natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this study, we identified 52 new β-CAs from parasites and produced a β-CA enzyme from Ascaris nematode in insect cells by genetic engineering.
Tässä tutkimuksessa, tunnistimme 52 uutta β-CA entsyymiä loisilla ja tuotimme Ascaris-madon β-CA entsyymin geenitekniikan avulla hyönteissoluissa.
Carbonic anhydrases (CAs) are metalloenzymes, which are classified in six different families: α, β, γ, δ, ζ, and η.
β-hiilihappoanhydraasit ovat uusia diagnostiikan ja hoidon kohdemolekyylejä loisinfektioissa Hiilihappoanhydraasit (CA) ovat entsyymejä, jotka luokitellaan kuuteen eri entsyymiperheeseen: α, β, γ, δ, ζ ja η.
β-CAs are present in some parasites, such as insects and nematodes, but absent in humans and other mammals.
β-CA entsyymejä esiintyy monissa loisissa kuten eräissä loishyönteisissä ja madoissa, mutta se puuttuu ihmisiltä ja muilta nisäkkäiltä.
We also developed a diagnostic method based on the presence of the β-CA gene in Trichinella nematode.
Kehitimme myös β-CA-geenin tunnistamiseen perustuvan diagnostisen menetelmän, jonka avulla voidaan tunnistaa Trichinella-loinen lihanäytteistä.
The most recent studies from our laboratory showed that β-CA genes in insects and nematodes have originated from bacteria during the long history of evolution.
Tuoreimmat tutkimustuloksemme osoittivat, että parasiittien β-CA geenit ovat peräisin bakteereista ja tämä horisontaalinen geenien siirtyminen on pitkään jatkuneen evoluution tulosta.
Therefore, β-CAs are proposed as potential targets for diagnostics and treatment of parasitic infections with minimal side effects on humans.
Siksi onkin ehdotettu, että β-CA-entsyymejä voitaisiin käyttää sekä diagnostiikan että hoidon kohdemolekyyleinä ja hoidolla olisi lisäksi mahdollisimman vähäiset sivuvaikutukset ihmisiin ja muihin nisäkkäisiin.
β-Carbonic Anhydrases: Novel targets for diagnosis and treatment of parasitic infections
β-hiilihappoanhydraasit ovat uusia diagnostiikan ja hoidon kohdemolekyylejä loisinfektioissa
Morphometry of duodenal mucosa in coeliac disease - Validation of morphometry and correlation to disease manifestations
Pohjukaissuolen limakalvorakenne keliakiassa - Limakalvomittareiden validointi ja verrannollisuus taudin ilmiasuun
Also, serum antibody titres correlated with almost all the same parameters as the VH:CrD.
Myös seerumin vasta-ainetasot olivat verrannolliset lähes samoihin muuttujiin kuin suolivaurio.
The clinical presentation is diverse, ranging from classical gastrointestinal symptoms to extraintestinal manifestations, mild laboratory abnormalities or seemingly asymptomatic patients who are found by screening in at-risk groups.
Sairauden ilmiasu voi vaihdella suolisto-oireista suoliston ulkopuolisiin oireisiin, pelkkiin verenkuvamuutoksiin ja jopa oireettomiin potilaisiin, jotka löytyvät vain seulomalla riskiryhmiä.
The results from study II showed significant correlations between VH:CrD and gastrointestinal symptoms, quality of life, laboratory parameters, mucosal inflammation and serum antibody titres.
Lisäksi tulokset osoittivat ohutsuolen suolivaurion asteen olevan verrannollinen potilaiden kokemiin suolisto-oireisiin ja elämänlaatuun, laboratorioarvoihin, limakalvotulehduksen voimakkuuteen sekä keliakiavasta-ainetasoihin.
The results of this investigation proved that quantitative small-bowel morphometric measurements are a reliable method in evaluating mucosal injury in coeliac disease.
Väitöskirjatutkimuksen tulokset osoittivat toimintatapamme ja suorat limakalvomittarit luotettavaksi arvioitaessa limakalvovauriota.
The samples must be well oriented and of good quality to ensure reliable results.
Näytteiden pitää kuitenkin olla hyvänlaatuisia tai jopa väärä diagnoosi on mahdollinen.
The aim of this study was to assess the reliability and reproducibility of the reading of biopsy specimens with specific emphasis on the use of these quantitative methods in coeliac disease.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia näiden suorien mittareiden luotettavuutta keliakian diagnostiikassa ja tutkimuskäytössä.
Quantitative histological measurements such as the villous height crypt depth ratio (VH: CrD) and intraepithelial lymphocyte (IEL) density would more accurately represent the spectrum of mucosal damage as a continuum.
Koepaloista tehdyistä leikkeistä voidaan myös suoraan mitata suolinukan pituuden ja suolikuopakkeiden syvyyden suhde ja limakalvotulehduksen aste, jotka kuvaisivat suolen tilaa tarkemmin ja olisivat sopivampia erityisesti tutkimuskäyttöön.
Antibody assays from serum are nowadays widely used in screening patients, but the final diagnosis requires villous atrophy and crypt hyperplasia in small-bowel biopsy.
Taudin seulonnassa käytetään veren vasta-ainetutkimuksia, mutta diagnoosi tehdään ohutsuolen koepalassa todetun tyypillisen limakalvovaurion perusteella.
Finally, study III was a prospective multicentre study assessing the reliability of duodenal bulb specimens in coeliac disease diagnostics in children.
Lisäksi tutkittiin pohjukaissuolen alkuosan eli bulbuksen näytteiden merkitystä keliakian diagnosoinnissa sekä arvioitiin suolivaurion verrannollisuutta keliakian kliiniseen taudinkuvaan.
The specimens are usually graded with a categorical variable such as the Marsh classification as this suits for quick visual estimates.
Tavallisesti koepaloista tehdyt leikkeet luokitellaan kategorisesti numeroarvolla tai sanallisesti, mutta valitettavasti tämä tapa on osoittautunut epätarkaksi ja arviot koepaloista vaihtelevat usein riippuen arvioitsijasta.
In study III, the anatomical duodenal bulb samples were of inadequate quality and mucosal damage was also present in bulb specimens from disease control patients.
Pohjukaissuolen alkuosan näytteet osoittautuivat olevan huonolaatuisia ja siellä esiintyy hämäävästi limakalvovauriota monien muidenkin tautitilojen yhteydessä.
Damage in anatomical bulb specimens must be interpreted with caution and in uncertain cases analysis of IgA deposits is an effective tool in finding celiac disease patients.
Suolen vasta-ainekertymiä löydettiin kaikilta keliakia-potilailta ja nämä voisivatkin olla keino epävarmoissa tapauksissa todeta keliakia.
Coeliac disease is an autoimmune reaction triggered by dietary gluten in the small-bowel mucosa of genetically susceptible patients.
Keliakia on ravinnon gluteenin laukaisema krooninen suolistosairaus, jota sairastaa jopa 2-3% suomalaisista.
A new cut-off for clinically significant change was set at 0.4, which may be used in future clinical trials.
Limakalvovaurion arvioinnissa on kuitenkin mahdollisia virhelähteitä, jotka pitää ottaa huomioon oikean diagnoosin varmistamiseksi.
However, this design needs a lot of financial support and is time consuming in countries where these studies cannot rely on existing linkable registries.
Tämä lähestymistapa vaatii kuitenkin paljon aikaa ja resursseja maissa joissa ei ole tietolähteenä yhdisteltäviä rekistereitä.
80% of cases were squamous cell carcinomas.
Tapauksista 80% on levyepiteelisyöpiä.
There were three linked components: an evaluation of the magnitude of problem presented by cervical cancer (incidence of cervical cancer during 1985 to 1999), investigation of the risk factors in this population, using different study designs (hospital-based case-control study and two nested case-control studies within a cohort study), and a study of the clinical outcome (in terms of survival) of cervical cancer patients.
Työ koostuu kolmesta toisiinsa liittyvästä osasta: kohdunkaulasyövän kansanterveydellisen merkityksen arvioinnista (kohdunkaulasyövän ilmaantuvuus vuosina 1985-1999), kolmesta eri tutkimusasetelmaan perustuvasta epidemiologisesta tutkimuksesta (sairaalapohjainen sekä kaksi kohortinsisäistä tapaus-verrokkitutkimusta) sekä hoidon tulosten arvioinnista potilaiden eloonjäämisen perusteella.
The importance of different methods for estimating survival was addressed.
Väitöskirjassa verrataan myös eri menetelmiä eloonjäämislukujen arvioinnissa.
Extent of disease at diagnosis is the most important determinant of survival, implying that early detection is more important in improving outcome than improvement in the modality of treatment.
Tärkein ennustetekijä on sairauden levinneisyysaste, mikä viittaa siihen, että varhaistoteaminen on hoitomuotoa tärkeämpää eloonjäämisen kannalta.
About 15% of cases were in localised stage, which means that cases are diagnosed much later in the course of disease than in developed countries such as the United States and Europe.
Syöpä todetaan useammin levinneessä vaiheessa kuin Yhdysvalloissa ja Euroopassa.
But, the design is open to various biases that may have influenced the results.
Asetelma on kuitenkin altis harhalle joka saattaa vääristää tuloksia.
However, the usual risk factors of age at first sexual intercourse, number of sexual partners and a history of sexually transmitted disease among the subjects were not observed to be associated with risk of cervical cancer in Khon Kaen.
Toisaalta monen muun perinteisen vaaratekijän, kuten ikä ensimmäisen yhdynnän aikana, seksikumppaneiden määrä ja mahdolliset aiemmat sukupuolitaudit, ei voitu osoittaa vaikuttavan kohdunkaulasyövän vaaraan Thaimaassa.
The hospital-based case-control study has the advantage of large numbers of cases and controls, and is simple and cheap to conduct.
Sairaalapohjaisen aineiston etuna oli potilaiden ja verrokkien suuri määrä sekä keräämisen vaivattomuus ja alhaiset kustannukset.
Until a vaccine is available, which may prevent infection with HPV, control through early detection and treatment remains the best approach reducing incidence and death.
Kunnes papilloomavirusrokote on saatavissa, parhaat keinot kohdunkaulasyövän torjumiseksi ovat varhainen toteaminen ja hoito.
The negative findings may be due to the small size of the studies, or to differences in the epidemiology - particularly with respect to infection with human papillomavirus (HPV) - in the Khon Kaen population.
Poikkeavat tulokset voivat johtua tutkittavien aineistojen pienestä koosta tai siitä, että Khon Kaenin väestössä kohdunkaulasyövän syytekijät ovat erilaisia.
This dissertation describes a series of investigations into the epidemiology of cancer of the cervix uteri (cervical cancer) in Khon Kaen Province, Northeast Thailand.
Kohdunkaulasyövän esiintyvyys ja ennuste Thaimaassa Tämä väitöskirja koostuu kohdunkaulasyövän epidemiologiaa käsittelevistä tutkimuksista Khon Kaenin alueella Koillis-Thaimaassa.
The survival of cervical cancer patients in Khon Kaen, Thailand is rather low compared to that recorded in developed countries.
Kohdunkaulasyöpäpotilaiden viiden vuoden elossaololuku Khon Kaenissa on alempi kuin vauraammissa maissa.
Consistently, number of pregnancies and age at having first child were associated with the risk of cervical cancer.
Kolmen epidemiologisen tutkimuksen tulokset vastasivat pääosin muualla tehtyjä tutkimuksia: raskauksien lukumäärä ja ensisynnytysikä liittyivät kohdunkaulasyövän vaaraan.
The cohort study is a classical design in epidemiology, the results are much less influenced by potential bias in measurement of exposure or outcome, and multiple outcomes can be studied.
Altistuslähtöinen seurantatutkimus on luotettavampi ja sen avulla voidaan tutkia vaikutusta moniin eri sairauksiin.
Neonatal outcome was good in both groups.
Vastasyntyneiden kunto oli hyvä molemmissa ryhmissä.
No significant differences were found between the drugs in safety or effectiveness.
Kohdunkaulapuudutustutkimuksessa ei todettu eroa tutkittujen puuduteaineiden välillä turvallisuudessa eikä tehossa.
To improve the reliability of CTG, uniform classification and standardized training in CTG interpretation are needed, as well as increased use of computerized CTG.
Sykekäyrän tulkintaan liittyvän yhdenmukaisuuden lisäämiseksi on suositeltavaa luoda ja käyttää yhdenmukaista luokittelua ja termistöä sekä jatkuvaa tulkintojen yhdenmukaistamiseen pyrkivää koulutusta.
Most of the parturients in the levobupivacaine group (97%) and in the racemic bupivacaine group (96%) had spontaneous vaginal delivery.
97% levobupivakaiiniryhmästä ja 96% raseemisen bupivakaiiniin ryhmästä synnytti säännöllisesti alateitse.
The applicability, safety and effectiveness of paracervical block as an alternative pain relief method in the first stage of labour were studied.
Toisena tutkimusosa-alueena oli kohdunkaulapuudutuksen käyttömahdollisuus, turvallisuus ja teho vaihtoehtoisena synnytyskivun lievitysmenetelmänä synnytyksen avautumisvaiheessa.
The incidence of foetal bradycardia in the groups was 2.6% and 3.8% respectively.
Sikiön sykehidastumaa esiintyi puudutuksen jälkeen 2.6%:lla levobupivakaiiniryhmässä ja 3.8%:lla raseemisen bupivakaiinin ryhmässä.
The aim of this study was to evaluate the applicability and safety of some medical treatments of labour contractions and pain.
Väitöskirjatutkimuksen tarkoituksena oli tutkia eräiden kohdun supistuksiin ja synnytyskipuun vaikuttavien lääkkeiden käyttökelpoisuutta ja turvallisuutta.
All the CTG changes were transient, and no operative intervention was indicated in CTG.
Kaikki sykekäyrämuutokset olivat ohimeneviä, eikä yhdellekään synnyttäjälle jouduttu tekemään päästävää alatieoperaatiota tai keisarileikkausta sykekäyrämuutosten takia.
After recognition of severe CTG abnormality in the first stage of labour, and then using a β-mimetic agent (ritodrine hydrochloride or bufenine hydrochloride), in 67% of cases the CTG pattern normalized at a mean of 4 minutes after the beginning of intravenous tocolysis in the retrospective study.
Vaikean sykekäyräpatologian toteamisen jälkeen β-mimeettistä lääkehoitoa saaneilla potilailla 67%:lla sykekäyrä normaalistui lääkkeen annon jälkeen keskimäärin neljässä minuutissa.
Special interest was focused on the effects of various kinds of medication on foetal well-being, monitored by cardiotocography (CTG), progress of labour and neonatal outcome.
Erityisesti kiinnostuksen kohteena oli tutkittujen lääkitysten vaikutus sikiön sykekäyrään, synnytyksen kulkuun ja vastasyntyneen ennusteeseen.
The study population consisted of 617 parturients giving birth at Tampere University Hospital between years 2001 and 2004, and 31 specialist and resident obstetricians assessing 22 intrapartum CTG readings.
Tutkimukseen osallistui yhteensä 617 synnyttäjää Tampereen yliopistollisesta sairaalasta.
In an inquiry form study 31 obstetricians interpreted intrapartum CTG readings from 22 parturients.
Viidennessä osatyössä tutkittiin kyselykaavakkeen avulla 31:ltä synnytyslääkäriltä heidän tulkintojaan 22:sta synnytyksenaikaisesta sykekäyrästä sekä heidän hoitosuosituksiaan sykekäyrän perusteella.
In the randomised, double-blind study, the β-blocking agent propranolol combined with oxytocin versus placebo plus oxytocin, in the treatment of arrested labour (dystocia) was studied.
Ensimmäisessä osatyössä, joka oli satunnaistettu lumekontrolloitu kaksoissokkotutkimus, verrattiin β-salpaaja propranololin ja oksitosiinin yhdistelmähoitoa ja pelkkää oksitosiinia pysähtyneen synnytyksen avautumisvaiheen hoidossa.
The kinds of medication that affect uterine contractility via β-receptors in specific labour disorders (dystocia and foetal distress) were evaluated.
Tutkimuksessa paneuduttiin β-reseptoreiden kautta tapahtuvaan kohdun supistustoiminnan säätelyyn tietyissä synnytykseen liittyvissä häiriötiloissa.
Propranolol can be used as an additional form of medication in arrested labour.
Näinollen sitä voitaisiin käyttää oksitosiinin lisäksi lääkityksenä hoidettaessa pysähtynyttä synnytyksen avautumisvaihetta.
Inter-observer variation as regards abnormal CTG readings, and recommendations for intervention, was found to be wide.
Sykekäyrien tulkintaa käsittelevässä kyselytutkimuksessa todettiin, että lääkäreiden tulkinnat olivat yksimielisempiä koskien normaaleja käyriä ja tilanteita, joissa synnytykseen puuttumista ei suositeltu.
In the randomised, double-blind study, paracervical block (PCB) with levobupivacaine and racemic bupivacaine were compared by means of CTG pathology.
Kolmas osatyö oli satunnaistettu kaksoissokkotutkimus, jossa verrattiin sykekäyrämuutoksia kahdella puuduteaineella, levobupivakaiinilla ja raseemisella bupivakaiinilla annettujen kohdunkaulapuudutusten jälkeen.
No characteristic feature of the parturient, labour course or CTG abnormality, nor the parameters of uterine contractile activity were found to be predictive factors as regards the effect of tocolysis on CTG.
Tutkimuksessa todettiin, että β-salpaaja propranololin liittäminen yleisesti käytetyn oksitosiinin rinnalle synnytyssupistuksia tehostamaan ei vähentänyt keisarileikkaukseen päätyneiden synnytysten määrää, mutta lyhensi lääkityksen aloittamisesta syntymään kulunutta aikaa.
No adverse effects of tocolytic therapy were found.
Neljännessä osatyössä käsiteltiin kohdunkaulapuudutuksen tehoa.
Tocolysis with a β;-mimetic agent is an effective method to normalize the CTG pattern during the first stage of labour, even in cases without uterine hypertonicity.
β-mimeettisen lääkehoidon todettiin olevan tehokas ja turvallinen hoitomuoto, joten sitä voidaan suositella vaikean sykekäyräpatologian hoitoon ennen keisarileikkauspäätöstä.
Treatment of Labour Contractions and Pain - Effects on Foetal Well-being and Uterine Contractility Monitored by Cardiotocography
Näiden supistuksiin ja kivunhoitoon liittyvien tutkimuskohteiden lisäksi paneuduttiin sikiön sykekäyrän tulkintaan ja tulkintaeroavaisuuksiin hoitavien synnytyslääkäreiden välillä.
Good pain relief was connected with a high pain score before PCB, and an experienced obstetrician performing the PCB.
Kohdunkaulapuudutuksen todettiin olevan tehokkain ensisynnyttäjille ja niille synnyttäjille, jotka arvioivat kipunsa kovaksi ennen puudutuksen antamista.
Inter-observer agreement in CTG interpretation and decision-making was assessed by means of proportions of agreement (Pa) with 95% confidence intervals (CIs).
Luvut olivat pienemmät, kun kirjallisuudessa on kuvattu esim. spinaalipuudutukseen liittyen (5-7.7%).
A total of 4,563 adult patients underwent cardiac surgical procedures at Vaasa Central Hospital from January 1994 to June 2008.
Nämä työt ovat retrospektiivisiä analyysejä rekisterimateriaalista, joka Vaasan keskussairaalassa prospektiivisesti kerättiin siellä 1994-2008 leikatuista hieman yli 4500:sta avosydänkirurgisesta potilaasta.
It is known that EuroSCORE tends to overestimate mortality in low-risk patient groups and to underestimate the risk in very highrisk patient groups.
EuroSCOREssa on kuitenkin tiettyjä heikkouksia: pienen riskin potilailla se pyrkii yliarvioimaan leikkauksen aikaista riskiä; toisaalta hyvin suuren riskin potilailla se pyrkii aliarvioimaan potilaan riskiä.
The 30-day in-hospital mortality in this material was 4.7% compared to 1.3% in the younger age group.
Yli 80 v. täyttäneiden vanhusten selviämistä sepelvaltimoiden ohitusleikkauksesta tutkittaessa todettiin vanhusten primaarikuolleisuuden olevan nuorempia ikäluokkia suuremman (4,7%/1,3%).
The model was tested and validated in Tampere University Hospital (study VI), with an adult cardiac surgery material of 4,014 people, operated from January 2004 to December 2008.
modifioitu EuroSCORE validoitiin Tampereen yliopistosairaalan Sydänkeskuksessa vv. 2004-2008 leikatun runsaan 4000 potilaan materiaalin avulla ja todettiin uusitun modifioidun mallin ennustavan sydänleikkauspotilaan riskiä paremmin kuin alkuperäinen EuroSCORE.
The best cutoff values of increasing risk were 150 min for XCT and 240 min for CPBT (adjusted for additive EuroSCORE and complexity of the operation).
Käytettyjen leikkausmenetelmien turvarajoja etsittäessä todettiin, että tässä leikkausmateriaalissa vaikeiden komplikaatioiden määrä lisääntyi, jos aortan sulkuaika ylitti 150 min. tai perfuusioaika (sydänkeuhkokoneen käyttöaika) 240 min.
EuroSCORE, established in 1999, is the most popular and widely validated risk-scoring system in Europe.
Näistä käytetyimmät tämänhetkiset järjestelmät ovat lähinnä USA:ssa käytössä oleva STS-pisteytys sekä eurooppalainen EuroSCORE.
The main focus of these studies was on recognizing specific risk factors related to various cardiac surgical procedures.
Tässä väitöskirjatyössä aikuissydänleikkauksen riskitekijöitä on EuroSCOREn runkoa apuna käyttäen tarkennettu kuuden osatyön avulla.
Both univariate analysis and regression analysis showed that diabetes, extracardiac arteriosclerotic disease, neurologic dysfunction, recent myocardial infarction and critical preoperative status were associated with poorer long-term outcome.
Aortaläppäleikkaukseen tulevien potilaiden kohdalla alentunut vitaalikapasiteetti korreloi ennen leikkausta alentuneen vasemman kammion toiminnan kanssa ja samoin se toimi sekuntikapasiteettiarvoa paremmin leikkauksen jälkeisen kuoleman, aivotapahtumien ja pitkittyneen tehohoidon ennustajana.
There is longstanding evidence confirming that a long aortic cross-clamp time (XCT) and a long cardiopulmonary bypass time (CPBT) are strong risk factors connected to heart surgery.
Todettiin, että monimutkaistuneilla toimenpiteillä, potilaan korkealla iällä ja leikkausta edeltävillä liitännäissairauksilla, erityisesti munuaisten toiminnan vajauksella, on suurempi painoarvo riskiä arvioitaessa kuin alkuperäinen EuroSCORE antaisi olettaa.
Thus a simple AVR carries greater risk than a CABG with several bypasses.
Toisaalta leikkaustoimenpiteet muuttuvat vaativammiksi, mutta myös vaihtoehdoiltaan moninaisemmiksi.
Interestingly, the accuracy of the modified score was particularly evident in high risk patients.
Tarkan riskianalyysin tekeminen on joka tapauksessa oleellista.
On the other hand, the complexity of the operation and the severity of the non-cardiac illnesses of the patient are not fully evaluated.
Kirurgiassa riskien tunteminen ja arvottaminen ovat keskeisiä asioita potilaan ennusteen ja resurssien suunnittelemisen kannalta.
A propensity score analysis between matched pairs of patients aged 80 years or over and under 80 years showed parallel survival curves between these two groups up to five years after the greater initial 30-day mortality of older patients.
Kuitenkin tämän jälkeen vanhusten pitkäaikaisselviäminen oli hyvin samankaltainen nuoremman leikkausmateriaalin kanssa aina viiteen vuoteen asti.
A special focus was on the long-term survival (5 years) of these patients and on risk factors contributing to it.
Tähän voidaan katsoa olevan syinä potilasmateriaalin vaikeutuminen ja potilaiden muuttuminen yhä iäkkäämmiksi ja monisairaammiksi.
Both XCT and CPBT were included separately into a statistical regression model in proportion to changes in mortality rate.
EuroSCOREn erilliset riskimuuttujat analysoitiin ja arvotettiin uudelleen Vaasan materiaalin avulla.
In the original EuroSCORE, non-CABG surgery was calculated as a risk.
Aikuissydänkirurgiassa riskipisteytykseen on vuosien saatossa luotu useita järjestelmiä.
School of Social Sciences and Humanities (Psychology),Tampere University Hospital: Study 91194, University of Tampere, Tampere, Finland, 2014.
Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikkö (Psykologia) ja Tampereen yliopistollinen sairaala: tutkimus 91194.
The self-reported meaning of the demands of the environment on the person was emphasized.
Tällöin korostettiin ympäristön vaatimusten omakohtaista arviointia ja merkitystä yksilölle.
The general relevance of PRL-hormone of pituitary forelobe and its regulation system were reviewed by emphasizing two main factors: the dopamine and serotonin systems.
Aivolisäkkeen etulohkon tuottaman PRL-hormonin yleistä merkitystä ja säätelyjärjestelmää tarkasteltiin tuoden esille mm. kaksi päätekijää: dopamiini- ja serotoniinijärjestelmät.
Part I. Stress and hyperprolactinemia in light of theories and earlier studies.
Stressi ja hyperprolaktinemia teorioiden ja aikaisempien tutkimusten valossa.
The functions of HPL as a means of adaptation in psychological as well as in neuroendocrinological and -immunological systems were ivestigated.
Tarkasteltiin HPL:n funktioita sopeutumismenetelmänä sekä psykologisessa että neuroendokrinologisessa ja -immunologisessa järjestelmässä.
An extensive review.
Laaja kirjallisuuskatsaus.
Physiological stress in neuroendocrinological an -immunological system was reviewed.
Fysiologista stressiä selvitettiin neuroendokrinologisessa ja -immunologisessa järjestelmässä.