natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this struggle important question is who has the power to decide what kind of religious identities are accepted within the church.
Identiteettipolitiikan näkökulmasta naispappeuskiistoissa kamppaillaan siitä, kenellä on oikeus määritellä, millaiset tunnustukselliset ja uskonnolliset identiteetit ovat kirkossa hyväksyttyjä ja kuka hallitsee kirkollista tilaa.
Debate over female clergy can be likened to ecclesiastical identity politics where a power struggle over the ecclesiastical space takes place.
Naispappeuskiistat rinnastetaan identiteettipoliitiseksi taisteluksi, jota käydään kirkollisesta tilasta ja sen toimijoiden oikeutuksista.
The research material consists of 30 interviews collected from parishes where the issue over female clergy had caused tensions.
Haastattelut on kerätty vuoden 2005 aikana seurakunnista, joissa näkemyserot papin sukupuolesta olivat johtaneet eri asteisiin jännitteisiin.
Conflicts over women clergy play a central role in the process where religious groups and individuals construct and sustain their religious identity.
Tutkimuksessa päätellään, että kiistely naispappeudesta palvelee erityisesti torjujia prosessissa, jossa uskonnollista identiteettiä rakennetaan ja pidetään yllä.
The study shows that in the approach of those who resist female clergy religious dimension is predominant, whereas those who support women pastors focus on structural dimension.
Tutkimuksen mukaan torjujat kehystävät naispappeuskysymystä ja -kiistoja ensisijaisesti uskonnollisesti ja puoltajat hallinnollisesti.
In this study the interpretations given to the women clergy conflict , meanings attached to the issue and solutions offered to solve the conflict are examined.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan naispappeuteen liittyvien näkemyserojen aiheuttamia ristiriitoja tulkintojen, merkitysten ja ratkaisuehdotusten kautta, joita kiistoille ja naispappeuskysymykselle annetaan.Tutkimuksessa nojataan prosessinomaiseen konfliktikäsitykseen, jossa konfliktin osapuolet ja heidän tulkintansa ja havaintonsa nähdään osana konfliktiprosessia.
On the other hand I try to show, that the actualized future could also have been different.
Toisaalta pyrin osoittamaan, että toteutunut tulevaisuus olisi voinut olla myös toisenlainen.
The viewpoint of my research point is qualitative and based on critical hermeneutics.
Tutkimusotteeni on laadullinen ja perustuu kriittiseen hermeneutiikkaan.
Local rail has been widely re-interpreted since the 1970's.
Paikallisraideliikenne on laajalti tulkittu uudelleen 1970-luvulta alkaen.
In addition, the coordination of planning between it the community structure and rail transport is essential.
Lisäksi keskeistä on yhdyskuntarakenteen ja raideliikenteen suunnittelun yhteensovittaminen.
This meant the reduction in service levels below the level of potential passenger demand, which I regard as an expression of monopoly profit-seeking.
Tämä merkitsi paikallisjunaliikenteen tarjonnan supistamista alle potentiaalisen kysynnän, minkä katson ilmentävän monopolivoiton tavoittelua.
As the benefits from local rail are mainly realized at the local level, the implementation of such a system, however, invariably requires the initiative of local actors, as well as democratic decision-making structures securing their actual implementation power.
Koska palvelutasoltaan hyvän paikallisjunaliikenteen hyödyt realisoituvat paikallistasolla, vaatii tällaisen järjestelmän toteutuminen poikkeuksetta paikallisten toimijoiden aloitteellisuutta ja niille toimintavaltuudet turvaavia demokraattisia päätöksentekorakenteita.
Experience from the Helsinki metropolitan area, as well as from elsewhere in Europe, shows that the well-functioning local rail service is an attractive mode of transport for passengers.
Kokemukset pääkaupunkiseudulta ja muualta Euroopasta osoittavat, että toimiva paikallisjunaliikenne on matkustajien kannalta vetovoimainen liikennemuoto.
In my master's thesis I will examine the cessation of the Turku Naantali local train service between the years 1955 1972 in relation to Finland's post-war modernization efforts, future images of the 1950's, and value goals.
Pro gradu -työssäni tarkastelen Turku Naantali-paikallisjunaliikenteen lakkauttamista vuosina 1955 1972 suhteessa Suomen sodanjälkeisiin uudenaikaistumispyrkimyksiin, tulevaisuudenkuviin ja arvoilmastoon.
Social institutions and organizational cultures are not determined by their pathways.
Yhteiskunnallisten instituutioiden muodostamat oppivat systeemit ja eri toimijoiden organisaatiokulttuurit eivät ole menneiden polkujensa determinoimia.
The perspective of learning systems , that has become prominent in the social sciences, has stressed importance of knowing the past development paths and unrealized futures, in order to consciously disengage from the undesirable pathways.
Yhteiskuntatieteissä yleistynyt tapa tarkastella yhteiskunnallisia järjestelmiä oppivina systeemeinä on korostanut taakse jääneiden kehityspolkujen ja toteutumattomien tulevaisuuksien tuntemista, jotta näistä voidaan tietoisesti irrottautua.
I try to understand the actors decision-making processes in their relation to the specific context of the particular time and the future prospects once open for past actors.
Pyrin ymmärtämään toimijoiden päätöksentekoprosesseja suhteessa ajankohdan konteksteihin ja tulevaisuudennäkymiin.
My main argument is that the decline of the Turku Naantali local train traffic was not deterministic, but voluntary development, and the choosing of this path can only be understood in the context of Finland s modernization policy.
Työni pääargumentti on, että Turku Naantali-paikallisjunaliikenteen taantuminen ei ollut deterministinen, vaan valinnainen kehityskulku, ja tämä valinta voidaan ymmärtää ainoastaan Suomen sodanjälkeisen modernisaatiopolitiikan tulevaisuudenkuvia ja kontekstia vasten.
My analysis on the community structure and the development of patronage levels shows that the insufficient passenger demand may not be considered as the main cause for the decline of Turku Naantali local rail services.
Yhdyskuntarakenteen ja matkustajamäärien tarkasteluni osoittavat, ettei riittämätöntä matkustajakysyntää voida pitää pääasiallisena syynä paikallisjunaliikenteen taantumiseen.
The actions taken by the urban planning actors and The State Railways clearly manifest political choosing of the future and technocratic exercise of power.
Sekä yhdyskuntasuunnittelun että rautatiehallituksen toimenpiteet ilmensivät selvää modernisaatiopoliittista valintaa ja teknokraattista vallankäyttöä.
The traditional state-owned railway monopolies have been typically burdened with high fixed costs, so they have often been active in cutting off the less economically productive local rail services, as the competitive position with road transport has intensified.
Perinteisten valtiollisten rautatiemonopolien rasitteena olivat tyypillisesti korkeat kiinteät kustannukset, joten ne ovat kilpailuaseman kiristyessä usein pyrkineet aktiivisesti eroon pitkämatkaista henkilö- ja tavaraliikennettä liikennetaloudellisesti heikommin tuottavasta paikallisjunaliikenteestä.
The private car was interpreted as a symbol of (the growth in) wealth and prosperity in the adopted modernization vision, and motorization was deliberately set as a goal for urban and regional planning.
Omaksutussa uudenaikaistumisvisiossa yksityisauto tulkittiin vaurauden ja hyvinvoinnin kasvun tunnusmerkiksi, ja autoistumisen pyrittiin tavoitteellisesti mm. yhdyskuntasuunnittelussa.
The local importance of passenger rail and the protests of it s passengers, opposing the reduction of service levels, were also marginalized by the State Railways board of trustees (rautatiehallitus).
Junaliikenteen paikallinen merkitys, ja sen käyttäjien palvelutason heikentämistä vastustavat mielenilmaukset, marginalisoitiin myös rautatiehallituksessa.
The main reason for the decline of the Turku Naantali local train service were thus the actions taken by the state railways board of trustees, that systematically weakened the competitivity of local rail services, especially the substitution of the off-peak rail service with buses in December 1955.
Pääasiallinen syy Turku Naantali-paikallisjunaliikenteen taantumiseen olivatkin rautatiehallituksen junaliikenteen vetovoimaa heikentäneet toimenpiteet, merkittävimpänä päivä- ja ilta-aikojen junavuorojen korvaaminen linja-autoilla joulukuussa 1955.
Restriction of supply is often optimal from the monopoly s transport economic point of view, especially in the case of short-distance local services.
Monopolien liikennetaloudellisesta näkökulmasta paikallisliikenteen rajoittaminen on usein optimaalista.
The post-war break in the European influences, and the corresponding rise of the American Fordist consumerist ideal, were the key factors that formed the 'Zeitgeist' of the first post-war decades.
Modernisaatiopolitiikan muotoutumisessa keskeinen tekijä oli sodanjälkeinen eurooppalaisvaikutteiden katkos ja yhdysvaltalaisten esikuvien vastaava voimistuminen.
Urban spatial restructuring to enable (car)traffic volume growth, became the main task for scientific urban and regional planning that started in the 1950s.
Tieteellisen yhdyskuntasuunnittelun päätehtäväksi omaksuttiin Turun kaupunkiseudun tilallinen uudelleenjärjestely (auto)liikenteen kasvutarpeista lähtien, eikä paikallisjunaliikennettä huomioitu lainkaan hierarkkisesti hajakeskitetyn keskus- ja liikennejärjestelmän osana.
Therefore, the demarcation between logical and non-logical expressions, along with the Principle of Tolerance and logical pluralism, constitutes one of the central strands of Carnap's thought.
Siten jako loogisten ja ei-loogisten ilmaisujen välillä sekä toleranssiperiaate ja tähän liittyvä looginen pluralismi muodostavat Carnapin ajattelun yhden keskeisen säikeen.
The central significance of logic and mathematics in Carnap's philosophical program is seen to derive from the fundamental conception of Carnap that within the total system of knowledge logic and mathematics are performing the essential role of supplying the forms of concepts, statements, and inferences, forms which are then applicable everywhere, hence also to non-logical knowledge.
Logiikan ja matematiikan keskeinen merkitys Carnapin filosofiassa seuraa siitä Carnapin perustavasta näkemyksestä, että tiedon kokonaisesityksessä logiikan ja matematiikan tehtävänä on tarjota käsitteiden, lausumien ja päättelyjen formaaliset mallit (muodot), mallit jotka ovat siten sovellettavissa kaikkialla, myös ei--loogisen tiedon piirissä.
One of the most important exemplifications of an articulated conception of scientific self can be found in J. G. Fichte's ``Vorlesungen über die Bestimmung des Gelehrten'' of 1794.
Yhden merkittävän näkemyksen tieteellisestä itsestä ja tutkijan ammatin merkityksestä esitti J. G. Fichte luennoissaan ``Vorlesungen über die Bestimmung des Gelehrten'' vuodelta 1794.
In these lectures Fichte develops a beautiful -- and still highly relevant -- conception of the true goals of a scholar as well as the qualifications he must fulfill to attain those goals.
Näissä luennoissa Fichte esittelee kauniin -- ja edelleen ajankohtaisen -- näkemyksen tieteellisestä tutkimuksesta ja niistä ehdoista, jotka tutkijan tulisi täyttää saavuttaakseen tavoitteensa.
I critically examine this line of interpretation indicated by Carus and explore more deeply its historical dimensions.
Arvioin kriittisesti Caruksen tulkintaa ja tutkin syvemmin sen historiallisia ennakkoehtoja ja aatetaustaa.
Especially interesting here are the determinates that can be traced back to the complementary intellectual traditions of Enlightenment and Romanticism.
Erityisen kiinnostavia ovat ne käsitykset itsestä, jotka liittyvät valistuksen ja romantiikan rikkaisiin traditiohin.
One of the main tasks is to evaluate the coherence of interpretations provided in the research literature which place Carnap in the continuum of thinkers that are, in some sense, committed to the ideals and values of Enlightenment.
Yksi tutkimuksen keskeisiä tavoitteita on arvioida tutkimuskirjallisuudessa esiintyneitä tulkintoja, jotka asettavat Carnapin niiden ajattelijoiden jatkumoon, jotka ovat jossakin mielessä sidoksissa valistuksen traditioon, sen arvoihin ja ideaaleihin.
As a supplement to the interpretation of Carnap's program as a concerted attempt to look for the fundamental invariants of thought and experience, I provide the view that a necessary condition for implementing his ideal of explication is a coherent formulation of what might be called the task of providing genealogies of important scientific concepts and ideas.
Täydentävänä näkökulmana käsitykselle, että Carnapin ohjelma tarkoitti keskitettyä yritystä etsiä systemaattisesti ajattelun ja kokemuksen perustavia invariansseja, tuon esille näkemyksen, jonka mukaan eksplikaation ideaalin välttämättömänä ehtona on koherentti muotoilu ja määritelmä sille, mitä voitaisiin kutsua tärkeiden tieteellisten käsitteiden ja ideoiden syntyhistorioiden esitykseksi.
On a more general level, we ask what kind of intellectual and moral characteristics are associated with a scholar who is motivated by the unification of science.
Yleisellä tasolla työssä kysytään, minkälaisia intellektuaalisia ja moraalisia piirteitä voidaan liittää tutkijaan ja hänen työhönsä, erityisesti sellaisen tutkijaan, joka ammentaa vaikutteensa tieteen ykseyden ideaalista.
Over and above the interpretation of Carus, we assess to what extent Carnap's philosophical program fulfills the criteria that are imposed upon it by the requirement of an Enlightenment conception of unified science.
Pyrin arvioimaan sitä, missä määrin Carnapin filosofinen ohjelma täyttää ne ehdot, jotka liittyvät valistukselle ominaiseen tieteiden ykseyden käsitykseen.
I depict the overall development of Carnap's philosophy with this central idea continually in focus.
Kuvaan Carnapin ajattelun kehitystä tämä keskeinen ajatus silmämääränäni.
Given this general problematic, we attempt to vindicate the underlying overall motivation of Carnap's philosophy and to reconstruct the architectonic of Carnap's systematic thought in the light of recent research.
Työn ensimmäisessä osassa esitellyn problematiikan valossa yritetään kuvata ja perustella Carnapin filosofianäkemyksen taustalla vaikuttava keskeinen motivaatio sekä esittää hänen ajattelunsa kokonaisrakenne, sen "arkkitektoniikka" viimeaikaisen tutkimuksen pohjalta.
The most explicit rendering of this line of thought is the recent monograph, Carnap and Twentieth-Century Thought, by A.W.
Yksi tässä suhteessa tärkeimmistä tulkinnoista esitetään A. W. Caruksen monografiassa Carnap and Twentieth-Century Thought (2007), joka asettaa Carnapin eksplikaation metodin tutkimukselliseen keskiöön.
It is argued here that an essential ingredient of Carnap's method of explication is a variety of philosophical history of science which provides the necessary insight into the problem complex one is tackling with under the purview of explication.
Esitän, että olennainen osa Carnapin eksplikaation metodia on filosofisen tieteenhistorian tutkimusote, joka tarjoaa välttämättömät ennakkoedellytykset -- käsitteelliset mahdollisuudet eksplikaatioavaruudessa -- annetun eksplikaatiotoiminnan piirissä.
However, it is argued that the ``enterprise of understanding'' constituted an equally important aspect of Carnap's philosophical program, although it remained covert in his publications.
Tästä syystä historiallisella tiedolla ja "ymmärtämisen hankkeella" on keskeinen merkitys Carnapin metodin kannalta, vaikkakin tämä ulottuvuus säilyi pitkälti julkilausumattomana hänen julkaistuissa teoksissaan.
Taking Rudolf Carnap (1891--1970) as an exemplar of a scholar whose work in philosophy of science was at bottom motivated by the ideal of a unified conception of science, it attempts to distillate the essential characteristics and methodological significance of such a conception by a combination of historical and systematic analysis.
Väitöskirjan aihepiirinä on tieteen ykseyden ideaalin merkitys Rudolf Carnapin (1891 - 1970) ajattelussa ja tuotannossa, sekä tämän ideaalin ja sen julkilausumattomien ennakkoedellytysten analyysi tieteenfilosofian ja -historian modernissa traditiossa.
This complies with the attractive account represented by Howard Stein about the two basic functions of philosophy, i.e., a distinction between ``the enterprise of knowledge'' and the ``enterprise of understanding''.
Stein erottelee yhtäältä "tiedon hankkeen" ("enterprise of knowledge") ja "ymmärtämisen hankkeen" ("enterprise of understanding").
In the first part of the dissertation we provide a general account of the problem's background in the intersection of intellectual history and systematics.
Työn ensimmäisessä osassa tarkastellaan tieteiden ykseyden ja tieteentekijän moraalisen kehityksen välistä suhdetta historiallisesta ja systemaattisesta perspektiivistä.
After a brief examination of the concepts of the moral and the scientific, we proceed to give an account of the concept of scientific self which acts as a kind of normative meta-concept co-ordinating the interaction between the epistemic and the ethical requirements appertaining to the education and professional formation of a scientist.
Tarkastelemalla kuinka erilaiset käsitykset itsestä -- ja etenkin nk. "tieteellisestä itsestä" ("scientific self") -- ovat kehittyneet objektiivisuuden käsitteen rinnalla, he päätyvät tulokseen, että ns. episteemiset hyveet ovat kiinteässä vuorovaikutuksessa eettisiin arvoihin sekä yksilön moraaliseen kehitykseen, ja muodostavat välttämättömät ehdot tieteenharjoittamiselle.
In the second part of the dissertation we can finally address the adduced problem in its particular ramifications in the philosophy of Rudolf Carnap.
Työn toisessa osassa siirrytään tarkastelemaan eksplisiittisesti Rudolf Carnapin filosofiaa ja sen kehitystä 1900-luvun ensimmäisiltä vuosikymmeniltä 1950-luvulle.
Both the image of nature, built upon the masses of scientific and technological knowledge gathered, and the modern conceptions of the moral have developed in the course of history.
Historian valossa on selvää, että käsitykset "tieteellisestä itsestä" ovat muuttuneet aikojen kuluessa.
From a historical perspective it is easy to to see that the intension of the concept of scientific self varies according to the contingent factors such as the external conditions of education and the requirements set by new experimental techniques, but the essential, axiologically relevant, internal determinates of the concept are seen to accumulate over time in a conservative manner.
Työssä pyritään eksplikoiman ne normatiiviset ehdot, joita voidaan soveltaa tutkijaan ja hänen työhönsä carnapilaisen tieteenkäsityksen puitteissa; toisin sanoen esitetään ne ulkoiset sekä sisäiset epistemologiset ja moraalifilosofiset kriteerit, jotka tutkijan työtä määrittävät tieteen ykseyden ideaalin mukaisesti.
The lesson that historicism can teach us is the possibility to adopt a symmetrical attitude with respect to the status of the questions of genesis and validity within these (very different) domains.
Keskeisenä tieteenhistoriallisena vertailukohtana on objektiivisuuden käsitteen kehitys, jota mm. Lorraine Daston ja Peter Galison ovat ansiokkaasti kuvanneet teoksessaan Objectivity (2007).
We will briefly touch upon the question about the relationship of a priori and empirical knowledge in ethics, and provide a brief synopsis of the relevance of the distinction analytic/synthetic in this domain.
Lisäksi eritellään niitä apriorisen tiedon ja empiirisen tiedon lajeja, joilla on merkitystä moraalifilosofian kannalta ja toisaalta analyysin käsitteen historiaa siltä osin, kuin se muodostaa olennaisen taustan Carnapin filosofian ja filosofisen metodin ymmärtämiselle.
Given the conspicuously holoscopic character of Carnap's philosophical orientation, there arises an interesting question about the relation of his work to that of other prominent ``seekers of the wider view'' in the history of philosophy (and history of science).
Fichten näkemysten esittelyn jälkeen siirrytään tutkimaan yhden Carnapin filosofianäkemyksen kannalta keskeisen käsitteen, suvaitsevaisuusperiaatteen (Principle of Tolerance), historiaa.
Finally we address cursorily the ontologically crucial problem about the moral element in man and present -- with a view to the Enlightenment virtues -- a synopsis of the process of the dissociation of the concept of the moral from the concept of the scientific.
Sen lisäksi että Daston ja Galison esittävät tieteen metodologiaan liittyviä keskeisiä huomioita objektiivisuuden käsitteen merkityksestä ja soveltamisesta eri aikoina, he asettavat keskeiselle sijalle minän, persoonan tai itsen käsitteen tieteellisessä tutkimusprosessissa.
In the future, increased knowledge on the molecular changes may take us towards targeting these diseases with therapies.
Lisätutkimukset solu- ja eläinmalleissa voivat tulevaisuudessa tuoda tietoa siitä, voidaanko näitä reittejä käyttää hoitomuotojen kohdistamiseen.
Studies on the molecular pathogenesis of neuronal ceroid lipofuscinoses in the animal models of CLN8 and CLN10
Neuronaalisten seroidilipofuskinoosien CLN8 ja CLN10 tautimekanismien tutkimus hiiri- ja Drosophilamalleissa
In this study these events were assessed in two forms of NCLs, the CLN8 and CLN10 diseases.
Tässä väitöskirjassa tutkittiin NCL-tauteihin lukeutuvien CLN8- ja CLN10-tautien taustalla olevien proteiinien toimintaa.
The connection of CLN8 to lipid synthesis regulation is in agreement with the sequence-based hypothesis of a role for CLN8 in lipid metabolism regulation, while further studies are required to indicate a specific function.
Tulokset viittaavat siihen, että CLN8:n toiminta liittyisi rasva-aineiden valmistukseen, mutta tarkan biologisen mekanismin selvittämiseksi vaaditaan lisätöitä.
The neuronal ceroid lipofuscinoses (NCLs) are a group of pediatric neurodegenerative syndromes.
Neuronaaliset seroidilipofuskinoosit (NCL-taudit) muodostavat yleisimmän syyn lapsuusiän hermorappeumaan.
However, the events leading to NCL disease onset and progression remain elusive and without a possibility to intervene.
Vaikka tautien taustalla olevat geenivirheet pääosin tunnetaankin, molekyylitason tapahtumat, jotka johtavat taudin syntyyn, ovat edelleen pitkälti selvittämättä.
Similarly to previously characterized NCL models, the CLN8 disease model Cln8mnd showed neuron loss and glial activation in sensory thalamocortical pathways.
Näyttääkin siltä, että aiemmin kuvattujen NCL-tautimallien lisäksi myös Cln8-hiiren aivopatologia keskittyy isoaivokuoren ja talamuksen välisiin yhteyksiin ja alkaa tunto- ja kipuaistimuksia välittävältä somatosensoriselta aivoradalta.
Glial cells were observed to contribute to the Cln8mnd neuropathology.
CLN8-tutkimuksissa käytimme hiirikantaa, jossa on luonnollisesti syntynyt Cln8-geenin mutaatio.
Decreased axonal myelination, studied by stereology, light and electron microscopy, was observed even before microglial activation, yet myelination reached normal levels by the time of major brain pathology.
Havaitsimme immuunipuolustuksen aktivaatioon viittaavia muutoksia mikrogliassa jo ennen varsinaista hermosolukuolemaa.
By protein and gene expression profiling we were able to show a delayed maturation of oligodendrocytes in the Cln8mnd mouse brain and in vitro.
Työssä käytimme CLN10-tautia mallintavaa banaanikärpästä ja saimme lisävahvistusta sille, että häiriöt solujen rasva-aineenvaihdunnassa, endosytoosissa ja solujen suojautumisessa happiradikaaleilta vaikuttavat NCL-taudeissa.
Late-infantile onset CLN8 disease and the more protracted progressive epilepsy with mental retardation are caused by mutations in the CLN8 gene.
Myeliiniä, joka on välttämätöntä nopealle signaalinvälitykselle, muodostui Cln8-hiirellä normaalia hitaammin.
Similar processes have been described affected in other Drosophila models for NCLs, suggesting that Drosophila NCL proteins may act in overlapping genetic pathways.
Lisätutkimukset tuovat valaistusta sille, miten rasva-aineenvaihdunnan häiriöt, tulehdusreaktio ja myeliinin kehityshäiriö vaikuttavat NCL-taudin puhkeamiseen.