natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Protein is essential for bone turnover and matrix formation.
Proteiini toimii luukudoksen rakennusmateriaalina, matriisina johon mineraalit kiinnittyvät.
Dietary phosphate intake is increased through the use of convenience foods and soft drinks rich in phosphate-containing food additives.
Riittävä fosfaatin saanti on edellytys normaalille luunmuodostukselle, mutta runsasfosfaattisen ruokavalion on todettu aiheuttavan luun menetystä.
Nutrition affects bone health throughout life.
Luustoystävällisiin elintapoihin kuuluvat liikunta ja oikea ravitsemus.
Nutrition and bone metabolism : In vivo effects of inorganic phosphate on rats and in vitro effects of bioactive tripeptides on human osteoblasts
Luukudoksen mekaaniset ominaisuudet, vetolujuus ja puristuslujuus, perustuvat kollageeniin ja mineraaleihin.
To optimize peak bone mass development and maintenance, it is important to pay attention to the dietary factors that enhance and impair bone metabolism.
Perimän vaikutus on merkittävä maksimaalisen luumassan muodostumisessa, kun taas luun hajoamisprosessissa korostuvat elintavat.
In conclusion, plant secondary compounds may have a great potential in regulation of C and N transformations in forest soils, but the real magnitude of their significance in soil processes is impossible to estimate.
Kaiken kaikkiaan kasvien sekundääriyhdisteillä saattaa olla hyvinkin suuri rooli metsämaan hiilen ja typen kierron säätelyssä, mutta niiden merkityksen todellista suuruusluokkaa on mahdoton arvioida.
Monoterpenes decreased net mineralisation of nitrogen and probably had a toxic effect on part of the microbial population in soil, while another part of the microbes seemed to be able to use monoterpenes as a carbon source.
Monoterpeenit vähensivät epäorgaanisen typen määrää maassa ja niillä oli mahdollisesti myrkyllinen vaikutus osaan maan mikrobeista, kun taas osa maan mikrobeista näytti voivan käyttää monoterpeeneitä hiilen lähteenään.
In general, differences between tree species in soil microbial activities and in concentrations of secondary compounds were smaller in the H layer than in the upper layers.
Erot maan mikrobiaktiivisuuksissa sekä sekundääriyhdisteiden pitoisuuksissa olivat puulajien välillä yleisesti ottaen pienempiä H-kerroksessa kuin ylemmissä kerroksissa.
Concentrations of mono-, sesqui-, di- and triterpenes were higher under both conifers than under birch, while the concentration of total water-soluble phenolic compounds as well as the concentration of condensed tannins tended to be higher or at least as high under spruce as under birch or pine.
Mono-, seskvi-, di- ja triterpeenien pitoisuudet olivat selvästi korkeampia havupuumaissa kuin koivikkomaassa, kun taas vesiliukoisten totaalifenolien sekä tanniinien pitoisuudet olivat korkeampia tai vähintään yhtä korkeita kuusikko- kuin koivikko- tai männikkömaassa.
Plant secondary compounds and soil microbial processes in carbon and nitrogen cycling in relation to tree species
Kasvien sekundääriaineet ja maan hiilen ja typen kierron mikrobiprosessit eri puulajien metsiköissä
Exposure of soil to volatile monoterpenes and tannins extracted and fractionated from spruce and pine needles affected carbon and nitrogen transformations in soil, but the effects were dependent on the compound and its molecular structure.
Haihtuvat monoterpeenit sekä kuusen ja männyn neulasista eristetyt tanniinit vaikuttivat maan hiilen ja typen kierron prosesseihin, mutta vaikutukset riippuivat yhdisteestä ja sen molekyylirakenteesta.
The study site, located in Kivalo, northern Finland, included ca. 70-year-old adjacent stands dominated by silver birch, Norway spruce and Scots pine.
Tutkimuksessa käytetty puulajikoe sijaitsee Kivalossa, Pohjois-Suomessa, ja käsittää vierekkäiset, alun perin samanlaiselle maaperälle perustetut noin 70-vuotiaat metsiköt, joiden pääpuulajit ovat rauduskoivu, kuusi ja mänty.
With tannins, low-molecular-weight compounds (also compounds other than tannins) increased soil CO2 production and nitrogen immobilisation by soil microbes while the higher-molecular-weight condensed tannins had inhibitory effects.
Molekyylipainoltaan kevyemmät tanniinit (sekä muut kevyemmät yhdisteet) näyttivät olevan hiilen lähteitä maan mikrobeille, kun taas molekyylipainoltaan raskaammilla tanniineilla oli mikrobien toimintaa estäviä vaikutuksia.
The aim of this study was to explore soil microbial activities related to C and N cycling and the occurrence and concentrations of two important groups of plant secondary compounds, terpenes and phenolic compounds, under silver birch (Betula pendula Roth), Norway spruce (Picea abies (L.) Karst) and Scots pine (Pinus sylvestris L.) as well as to study the effects of volatile monoterpenes and tannins on soil microbial activities.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää mahdollisia eroja metsämaan hiilen ja typen kiertoon liittyvissä mikrobiaktiivisuuksissa sekä kahden tärkeän kasvien sekundääriyhdisteryhmän, terpeenien ja fenolisten yhdisteiden, pitoisuuksissa koivikko-, kuusikko- ja männikkömaassa, sekä tutkia, miten maan altistaminen haihtuville monoterpeeneille tai fenolisiin yhdisteisiin kuuluville tanniineille vaikuttaa maan mikrobiaktiivisuuksiin.
The rate of CO2 production and the amount of carbon in the microbial biomass correlated highly positively with the concentration of total water-soluble phenolic compounds and positively with the concentration of condensed tannins.
Hiilen mineralisaationopeus sekä hiilen määrä maan mikrobibiomassassa korreloivat positiivisesti maan vesiliukoisten totaalifenolien sekä tanniinien pitoisuuden kanssa, viitaten siihen, että näiden yhdisteiden pitoisuus maassa voi toimia indikaattorina sille, kuinka pitkälle maan orgaanisen aineksen hajoaminen on edennyt.
All forest floor layers (litter (L), fermentation layer (F) and humified layer (H)) under birch and spruce showed higher rates of CO2 production, greater net mineralisation of nitrogen and higher amounts of carbon and nitrogen in microbial biomass than did the forest floor layers under pine.
Maan hiilen ja typen mineralisaationopeudet sekä mikrobibiomassan hiilen ja typen määrät olivat korkeampia koivikko- ja kuusikkomaan orgaanisen kerroksen kaikissa eri osissa, eli karike- (L), multautumis- (F) ja humusainekerroksessa (H), verrattuna männikkömaahan.
Interactions between the PPARG Pro12Ala polymorphism and fatty acids on glucose metabolism were taken into consideration.
Myös diabeteksen syntyyn yhteydessä olevan geneettisen tekijän (PPARG geenin Pro12Ala polymorfia) mahdollista vaikutusta rasvahappojen ja sokeriaineenvaihdunnan yhteyksiin tarkasteltiin.
Beneficial associations observed between the intake of carotenoids and glucose levels stress that a high consumption of vegetables, fruits and berries rich in carotenoids might also play a role in the prevention of T2D.
Karotenoidien saannin ja veren glukoositasojen välillä havaitut yhteydet viittaavat siihen, että runsas kasvisten, hedelmien ja marjojen käyttö voi myös olla hyödyllistä taudin ehkäisyssä.
The disease is characterized by insulin resistance, β-cell dysfunction, hepatic glucose overproduction and disordered fat mobilization and storage.
Taudille on tyypillistä insuliinierityksen häiriöt, insuliinin vaikutusten heikkeneminen, maksan liiallinen glukoosintuotto sekä korkeat veren rasva-arvot.
Fatty acids, fibre, carotenoids and tocopherols in relation to glucose metabolism in subjects at high risk for type 2 diabetes a cross-sectional analysis Type 2 diabetes (T2D) is a heterogeneous disorder of carbohydrate, lipid and protein metabolism, resulting from genetics, environmental influences and interactions between these.
Rasvahappojen, kuidun, karotenoidien ja tokoferolien yhteydet sokeriaineenvaihdunnan häiriöihin henkilöillä, joilla on suuri vaara sairastua tyypin 2 diabetekseen Tyypin 2 diabetes on sokeri- ja rasva-aineenvaihdunnan häiriö, joka todetaan korkeiden verensokeriarvojen perusteella.
The inverse associations observed between dietary fibre and insulin resistance are consistent with the prevailing recommendations urging increased intake of fibre to prevent T2D.
Havaittu runsaan kuidun saannin yhteys parempaan insuliiniherkkyyteen on yhdenmukainen nykysuosituksen kanssa lisätä kuidun saantia tyypin 2 diabeteksen ehkäisemiseksi.
Results nevertheless show that associations of dietary factors with glucose metabolism may be modulated by the genetic makeup of an individual.
Tulokset osoittavat kuitenkin, että perimä samoin kuin sukupuoli voivat muokata ravintotekijöiden ja sokeriaineenvaihdunnan yhteyksiä.
The literature on associations between dietary factors and glucose metabolism is inconsistent.
Tutkimustulokset ravinnon ja sokeriaineenvaihdunnan yhteyksistä ovat kuitenkin ristiriitaisia.
Data on nutrient-gene interactions in relation to glucose metabolism are scarce.
Perimän ja ravinnon yhdysvaikutuksia sokeriaineenvaihdunnassa ei ole juurikaan tutkittu.
In this study, associations between measures of glucose metabolism predicting T2D and fatty acids, antioxidative nutrients and fibre were examined in a high-risk population, i.e., in non-diabetic relatives of affected patients.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa tarkasteltiin rasvahappojen, kuidun, karotenoidien (kasvisten, hedelmien ja marjojen väriaineet) sekä tokoferolien (E-vitamiini) saannin yhteyttä sokeriaineenvaihdunnan häiriöihin henkilöillä, joilla itsellään ei ollut mutta suvussa esiintyi tyypin 2 diabetesta.
Observed interactions between fatty acids and glucose metabolism suggest that a high intake of palmitic acid is associated with high fasting glucose levels mainly in female Ala allele carriers.
Ravinnossa runsaimmin esiintyvällä tyydyttyneellä rasvahapolla, palmitiinihapolla, todettiin yhteys korkeampaan paastoglukoosiin vain tutkitun geneettisen tekijän harvinaisemman muodon omaavilla naisilla.
Whether tocopherols have an independent association with glucose metabolism remains questionable.
E-vitamiinin yhteys sokeriaineenvaihduntaan on edelleen epävarma.
One factor behind the discrepant results may be genetic heterogeneity of study populations.
Myös joidenkin ravintoaineiden epäedulliseksi muuttunut saanti saattaa altistaa taudille.
Additional research is warranted to elucidate the role of probably numerous nutrient-gene interactions, some of which may be sex-specific, in the aetiology of T2D.
Tutkimuksen tulokset viittaavat siihen, että joidenkin rasvahappojen yhteydet sokeriaineenvaihduntaan saattavat olla erilaisia riippuen perimästä.
Ideally, this information could help to develop prevention programmes that take into account the genetic predisposition to the disease.
Osittain tämä voi johtua siitä, että perimä saattaa modifioida ravinnon vaikutuksia aineenvaihduntaan.
Thus, investigating high-risk populations and exploring nutrient-gene interactions are essential for improving the understanding of T2D aetiology.
Tutkimustuloksia tarkasteltaessa on otettava huomioon, että tutkimus tehtiin suuren diabetesriskin henkilöillä.
However, the large variety of extractants, pre-treatments and sample preparation procedures complicate the comparison of published results.
Myös näytteiden erilaiset esikäsittelyt ja erot näytteiden valmistus- ja uuttoproseduureissa heikentävät tulosten vertailtavuutta.
The results demonstrated that chemical nature of the extractant affects its sensitivity to detect changes in soil P solubility.
Tulokset osoittivat, että uuttoliuoksen kemiallinen luonne vaikuttaa menetelmän herkkyyteen tunnistaa muutoksia fosforin liukoisuudessa.
However, interpretation of the results from extraction experiments requires better understanding of the biogeochemical function of the recovered P fraction in the P cycle in differently managed soils under dissimilar climatic conditions.
Tulosten soveltamisen ja tulkinnan kannalta tarvitaan kuitenkin nykyistä tarkempaa tietämystä eri fraktioihin uuttuneiden fosforimuotojen biologisesta käyttökelpoisuudesta ja roolista fosforin kierrossa erilaisissa maankäyttömuodoissa ja ekosysteemeissä.
Extraction methods in soil phosphorus characterisation : Limitations and applications
Uuuttomenetelmät maan fosforivarojen luonnehdinnassa
As for the organic P, the analysis was found to be sensitive to the sample preparation procedures: filtering may leave a large proportion of extractable organic P undetected, whereas the outcome of centrifugation was found to be affected by the ionic strength of the extractant.
Erityisesti orgaaninen fosfori on herkkä mittausta edeltävän näytteenvalmistusproseduurin suodatus- ja sentrifugointivaiheille, mikä tulisi pitää mielessä vertailtaessa orgaanisen fosforin liukoisuudesta julkaistuja tutkimustuloksia.
Widely used sequential fractionation procedures proved to be able to detect land-use -derived differences in the distribution of P among fractions of different solubilities.
Tutkimuksessa havaittiin myös, että yleisesti käytettyjen fraktiointimenetelmien avulla voidaan selvittää, miten eri maankäyttömuodot vaikuttavat fosforivarojen jakautumiseen kemialliselta luonteeltaan erityyppisiin fraktioihin.
The quantification and characterisation of soil phosphorus (P) is of agricultural and environmental importance and different extraction methods are widely used to asses the bioavailability of P and to characterize soil P reserves.
Maaperän fosforin määrä ja kemiallinen luonne ovat tärkeitä tekijöitä sekä kasvintuotannon että vesiensuojelun kannalta.
The aim of this thesis was to study the effects of sample preparation procedures on soil P and to determine the dependence of the recovered P pool on the chemical nature of extractants.
Tässä väitöskirjassa on tutkittu erilaisten esikäsittelyjen, uuttoliuoksen kemiallisen luonteen sekä uutteen käsittelyn vaikutusta maasta uuttuvaan fosforiin.
Buffered extractants obscured the alterations in P solubility induced by pH changes; however, water extraction, though sensitive to physicochemical changes, can be used to reveal short term changes in soil P solubility.
Vesiuuton todettiinkin olevan herkkä mm. maan pH:sta ja suolavahvuudesta aiheutuville muutoksille maan fosforin liukoisuudessa.
This study revealed that pre-treatments changed soil properties and air-drying was found to affect soil P, particularly extractable organic P, by disrupting organic matter.
Ilmakuivaus lisäsi veteen uuttuvaa epäorgaanista fosforia sekä aiheutti rakenteellisia muutoksia orgaanisessa aineksessa siten, että pienikokoiseen orgaaniseen ainekseen sitoutuneen fosforin määrä kasvoi suurikokoisen aineksen kustannuksella.
Sampling is a critical step in soil testing and sampling strategy is dependent on the land-use history and the purpose of sampling.
Esiintymismuoto ja sitoutumismekanismi vaikuttavat olennaisesti fosforin biologiseen käyttökelpoisuuteen ja huuhtoutumisherkkyyteen valuma-alueelta vesistöihin.
The knowledge of the factors affecting the analytical outcome is a prerequisite for justified interpretation of the results.
Tarjolla olevien menetelmien kirjo on laaja ja tietyn funktionaalisen fosforifraktion uuttoon on käytetty useita eri uuttoliuoksia, mikä hankaloittaa tulosten vertailua ja tulkintaa.
This type of diet was independently associated with several risk factors of CVD, such as total and low-density lipoprotein cholesterol, apolipoprotein B and C-reactive protein concentrations among both genders, as well as with systolic blood pressure and insulin levels among women.
Pitkäaikainen perinteinen ruokavalio oli yhteydessä useisiin sepelvaltimotaudin riskitekijöihin, kuten korkeisiin LDL-kolesterolin, apolipoproteiini B:n ja C-reaktiivisen proteiinin tasoihin sekä naisilla myös kohonneeseen verenpaineeseen ja insuliinitasoon.
The traditional dietary pattern positively correlated with the consumption of traditional Finnish foods, such as rye, potatoes, milk, butter, sausages and coffee, and negatively correlated with fruit, berries and dairy products other than milk.
Perinteiseen ruokavaliotyyppiin kuului runsas rukiin, perunoiden, maidon, voin, makkaran ja kahvin käyttö.
The health-conscious pattern, predominant among female subjects, non-smokers and urbanites, was characterised by more health-conscious food choices such as vegetables, legumes and nuts, tea, rye, fish, cheese and other dairy products, as well as by the consumption of alcoholic beverages.
Terveystietoiseksi nimetty toinen ruokavalio sisälsi runsaasti kasviksia, juureksia, teetä, ruista, kalaa, juustoa sekä aikusiällä myös alkoholijuomia.
Those with intentional or unintentional low fat diets, but with high intake of protein may also be at increased risk for CVD.
Myös proteiinipitoinen ruokavalio ja samanaikainen, usein tietoinen, rasvan välttäminen saattaa lisätä sepelvaltimotaudin kehittymisen riskiä.
At baseline in 1980, the subjects were children and adolescents aged 3 to 18 years (n included in this study = 1768), and young adults aged 24 to 39 years at the latest follow-up study in 2001 (n = 1037).
Tämä kansainvälisestikin ainutlaatuinen hanke käynnistettiin vuonna 1980, jolloin tutkittavat olivat 3-18-vuotiaita.
The results support earlier findings that long-term food choices play a role in the development of CVD.
Tutkimuksen tulokset vahvistavat näkemystä siitä, että lapsuudessa muotoutuvat ruokatottumukset jatkuvat usein aikuisuuteen.
The findings offer practical, food-based information on the relationship between diet and CVD and encourage further use of the whole-diet approach in epidemiological research.
Tämä tutkimus tarkastelee ruokavaliota kokonaisuutena ja tarjoaa siten käytännönläheistä tietoa ravinnon merkityksestä sepelvaltimotaudin kehittymisessä.
Long-term adherence to traditional food choices seems to increase the risk for developing CVD, especially among men.
Perinteisen ruokavalion pitkäaikainen noudattaminen saattaa johtaa kohonneeseen riskiin sairastua sepelvaltimotautiin.
A similar set of two major patterns was recognised throughout the study.
Kun ruokavaliota tarkasteltiin kokonaisuutena, aineistossa oli koko 21 vuoden seurannan ajan havaittavissa kaksi toisistaan poikkeavaa ruokavaliotyyppiä.
The study is a part of the multidisciplinary Cardiovascular Risk in Young Finns study, which is an ongoing, prospective cohort study with a 21-year follow-up.
Tämä tutkimus on osa laajaa LASERI-hanketta, jossa suomalaisten lasten, nuorten ja nuorten aikuisten sepelvaltimotaudin riskitekijöitä ja niiden muovautumista lapsuudesta aikuisuuteen on kartoitettu koko maan kattavassa monikeskustutkimuksessa.
In the latest follow-up, ultrasound examinations were performed to study early atherosclerotic vascular changes.
Vuonna 2001 saatiin ultraäänimittauksella tietoja kaulasuonten rakenteesta.
The main aims of this study were to find childhood and adulthood determinants of adulthood diet, to identify dietary patterns present among the study population and to study the associations between long-term food choices and cardiovascular health in young Finnish adults.
Pitkän seurannan ansiosta tässä tutkimuksessa oli ainutlaatuinen mahdollisuus selvittää lapsuudesta aikuisuuteen muovautuvien ruokatottumusten roolia ateroskleroosin kehittymisessä.
Intakes of fat and saturated fat had decreased, whereas the consumption of fruits and vegetables had increased.
Tätä paksuuntumista esiintyi myös niillä tutkittavilla, joiden ruokavalio sisälsi keskimääräistä enemmän proteiinia ja vähemmän rasvaa.
Studies of the impact of single nutrients on the risk for CVD have often provided inconclusive results, and recent research in nutritional epidemiology with a more holistic whole-diet approach has proven fruitful.
Niillä miehillä, jotka käyttivät runsaasti perinteiselle ruokavaliolle tyypillisiä elintarvikkeita, havaittiin muita enemmän sepelvaltimotaudin riskiä ennustavaa valtimon seinämän paksuuntumista.
These findings suggest that food behaviour and food choices are to some extent established as early as in childhood or adolescence and may significantly track into adulthood.
Siihen johtavat ateroskleroottiset muutokset verisuonissa saattavat kehittyä jo lapsuudesta tai nuoruudesta alkaen.
Diet and the development of atherosclerosis : a whole-diet approach from childhood to adulthood
Nämä ruokavaliotyypit näyttivät pysyvän pääpiirteissään samanlaisina lapsuudesta aikuisuuteen.
Food consumption and nutrient intakes were assessed with repeated 48-hour dietary recalls.
Tämän tutkimuksen aineistona käytettiin kaikkiaan 1037 tutkittavalta toistuvasti vuosina 1980-2001 kerättyjä tietoja ruokavaliosta ja sepelvaltimotaudin riskitekijöiden tasosta.
Cardiovascular diseases (CVDs) are the leading cause of mortality in the world.
Ravinto on eräs tärkeimmistä sepelvaltimotaudin riskitekijöiden tasoa selittävistä tekijöistä.
Moreover, dietary habits in childhood and adolescence may play a role in later health and disease, either independently or by tracking into adulthood.
Sepelvaltimotaudin kliiniset oireet tulevat useimmiten esiin vasta keski-iässä tai sen jälkeen.
Therefore, the need for reliable biomonitoring methods is obvious.
Siksi myös luotettavien biologisten seurantamenetelmien kehittämisen tarve on ilmeinen.
Environmental protection by using nature's own resources and thus, acting according to the principle of sustainable development, would be both economically and environmentally beneficial for society.
Ympäristönsuojelu luonnon omia voimavaroja käyttäen, ja siten kestävän kehityksen periaatteen mukaisesti toimien, olisi sekä taloudellisesti että viihtyisän ja puhtaan ympäristön säilymisen kannalta hyödyllistä yhteiskunnalle.
Molecular biomonitoring methods were designed and/or developed further for bacteria and their degradation genes.
Molekyylibiologisia menetelmiä suunniteltiin ja/tai kehitettiin bakteerien ja niiden hajotusgeenien seuraamiseksi maassa.
Diversified communities may best guarantee the overall success in rhizoremediation by offering various genetic machineries for catabolic processes.
Monipuoliset yhteisöt saattavatkin parhaiten taata tehokkaan ritsoremediaation tarjoamalla lukuisia geneettisiä koneistoja hajotusprosessien käyttöön.
3) At the end of the experiment, no TOL plasmid could be detected by direct DNA analysis in soil treated with both G. orientalis and Pseudomonas.
3) Kokeen lopussa TOL-plasmideja ei kyetty enää havaitsemaan suoralla DNA-analyysillä maasta, jossa oli sekä vuohenherne että Pseudomonas.
The molecular biomonitoring methods can be applied for several purposes within environmental biotechnology, such as for evaluating the intrinsic biodegradation potential, monitoring the enhanced bioremediation, and estimating the success of bioremediation.
Kehitettyjä molekulaarisia biomonitorointimenetelmiä voidaan soveltaa moneen tarkoitukseen ympäristöbioteknologian alalla, kuten maan luontaisen biohajotuspotentiaalin kartoittamiseen, bioremediaation tehostamisen seurantaan ja puhdistusprosessin onnistumisen arviointiin.
Molecular Biomonitoring during Rhizoremediation of Oil-Contaminated Soil
Öljyllä saastuneen maaperän molekulaarinen biomonitorointi ritsoremediaation aikana
In addition to chemical (e.g. pollutant concentration) and physical (e.g. soil structure) information, the knowledge of biological aspects (e.g. bacteria and their catabolic genes) is essential when developing the rhizoremediation into controlled and effective bioremediation practice.
Biologisten tekijöiden tuntemus (mm. bakteerit ja niiden hajotusgeenit) on oleellista kemiallisen (esim. myrkkypitoisuus) ja fysikaalisen (esim. maan rakenne) tiedon lisäksi, jotta ritsoremediaatiosta voidaan kehittää hallittu ja tehokas biopuhdistusmenetelmä.
The main aims of this thesis were to evaluate the symbiotic G. orientalis - Rhizobium galegae system for rhizoremediation of oil-contaminated soils, to develop molecular methods for biomonitoring, and to apply these methods for studying the microbiology of rhizoremediation.
Tämän väitöskirjatyön tarkoituksena oli 1) arvioida vuohenherneen ja sen ritsobin eli symbioottisen typensitojabakteerin soveltuvuus öljyllä saastuneen maaperän puhdistamiseen, 2) kehittää molekyylitason menetelmiä biomonitorointia varten ja 3) soveltaa näitä menetelmiä tutkittaessa mikrobiologisia ilmiöitä ritsoremediaation aikana.