natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The aim was also to analyse the effects of reduced synthetic nitrogen fertilizer use to agricultural GHG emissions with help of two co-operation model for the farms.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää tutkimukseen osallistuneiden tilojen kasvin- ja eläintuotannon KHK-päästöt alkutilanteessa sekä analysoida teollisten typpilannoitteiden käytön vähentämisen vaikutuksia tilojen KHK-päästöihin kahden tilayhteistyömallin avulla.
It is recommended to study more about the effects of co-operation and reduced synthetic nitrogen fertilizer use to agricultural GHG emission.
Maatilojen yhteistyön ja vähennetyn typpilannoituksen vaikutus tilojen kasvihuonekaasupäästöihin
The spatial pattern of CWD was examined with Ripley’s K –method.
Lahopuun spatiaalista jakautumista tutkittiin Ripleyn K-funktion avulla.
In southern Finland, the amount of CWD per hectare in fresh mineral soils of old spruce-dominant forests can be as much as 90–120 m3 ha-1.
Eteläisen Suomen vanhoissa luonnontilaisissa kuusikoissa lahopuun määrä voi olla jopa 90–120 m3 ha-1.
Altogether 340 hectares of managed forest were inventoried by strip survey and over 11 600 dead trees were measured.
Yhteensä 340 ha alueelta talousmetsää mitattiin yli 11 600 kuollutta puuta.
In managed forests, however, it is only about 2–10 m3 ha-1, due to the management methods used in forests.
Talousmetsissä lahopuun määrä samalla alueella on keskimäärin ainoastaan 2–10 m3 ha-1, johtuen muun muassa käytetyistä metsänhoitotoimenpiteistä.
In the future, the results of the study will be used as background information for examining inventory methods of rare phenomena and damages in managed forests.
Tulevaisuudessa tutkimuksen tuloksia käytetään aputietona harvinaisten ilmiöiden sekä metsätuhojen inventointimenetelmien kehitystyössä.
The field measurements were performed in eastern Finland as part of one of the most extensive projects in Finland to inventory rare phenomena.
Inventointiprojekti oli yksi Suomen suurimmista harvinaisten ilmiöiden kartoitusprojekteista.
Coarse woody debris (CWD) is an important indicator of biodiversity in forests, the source of organic material and carbon dioxide in the atmosphere and the habitat for a wide variety of organisms.
Kuollut tai kuoleva puu on myös tärkeä orgaanisen materiaalin lähde, hiilen sitoja, sekä elinympäristö suurelle määrälle erilaisia kasveja ja eläimiä.
With knowledge of the spatial pattern of CWD in managed forests, it is possible to investigate inventory methods of rare phenomena, such as adaptive cluster sampling or line intersect sampling.
Tieto lahopuun jakautumisesta on tärkeää esimerkiksi harvinaisten ilmiöiden inventointimenetelmiä kehitettäessä, esimerkkinä adaptiivinen ryväsotanta (ACS).
The results of this study indicate that the CWD is located clustered in the area level in every spatial scale below 25 m. The spatial pattern of the CWD was complete random in approximately 63% of the forest management compartments in every studied spatial scale.
Kuviotason tulokset osoittavat, että noin 63 %:lla metsätalouskuvioista lahopuun tilajärjestys on täysin satunnainen kaikilla tutkituilla mittakaavoilla.
The spatial pattern was a mixture of random and clustered pattern in the rest (25%) of the compartments.
Kuvioista 12 %:lla tilajärjestys oli kaikilla mittakaavoilla ryhmittäinen ja lopuilla noin 25 %:lla kuvioista tilajärjestys oli sekoitus satunnaisesta ja ryhmittäisestä.
The spatial pattern of CWD in managed forests is an essential research area, although it has rarely been studied.
Lahopuun spatiaalista jakautumista talousmetsiin on tutkittu tähän mennessä ainoastaan vähän.
The method allows spatial assessment at different scales among and between species and enables one to determine how CWD is located in the study area used.
Menetelmän avulla ilmiön tilajärjestystä voidaan tutkia alueella eri mittakaavoissa.
This makes Cdk5 a potential therapeutic target in regulating angiogenesis.
Tämä tekee Cdk5 roolista potentiaalisen terapeuttisen kohteen angiogeneesin säätelyssä.
It is also important in some patophysiological processes like diabetic retinopathy and tumour outgrow.
Sillä on todettu olevan rooli myös joissakin patofysiologisissa prosesseissa kuten diabeettisessa retinopatiassa ja syöpäkasvainten kasvussa.
It is proven to participate also in the mediation of endothelial cell migration and angiogenesis.
Sen osallisuus on todistettu myös endoteelisolujen migraation ja angiogeneesin säätelyssä.
Cyclin dependent kinase 5 (Cdk5) is studied to take part in the migration neurons and development of brain.
Sykliineistä riippuvainen kinaasi 5 (Cdk5) on todettu osallistuvan neuronien migraation ja aivojen kehittymisen säätelyyn.
In order to be activated, Cdk5 forms a complex together with its neuronal activator p35 or p39, or with their respective cleavage products p25 or p29.
Aktivoituakseen Cdk5:n on muodostettava kompleksi sen neuronaalisen aktivaattorin p35:n tai p39:n kanssa, tai niiden pilkkoutumistuotteiden p25:n tai p29:n kanssa.
Stimulation with growth factors showed no appreciable changes in the expression of p35 or p25.
Kasvutekijöillä stimuloiduissa soluissa ei voitu osoittaa muutosta aktivaattoreiden p35 ja p25 ilmentymisessä.
Angiogenesis is a crucial physiological mechanism in mediating wound healing and menstrual cycle among other functions.
Angiogeneesi on tärkeä fysiologinen mekanismi mm. haavan paranemisen ja kuukautiskierron yhteydessä.
The expression of p35 and p25 was also studied after growth factor stimulation (VEGF, FGF).
P35:n ja p25:n ilmentymistä tutkittiin myös stimuloimalla soluja eri kasvutekijöillä (VEGF, FGF).
Tumour is shown to need its own vascularisation after reaching a size of 2-3 mm as a diameter in order to proceed growing.
Syöpäkasvain tarvitsee oman verisuonistuksensa, jotta se voi jatkaa kasvuaan saavuttaessaan 2-3 mm halkaisijan läpimitan.
The expression of the activator p39 in spreading HUVECs was studied using quantitative PCR method.
Toisen aktivaattorin p39 ilmentymistä tutkittiin levittäytyvissä soluissa kvantitatiivisen PCR menetelmän avulla.
Additionally we were able to show, that p35 and p25 are partly localized in periphery in spreading cells.
Lisäksi voitiin osoittaa, että p35 ja p25 paikantuvat levittäytyvissä soluissa solujen reuna-alueille.
We were able to prove the interaction of Cdk5 with its activator p35 and p25 using immunoprecipitation, although the result could not be completely verified.
Immunosaostuksen avulla voitiin osoittaa interaktio kinaasin ja p35:n välillä, joskin tulosta ei voitu täysin varmistaa.
We were able to show that also the activator p39 is expressed in spreading HUVECs, but its relative amount was shown to be only a small portion of p35 in HUVECs.
p39:n ilmentymisen todettiin olevan vain pieni osa p35:n määrästä.
Nevertheless to assure it, to specify the possible different roles of each activators and their interaction with Cdk5, further studies are needed.
Tulokset vahvistvat hypoteesia, että näillä aktivaattoreilla on rooli endoteelisolujen migraatiossa, joskin sen varmistaminen, eri aktivaattoreiden rooli sekä yhteys Cdk5:n aktivoitumiseen vaativat vielä lisätutkimuksia.
We also performed an immunofluorescence assay to investigate the localisation of p35 and p25 in spreading HUVECs using confocal laser scanning microscopy (CLSM).
Lisäksi tutkittiin p35:n ja p25:n lokalisaatiota levittäytyvissä soluissa fluoresenssivärjäyksen ja konfokaalimikroskopoinnin avulla.
Based on the results, we can state that both the activator p35 and p39, and at least p25, the cleavage product p35, are expressed also in HUVECs.
Tulosten pohjalta voidaan todeta, että aktivaattorit p35 ja p39, sekä ainakin p35:n pilkkoutumistuote p25 ilmentyvät myös humaani endoteelisoluissa, joissa Cdk5 on todettu osallistuvan angiogeneesin ja endoteelisolujen migraation säätelyyn.
We were able to show in our studies that the activators p35 and p25 are expressed in HUVECs and that their expression is changing in spreading HUVECs in different time points.
Kokeiden avulla voitiin osoittaa että aktivaattoreiden p35 ja p25 pitoisuudet muuttuvat levittäytyvissä soluissa eri aika pisteissä mitattuna.
In our studies we performed western blot analysis and quantitative PCR analysis to investigate the expression of p35 and p25 in spreading HUVECs in different time points.
Tutkimuksessa selvitettiin p35:n ja p25:n ilmentymistä eri aikapisteissä mitattuina levittäytyvissä endoteelisoluissa western blot menetelmän ja kvantitatiivisen PCR menetelmän avulla.
Finally we investigated the interaction of Cdk5 with its activator p35 and its cleavage product p25 in spreading HUVECs using immunoprecipitation (IP).
Lisäksi p35:n ja p25:n interaktiota Cdk5:n levittäytyvissä soluissa tutkittiin immunosaostuksen avulla.
The mechanisms, how Cdk5 is activated in human ehdothelial cells has not been studied before.
Cdk5 aktivoitumismekanismeja ei ole ennen tutkittu endoteelisoluissa, joten tämän Pro gradu tutkielman tarkoituksena oli tutkia Cdk5 aktivaattoreiden ja niiden pilkkoutumistuotteiden ilmentymistä humaani endoteelisoluissa.
This master thesis is to evaluate the existence of Cdk5 activators p35 and p39 and their respective cleavage products in spreading human umbilical vein endothelial cells (HUVECs) to mimic the cell migration by freshly plating the cells.
Tutkimuksissa pyrittiin selvittämään aktivaattoreiden ilmentymistä napanuoran laskimosta eristetyissä humaani endoteelisoluissa (HUVEC) imitoimalla solumigraatiota jakamalla solut levittäytymään solumaljoille.
Participants from Finland, Sweden, Norway, Estonia and Latvia were present, as well as the OIE expert from the reference laboratory for crayfish plague.
Tutkijoita Suomesta, Ruotsista, Norjasta, Virosta ja Latviasta oli paikalla, samoin kuin OIE- rapuruton referenssilaboratorion asiantuntija Englannista.
In the study, the Finnish climate and the specific features of the animal population have been taken into account.
Tarkastelussa on huomioitu Suomen ilmaston ja eläinpopulaation erityispiirteet.
In Finland there are at least four species of the Culicoides family which have been connected with the BT virus abroad.
Suomessa esiintyy ainakin neljä Culicoides-suvun lajia, jotka on ulkomailla yhdistetty BT-virukseen.
The symptoms of the disease are non-specific, and are for example fever, erosions on the mucous membrane of the mouth, difficulties in swallowing, swellings in the head and lameness.
Taudin oireet ovat epäspesifisiä, ja niihin kuuluvat muun muassa kuume, haavaumat suun limakalvoilla, nielemisvaikeudet, turvotukset pään alueella ja ontuminen.
In addition, the possible consequences of the disease and under what conditions the disease could remain endemic in Finland have been investigated.
Lisäksi on selvitetty taudin mahdollisia seurauksia, sekä millä edellytyksillä tartunta voisi Suomessa jäädä endeemiseksi.
Bluetongue (BT) is a vector-borne viral disease of ruminants, which is classified in Finland as an easily spreading disease which has to be controlled.
Bluetongue (BT) on vektorivälitteinen märehtijöiden virustauti, joka kuuluu Suomessa vastustettavien, helposti leviävien eläintautien ryhmään.
In this risk profile we study the risk factors related to BT coming to Finland and spreading further and what the consequences would be if the disease should spread.
Tässä riskiprofiilissa tarkastellaan BT:n maahan tuloon ja tartunnan edelleen leviämiseen liittyviä riskitekijöitä sekä tartunnan leviämisen seurauksia.
Are you on the map?
Oletko kartalla?
The study involved 46 fourth grade and 36 sixth grade students from one primary school in Helsinki.
Tutkimukseen osallistui 46 neljäsluokkalaista ja 36 kuudesluokkalaista oppilasta yhdestä helsinkiläisestä peruskoulusta.
However, the fourth-graders often drew Finland's neighboring areas very well.
Neljäsluokkalaiset kuitenkin usein merkitsivät Suomen lähialueet hyvin.
Students' mental map results were also compared to their background information.
Oppilaiden piirtämiä karttoja verrattiin myös annettuihin taustatietoihin.
: The geographical image of the world of fourth and sixth graders based on mental maps and European map task
: Neljäs- ja kuudesluokkalaisten karttamainen maailmankuva mentaalikarttojen ja Euroopan karttatehtävän perusteella
In addition, the thesis studies how the students' geographical image of the world is changed between the fourth and sixth grades and how the students are familiar with the map of Europe by identifying the European states.
Lisäksi tutkielmassa tarkastellaan, kuinka oppilaan karttamainen maailmankuva muuttuu neljännen ja kuudennen vuosiluokan välillä, sekä selvitetään, millainen oppilaiden Euroopan kartan tuntemus on valtioiden nimeämisen osalta.
Students with more travelling experiences drew a bit better mental maps than students with less travelling experiences.
Useammassa valtiossa matkailleet oppilaat piirsivät hieman parempia mentaalikarttoja kuin vähemmän matkailleet oppilaat.
The differences between the age groups were relatively small in the European map task.
Luokkatasojen väliset erot Euroopan valtioiden nimeämistehtävässä eivät olleet suuria.
More than half of the sixth graders included almost all the major areas, such as continents, into their mental maps.
Yli puolet kuudesluokkalaisten piirtämistä kartoista oli maailmankarttoja, joihin oli merkitty lähes kaikki niihin kuuluvat tärkeimmät alueet, kuten maanosat.
Pupils' mental maps were Eurocentric, and Finland and its neighboring areas were emphasized.
Oppilaiden piirtämät kartat olivat Eurooppa-keskeisiä, ja kartoissa korostuivat Suomi ja sen lähialueet.
Mental maps were classified to five basic map types based on the classification by Patrick Wiegand.
Oppilaiden piirtämät mentaalikartat pisteytettiin Patrick Wiegandin karttaluokitusten mukaan.
Also the interest in examining the maps was interrelated to results: Students, who said that they were interested in examining the maps, drew better maps than students, who were not interested in maps.
Oppilaat, jotka ilmoittivat olevansa kiinnostuneita karttojen tutkimisesta, piirsivät parempia karttoja kuin oppilaat, joita kartat eivät kiinnostaneet.
The data consists of mental maps of the world which pupils were asked to draw from memory, and European map task to which pupils named the states.
Tutkimusaineisto koostui oppilaiden muistinvaraisesti piirtämistä mentaalisista maailmankartoista sekä Euroopan kartasta, johon oppilaat nimesivät valtioita.
There were broad variations between the individuals within the age groups.
Oppilaiden piirtämissä kartoissa oli paljon yksilöllistä vaihtelua luokka-asteiden sisällä.
For background information it was asked about the students' travelling experiences as well as information related to their experiences from the use of different types of maps.
Karttatehtävien lisäksi taustatietolomakkeella selvitettiin oppilaan ulkomaanmatkailukokemuksia sekä erilaisten karttojen käyttökokemuksia.
More than in half cases it was possible to identify the fourth graders mental maps as representations of the world mainly based on the names of the continents and states.
Sen sijaan yli puolet neljäsluokkalaisten kartoista oli sellaisia, että ne tunnisti maailmankartaksi lähinnä vain kartan nimistön perusteella.
The purpose of this study was to examine the geographical image of the world of fourth and sixth graders.
Tutkimuksessa selvitetään, millainen on neljännen ja kuudennen vuosiluokan oppilaan karttamainen maailmankuva mentaalikarttojen perusteella.
Based on the results, students' knowledge about the maps corresponds the level defined in national curriculum.
Oppilaiden piirtämien maailmankarttojen ja Euroopan valtioiden tunnistamisen perusteella oppilaiden kartantuntemus vastaa tasoa, jota oppilailta voi opetussuunnitelman tavoitteiden ja sisältöjen perusteella odottaakin.
It was also evaluated how the students identified European states on the map of Europe.
Euroopan kartan tuntemusta arvioitiin karttaan nimettyjen valtioiden perusteella.
Finland and its neighboring areas were most often identified on the European map task.
Euroopan kartalta parhaiten osattiin nimetä Suomi ja sen lähialueet.
Two different production methods were selected for the study.
Työtä varten valittiin kaksi tutkittavaa tuotantomenetelmää.
Conventional production, what is based on utilization of natural light and for production break during a coldest and darkest part of a year (November-February).
Perinteinen viljely, joka perustuu luonnollisen auringonvalon hyödyntämiseen ja tuotantotaukoon vuoden pimeimpänä ja kylmimpänä ajanjaksona (marraskuu-helmikuu).
Data from Statistical Centre of Finland (TIKE) were also used.
Tilastokeskuksen (TIKE) ylläpitämää laajaa aineistokantaa käytettiin myös työssä.
Due to the Nordic location of the country, weather conditions do not favor it and production is very energy intensive.
Suomen pohjoinen sijainti ja sääolot eivät suosi tuotantoa ja siksi tuotanto onkin hyvin energiaintensiivistä.
CO2- equivalent emissions from interviewed year-round and conventional companies and from Yearround and conventional TIKE companies were 5115, 512, 6514, and 4614 kg CO2-eq per 1000 kg of tomato respectively.
Hiilidioksidi ekvivalentti päästöt haastatelluilta ympärivuotisilta, sekä perinteisiltä tiloilta, sekä ympärivuotisilta ja perinteisilta TIKE tiloilta olivat 5115, 512, 6514, and 4614 kg CO2-eq per 1000 kg tuotettua tomaattia samassa järjestyksessä.
Data from interviewed companies included emissions of all the inputs, e.g. use of fuels, electricity, fertilizers, transportation and packaging material.
Aineisto joka kerättiin haastattelutiloilta sisälsi päästölaskentaa varten käyttömäärät kaikista oleellisista tuotantopanoksista, kuten polttoaineista sähkönkulutuksesta, lannoitteista, pakkausmateriaaleista ja kuljetuksista.
This study was carried out to evaluate environmental impacts of greenhouse tomato production in Finland.
Tämän työn tarkoituksena on arvioida suomalaisen kasvihuonetuotetun tomaatin tuotannon ympäristövaikutuksia.
However, a proportion of emissions of fuel and electricity use of total emissions was more than 99 % (Interviewed conventional producers).
On kuitenkin huomattava, että lämmön- ja sähköntuotannon hiilidioksidipäästöt olivat yli 99 % kokonaispäästöistä (haastatellut ympärivuotiset tilat).
Year-round production, which is based on an use of artificial lightning.
Ympärivuotinen tuotanto, joka perustuu tekovalojen intensiiviseen käyttöön.
Due to the very intensive energy use, based mainly on burning fossil fuels like heavy fuel oil (66%) significant CO2-emissions are caused.
Tuotannon energiaintensiivisyyden ja lämmityksessä käytettävän raskaan poltto-öljyn suuren osuuden (66 %) vuoksi hiilidioksidipäästöt kasvihuonetuotannossa ovat merkittävät.
Impacts of Finnish greenhouse tomato production on Climate change, Tropospheric ozone, Eutrophication and Acidification were calculated.
Tässä työssä arvioitiin Suomalaisen kasvihuonetomaatin tuotannon vaikutuksia ilmastonmuutokseen, rehevöitymiseen, alailmakehän otsoninmuodostukseen ja happamoitumiseen.
Average yields were 52,5 and 33,1 kg/m2/y respectively.
TIKE-tilojen keskimääräiset sadot olivat 52,5 ja 33,1 kg/m2/v, samassa järjestyksessä.
All the selected three conventional producers used bio-energy for heat production.
Sattumalta kaikki haastatellut perinteiset tilat tuottivat viljelyssä tarvittavan lämmön bio-energialla.
There were low emissions (512 kg CO2-eq per 1000 kg of tomato) from interviewed conventional companies.
Alhaiset päästöt (512 kg CO2-eq per 1000 kg tuotettua tomaattia) haastatelluilla perinteisillä tiloilla, johtuivat bio-energian käytöstä lämmöntuotannossa.
Average yields were 59,0 and 28,2 kg/m2/y respectively.
Keskimääräiset satomäärät olivat ympärivuotisilla tiloilla 59,0 ja perinteisillä 28,2 kg/m2/v.
Emissions per 1000 kg per produced tomato was selected as functional unit.
Toiminnallisena yksikkönä työssä oli 1000 kg tuotettua tomaattia.
Processed data included 16 yearround producers and 165 conventional producers, which produced only tomatoes.
Rajattu aineisto sisälsi tiedot 16 ympärivuotisesti tuottavan ja 165 perinteisesti tuottavan tilan energialajittaisesta energiankäytöstä.
Three of them were year-round producers and three of them conventional producers.
Kolme haastatelluista tiloista viljeli tomaattia ympärivuotisesti ja kolme perinteisesti.
Therefore use of bio-energy is a possibility to reduce significantly emissions of Finnish greenhouse tomato production.
Tämä osoittaa että uusiutuvia energialähteitä käyttämällä kasvihuonetuotannon päästöjä voidaan leikata merkittävästi.
For information of inputs and outputs, the entrepreneurs of six different greenhouse companies, which produced only tomatoes, were interviewed.
Aineistosta rajattiin pois yritykset, jotka tuottivat myös muita kasveja kuin tomaattia.
Data included only fuel and electricity use.
TIKE-tilojen osalta päästöt saatiin laskettua vain energiankäytöstä.
Even though STR resistance conferring mutations in rpsL and rsmG have been well documented in other bacterial species, they were first time described in Campylobacter spp.
Vaikka rpsL- ja rsmG-geenien mutaatioiden yhteys STR resistenssiin tunnetaan useilla muilla bakteerilajeilla, kuvasimme ne ensimmäistä kertaa kampylobakteereilla.
Campylobacteriosis is the most common cause of human bacterial gastroenteritis in the developed world.
Kampylobakteerit ovat yleisimpiä bakteeriperäisiä ihmisten suolistotulehdusten aiheuttajia.
Campylobacteriosis is usually self-limiting but antimicrobial treatment is warranted in severe cases, with macrolides and fluoroquinolones being the first and second options, respectively.
Kampylobakterioosia ei yleensä hoideta antibiooteilla mutta vakavissa infektioissa antibioottihoito on tarpeen, ja tällöin käytetään yleensä makrolidi- ja fluorokinoloniryhmien antibiootteja.
The most often isolated causative agent from diseased humans is C. jejuni, but also C. coli and C. upsaliensis, common colonizers of pigs and dogs, respectively, are known to cause disease.
Ihmisillä yleisin taudinaiheuttaja on C. jejuni mutta myös sioilla yleisesti esiintyvä C. coli ja koirilla yleinen C. upsaliensis aiheuttavat sairastumisia.
Yet, the mechanisms of STR resistance have been only partially characterized in C. jejuni and C. coli and completely ignored in C. upsaliensis.
Aminoglykosidiresistenssimekanismeja on karakterisoitu kuitenkin vain osittain C. jejuni ja C. coli-bakteereilla eikä lainkaan C. upsaliensis-isolaateilla.
Based on our findings, we hypothesize that this gene could have evolved from a proto-resistance element in Campylobacter spp.
Löydösten perusteella oletamme kyseisen geenin kehittyneen resistenssigeeniksi kampylobakteereissa.
Therefore, danofloxacin does not seem to induce novel mutations in C. coli in vivo but the same mutation appears not to be sufficient to cause a high level of fluoroquinolone resistance in C. upsaliensis.
Tutkimuksen perusteella danofloksasiini ei aiheuta uusia mutaatioita gyrA geeniin C. coli bakteereilla, kun taas sama mutaatio ei riitä korkean tason fluorokinoloniresistenssiin C. upsaliensis bakteereilla.
The primary aim of this thesis was to investigate the molecular mechanisms of STR resistance in porcine C. coli and canine C. upsaliensis isolates.
Väitöstutkimukseni ensisijainen tavoite oli tutkia sioista eristettyjen C. coli ja koirien C. upsaliensis-bakteerien streptomysiiniresistenssin geneettisiä mekanismeja.
Also, in several studies, high proportions of streptomycin-resistant C. coli or C. upsaliensis, have been found.
Useissa tutkimuksissa on lisäksi havaittu että resistenssi aminoglykosideihin kuuluvalle streptomysiinille (STR) on varsin tavallista C. coli- ja C. upsaliensis-bakteereilla.
We were able to associate high level of STR resistance in porcine C. coli to mutations in the rpsL gene.
Tutkimuksessamme löytyi yhteys C. coli-bakteerin korkean tason STR-resistenssin ja kromosomaalisen rpsL-geenin mutaatioiden välillä.
This gene is homologous, albeit at a low level, to other previously described aminoglycoside 6-adenylyltransferase encoding genes, and does not appear to originate from Gram-positive bacterial species.
Kyseinen geeni muistuttaa etäisesti aiemmin löydettyjä STR-resistenssigeenejä, mutta, toisin kuin ne, se ei näytä olevan peräisin grampositiivisista bakteerilajeista.