natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The low inflationary scale requires an extremely flat potential but we find that in this particular model the associated fine-tuning problems can be solved in a rather natural fashion in a class of supergravity models.
Tutkimustyössä käsitellään supersymmetristen teorioiden laakeisiin suuntiin perustuvaa inflaatiomallia, jossa tarvittava hienosäätö voidaan selittää melko luonnollisella tavalla.
Future observations that provide more accurate information of the non-gaussian statistics can therefore place constraining bounds on the curvaton interactions.
Maailmankaikkeuden historian ensimmäisiä sekunnin murto-osia ei sen vuoksi voida luotettavasti kuvata tämänhetkisten kokeellisesti varmennettujen teorioiden puitteissa.
Numerical models, used for atmospheric research, weather prediction and climate simulation, describe the state of the atmosphere over the heterogeneous surface of the Earth.
Ilmakehätutkimukseen sekä sään ja ilmaston ennustamiseen käytettävät numeeriset mallit kuvaavat ilmakehän tilaa maapallon vaihtelevien pinnanmuotojen yllä.
The higher is the models' resolution, the more the details of orography directly influence the simulated atmospheric processes.
Mitä tarkempi on mallin erotuskyky, sitä pienemmät orografian yksityiskohdat vaikuttavat mallinnettuihin ilmakehän ominaisuuksiin.
Orography is always averaged, representing the surface elevation within the horizontal resolution of the model.
Orografia on aina keskiarvo, joka kuvaa pinnan korkeutta mallin erotuskyvyn puitteissa.
This study contributes to building of a consistent, scale-dependent system of orography-related parametrizations for the High Resolution Limited Area Model (HIRLAM).
Tässä tutkimuksessa on kehitetty mallin erotuskyvyn ja orografian koon huomioonottavaa pinnanmuotovaikutusten parametrisointijärjestelmää pohjoismaista HIRLAM-säänennustusmallia (High Resolution Limited Area Model) varten.
Several fundamental properties of atmospheric models depend on orography, i.e. on the average elevation of land over a model area.
Monet mallin perusominaisuuksista riippuvat orografiasta eli maanpinnan korkeuden kuvauksesta.
The parametrization schemes applied, developed and validated in this study, are currently being implemented into the reference version of HIRLAM.
Työssä kehiteltyjä, sovellettuja ja arvioituja menetelmiä otetaan parhaillaan päivittäiseen ennustuskäyttöön HIRLAM-mallissa.
This sets new requirements for the accuracy of the model formulations with respect to the spatially varying orography.
Tämä asettaa uusia vaatimuksia sille, miten malli käsittelee orografiatietoa.
The parametrized processes interact with the resolved-scale processes and with each other.
Parametrisoidut ilmiöt vuorovaikuttavat toistensa ja mallissa suoraan kuvattujen ilmiöiden kanssa.
Representation of orography, scale-dependencies of the simulated processes and interactions between the parametrized and resolved processes are discussed.
Työssä käsitellään orografian kuvausta, mallinnuksen skaalariippuvuuksia sekä prosessien vuorovaikutuksia.
The system comprises schemes for handling the effects of mesoscale (MSO) and small-scale (SSO) orographic effects on the simulated flow and a scheme of orographic effects on the surface-level radiation fluxes.
Järjestelmä koostuu meso- ja pienimittaisen orogafian vaikutusten parametrisoinnista mallin liikeyhtälöissä sekä maanpinnan tason lyhyt- ja pitkäaaltosäteilyvoiden parametrisoinnista lämpötilayhtälössä.
This means, that in the numerical weather prediction (NWP) models, there will always be subgridscale orography effects, which cannot be explicitly resolved by numerical integration of the basic equations, but require parametrization.
Numeeriseen säänennustusmalliin jää aina alihilaisen orografian aiheuttamia ilmiöitä, jotka pitää kuvata parametrisoimalla, t.s.
In order to remove the smallest scales and steepest slopes, the continuous spectrum of orography is normally filtered (truncated) even more, typically beyond a few gridlengths of the model.
Siksi muutamaa mallin hilaväliä pienemmät piirteet tavallisesti suodatetaan pois.
From the high-resolution digital elevation data, orographic parameters are derived for both momentum and radiation flux parametrizations.
Mallin orografiasuureet johdetaan tarkasta digitaalisesta karttatiedosta sekä liikemäärän että säteilyvoiden laskentaa varten Työssä kehitellään myös menetelmiä mallitulosten todentamista ja analysointia varten.
In the subgrid-scale, different physical processes contribute in different scales.
Alihilaiset piirteet ovat erikokoisia ja niiden fysikaaliset ominaisuudet erilaisia.
Currently, there is no clear alternative to the old and regular energy production methods for a clean future.
Tällä hetkellä ei ole selkeää vaihtoehtoa puhtaiden tulevaisuuden vanhojen ja säännöllisten energiantuotantomenetelmien kannalta.
However, experiments show a complex outcome and provide insufficient information to understand the underlying mechanism if the physics is poorly understood.
Kokeet osoittavat kuitenkin monimutkaisia ​​tuloksia ja tarjoavat riittämättömät tiedot ymmärtämään taustalla olevaa mekanismia, jos fysiikka on huonosti ymmärretty.
A major challenge to overcome in the fusion reaction is to produce more energy than it consumes under extremely harsh operating conditions.
Suuri haaste voittamaan fuusioreaktiossa on tuottaa enemmän energiaa kuin kuluttaa äärimmäisen vaikeissa käyttöolosuhteissa.
With increasing demand for the energy in last decades, replacing scarce fossil fuels with new energy resources is inevitable.
Energian lisääntyvä kysyntä viime vuosikymmeninä on väistämätöntä vähentää niukkoja fossiilisia polttoaineita uusilla energiaresursseilla.
Therefore, selecting appropriate materials for different components of the device is critical and highly demanding.
Sen vuoksi sopivan materiaalin valitseminen laitteen eri osiin on kriittinen ja erittäin vaativa.
In the last few decades, a wide range of studies have been carried out to investigate fusion performance and fusion reactor designs.
Viime vuosikymmeninä on suoritettu laaja valikoima tutkimuksia fuusio- ja fuusioreaktoreiden tutkimiseksi.
This phenomenon can become a show stopper by limiting the lifetime of wall materials.
Tämä ilmiö voi tulla näyttäytymään rajoittamalla seinäaineiden käyttöikää.
However, nuclear fusion power may offer practical, power-plant-scale energy production with an unlimited fuel supply.
Kuitenkin ydinfuusioteho voi tarjota käytännöllistä, voimalaitosten energiatehokkuutta ja rajoittamatonta polttoainevarastoa.
ITER will be the first experimental tokamak-like nuclear fusion reactor to produce net energy, based on deuterium–tritium plasma.
ITER on ensimmäinen kokeellinen tokamak-kaltainen ydinfuusioreaktori, joka tuottaa nettoenergian, joka perustuu deuterium-tritium-plasmaan.
Due to the ITER design and operation requirements, extreme conditions are expected for plasma-facing components, such as very large thermal loads, temperature and particle fluxes.
ITERin suunnittelu- ja käyttövaatimusten vuoksi odotetaan äärimmäisiä olosuhteita plasmapinnoittaville komponenteille, kuten erittäin suurille lämpökuormituksille, lämpötiloille ja hiukkasvirtauksille.
Moreover, special low-activation ferritic steels are developed for being used as structural materials in blanket modules.
Lisäksi kehitetään erityisiä alhaisen aktivoinnin omaavia ferriittisiä teräksiä, joita käytetään rakenteellisina materiaalina peitemoduulissa.
The work was mainly based on molecular dynamics (MD) simulations and an Object Kinetic Monte Carlo (OKMC) algorithm to extend earlier results to a longer time and length scales and thereby enables direct comparison with performed experiments.
Työssä keskityttiin pääasiassa molekyylidynamiikan (MD) simulaatioiden ja Object Kinetic Monte Carlo (OKMC) -algoritmien avulla aikaisempiin tuloksiin pitemmän ajan ja pituuden mittakaavaksi ja siten suoran vertailun suoritetuista kokeista.
First, deuterium irradiation on pure Fe, Fe with 1% C impurity and Fe 3 C, under different irradiation energies and substrate temperatures was modelled.
Ensinnäkin mallinnettiin deuterium säteilytys puhtaalla Fe: llä, Fe: llä 1% C: n epäpuhtaudella ja Fe 3 C: lla eri säteilytysenergioilla ja substraattilämpötiloilla.
The plasma cannot be confined infinitely and to control the contact between the escaped plasma and the wall, the area of interaction is restricted to divertor or limiter structures, leading to erosion of them.
Plasmaa ei voida rajata äärettömän rajoitetusti ja kontrolloida karkaistun plasman ja seinän välistä kosketusta, vuorovaikutusalue rajoitetaan hajautus- tai rajoittimen rakenteisiin, mikä johtaa niiden eroosioon.
The interactions of different materials with plasma and impurity particles were modelled.
Eri materiaalien vuorovaikutukset plasman ja epäpuhtauspartikkeleiden kanssa mallinnettiin.
In addition to experiments, computer simulations to study plasma surface interaction have also contributed to a better understanding of future fusion reactors and characterization of this mechanism in a wide range of time and length scales.
Kokeiden lisäksi tietokoneiden simulaatiot plasman pinnan vuorovaikutuksen tutkimiseksi ovat osaltaan lisänneet tulevien fuusioreaktorien ymmärrystä ja tämän mekanismin karakterisointia monissa aikapituus- ja pituusasteissa.
Furthermore, the effect of reactor-relevant parameters on Be erosion behaviour and surface changes have been investigated using MD and subsequently a multi-scale approach (KMC- MD).
Lisäksi reaktoriin liittyvien parametrien vaikutus BE: n eroosionkäyttäytymiseen ja pinnan muutoksiin on tutkittu käyttäen MD: tä ja sen jälkeen monimuotoista lähestymistapaa (KMC-MD).
Therefore, characterizing the erosion behavior and morphology changes of these components and understanding the underlying mechanism are essential toward predicting and ultimately controlling the adverse effects of plasma surface interactions.
Siksi näiden komponenttien eroosiokäyttäytymisen ja morfologian muutosten karakterisointi ja taustalla olevan mekanismin ymmärtäminen ovat välttämättömiä plasman pinnan vuorovaikutusten ennustamisen ja lopulta torjumiseksi.
The main candidates for the first wall materials in future fusion reactor, ITER are tungsten for the divertor plates and beryllium for the main wall.
Tulevan fuusioreaktorin, ITERin, ensimmäisen seinämateriaalin tärkeimmät ehdokkaat ovat volframia pääseinämän taustalevyille ja berylliumille.
Experiments in the different tokamaks and linear plasma devices, as well as those using ion beams are dedicated to study plasma surface interactions.
Kokeita erilaisissa tokamaakseissa ja lineaarisissa plasmasuihkulaitteissa sekä ionisäteitä käyttävissä kiteissä on sitoutunut tutkimaan plasman pinnan vuorovaikutuksia.
In addition, various steels containing of iron and carbon are being considered for the main wall of the DEMO.
Lisäksi DEMO: n pääseinässä harkitaan erilaisia ​​teräksisiä rautaa ja hiiltä sisältäviä teräksiä.
Furthermore, a MD study to investigate the effect of plasma impurities D, Ar and Ne on the erosion and surface structure of W and Be was carried out for different fractions of Ar and Ne.
Lisäksi Ar: n ja Ne: n eri fraktioille suoritettiin MD-tutkimus plasman epäpuhtauksien D, Ar ja Ne vaikutuksen selvittämiseksi W: n ja Be: n eroosion ja pintarakenteen suhteen.
In this dissertation, the plasma wall interactions such as erosion and ion reflection for the firstwall materials of future fusion reactors have been studied by different computational methods.
Tässä väitöskirjassa on tutkittu plasman seinän vuorovaikutuksia, kuten tulevien fuusioreaktorien ensimmäisen seinämateriaalin eroosiota ja ionin heijastusta erilaisilla laskennallisilla menetelmillä.
Microbiome samples were taken of 15 cutaneous melanomas and 17 benign melanocytic nevi, of 13 patients with parapsoriasis and 12 very low birth weight infants during treatment in intensive care.
Mikrobiominäytteitä otettiin 15 melanoomasta ja 17 hyvänlaatuisesta melanosyyttiluomesta, 13 parapsoriasis potilaasta ja 12 erittäin alhaisen syntymäpainon keskosesta tehohoidon aikana.
We could demonstrate that very low birth weight infants in intensive care have a high cutaneous microbial diversity during the first days of life regardless of the way of delivery, prematurity causes or perinatal infections.
Pystyimme osoittamaan mikrobiomin korkean diversiteetin keskosten ensimmäisinä elinpäivinä riippumatta syntymistavasta, keskosuuden syystä tai infektioista.
Our object was to investigate the microbiome in skin cancer (melanoma) and inflammatory skin disorders (parapsoriasis) and to explore the skin microbiome in very low birth weight infants in intensive care and possible association to neonatal sepsis.
Tavoitteena oli selvittää mikrobiomi ihosyövässä (melanooma) ja tulehduksellisissa ihosairauksissa (parapsoriasis) sekä kartoittaa mikrobiomi erittäin alhaisen syntymäpainon keskosissa tehohoidossa ja sen mahdollista yhteyttä verenmyrkytykseen.
Neonatal sepsis is not linked to microbiome changes and it is likely that other factors play a role, e.g. skin injury by medical devices and concomitant infections.
Vastasyntyneiden verenmyrkytys ei ollut yhteydessä mikrobiomin muuttumiseen ja tämän taustalla on luultavasti muita tekijöitä kuten ihoa lävistävät lääkinnälliset laitteet tehohoidossa tai samanaikaiset infektiot.
The skin microbiome – Investigations on skin malignancies and preterm newborn skin Skin disorders have been associated with specific microbiome changes and raised an interest in developing new diagnostic methods and treatments.
Ihon mikrobiomi - tutkimuksia ihosyövissä ja vastasyntyneiden keskosten ihossa Väitöskirjassa tutkittiin ihon mikrobiomia uusilla molekyyligenetiikkaan pohjautuvilla tutkimusmenetelmillä, jotka ovat herättäneet kiinnostusta diagnoosimenetelmien ja hoitomuotojen löytämiseksi.
The results suggest that microbiome swab sampling may not be helpful in diagnostics of melanoma or parapsoriasis.
Löydöksemme viittaavat siihen, että mikrobiomin tutkimisesta ei ole hyötyä melanooman diagnostiikassa.
Additionally, the microbiome showed no significant differences between parapsoriasis and the same patient’s healthy skin.
Ihon mikrobiomissa ei myöskään todettu merkittäviä eroja parapsoriasis ihottuman ja terveen näköisen ihon välillä.
There were no significant differences in the microbiome of melanomas, melanocytic nevi and controls.
Merkittäviä eroja mikrobiomissa tai bakteeriston diversiteetissä ei tullut esille melanoomien ja hyvänlaatuisten luomien välillä.
Moreover, microbiome changes seem not to play a role in parapsoriasis.
Emme myöskään havainneet viitteitä siitä, että mikrobiomin muutoksilla tai stafylokokkibakteereilla olisi merkitystä parapsoriasiksessa.
We observed a high cutaneous microbial diversity in most of the infants at birth and there was a decrease in diversity during the first three weeks of life.
Kolmen ensimmäisen elinviikon aikana diversiteetti kaventui, mutta tämä ei ollut ajallisessa yhteydessä verenmyrkytykseen.
Sequencing was carried out on 454 GS-FLX Titanium and Illumina MiSeq platforms and the data was analyzed by bioinformatics.
Analysointi toteutettiin molekyyligenetiikkaan pohjautuvilla sekvensointimenetelmillä.
Naturally low species richness and frequent disturbances make the Baltic Sea one of the most heavily invaded seas in the world.
Luonnostaan vähälajinen ja monista häiriötekijöistä kärsivä Itämeri on yksi maailman eniten tulokaslajeja sisältävistä merialueista.
One of the most successful invaders has been the spionid polychaete genus Marenzelleria, three species of which now occur in the Baltic Sea, M. viridis, M. neglecta and M. arctia.
Yksi menestyksekkäimmistä tulokkaista on ollut meren pohjasedimentissä elävä monisukasmatosuku Marenzelleria, joita Itämeressä nyt tavataan kolmea lajia: M. viridis, M. neglecta ja M. arctia.
Introductions of non-native species are changing the composition of plant and animal communities worldwide.
Tulokaslajit muuttavat kasvi- ja eläinyhdyskuntien rakennetta maailmanlaajuisesti.
Basic knowledge of the non-native species’ biology, ecology and effects on ecosystem functions in their new environment is therefore needed but often lacking.
Tulokaslajien ekologisen vaikutuksen arvioinnissa tieto lajin biologiasta, ekologiasta ja vaikutuksista ekosysteemin toimintaan uudessa elinympäristössä on tärkeää, mutta usein puutteellista.
The genus occurs in the entire Baltic Sea with highest densities in deeper (over 30 m) areas.
Marenzelleriaa tavataan koko Itämeressä, ja suurimmat yksilömäärät on havaittu yli 30 m syvyyksissä.
Their differing burrowing and ventilation behavior compared to the native species suggest an impact on nutrient cycling.
Niiden sedimenttiä muokkaava toiminta eroaa kotoperäisistä lajeista, millä voi olla vaikutuksia ekosysteemiin toimintaan, kuten ravinteiden kiertoon.
M. arctia prefers deeper sites, all three species co-occur at muddy sites up to 20 m depth, and M. viridis and M. neglecta occur together and hybridize at sandy sites.
M. arctia -lajia tavataan yksin syvillä mutapohjilla ja kaikkia kolmea lajia mutapohjilla 20 m syvyyteen saakka.
A combination of monitoring data, field surveys and laboratory experiments were used to investigate the ecosystem effects of Marenzelleria spp.
Tässä väitöskirjassa tutkitaan Marenzellerian vaikutuksia Itämeren ekosysteemiin seuranta-aineistoja, havainnoivia kenttätutkimuksia ja laboratoriokokeita käyttäen.
M. arctia, M. neglecta and M. viridis had density-dependent effects on bioturbation metrics and solute fluxes, implying spatial and temporal variation in their impact on nutrient cycling following seasonal and spatial changes in their densities and biomass.
Havainto- ja kokeelliset tulokset viittaavat alueellisiin ja kausittaisiin eroihin Marenzellerian vaikutuksessa ravinteiden kiertoon riippuen ympäristötekijöistä, sekä Marenzellerian ja muiden lajien tiheydestä ja biomassasta.
In order to assess their ecological and socio-economic impacts it is imperative to know their effects on the surrounding ecosystem.
Erityisesti meriekosyseemeissä tulokaslajien hävittäminen ei usein ole mahdollista, ja siksi on tärkeää tietää miten ne vaikuttavat ympäröivään ekosysteemiin.
in deeper areas especially during summer when oxygen conditions deteriorate and densities increase, but an enhancement of phosphate effluxes in normoxic areas through enhanced remineralization of organic matter.
Havainto- ja kokeelliset tutkimukset osoittivat, että Marenzellerian sedimenttiä muokkaava toiminta saattaa edesauttaa fosforin sitoutumista sedimenttiin syvillä alueilla etenkin kesällä, kun hapen määrä on vähäisempi ja tiheydet suuria.
Population dynamics and productivity of the three species differ spatially.
Eri Marenzelleria -lajien määrissä ja tuottavuudessa on eroja paikasta, syvyydestä ja lajista riippuen.
The results also highlight the need to study the effects on non-native species in the natural environment incorporating the spatial and seasonal variability, and natural community composition in order to accurately estimate their contribution to ecosystem function.
Ajalliset ja paikalliset vaihtelut ympäristössä, sekä tulokas- ja muiden lajien populaatioissa saattavat muuttaa tulokaslajien merkitystä ekosysteemin toiminnan kannalta.
Myosin heavy chain (MHC) cross-linking was greater in 80% oxygen MAP than 0% and 20% oxygen, while desmin degradation was not affected by the oxygen concentrations in MAP, suggesting that oxidation-induced toughening was due to cross-linking of structural proteins rather than reduced proteolysis.
Myosiinin raskaan ketjun poikittaissidosten määrä oli suurempi 80 % happea sisältävissä kuin 0 tai 20 % sisältävissä suojakaasupakkauksissa, kun taas pakkausten happipitoisuus ei vaikuttanut desmiinin tuhoutumiseen, mikä viittaa siihen, että hapettumisen aiheuttaman sitkistyminen johtuu pikemminkin poikittaissidosten muodostumisesta kuin proteolyysin vähenemisestä.
In addition, a model system of HClO-oxidized myofibrils was used to study the effect of protein oxidation on filament net charges, protein aggregation and their relation to water-holding.
Lisäksi myofibrilliproteiineja hapetettiin mallikokeissa hypokloriittihapolla (HClO) ja tutkittiin sitten proteiinien hapettumisen vaikutusta filamenttien nettovarauksiin, proteiinien yhteenliittymiseen ja näiden seikkojen vaikutuksia vedenpidätyskykyyn.
The aim of the thesis was to investigate the effects and mechanisms of protein oxidation on meat quality traits, such as texture, color and water-holding properties.
Väitöskirjan tavoite oli tutkia proteiinien hapettumisen vaikutuksia ja vaikutusmekanismeja lihan laatuominaisuuksiin, kuten mureuteen, väriin ja vedenpidätyskykyyn eli lihan kykyyn pidättää lihasnestettä.
The role of proteolysis and protein cross-linking on oxidation-induced toughening was investigated.
Proteolyysin ja proteiinien poikkisidosten merkitystä tutkittiin hapettumisen aiheuttaman sitkeyden kannalta.
Oxidation-induced toughening was also observed in minced beef as the hardness was generally greater in patties made from meat stored under 20-80% oxygen compared to 0% oxygen.
Hapettumisen aiheuttama sitkistymistä havaittiin myös jauhelihassa, koska 20-80 %:in happipitoisuudessa säilytetystä lihasta valmistetut jauhelihapihvit olivat kovempia kuin 0 %:in happipitoisuudessa säilytetyistä lihoista valmistetut.
Shear force of porcine longissimus dorsi (LD) muscle increased with increasing oxygen concentrations demonstrating a meat toughening effect.
Sian longissimus dorsi -lihaksen leikkautumisvoima kasvoi suojakaasun happipitoisuuden noustessa, mikä osoitti lihan sitkeyden lisääntymistä.
Lipid oxidation, measured as TBARS, was also greater in meat stored under higher oxygen atmosphere.
TBARS-arvoina mitattu rasvojen hapettuminen oli myös suurempaa, kun liha oli säilytetty korkeammissa happipitoisuuksissa.
In the thesis, a hypothesis about oxidation-induced changes and their relation to water-holding is proposed: The oxidation-induced increase of net negative charges is due to loss of positively charged histidine residues through protein carbonylation, and water-holding is a balance between promoting factors (e.g., increased net charge) and inhibiting factors (e.g., cross-linking and aggregation).
Väitöskirjassa esitetään hypoteesi hapettumisen aiheuttamista muutoksista vedensidontakykyyn: koska vedenpidätyskyvyn muutos on tasapainossa edistävien tekijöiden (esim. nettovarauksen kasvu) ja estävien tekijöiden (esim. poikittaissidokset ja proteiinien yhteenliittyminen) välillä ja koska hapettumisen aiheuttama negatiivisten nettovarauksen nousu johtuu positiivisesti varautuneen histidiinin sivuketjun neutraloitumisesta proteiinien karbonylaation seurauksena, vedenpidätyskyvyn nousun katsottiin johtuvan histidiinin hapettumisesta.
Generally, protein oxidation was found to increase significantly both with increasing oxygen concentrations in MAP and with increasing concentrations of the oxidant HClO.
Yleisesti ottaen proteiinien hapettumisen todettiin lisääntyvän sekä suojakaasupakkausten happipitoisuuden että HClO-pitoisuuden noustessa.
Isoelectric focusing (IEF) showed that the isoelectric point (pI) of solubilized myofibrillar proteins were generally lower following oxidation, indicating an increase of net negative charge.
Isoelektrisen fokusointimenetelmän avulla voitiin osoittaa, että liuenneiden myofibrilliproteiinien isoelektrinen piste laski hapettumisen seurauksena.
The internal redness of cooked patties decreased with increasing cooking temperatures and increasing oxygen concentrations in MAP, and a relative low oxygen concentration of 20% was able to cause premature browning (e.g., the patties made from 20% oxygen packaged meat showed brown cooked appearance at 55 ºC while 0% oxygen led to pink-red color).
Jauhelihapihvien sisällä värin punaisuus laski kypsennyslämpötilan ja suojakaasupakkauksen happipitoisuuden noustessa, ja jo melko matala happipitoisuus (20 %) aiheutti ns. ennenaikaisen ruskistumisen.
To achieve this, meat was subjected to modified atmosphere packaging (MAP) with different oxygen concentrations and protein oxidation as well as meat quality traits (with a focus on texture and color) were measured.
Tutkimuksessa mitattiin proteiinien hapettumista sekä eräitä lihan laatuominaisuuksia, erityisesti mureutta ja väriä.