natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Neurodevelopment was evaluated at the age of 1 and/or 2 using the Ages and Stages questionnaire (ASQ) filled by the parents.
Lapsen kehitysaskeleita arvioitiin yhden ja kahden vuoden iässä vanhempien täyttämällä ASQ (Ages and Stages Questionnaire) -kyselyllä, joka mittaa mahdollisia kehitysviivästymiä karkea- ja hienomotoriikan, kielellisten taitojen, ongelmanratkaisutaitojen sekä vuorovaikutuksen osa-alueilla.
The results suggest that higher dose (1200 IU) of vitamin D supplementation during the first two years of life does not lead to better neurodevelopmental outcomes compared to recommended dose (400 IU).
Tulokset viittaavat siihen, ettei suosituksia suurempi D- vitamiiniannos tarjoa erityistä hyötyä aivojen kehityksen kannalta verrattuna suositusten mukaiseen annokseen.
The current study supports current Nordic Nutrition Recommendations.
Tämän tutkimuksen tulos tukee pohjoismaisia ravitsemussuosituksia mutta lisätutkimukselle aivojen varhaiskehityksen ja D-vitamiinin yhteydestä on vielä tarvetta.
In addition, the change in neurodevelopment was not different between the groups over time.
Suoriutuminen ei eronnut yhdelläkään ASQ:n osa-alueella eikä kehitys ollut erilaista ryhmien välillä.
The sample consisted of 97 children in the third grade.
Koehenkilöinä oli yhteensä 97 kolmasluokkalaista lasta.
The children also completed a questionnaire to assess their mathematical growth mindset.
Lapset vastasivat myös matemaattisia oppimiskäsityksiä mittaavaan kyselyyn.
Furthermore, Pe was not expected to be related to behavioural adaptations related to errors, such as post-error slowing (PES).
Virhepositiivisuusvasteiden ei odotettu liittyvän virheiden yhteydessä tapahtuviin käyttäytymistason muutoksiin kuten virheiden jälkeiseen hidastumiseen (engl.
After examining the reliability and validity of the mindset instrument, the relationship between Pe, mathematical mindset and task performance was explored using linear mixed models.
Oppimiskäsityskyselyn luotettavuuden ja validiteetin tarkastelun jälkeen tutkittiin virhepositiivisuusvasteen, matemaattisten oppimiskäsitysten ja tehtäväsuoriutumisen välisiä yhteyksiä lineaarisilla sekamalleilla.
The children participated in an EEG experiment, during which they performed a task involving challenging mathematical calculations.
Kaikki lapset osallistuivat aivosähkökäyräkokeeseen, jonka aikana he tekivät haastavia laskutehtäviä.
This may also explain the trend-level association between growth mindset, early Pe and PES.
Tämä voisi myös selittää lähes merkitsevää yhteyttä kasvukeskeisen oppimiskäsityksen, varhaisen virhepositiivisuuden ja PES-vaikutuksen välillä.
The enhanced early Pe amplitudes associated with growth mindset may suggest that growth mindset is associated with more efficient information processing resulting in higher response conflict after a participant’s representation of the correct response is shifted after their erroneous response.
Kasvukeskeiseen oppimiskäsityksen yhteys vahvempaan varhaiseen virhepositiivisuuteen voi viitata siihen, että kasvukeskeinen oppimiskäsitys on yhteydessä tehokkaampaan tiedonkäsittelyyn ja siten vahvempaan ristiriitaan virheen jälkeen oikeaksi ymmärretyn vastauksen ja oman virheellisen vastauksen välillä.
Mathematical growth mindset was significantly related to enhanced early Pe amplitudes, and this relationship was stronger with increased task accuracy.
Kasvukeskeinen matemaattinen oppimiskäsitys oli merkitsevässä yhteydessä suurempaan varhaiseen virhepositiivisuusvasteeseen, ja tämä yhteys oli voimakkaampi paremmin tehtävistä suoriutuvilla lapsilla.
In behavioural data, a significant PES effect was observed indicating slower responding following errors.
Tehtäväsuorituksessa havaittiin merkitsevä PES-vaikutus, jossa virheiden jälkeen vastaukset olivat keskimäärin hitaampia.
Err on the side of growth : an event-related potential study of mathematical mindset and error-related positivity
Virheiden kautta kohti kasvua : jännitevastetutkimus matemaattisista oppimiskäsityksistä ja virhepositiivisuudesta
Mindset has been found to have a significant relationship with academic performance, which has been hypothesised to be based on the relationship between mindset and differential reactions to errors.
Oppimiskäsitysten on todettu liittyvän merkittävästi koulumenestykseen, minkä on ajateltu perustuvan oppimiskäsitysten ja virheisiin reagoimisen välisiin yhteyksiin.
From the experiment, both data on Pe amplitudes and the task performance of the participants was used.
Kokeesta käytettiin aivosähkökäyristä laskettuja virhepositiivisuusvasteita ja tietoa koehenkilöiden tehtäväsuorituksesta.
The literature exploring the relationship between the mindset, which is conceptualised as a continuum between the extremes of growth-oriented mindset and conceptions of fixed ability, and the processing of errors has, however, been scarce.
Oppimiskäsityksiä kuvataan kasvukeskeisen ja muuttumattoman käsityksen välisenä jatkumona, ja niiden yhteyttä virheiden käsittelyyn on tutkittu vain vähän.
Late Pe did not have a significant correlation with mindset, but enhanced late Pe amplitudes were observed with increased task accuracy.
Myöhäisellä virhepositiivisuusvasteella ei todettu merkitsevää yhteyttä oppimiskäsityksiin, mutta voimakkaampi myöhäinen virhepositiivisuus oli yhteydessä parempaan tehtäväsuoriutumiseen.
Strong conclusions cannot be made regarding late Pe, as the peak of the component might not have been captured in the analysis time frame.
Myöhäisen virhepositiivisuuden yhteyttä oppimiskäsityksiin ei voitu tarkalleen selvittää, sillä vasteen huippu vaikuttaa rajautuneen analyysissä käytetyn aikaikkunan ulkopuolelle.
This PES effect had a trend-level association with higher endorsement of mathematical growth mindset and early Pe.
PES-vaikutus oli lähes merkitsevästi yhteydessä matemaattiseen kasvukeskeiseen oppimiskäsitykseen ja varhaiseen virhepositiivisuuteen.
The aim of the present study was to examine the relationship between mathematical mindset and error-related positivity (Pe), which is among the most investigated event-related potentials linked to errors in electroencephalography (EEG) studies.
Tämän tutkielman tarkoitus oli tarkastella matematiikkaa koskevien oppimiskäsitysten yhteyttä eroihin virhepositiivisuusvasteessa (engl.
The growth mindset was hypothesised to be related to enhanced Pe as well as to more accurate task performance.
Tutkimushypoteeseissa kasvukeskeisen oppimiskäsityksen odotettiin olevan yhteydessä virhepositiivisuuteen sekä tarkempaan tehtäväsuoriutumiseen.
The collected data were categorized and analyzed using the Mann-Whitney U test and the chi-square test.
Kerätty aineisto luokiteltiin ja analysoitiin Mann-Whitney U -testin ja khiin neliö -testin avulla.
Speech sound errors are the most common speech disorders in children that, without proper treatment, can have far-reaching effects on an individual’s quality of life.
Äännevirheet ovat lapsilla yleisimmin esiintyviä puheen häiriöitä, joilla voi kuntouttamattomana olla kauaskantoisia vaikutuksia yksilön elämänlaatuun.
The quality and the type of the speech sound error, age, sex or the children’s skill level in the beginning of the training period did not affect the rehabilitation of /r/-error.
Äännevirheen laatu, äännevirheen tyyppi, lapsen ikä, sukupuoli tai harjoittelun lähtötaso eivät vaikuttaneet puheessa esiintyvän /r/-virheen kuntoutumiseen.
Most of the children learned to produce tongue trill through the dn dn dn -exercise.
Suurin osa lapsista oppi täryn dn dn dn -tärynhakuharjoituksen avulla.
In Finland, efforts have been made to reduce the geographical inequality in the availability of rehabilitation services through various time-independent teletherapy solutions.
Kuntoutuspalveluiden saatavuuden maantieteellistä epätasa-arvoa on pyritty vähentämään erilaisten ajasta riippumattomien etäterapiaratkaisujen avulla.
Due to limited speech therapy resources, speech sound disorders are often left without adequate treatment.
Rajallisten puheterapiaresurssien takia äännevirheet jäävät valitettavan usein vaille riittävää kuntoutusta.
For example, the mission of Äännekoulu is to help Finnish municipalities prioritize their limited resources and enable every child to have access to speech therapy services, regardless of their place of residence.
Esimerkiksi äännevirheiden kuntouttamiseen kehitetyn Äännekoulun nettiterapian tavoitteena on auttaa suomalaisia kuntia priorisoimaan rajallisia puheterapiaresursseja ja mahdollistaa jokaiselle suomalaiselle lapselle pääsy puheterapiakuntoutuksen pariin asuinpaikkaan katsomatta.
There was no significant difference between sexes in learning to produce the alveolar trill.
Tyttöjen ja poikien välillä ei ollut eroa täryn oppimisessa.
On average children learned to produce the tongue trill on the sixth contact with the speech therapist.
Lapset oppivat täryn keskimäärin kuudennella yhteydenottokerralla.
The aim of this study was to examine whether Äännekoulu’s online therapy is an effective way to rehabilitate children's /r/-errors and to describe possible factors influencing rehabilitation results.
Tämän pro gradu -tutkielman tavoitteena oli tutkia, kuntoutuvatko lasten /r/-virheet Äännekoulun nettiterapiassa sekä selvittää mahdollisia kuntoutumiseen vaikuttavia tekijöitä.
The number of contacts with the speech therapist strongly correlated with the results achieved in teletherapy.
Yhteydenottojen määrä ohjaavaan puheterapeuttiin korreloi vahvasti saavutettujen harjoittelutuloksien kanssa.
The data used in the study consisted of demographic information and speech therapist’s notes and records on children under 10 years of age (n = 109) who participated in a three-month training period at Äännekoulu’s online therapy aiming to rehabilitate existing /r/-errors in their speech during March 2019 - April 2020.
Tutkimuksessa käytetty aineisto koostui viimeisen vuoden aikana (maaliskuu 2019 – huhtikuu 2020) Äännekoulun nettiterapiajaksolle osallistuneiden alle 10-vuotiaiden lasten (n=109) perustiedoista sekä puheterapeutin potilastietokanta Diariumiin tehdyistä käyntikirjauksista ja muistiinpanoista.
Participation in the study was voluntary.
Tietojen luovuttaminen pro gradu -tutkielmaa varten oli perheille vapaaehtoista.
Rehabilitating /r/-errors in Äännekoulu’s online therapy : a time-independent teletherapy solution to help Finnish-speaking children get appropriate speech therapy for their speech sound errors
/r/-virheiden puheterapiakuntoutus Äännekoulun nettiterapiassa : ajasta riippumaton etäterapiaratkaisu suomenkielisten lasten äännevirheiden kuntouttamiseen
There are only few studies focusing on the use of teletherapy practicies in the treatment of speech sound disorders in Finnish-speaking children.
Tutkimuksia etäpuheterapian hyödyntämisestä suomenkielisten lasten äännevirheiden kuntouttamisessa on tehty vain vähän.
More than half of the children learned to produce alveolar trill /r/ at least in isolation during a training period at Äännekoulu’s online therapy.
Yli puolet tutkimukseen osallistuneista lapsista oppi tuottamaan kielenkärkitäryn vähintään yksittäisenä äänteenä kolmen kuukauden harjoittelujakson aikana Äännekoulun nettiterapiassa.
Future research should also concentrate on the at home practice needed to treat speech sound errors in teletherapy.
Jatkossa olisi mielenkiintoista tutkia /r/-virheen kuntoutumiseen vaikuttavia tekijöitä laajemmin, sekä selvittää äännevirheiden kuntoutumiseen tarvittavan kotiharjoittelun määrää etäpuheterapiassa.
Learning to produce the alveolar trill correctly is significantly affected by active collaboration with the speech therapist.
Äänteen oppimiseen vaikuttaa merkittävästi tiivis yhteydenpito ohjaavaan puheterapeuttiin.
Äännekoulu’s online therapy seems to be an effective way to treat children’s /r/-errors.
Kaikki tutkimukseen osallistuneet lapset olivat Äännekoulun nettiterapiassa kuntouttamassa puheessa esiintyvää /r/-virhettä.
Statistical analysis were carried out with linear model and Cox model.
Tilastollisissa analyyseissä käytettiin logistista regressio mallia ja Coxin mallia.
Psychological suitability was measured with Suitability for Psychotherapy Scale (SPS) total score and seven subscores.
Soveltuvuutta psykoterapiaan mitattiin Suitability for Psychotherapy Scale (SPS) –mittarin kokonaisasteikolla ja seitsemällä ala-asteikolla.
Non-attendance reduces the effectiveness of psychotherapies and wastes resources in the health sector.
Psykoterapiaan sitoutumattomuus heikentää terapian tuloksellisuutta sekä terveydenhuoltosektorin resurssien tehokasta käyttöä.
The study sample consisted of 326 Finnish adult outpatients suffering from mood or anxiety disorders and participating in the Helsinki Psychotherapy Study (HPS).The patients were randomized in three study groups: solution-focused therapy (n=97, 12 sessions), short (n=101, 20 sessions) and long (n=128, 3 years) psychodynamic therapies.
Potilaat satunnaistettiin kolmeen tutkimusryhmään: voimavarasuuntautuneeseen terapiaan (n=97, 12 käyntiä), lyhyeen (n=101, 20 käyntiä) ja pitkään (n=128, 3 vuotta) psykodynaamiseen psykoterapiaan.
Patient’s psychological factors as predictors of treatment non-attendance in short- and long-term psychotherapy
Potilaan psykologiset muuttujat terapiasta kieltäytymisen ja terapian keskeyttämisen ennustetekijöinä lyhyessä ja pitkässä psykoterapiassa
This study aims at investigating the association between patients’ psychological suitability to psychotherapy and treatment non-attendance.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää potilaan psykologisten muuttujien ja psykoterapiaan sitoutumattomuuden välistä yhteyttä.
Drop-out occurred if patient terminated therapy unilaterally before its anticipated length.
Terapia katsottiin keskeytyneeksi, mikäli se päättyi ennen terapian aiottua kestoa yksipuolisesti potilaan päätöksestä.
As expected, poor suitability measured with SPS total score predicted treatment non-attendance.
Odotetusti huonompi psykoterapiasoveltuvuus (SPS:n kokonaisasteikko) ennusti riskiä sitoutumattomuuteen.
Patients with poor suitability were more likely to drop-out from solution-focused therapy and long psychodynamic therapy than from short psychodynamic therapy.
Huono terapiasoveltuvuus johti korkeampaan riskiin keskeyttää voimavarasuuntautunut terapia tai pitkän psykodynaaminen terapia, mutta ei lyhyttä psykodynaamista terapiaa.
This was most notably seen in case of poor reflective ability, problems in interaction and problematic self-concept in relation to ego ideal.
Psykoteerapia soveltuvuuden aladimensioista merkittävimmin sitoutumattomuuteen olivat yhteydessä ongelmallinen minäkuvan suhde ideaaliminään sekä huono vuorovaikutuksen sujuvuus ja reflektointikyky.
The risk of treatment refusal was associated with therapy length and highest in long-term psychodynamic psychotherapy, which might be related to the randomization.
Terapian aloittamatta jättäminen oli suurinta pitkään psykodynaamiseen psykoterapiaan ohjautuneilla, mikä saattoi johtua satunnaistamisesta.
It comprises both treatment refusal and drop-out.
Sitoutumattomuus ilmenee terapiasta kieltäytymisenä tai terapian keskeyttämisenä.
Refusing the offered therapy after randomization was considered treatment refusal.
Potilaan katsottiin kieltäytyneen terapiasta, mikäli hän satunnaistamisen jälkeen ei aloittanut tarjottua terapiaa.
No differences were observed between groups.
Ryhmien välisiä eroja ei löydetty.
Sham infrasound did not elicit stress in either group.
Lumeinfraäänialtistus ei aiheuttanut stressiä kummassakaan ryhmässä.
Participants were also blindly exposed to WTIS for 7.5 minutes.
Koehenkilöt myös sokkoaltistettiin tuulivoimalainfraäänelle 7.5 minuutin ajan.
Disturbance caused by audible low-frequency wind turbine noise might also influence symptom attributions.
Kuultavissa olevasta matalataajuisesta tuulivoimalamelusta häiriintyminen saattaa myös vaikuttaa oireille annettuihin selityksiin.
Perceptual Sensitivity to Infrasound is Not Associated With Wind Turbine Related Symptoms
Infraäänen havaitsemisherkkyys ei ole yhteydessä tuulivoimaloihin liitettyihin oireisiin
The symptomatic group generally reported greater levels of perceived stress and more pre-existing symptoms than the asymptomatic group.
Oireilevien ryhmä raportoi yleisesti suurempaa koettua stressiä sekä enemmän ennestään koettuja oireita kuin oireettomien ryhmä.
The primary aim of this study was to investigate whether these individuals are perceptually sensitive to WTIS and thus possibly susceptible to WTIS-induced symptoms.
Tämän tutkimuksen ensisijainen tavoite oli selvittää, ovatko nämä yksilöt herkkiä havaitsemaan tuulivoimalainfraääntä ja siten mahdollisesti alttiita infraäänen aiheuttamille oireille.
Finally, participants underwent a sham infrasound exposure experiment without acoustic stimuli.
Lopuksi koehenkilöille esitettiin lumeinfraääntä kokeessa, joka ei sisältänyt ääniärsykkeitä.
Objectives: Some individuals who live near wind farms have reported symptoms which they attribute to wind turbine infrasound (WTIS).
Tavoitteet: Osa tuulivoimaloiden lähellä asuvista selittää oireitaan tuulivoimaloiden tuottamalla infraäänellä.
A secondary aim was to investigate whether sham WTIS elicits stress, thus providing support for a nocebo explanation of symptom attributions.
Tutkimuksen toissijainen tavoite oli selvittää, aiheuttaako lumeinfraäänialtistus stressiä, mikä tukisi oireiden syyksi ehdotettua nosebovaikutusta.
Discrimination ability (d’) for wind turbine noise with and without infrasound (≤ 20 Hz) and low-frequency sound (≤ 100 Hz) was estimated with a two-interval same–different forced-choice task.
Kahden intervallin sama–eri pakkovalintatehtävää käytettiin arvioimaan, pystytäänkö todenmukainen tuulivoimalamelu erottamaan (d’) tuulivoimalamelusta, josta on poistettu infraääni (≤ 20 Hz) tai matalataajuinen ääni (≤ 100 Hz).
Methods: A series of laboratory experiments was conducted with participants who attributed experienced symptoms to wind turbines (symptomatic group, n = 11) and controls who did not (asymptomatic group, n = 13).
Oireilevan ryhmän koehenkilöt (n = 11) selittivät oireitaan tuulivoimaloilla, kun taas oireettoman kontrolliryhmän koehenkilöt (n = 13) eivät.
Participants could discriminate wind turbine noise with low-frequency sound from wind turbine noise without low-frequency sound.
Koehenkilöt kykenivät erottamaan toisistaan todenmukaisen tuulivoimalamelun ja tuulivoimalamelun ilman matalataajuista ääntä.
The greater reports of stress and pre-existing symptoms in the symptomatic group imply that symptoms might be misattributed to WTIS.
Oireilevan ryhmän raportoima korkeampi stressitaso ja suurempi ennestään koettujen oireiden määrä viittaavat siihen, että oireiden syyn väärintulkinta saattaa selittää oireiden liittämistä tuulivoimaloihin.
Conclusions: The results do not suggest an association between symptoms attributed to wind turbines and perceptual sensitivity to WTIS.
Johtopäätökset: Tutkimustulokset eivät viittaa siihen, että tuulivoimaloilla selitettyjä oireita kokevat olisivat herkkiä havaitsemaan tuulivoimaloiden infraääntä.
Results: Participants were not found to discriminate wind turbine noise with infrasound from wind turbine noise without infrasound or to react to WTIS exposure.
Tulokset: Koehenkilöiden ei havaittu erottavan toisistaan todenmukaista tuulivoimalamelua ja tuulivoimalamelua ilman infraääntä.
Participants’ perceived stress level and electrodermal activity were measured to evaluate participants’ reactivity to WTIS and sham infrasound.
Koehenkilöiden reagoivuutta tuulivoimalainfraääneen ja lumeinfraääneen arvioitiin mittaamalla koehenkilöiden koettu stressitaso ja ihon sähkönjohtavuus.
Sham infrasound did not increase stress, and so symptomatic individuals may not associate symptoms with WTIS strongly enough for a nocebo response to occur.
Oireilevat eivät välttämättä myöskään yhdistä oireitaan tuulivoimaloiden infraääneen niin vahvasti, että lumeinfraääni aiheuttaisi heissä nosebovasteen.
The length of the video material was 25 hours and 17 minutes.
Videoaineiston kesto oli yhteensä 25 tuntia 17 minuuttia.
774 experiences were found in the data and were further divided into 1592 meaning units.
Aineistossa oli yhteensä 774 kokemusta, jotka pilkottiin 1592 merkitysyksiköksi.
The subjects were 18 working-age hearing aid adopters and the professionals working with them.
Tutkittavina oli 18 työikäistä kuulokojeen ensikäyttäjää sekä heidän kanssaan asioivat ammattilaiset.
The data was collected as a part of the international research project "Communication with Hearing Aid."
Tämän tutkimuksen aineisto kerättiin osana kansainvälistä Kommunikointi kuulokojeen avulla -tutkimushanketta.
The clients started to voice their experiences during the encounters on their own as well as on the professionals’ initiative.
Asiakkaat ryhtyivät kertomaan kokemuksiaan vastaanotoilla sekä omasta että ammattilaisen aloitteesta.
Sensorineural hearing loss is a slowly progressing chronic condition that has significant negative effects on social life and quality of life for working-age people with hearing loss.
Sensorineuraalinen kuulovika on hitaasti etenevä krooninen tila, joka vaikeuttaa merkittävästi työikäisten huonokuuloisten henkilöiden sosiaalista vuorovaikutusta ja heikentää elämänlaatua.
According to previous research hearing aid rehabilitation is technically and medically oriented, and in the encounters there is rarely room for clients´ own experiences.
Aiemmissa tutkimuksissa on todettu, että kuulonkuntoutus on teknisesti ja lääketieteellisesti orientoitunutta, eikä vastaanotoilla ole juurikaan tilaa kuntoutujien omille kokemuksille.
The content of the experiences was examined by applying content analysis, and the frequency and the relative frequency of the experiences were counted.
Tutkittavien kokemukset jäsenneltiin sisällönanalyysin avulla, ja lisäksi laskettiin kokemusten esiintyvyys ja suhteellinen esiintyvyys aineistossa.
Four main categories emerged: 1. living with hearing loss, 2. hearing aid use and the attitudes and experiences related to hearing aid rehabilitation, 3. the features of the hearing aid and physical sensations related to it, and 4. the experiences from the auditory world.
Merkitysyksiköt olivat jäsenneltävissä neljään pääkategoriaan: 1. huonokuuloisena eläminen, 2. suhtautuminen kuulonkuntoutukseen ja kuulokojeen käyttö, 3. kuulokojeen ominaisuudet ja kuulokojeeseen liittyvät fyysiset tuntemukset sekä 4. kokemukset äänimaailmasta.
The research regarding working-age hearing aid adopters’ experiences expressed during audiological encounters is still scarse.
Tutkimustietoa ensimmäisen kuulokojeensa saavien työikäisten kuulonkuntoutuksen vastaanotoilla esittämien kokemusten sisällöstä on vielä niukasti.
This study examines the types of experiences related to hearing loss and use of hearing aids working-age hearing aid adopters bring up during audiological encounters, if the experiences differ in different stages of rehabilitation process, and on whose initiative the client shares his/her experiences.
Tässä tutkimuksessa selvitetään, millaisia huonokuuloisuuteen ja kuulokojeen käyttöön liittyviä kokemuksia työikäiset kuulokojeen ensikäyttäjät kertovat kuulonhuollon ammattilaisten vastaanotoilla, eroavatko kokemusten sisällöt kuulonkuntoutuksen eri vaiheiden vastaanotoilla ja kenen aloitteesta asiakas lähtee kertomaan kokemuksistaan.
The data consisted of transcribed video material from 44 audiological encounters in different phases of the hearing aid rehabilitation process: pre-fitting, fitting and post-fitting.
Tutkimuksen aineisto oli valmiiksi litteroitua aineistoa 44 vastaanotolta kuulonkuntoutuksen eri vaiheista: ensi-, sovitus-, ja kontrollikäynneiltä.
The initiatives for expressing the experiences were studied using conversation analysis.
Kokemusaloitteita tarkasteltiin keskustelunanalyysin metodilla.
The negative impact of hearing loss can be alleviated by the use of hearing aids, but only a minority of those who would benefit from them actually use them.
Sensorineuraalisen kuulovian negatiivisia vaikutuksia voidaan lievittää kuulokojeella, mutta apuvälinettä käyttää vain pieni osa siitä hyötyvistä.