natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The dissertation consists of four independent sub-studies that examine rural business owners agency-for with a special focus on its relation to societal interests and public enterprise promotion.
Väitöskirja koostuu neljästä osatutkimuksesta, joissa yrittäjien toimijuutta tarkastellaan päämiesnäkökulmasta suhteuttaen sitä niin yhteiskunnallisiin intresseihin kuin yrittäjyyden edistämispolitiikkaan.
Besides their self-interest in personal autonomy and (modest) upkeep, rural business owners seem keen on framing their business actions as agency for various local principals, such as their employees, nature and rural vitality.
Itsenäisyytensä ja toimeentulonsa lisäksi tutkimuksiin osallistuneet maaseutuyrittäjät ilmoittivat palvelevansa yritystoiminnallaan erityisesti työntekijöidensä, luonnon sekä maaseudun etua.
Furthermore, studies have suggested that small business owners internal dispositions especially an interest in personal autonomy make them withdraw from public enterprise promotion.
Aikaisemmissa tutkimuksissa on myös esitetty, että tällaiset intressit, erityisesti itsenäisyyden tavoittelu, tekevät ymmärrettäväksi yrittäjien kieltäytymisen ulkopuolisesta avusta.
The functional interaction between policy actors and business owners requires a mutual understanding of the principal that is being served.
Toimivassa vuorovaikutussuhteessa toimijat jakavat käsityksen päämiehestä, jota vuorovaikutussuhde palvelee.
Public enterprise promotion, thus, aims at encouraging small business owners and potential business owners to adopt an entrepreneurial mind-set and work towards business growth.
Tästä syystä yrittäjyyden edistämispolitiikka pyrkii tyypillisesti rohkaisemaan pienyrittäjiä kasvuun.
Previous studies have commonly assumed that interest conceptualised as goals, values or motives are internal and fairly stable dispositions which, at least partly, guide peoples agency.
Intressit ymmärretään usein yksilön sisäisinä ominaisuuksina, jotka ohjaavat ainakin osittain ihmisten toimijuutta.
Recently, however, policy actors have also noted the importance of social entrepreneurs, whose agency is driven by societal common good not economic profit.
Viime aikoina on kuitenkin kiinnitetty yhä enemmän huomiota sosiaalisiin, yhteiskunnallisiin ja ekologisiin yrittäjiin, joita eivät ohjaa taloudelliset vaan sosiaaliset ja ekologiset intressit.
Considering the governmental interests in entrepreneurship, a problem noted by both scholars and policy actors is that business owners do not make the most of public enterprise promotion.
Edistämispyrkimyksistä huolimatta poliittiset toimijat ja tutkijat ovat huomanneet, että yrittäjät hyödyntävät varsin heikosti julkisen sektorin tarjoamia edistämispalveluja.
The present dissertation studies enterprise promotion in rural Finland from a relational social psychological perspective, by focusing on agency and interests.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa tarkastellaan maaseutuyrittäjyyden edistämistä relationistisen sosiaalipsykologian näkökulmasta.
Instead of individual dispositions, business owners agency and interests are approached as situated and embedded phenomena.
Toimijuutta ja intressejä ei tarkastella yksilön sisäisinä ominaisuuksina, vaan vuorovaikutustilanteissa rakentuvina ilmiöinä.
Since rural business owners seem eager to frame their business actions as agency for self but not in the sense of business growth it might be difficult for policy actors to serve business owners self-interests without losing the legitimacy of public enterprise promotion.
Vaikka maaseutuyrittäjät kykenevät ottamaan monenlaisia päämiehiä, heidän suosimansa päämiehet voivat olla ongelmallisia yrittäjyyden edistämispolitiikan kannalta.
The dissertation suggests that rural business owners agency-for aligns better with public enterprise promotion conducted within rural policy (with an emphasis on rural vitality) and multifunctional agricultural policy (with an emphasis on environmental and rural wellbeing), than within new regional policy or neoliberal agricultural policy which both emphasise competitiveness.
Tämä tarkoittaa, että maaseutuyrittäjyyden kontekstissa kilpailukykyyn ja kansalliseen etuun tähtäävä yrittäjyyden edistäminen joutuu oletettavasti ratkomaan enemmän päämiestä koskevia vuorovaikutusongelmia kuin maaseudun elinvoimaan tähtäävä edistäminen.
Although commercial, growth entrepreneurs serve their own self-interests and social entrepreneurs serve the common good, both entrepreneur types are considered to serve society, with the former type contributing to economic development and the latter to social and ecological development.
Vaikka nämä yrittäjät eivät tuottaisi taloudellista voittoa, he hyödyttävät yhteiskuntaa sosiaalisen ja ekologisen kehityksen kautta.
It is commonly assumed that business owners agency needs to be driven by economic interests in order to serve society.
Yleinen oletus on, että mikäli yrittäjiä ohjaavat taloudelliset intressit, he tuottavat taloudellista voittoa, joka hyödyttää paitsi yrittäjiä itseään myös laajemmin yhteiskuntaa.
This dissertation adopts a relational social psychological perspective to elaborate economists ideas of agency relationships and the concept of agency-for.
Väitöskirjatutkimuksessa ajatusta toimijan ja päämiehen suhteesta kehitetään relationistisen sosiaalipsykologian avulla.
For example, in the rural context, empirical studies have demonstrated that small business owners agency is driven by interests such as personal autonomy, modest upkeep and the continuation of the family farm.
Poliittiset toimijat ja tutkijat ovat kuitenkin varsin tietoisia siitä, että taloudellisten, sosialisten ja ekologisten intressien sijaan maaseutuyrittäjiä ohjaavat ennemminkin pyrkimys itsenäisyyteen ja perheyrityksen jatkuvuuteen.
Regarding public enterprise promotion when viewed as an interaction process business owners principals may pose a problem.
Samalla osoitetaan päämiesnäkökulman hyödyllisyys tarkasteltaessa poliittisten toimijoiden ja yrittäjien välistä vuorovaikutusta.
The area has also been associated with frontotemporal dementia (FTD).
Kyseinen mutaatio on kytketty myös frontotemporaaliseen dementiaan.
This haplotype was found in around 40% of the Finnish familial ALS cases and likely explains the high rate of ALS as well as FTD in Finnish population.
Tältä alueelta sittemmin löydetty C9ORF72 geenin mutaatio näyttää selittävän yli 40% suomalaisista perinnöllisistä ALS tapauksista ja osaltaan selittävän Suomen korkeaa ALS ilmaantuuvuutta.
This thesis project aimed to study the genetic background of common neurodegenerative diseases such as Alzheimer's disease (AD), dementia with Lewy bodies (DLB) and amyotrophic lateral sclerosis (ALS) in the Finnish population.
Väestön vanheneminen lisää siis näiden sairauksien kuten Alzheimerin taudin (AT), Lewy-kappaletaudin ja aivojen amyloidiangiopatian esiintyvyyttä.
APOE ε4 is currently the strongest known risk factor for late-onset AD. We found a very strong association of APOE ε4 to all neuropathological features of AD.
Apolipoproteiini E:n (APOE) muoto ε4 on vahvin riskitekijä myöhäisiän AT:ssa.
These studies show that the Finnish population is well-suited to study the genetics of neurodegeneration.
Tässä vaitöskirjassa on tutkittu ja löydetty joukko neurodegeneraatioon vaikuttavia geneettisiä tekijöitä.
In the third study, we performed a whole-genome genotyping using Finnish ALS samples.
Teimme koko genomin kattavan analyysin Suomesta kerätyistä ALS näytteista ja vertasimme niitä Vantaa 85+ aineistoon.
In the Finnish elderly population we did not find any of the APP variations to clearly associate with neuropathologically diagnosed AD or with any of the neuropathological features of AD such as cortical β-amyloid, cerebrovascular β-amyloid or neurofibrillary tangles.
Aivoista on karakterisoitu ja kvantifioitu AT:iin liittyviä muutoksia, kuten aivokuoren ja aivoverisuonten beta-amyloidi kertymät, tau-proteiinin muodostamat neurofibrillivyyhdet sekä Lewy-kappale taudissa aivokuorella tavattavat alfa-synucleiinin kertymät.
In the first study, we analysed the role of the amyloid precursor protein (APP) and apolipoprotein E (APOE) genes in AD neuropathology.
Amyloidi-beta peptidi pilkotaan amyloidiprekursoriproteiinista (APP).
35 subjects out of 38 with both risk factors had severe tau-pathology.
Myös Vantaa 85+ aineistossa APOE4 assosioituu hyvin vahvasti AT:n aiheuttamiin patologisiin muutoksiin.
This was the first ALS genome-wide association study to find a genome-wide significant association.
Etsimme myös Lewy-kappaletautiin vaikuttavia perintötekijöitä suorittamalla koko genomin kattavan assosiaatioanalyysin.
The c2orf21 haplotype has two genes on its area, c2orf72 and SPTBN1.
Löysimme perinnölliseen ALS:iin assosioituvan alueen kromosomista 9p21.
Our results showed that neuropathologically defined parameters and diagnoses are strongly associated with genetic risk factors, even with relatively low numbers of samples.
Sen sijaan, että vertaisimme kliinisiä oireita, jotka voivat vaihdella potilaiden välillä paljonkin, diagnoosi on voitu varmistaa ja tutkia aivoissa tapahtuneiden biokemiallisten muutosten ja geenien variaatioiden yhteyttä.
Moreover, β-amyloid pathology was not associated with the SNCA variants, demonstrating a dissection of genetic effect on the two principal pathological features of AD.
Amyloidi-beta peptidi on AT:n amyloidiplakeissa tapahtuvien proteiinikertymien keskeisin ainesosa.
Hence, phenotypic precision (pathology) is an important element of the statistical power of a study.
α-synukleiini on Lewy-kappaleiden keskeinen ainesosa.
In the second study, we investigated how the common variants in the α-synuclein (SNCA) gene affect different brain pathologies.
Erityishuomiota saivat myös α-synukleiinigeenin yleiset variaatiot.
Genetics of Neurodegeneration : Alzheimer, Lewy body and motor neuron diseases in the Finnish population
Lewy-kappaleita muodostuu hermosoluihin erityisesti Parkinsonin taudissa ja Lewy-kappaletaudissa.
The c6p21 associated haplotype block is located in the HLA region and includes HLA-DPB1 and -DPA1 genes.
Toinen variaatio taas sijaitsee HLA alueella.
These results demonstrated the first evidence for a role of genetic variation in SNCA in tau pathology.
HLA alue on osa ihmisen immuniteettia ja vahvistaa osaltaan käsitystä kehon puolustusjärjestelmän tärkeydestä neurodegeneratiivisissa taudeissa.
However, we found an association with neurofibrillary tangles.
Sen sijaan yksi variaatio assosioitui merkittävästi tau-proteiinin kertymiin.
SPTBN1 is the candidate gene since it encodes beta-spectrin, a component of Lewy bodies, while c2orf72 is barely expressed in the brain.
β-spectrin proteiinin tiedetään olevan vuorovaikutuksessa α-synukleiinin kanssa.
Mutations in the APP gene cause early-onset familial AD and there is some evidence that APP gene variants would play a role in late-onset AD, too.
Emme voineet todeta APP-geenin yleisillä variaatioilla olevan vaikutusta myöhäisiän AT:hen.
We found no association with the cortical β-amyloid and only a faint one with Lewy related pathology.
Ehkä hieman yllättäen emme löytäneet merkittävää yhteyttä Lewy-kappaleiden esiintyvyyden ja α-synukleiini geenin variaatioiden välillä.
This considerably reduced the area of interest (down to 232 kb) and increased the possibility to find the mutation behind the disease.
Tauti on yleisempi Suomessa kuin muualla Euroopassa ja mainittu mutaatio mahdollisesti myös selittää tämän ilmiön.
The location associated with familial ALS was on the chromosome 9p21, which had been noticed before, but the area had been much larger.
Alue on aiemminkin kytketty tautiin, mutta rajasimme sen nyt huomattavasti pienemmäksi, eli vain kahden geenin kattavaksi.
Now we managed to define the area with a 42 SNP haplotype.
Analysoiduista genomeista löytyi kaksi aluetta, joiden variaatiot voitiin yhdistää tautiin.
Atherosclerosis is a multifactorial progressive disease characterized by the appearance of inflamed lesions in the inner arterial wall (intima).
Valtimonkovettumatauti (ateroskleroosi) on hitaasti etenevä sairaus, jossa valtimoiden seinämiin kertyy kolesteroliplakkeja.
Altogether, the results presented in this thesis demonstrate that the m-RCT pathway is effectively modulated by two physiological factors, psychological stress and mast cell activation, which are involved in the pathology of atherosclerosis.
Tässä väitöskirjassa on selvitetty kahden fysiologisen tekijän, syöttösolujen aktivaation ja psykologisen stressin, vaikutuksia kolesterolin käänteiseen kuljetukseen.
Repeated exposure to the same stressor resulted in increased fecal excretion of bile acids which also stimulated the rate of m-RCT.
Toistuva stressialtistus vähensi sappihappojen imeytymistä suoliston loppuosista.
An inhibitory role of peritoneal mast cell activation in vivo on the initial step of the m-RCT was established.
Ensimmäisessä osajulkaisussa havaitsimme, että hiiren peritoneaaliontelon syöttösolujen aktivaatio johti paikalliseen HDL-hiukkasten proteolyysiin.
HDL-mediated removal of cholesterol from the lipid-filled macrophages and its transfer to the liver and feces for ultimate excretion, a process termed macrophage- reverse cholesterol transport (m-RCT), is an important anti-atherogenic mechanism.
Kolesterolin käänteiseksi kuljetukseksi kutsutussa prosessissa veren HDL-hiukkaset poistavat kolesterolia kudoksista, esimerkiksi verisuonten seinämien vaahtosoluista, ja kuljettavat sitä verenkierron mukana maksaan, sapen kautta suolistoon ja lopulta ulos kehosta.
Mice exposed to acute psychophysical stress exhibited accelerated m-RCT due to compromised intestinal absorption of cholesterol, uncovering a novel functional connection between the stress hormone corticosterone and m-RCT.
Toisessa ja kolmannessa osajulkaisussa psykologisen stressin havaittiin lisäävän vaahtosoluista peräisin olevan kolesterolin poistumista elimistöstä.
The following study utilized the same method to address the effects of acute psychological stress on m-RCT.
Hiirimallia käytettiin myös selvittämään lyhytkestoisen ja toistuvan stressialtistuksen vaikutuksia kolesterolin kuljetukseen.
With an aim to answer the question whether cholesterol flux through the m-RCT pathway could be physiologically modulated by mast cell activation and stress, this thesis assessed the functionality of the various components of the m-RCT pathway using the mouse as the experimental model.
Kokonaisuudessaan tämä väitöskirjatyö tuo uutta tietoa kolesterolin käänteisen kuljetuksen säätelymekanismeista ja osoittaa, että syöttösolujen aktivaatio ja psykologinen stressi voivat muuttaa kolesterolin käänteisen kuljetuksen toimintaa ja sitä kautta valtimonkovettumataudin riskiä.
The main component of an atherosclerotic lesion is a cholesterol-filled macrophage (a foam cell); the degree of cholesterol accumulation within these cells is a major determinant of the disease process.
Valtimonkovettumataudin patologian keskiössä ovat kolesterolin täyttämät makrofagi-vaahtosolut.
Mast cell-derived proteases, by degrading HDL lipoproteins, may affect the early steps of m-RCT, a possibility that has not been investigated in vivo.
Tämä heikensi HDL:n kykyä toimia kolesterolin käänteisen kuljetuksen välittäjänä, mikä saattaa olla yksi syöttösolut ateroskleroosiin liittävistä mekanismeista.
The clinical manifestations of atherosclerosis afflict more than half of the population globally.
Valtimonkovettumatauti onkin yksi maailman yleisimmistä kuolinsyistä.
In addition to macrophages, the inflamed intima contains numerous mast cells which, upon activation, acutely secrete serine proteases and other mediators that can influence the progression of atherosclerotic lesions.
Paikallinen tulehdus verisuonen seinämässä houkuttelee paikalle myös muita tulehdussoluja, kuten syöttösoluja.
Physiological Modulation of the Reverse Cholesterol Transport Pathway in vivo
Kaikkia kolesterolin käänteisen kuljetuksen säätelyyn osallistuvia tekijöitä ei kuitenkaan vielä tunneta tarkasti.
Some therapeutical alternatives for these conventional treatments have been investigated.
Terapeuttisia vaihtoehtoja näille perinteisille hoitokäytännöille onkin tutkittu.
Hence, both bisphosphonates and bioactive glass are promising materials for dental applications, also raising interest in their combination.
Näiden seikkojen vuoksi sekä bisfosfonaatit että bioaktiivisen lasi ovat lupaavia materiaaleja hammassovelluksissa, ja niiden yhdistäminen onkin herättänyt kiinnostusta.
These questions are investigated in this thesis, which is a continuation of a recent doctoral dissertation.
Näitä kysymyksiä tutkitaan tässä pro gradu -tutkielmassa, joka on jatkoa tuoreelle väitöskirjalle.
The aims of this work were to investigate anti-biofilm effects of bisphosphonates (alendronate, clodronate, etidronate, risedronate and zoledronate) (i) alone, administered as solutions and (ii) combined with bioactive glass S53P4.
Tämän työn tavoitteina oli kartoittaa bisfosfonaattien (alendronaatti, etidronaatti, klodronaatti, risedronaatti ja tsoledronaatti) vaikutuksia biofilmeihin (i) yksin liuoksena annosteltuna ja (ii) yhdessä bioaktiiviseen lasin S53P4 kanssa annosteltuna.
The combinations were compared to a control composed of inert glass and bioactive glass.
Yhdistelmiä verrattiin kontrolliin, joka koostui inertistä- sekä bioaktiivisesta lasista.
In numerous studies, periodontitis is treated successfully (increased attachment and/or alveolar bone levels) with topically and systemically administered bisphosphonates.
Lukuisissa tutkimuksissa parodontiittia on hoidettu onnistuneesti (kasvaneet alveoliluu- ja/tai kiinnityskudostasot) topikaalisesti ja systeemisesti annostelluilla bisfosfonaateilla.
In addition to bacterial experiments, pH measurements were carried out to gain an insight to a possible anti-biofilm mechanism.
Bakteeritöiden lisäksi tutkielmaan sisällytettiin pH-mittauksia, joilla selvitettiin mahdollisia biofilmien vastaisia mekanismeja.
Open research questions remain for the combination product.
Yhdistelmävalmisteeseen liittyy kuitenkin avoimia kysymyksiä.
Periodontitis is a globally significant disease which destroys the attachment tissues and alveolar bone of teeth, eventually leading to tooth loss.
Parodontiitti on kansainvälisesti merkittävä sairaus, joka tuhoaa hampaan kiinnityskudoksia ja alveoliluuta.
In this part, bisphosphonate particle sizes were measured to determine a suitable control material.
Tässä osassa suoritettiin myös bisfosfonaattien hiukkaskokomittaus sopivan kontrollimateriaalin valitsemiseksi.
This observation is supported by recent literature where A. actinomycetemcomitans has been deemed highly sensitive to acidity.
Myös tuoreessa kirjallisuudessa on havaittu A. actinomycetemcomitans:n olevan erittäin herkkä happamuudelle.
In these assay conditions, the risedronate-bioactive glass-combination was the most effective (significant statistical difference, p < 0.05).
Risedronaatti-bioaktiivinen lasi-yhdistelmä oli tehokkain (tilastollisesti merkittävä ero, p < 0.05) näissä koeolosuhteissa.
After this, experiments were conducted with bisphosphonate-bioactive glass combinations.
Tämän jälkeen siirryttiin bisfosfonaatti-bioaktiivinen lasi-yhdistelmien tutkimiseen.
In this thesis, a close examination is carried out on these effects, utilizing relevant biofilm models.
Tässä pro gradu -tutkielmassa näitä vaikutuksia tutkittiin relevantteja biofilmimalleja hyödyntämällä.
Is the anti-biofilm effect enhanced when bioactive glass is combined with bisphosphonates?
Voidaanko biofilmien vastaista vaikutusta parantaa yhdistämällä bioaktiivinen lasi bisfosfonaattien kanssa?
Optimization of the used assay methods (96-well plate assay, Static Biofilm method) was performed.
Käytettyjä menetelmiä (96-kuoppalevy- ja Staattinen biofilmimenetelmä) optimoitiin.
Biofilms, the most intrinsic lifestyle of bacteria, play a pivotal role in the occurrence of this disease.
Biofilmit, bakteereille ominaisin olomuoto, ovat tärkeässä roolissa parodontiitin synnyssä.
In contrast, most combinations of bisphosphonate-bioactive glass revealed a statistically significant increase in anti-biofilm effect on A. actinomycetemcomitans ATCC 33384.
Sen sijaan, useimmat bisfosfonaatti-bioaktiivinen lasi-yhdistelmät osoittivat tilastollisesti merkittäviä biofilmien (A. actinomycetemcomitans ATCC 33384) vastaisia vaikutuksia.
Thus, anti-biofilm efficacy could be connected to lowered pH.
Täten, biofilmin vastaiset vaikutukset voivat olla yhteydessä mataliin pH-arvoihin.
Moreover, a few bisphosphonates have shown antimicrobial activity against some bacterial strains.
Myös eräät bisfosfonaatit ovat osoittaneet tehoa muutamia mikrobikantoja vastaan.
Indeed, it could be hypothesized that this combination product could simultaneously treat both the underlying cause (biofilms) and consequences (alveolar bone and attachment tissue loss) of periodontitis.
Voidaankin esittää hypoteesi, että tällä yhdistelmävalmisteella voidaan hoitaa sekä parodontiitin juurisyytä (biofilmit) että seuraksia (alveoliluu- ja kiinnityskudoskato).
Bisphosphonates administered as stand-alone compounds did not have an effect on either the Gram-positive model organism (S. aureus Newman) or the Gram-negative periodontopathogen (A. actinomycetemcomitans ATCC 33384).
Yksikään bisfosfonaattiliuos yksinään annosteltuna ei osoittanut tehoa Gram-positiiviseen malliorganismiin (S. aureus Newman) eikä Gram-negatiiviseen parodontiittipatogeeniin (A. actinomycetemcomitans ATCC 33384).
Periodontal biofilms can be treated with topically administered chlorhexidine and strain-specific antibiotics.
Parodontiitin biofilmejä voidaan hoitaa topikaalisesti annostellulla klooriheksidiinillä ja bakteerikannan mukaisesti valituilla antibiooteilla.
However, these antimicrobials do not offer solutions for periodontal attachment tissue and alveolar bone loss.
Kuitenkaan nämä mikrobilääkkeet eivät tarjoa ratkaisuja parodontiitin aiheuttamaan kiinnityskudos- ja alveoliluukatoon.
Moreover, do bisphosphonates have intrinsic anti-biofilm properties?
Onko bisfosfonaateilla itsellään biofilmien vastaista tehoa?
In addition, bioactive glass has known antimicrobial and anti-biofilm effects.
Tällä materiaalilla on myös todettu olevan mikrobien ja biofilmien vastaista tehoa.
The experiments were performed with a single-specie (A. actinomycetemcomitans ATCC 33384) dental biofilm model based on the Static Biofilm method.
Näitä tutkittiin yhdestä kannasta (A. actinomycetemcomitans ATCC 33384) koostuvalla biofilmimallilla, joka pohjautuu Staattiseen biofilmimenetelmään.
Furthermore, a topically administered bone graft substitute (bioactive glass) has shown to improve periodontal parameters.
Myös topikaalisesti annostellulla luun täytemateriaalilla (bioaktiivinen lasi) on saavutettu parodontaalistatuksen kohentumista.
However, anti-biofilm effects were not assessed.
Työssä ei kuitenkaan käsitelty näiden aineiden vaikutuksia biofilmeihin.
However, establishing the anti-biofilm rank order of bisphosphonate-bioactive glass combinations would benefit from experiments with equal bisphosphonate particle sizes.
Jotta yhdistelmävalmisteet voitaisiin asettaa biofilmien vastaiseen paremmuusjärjestykseen, tulisi jatkotutkimus suorittaa samalla bisfosfonaattien hiukkaskoolla.
Other combinations also reduced biofilms (significant statistical differences, p < 0.05), with the exception of clodronate-bioactive glass, where the change was not statistically significant.
Myös useimmat muut yhdistelmät vähensivät biofilmien määrää merkittävästi (tilastollisesti merkittävät erot, p < 0.05).
The anti-biofilm effects of bisphosphonate solutions were screened in the 96-well plate assay using a model organism Staphylococcus aureus Newman and a periodontopathogen Aggregatibacter actinomycetemcomitans ATCC 33384.
Bisfosfonaattiliuoksien vaikutuksia malliorganismin (Staphylococcus aureus Newman) ja parodontiittipatogeenin (Aggregatibacter actinomycetemcomitans ATCC 33384) biofilmeihin tutkittiin 96-kuoppalevymenetelmällä.
The model mimics conditions encountered by periodontal bacteria in the oral cavity.
Tämä malli kuvastaa olosuhteita, jotka parodontiittibakteerit kohtaavat suussa.