelluksissa, kuten erilaisissa elekroniikan komponenteissa ja mm. ultraäänikuvauslaitteissa ja kaikuluotaimissa.
Beatific Enjoyment in Scholastic Philosophy and Theology: 1240-1335
Väitöskirja tutkii taivaallisen nauttimisen (fruitio beatifica) käsitettä skolastisessa teologiassa ja filosofiassa 1240-1335 luvulla.
The main writers studied in the third, fourth and fifth chapters are John Duns Scotus, Peter Aureoli, Durandus of Saint Pourçain, William of Ockham, Walter Chatton, Robert Holcot, and Adam Wodeham.
Taivaallisen nauttimisen käsitys synnytti paljon kiinnostusta erityisesti 1300-luvun alussa, jolloin Lombarduksen Sententiae-teoksen kommentattorit - Johannes Duns Skotus, Durandus de Sancto Porciano, Petrus Aureoli, Gualterus Chatton, Guillelmus Ockham, Robertus Holkot sekä Adam Wodeham - kiinnittivät huomionsa erillisiin teologisen psykologian ja logiikan kysymyksiin.
The concept of beatific enjoyment was developed by Augustine on the basis of the insight that only God can satisfy our heart's desire.
Augustinuksen mukaan nauttimisen ainut sopiva kohde on Jumala.
Following Augustine, the twelfth-century scholastic theologian Peter Lombard made the concept of enjoyment the first topic in his plan of systematic theology.
Keskiajalla vaikuttanut teologi Petrus Lombardus omaksui ja systematisoi Augustinuksen nauttimiskäsityksen.
The official inclusion of Lombard's Sentences in the curriculum of theological studies in the early universities stimulated vigorous discussions of enjoyment.
Lombarduksen teos hyväksyttiin teologian oppikirjaksi 1200-luvun länsieurooppalaisissa yliopistoissa ja fruitio/usus erottelu vakiintui tavalliseksi keskustelunaiheeksi.
The study also demonstrates the way in which the idea of enjoyment was affected by changes in the method of theological analysis - the application of Aristotelian logic in a Trinitarian context and the shift from virtue ethics to normative ethics.
Keskustelussa nauttimisen vapaaehtoisuudesta tuli ilmi kuinka Aristoteleen hyve-etiikan mallin vastakohdaksi kehittyi normatiivisen etiikan malli.
The possibility of satisfying this desire requires a right ordering of the human mind and a detachment of the will from the relative goals of earthly existence.
Päämäärän saavuttaminen tuo tahdon täyttymystä, lepoa ja mielihyvää.
This study shows that early fourteenth-century authors deepened the analysis of enjoyment by concentrating upon the relationship between enjoyment and mental pleasure, the relationship between cognition and volition, and the relationship between the will and the beatific object (i.e., the Holy Trinity).
Skolastinen keskustelu taivaallisesta nauttimisesta perustuu kirkkoisä Augustinuksen teokseen Kristillisestä opista (De doctrina Christiana), jossa puhutaan rakkauden kahdesta muodosta, nauttimisesta (fruitio) ja käyttämisestä (usus).
The second chapter treats thirteenth-century conceptions of the object and psychology of enjoyment.
Väitöskirjassa todetaan, että 1300-luvun skolastisessa teologiassa ja filosofiassa taivaallista nauttimista käsiteltiin yleisesti erityisenä tahdon aktina.
The first chapter deals with Aurelius Augustine's distinction between enjoyment and use and the place of enjoyment in the framework of Augustine's view of the passions and the human will.
Lombardus valmisti kristillisten uskonkappaleiden systemaattisen esityksen (Sententiae in IV libris distinctae), jonka ensimmäisen kirjan alussa hän käsitteli augustinolaista fruitio/usus erottelua.
The fourth chapter focuses upon discussions of the enjoyment of the Holy Trinity.
Esimerkkiksi Ockhamin mielestä taivaallinen nauttiminen eroaa täysin mielihyvästä.
In the light of the results presented in this thesis, the avoidance of solaria use could be well justified.
Tämän tutkimuksen perusteella solariumin käytön välttäminen saattaa kuitenkin olla aiheellista.
The skin cancer incidence has increased substantially over the past decades and the role of ultraviolet (UV) radiation in the etiology of skin cancer is well established.
Ihosyöpien ilmaantuvuus on lisääntynyt voimakkaasti viimeisten vuosikymmenten aikana ja ultraviolettisäteilyn (UV-säteilyn) vaikutus ihosyöpien ilmaantuvuuteen on kiistaton.
Ultraviolet B radiation (280-320 nm) is commonly considered as the more harmful part of the UV-spectrum due to its DNA-damaging potential and well-known carcinogenic effects.
Ultravioletti B -säteily (280-320 nm) on tunnetusti haitallista DNA:ta vaurioittavien ja karsinogeenisten vaikutustensa vuoksi.
Effect of long-wave UV radiation on mouse melanoma : an in vitro and in vivo study
Pitkäaaltoisen UV-säteilyn vaikutus hiiren melanoomaan in vitro ja in vivo
However, UVA radiation is the predominant component in sunlight, constituting more than 90% of the environmentally relevant solar ultraviolet radiation.
Maanpinnalle saapuvasta auringonvalosta kuitenkin yli 90% on UVA-säteilyä.
In the light of the recent scientific evidence, UVA has been shown to have genotoxic and immunologic effects, and it has been proposed that UVA plays a significant role in the development of skin cancer.
Viimeaikaisten tutkimustulosten perusteella UVA-säteilyllä on kuitenkin havaittu olevan perimää vaurioittavia ja immunologisia vaikutuksia ja lisäksi sillä saattaa olla myös merkittävä rooli ihosyöpien kehittymisessä.
Ultraviolet A radiation (320-400 nm) is still regarded as a relatively low health hazard.
Ultravioletti A -säteilyn (320-400 nm) terveysvaikutuksia on puolestaan pidetty pitkään harmittomampana kuin UVB-säteilyn vaikutuksia.
The possibility that UV radiation may affect melanoma metastasis has not been addressed before.
UV-säteilyn vaikutuksia melanooman kykyyn lähettää etäpesäkkeitä ei ole tutkittu aikaisemmin.
Considering the wellknown UVA-induced deleterious effects on cellular level, this study further supports the notion that UVA radiation might have more potential impact on health than previously suggested.
Nämä tulokset tukevat aiempien tutkimustulosten näkemystä siitä, että UVA-säteilyllä saattaa olla enemmän terveysvaikutuksia kuin aiemmin on osattu epäillä.
Due to the popularity of skin tanning lamps, which emit high intensity UVA radiation and because of the prolonged sun tanning periods with the help of effective UVB blockers, the potential deleterious effects of UVA has emerged as a source of concern for public health.
UVA-säteilyaltistuksen aiheuttamat epäsuotuisat terveysvaikutukset ovat nousseet huolenaiheeksi ihmisten ruskettaessa itseään solariumeissa, jotka säteilevät voimakasta UVA-säteilyä, tai ottaessa pitkiä aikoja aurinkoa tehokkaiden UVB-aurinkosuojien turvin, jotka suojelevat ihoa tehokkaasti UVB-säteilyn aiheuttamalta palamiselta suojaten kuitenkin ihoa vähemmän UVA-säteilyltä.
These results suggest that observed genes might be involved in cellular response to UVA and a physiologically relevant UVA dose have previously unknown cellular implications.
Näiden tulosten perusteella havaittujen geenien voidaan arvella olevan osa UVA-säteilyn aiheuttamaa soluvastetta ja sen lisäksi osa UVA-säteilyn aiemmin tuntemattomia vaikutuksia soluissa.
The novel results presented in this thesis offer evidence that UVA exposure might increase the metastatic potential of the melanoma cells present in blood circulation.
Tässä väitöstutkimuksessa on osoitettu ensimmäistä kertaa, että UVA-säteily saattaa lisätä verenkierrossa olevien melanoomasolujen metastaattista kapasiteettia.
This enhancement of adhesiveness might lead to an increase in binding tumor cells to the endothelial lining of vasculature in various internal organs if occurring also in vivo.
Nämä seikat saattavat lisätä melanoomasolujen metastaasitaipumusta tapahtuessaan elävässä organismissa.
The aim of the in vivo animal study was to confirm the physiological significance of previously obtained in vitro results and to determine whether UVA radiation might increase melanoma metastasis in vivo.
Tästä syystä saatuja tuloksia tarkasteltiin hiirimallissa, jossa tutkittiin, ovatko solulinjoilla tehdyt havainnot muutoksista melanoomasolujen adhesiivisuudessa fysiologisesti merkittäviä ja sitä, lisääkö UVA-säteily melanooman etäpesäkkeiden muodostumista hiirissä.
The aim of the present study was to investigate the possible role of UVA irradiation on the metastatic capacity of mouse melanoma both in vitro and in vivo.
Tämän väitöstutkimuksen tarkoituksena oli tarkastella UVA-säteilyn vaikutusta hiiren melanoomasolujen metastaattisiin ominaisuuksiin.
It appears that the UVA-induced increase of metastasis in vivo might be caused by a combination of UVA-induced systemic immunosuppression, and to the lesser extent, it might be caused by the increased adhesiveness of UVA irradiated melanoma cells.
Tutkimusten mukaan UVA-säteilyn kyky lisätä hiiren melanoomasolujen metastaattista aktiivisuutta saattaa johtua sekä UVA-säteilyn suorista vaikutuksista melanoomasoluihin ja myös sen aiheuttamasta immunosuppressiosta.
The in vitro part of the study dealt with the enhancement of the intercellular interactions occurring either between tumor cells or between tumor cells and endothelial cells after UVA irradiation.
Soluviljelmin tehdyissä tutkimuksissa tarkasteltiin UVA-säteilyn vaikutusta melanoomasolujen ja endoteelisolujen väliseen sitoutumiseen.
However, UVA effects might gain physiological significance following extensive sunbathing or solaria tanning periods.
Jokapäiväisessä elämässä UVA-säteilyn vaikutukset ovat pieniä, mutta ne saattavat olla merkityksellisiä solariumia käytettäessä tai otettaessa pitkään aurinkoa, jolloin altistuminen UVA-säteilylle on voimakasta.
The use of the mouse melanoma/endothelium in vitro model showed that a single-dose of UVA to melanoma cells causes an increase in melanoma cell adhesiveness to non-irradiated endothelium after 24-h irradiation.
UVA-säteilyn havaittiin lisäävän melanoomasolujen sitoutumista säteilyttämättömiin endoteelisoluihin, mutta samanaikaisesti melanoomasolujen keskinäinen sitoutuminen kuitenkin toisiinsa väheni.