natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study offers conceptual tools for scrutinising everyday life with cancer.
Tutkimus tarjoaa käsitteellisen välineistön tarkastella syöpään sairastumisen merkityksiä osana elämää.
The political aspect of daily life with cancer is connected to political agency and the ways private and public politics connect and collide in everyday life.
Syöpään sairastumisen arjen poliittisuus muodostuu arjessa rakentuvasta poliittisesta toimijuudesta, poliittisista viesteistä sekä siitä, kuinka yksityinen ja julkinen kietoutuvat ja törmäävät arjessa yhteen.
The results highlight how cancer manifests itself in daily life as an outsider that threatens ordinary habits and obligations.
Tutkimustulokset osoittavat, kuinka syövästä muodostuu arkeen vieras, joka uhkaa totuttuja tapoja, velvollisuuksia ja rytmejä.
The second substudy scrutinises how the presence of death is constructed and controlled in everyday life with cancer and how death is controlled through certain frames and activities maintained in the frames.
Toinen osatutkimus kohdistuu kuoleman läsnäoloon, jonka syöpä tuo arkeen mukanaan, ja siihen, kuinka kuoleman läheisyyttä arjessa rakennetaan ja hallitaan erilaisten kehysten ja niissä tapahtuvan toiminnan avulla.
The first sub-study explores how cancer constructs the everyday lives of women with breast cancer and shows how daily life is divided into temporal dimensions where daily life, time and social relationships get multiple meanings.
Ensimmäinen osatutkimus käsittelee sitä, miten sairaus jäsentää rintasyöpään sairastuneiden naisten arkea jakaen sen ajallisiin juonteisiin, joissa arki, aika ja sosiaaliset suhteet merkityksellistyvät eri tavoin.
In the theoretical frame, cancer is approached as an outsider to everyday life that threatens its ordinary structures.
Syöpä näyttäytyy arjelle vieraana, joka uhkaa sen totuttuja järjestyksiä.
The social aspect of the everyday life means social reflections of how cancer affects social interactions and identities in daily life.
Sosiaalisessa arjessa kysymys on sairauden sosiaalisesta heijastumisesta eli siitä, miten sairastuminen vaikuttaa ihmisten väliseen kanssakäymiseen sekä identiteettien rakentumiseen arjessa.
The study focuses on how people with breast and prostate cancer signify cancer and their everyday life and how to conceptualise daily life with cancer.
Kiinnostus kohdistuu siihen, kuinka rinta- ja eturauhassyöpään sairastuneet ja läheiset merkityksellistävät sairautta ja arkielämää sekä kuinka syöpään sairastumisen arkea voidaan käsitteellistää.
The contributions of the sub-studies and their meta-analysis continue the conceptualisation process of daily life with cancer.
Osatutkimusten yhteen luenta sekä kontribuutiot tutkimuskokonaisuudelle toimivat tutkimuksessa välineinä jatkaa syöpään sairastumisen arjen analyysia kohti laajempaa käsitteellistä sairastumisen ja arkielämän merkitysten kehystystä.
The study consists of four sub-studies and a conclusion section, where a theoretical frame of everyday life with cancer is approached from the perspectives of tensions, facets of temporality, space, modalities and the demarcation of private and public, where socio-cultural and bodily aspects are present.
Tutkimuskokonaisuus rakentuu neljästä osatutkimuksesta sekä yhteenvetoluvusta, jonka teoreettisessa kehyksessä arkea lähestytään jännitteisyyden, ajallisuuden, tilallisuuden sekä tavanomaisuuden ulottuvuuksien avulla.
The embodiment of daily life means that the body is the actual medium or vehicle of daily living which senses the illness.
Ruumiin arjessa ruumiista muodostuu arjen elämisen väline ja kokemisen kehys, joka aistii sairastumisen ja arjen.
The research material consists of written narratives by people with breast and prostate cancer and loved ones.
Tutkimuksen aineisto koostuu kirjoituspyynnön menetelmän avulla vuonna 2009 kerätyistä rinta- tai eturauhassyöpään sairastuneiden ja heidän läheistensä tuottamista kirjoituksista.
The temporality in everyday life constructs on rhythms, which help to signify and structure the meaning of time in daily life.
Arjen ajallisuus merkitsee tutkimuksessa rytmejä, joiden avulla aikaa ja ajallisuutta osana arkea ja sairastumista jäsennetään.
This doctoral dissertation explores everyday life with breast and prostate cancer from the perspectives of the ill and loved ones.
Väitöstutkimuksessa tarkastellaan rinta- ja eturauhassyöpään sairastumisen arkea sairastuneiden ja läheisten näkökulmista.
The fourth sub-study explores how agency is constructed in everyday life with breast and prostate cancer in relation to daily activities and habits and how agency can be created differently in stable, fragile or recreated forms.
Neljäs osatutkimus kohdistuu siihen, kuinka toimijuus rinta- ja eturauhassyöpään sairastumisen arjessa rakentuu suhteessa päivittäisiin toimintoihin ja tapoihin.
The third sub-study explores how sexuality is described in everyday life with cancer and how normative discourses are maintained and deconstructed in everyday life.
Se myös todentaa, kuinka seksuaalisuuteen liittyviä heteronormatiivisen seksuaalisuuden ideaaleja sekä toistetaan että puretaan syöpään sairastumisen arjessa.
The contested autonomy of arts and journalism: Change and continuity in the dual professionalism of cultural journalism
Taiteen ja journalismin koeteltu autonomia: kulttuurijournalismin dualistisen professionalismin muutos ja jatkuvuus
Culture departments became closer to other news-oriented departments and lost their specialist autonomy.
Tällä tavoin kulttuuriosastot ovat lähentyneet sanomalehtien muita uutisosastoja ja menettäneet niille tyypillistä itsenäisyyttä.
The production of reviews was increasingly outsourced, while culture departments took on the responsibility of producing news.
Arvosteluiden tuotantoa on alettu ulkoistaa sanomalehtien organisaatioissa samaan aikaan kun kulttuuriosastoissa on otettu enemmän vastuuta omasta uutistuotannosta.
It has been found that the traditional high cultural canon was complemented with a popular cultural canon and that the concept of culture became more inclusive.
Tutkimuksessa vahvistui, että kulttuurijournalismin perinteinen korkeakulttuurinen aihevalikoima on täydentynyt populaarikulttuurisilla aiheilla ja kulttuuriosastojen kulttuurikäsitys siten muuttunut avoimemmaksi.
Balancing between information-oriented reporting within the journalistic paradigm and classification-oriented reviewing within the aesthetic paradigm is a core function of these departments, which forms a dualism within the professionalism of cultural journalism.
Tasapainoilua tiedonvälitysorientoituneen journalistisen paradigman ja arvio-orientoituneen esteettisen paradigman välillä pidetään kulttuurijournalismin ydintoimintona.
The average length of articles became shorter, and the share of reviews went down; of all the journalistic genres, reviews were cut the most in length.
Kulttuuriosastojen juttujen keskimääräinen pituus on lyhentynyt, ja jutuista eniten on lyhentynyt arvosteluiden keskipituus.
The core of the empirical research consisted of data gathered through the systematic sampling of culture sections from five Finnish dailies: Aamulehti, Helsingin Sanomat, Kaleva, Savon Sanomat and Turun Sanomat.
Aineistoon sisältyivät Aamulehden, Helsingin Sanomien, Kalevan, Savon Sanomien ja Turun Sanomien kulttuurisivut.
The crisis discourse formed the starting point for this study’s inquiry, particularly the question of whether the volume of cultural coverage and reviewing had decreased and whether the aesthetic consciousness of cultural journalism had become lower, as postulated.
Sanomalehtien kulttuuriosastojen sisällönanalyysien tehtävänä oli selvittää, onko kulttuurin ja arvosteluiden volyymi todella kutistunut ja kulttuurijournalismin tekijöiden esteettinen tietoisuus vähentynyt, kuten kriisipuheessa väitetään.
The study comprises five journal articles addressing the changes in arts and cultural journalism from different perspectives.
Tutkimuksen perustana oli viisi artikkelia, jotka tarkastelevat kulttuurijournalismin sisältöjen ja ammatillisen kulttuurin muutosta.
Culture departments attempt to secure internal pluralism by catering to different audiences with different, increasingly omnivorous tastes.
Sekä uutis- että arviotoiminnan ylläpitämisen tavoitteena on erilaisten ja maultaan yhä kaikkiruokaisempien yleisöjen palvelu.
Recent developments in the fields of cultural production and metadiscourse that produce professionalism and its working conditions have led to challenges to the role of the classification function.
Kulttuurisen tuotannon kentillä ja kulttuurijournalismia muovaavissa metadiskursseissa tapahtuneet muutokset ovat kuitenkin johtaneet siihen, että kriitikoiden asema journalismissa on heikentynyt, sillä taiteen arvioinnille on osoitettavissa yhä enemmän vaihtoehtoja.
A quantitative content analysis was complemented and contextualized using data consisting of interviews with culture editors, ethnographical material and textual analysis.
Kulttuurijournalismin ammatillisen kulttuurin arvojen ja niiden muutosten tutkimisessa hyödynnettiin lisäksi kulttuurijournalismin tekijöiden teemahaastatteluita sekä organisaatiokulttuurin ja yksittäisten tekstien analyysia.
Because cultural journalists have been exoticized as "journalists with difference" and the study of the journalistic structures of mediation is diaphanous, the study contributes to the study of this specialized form of journalism, which has been overlooked to a large extent in journalism studies and art sociology.
Aiemmassa tutkimuksessa tämä ero on tunnistettu – kulttuurijournalisteja on luonnehdittu muun muassa "erilaisiksi journalisteiksi" – mutta kulttuurijournalismin journalistista olemusta on tarkasteltu sekä journalismintutkimuksessa että taiteensosiologisessa kehyksessä vähemmän kuin kulttuurijournalismin välittämiä sisältöjä (ns. "näkymättömyysvaikutus").
This study examines the changes in cultural journalism in newspapers in Finland between 1978 and 2008.
Puhe kriitikon ja kritiikin kuolemasta sekä kulttuuriosastojen alasajosta ei kuitenkaan täysin vastaa todellisuutta, selviää väitöstutkimuksesta, joka käsittelee suomalaisten sanomalehtien kulttuuriosastojen muutosta vuosina 1978–2008.
In the second half of the 20th century, an increasing amount of discourse concerned the crisis of cultural journalism and criticism.
Myös kulttuurijournalismia ja taidekritiikkiä koskeva muutos- ja kriisipuhe on voimistunut viimeisten kolmen vuosikymmenen aikana.
This combination of studies is intended to develop a theoretically elaborated and empirically based approach to examining the professionalism of cultural journalism and its changes within the disciplinary framework of journalism research by drawing on the sociology of art and aesthetics.
Luomalla mallin dualistisesta ammatillisesta kulttuurista tutkimus asettuu siten kuromaan umpeen kuilua, joka on syntynyt sekä aiempaan journalismintutkimukseen että taiteensosiologiseen tutkimukseen.
This study’s central objective is to identify characteristics of this specialized professionalism that distinguish it from other intermediary discourses and from mainstream journalism to outline its professionalism in its own right.
Sisältöjä ja ammatillista kulttuuria analysoimalla kulttuurijournalismissa voitiin tunnistaa piirteitä, jotka erottavat tämän erikoisjournalismin muodon muista kulttuurisen välittämisen diskursseista ja yleisjournalismista.
Cultural journalism is understood to include the specialized production of journalism published in the culture sections of newspapers.
Tutkimuksen perusteella voidaan siten sanoa, että kulttuuri on vakiinnuttanut osansa journalismin uutiskoneistoa, ja kulttuuriosastojen kulttuurijournalismia pidetään yhä enemmän osana journalismia kuin taideviestintää.
However, culture departments still regard news and reviews as the two major genres of cultural journalism.
Kun kulttuurijournalismin kulttuurikäsitys ja ilmaisutavat ovat monipuolistuneet, siitä on tullut yhä laajempien yleisöjen journalismia.
Thus, a slow heteronomizing process shifted the emphasis of these departments from the aesthetic toward the journalistic paradigm.
Niin sanotun esteettisen paradigman keskiössä ovat eri taidealojen asiantuntijakirjoittajat, jotka työskentelevät useimmiten freelancer-suhteessa toimitukseen ja pitävät tärkeänä esteettistä tietoisuutta.
None of these features was observed in control mice.
Mitään yllämainituista piirteistä ei havaittu kontrollieläimillä.
The results from the present study would also imply that the development of clinical features requires, in addition to the TG2 autoantibodies used in the present study, also TG2 autoantibodies targeting other epitopes in TG2, entirely other antibody populations and/or longer exposure to the antibodies.
Lisäksi tämän työn tulokset viittaavat siihen, että työssä II käytettyjen TG2-autovasta-aineiden lisäksi keliakian kliinisten oireiden syntyminen vaatii myös TG2-autovasta-aineita, jotka kohdistuvat muita TG2-epitooppeja kohtaan, kokonaan muita vasta-ainepopulaatioita tai/ja pidempää altistumisaikaa vasta-aineille.
Biological effects of coeliac disease patient antibodies in vivo
Keliakiavasta-aineiden biologiset vaikutukset in vivo
Many studies have shown that TG2 autoantibodies have biological effects in vitro, but there is controversy as to their contribution to the disease pathogenesis.
Monissa solutason tutkimuksissa on osoitettu, että TG2-autovasta-aineilla on biologisia vaikutuksia, mutta tästä huolimatta niiden osallisuudesta taudin syntyyn ei ole ollut lopullista selvyyttä.
Based on the data from the present study, it seems conceivable that an increased density of inflammatory cells in the lamina propria, together with the slightly increased levels of tumor necrosis factor (TNF)-α and interleukin (IL)-27 seen in study II, may contribute to small-intestinal mucosal deterioration and thus play a role in the pathogenesis of coeliac disease.
Tämän työn tulosten perusteella on mahdollista, että lisääntynyt solumäärä lamina propriassa samoin kuin lievästi nousseet sytokiinitasot (tuumorinekroositekijä-α, TNF-α, ja interleukiini-27, IL-27) työssä II saattavat vaikuttaa ohutsuolen limakalvon vaurion kehittymiseen.
Usually these autoantibodies belong to immunoglobulin (Ig) class A, but IgA deficient coeliac patients have IgG class antibodies in their circulation, and IgM antibodies have been found in the small-intestinal mucosa.
Yleensä kyseiset autovasta-aineet kuuluvat immunoglobuliini (Ig) A-luokkaan, mutta mikäli kyseessä on IgA-puutoksinen keliakiapotilas, verenkierrossa olevat TG2-autovasta-aineet ovat IgG-luokkaa ja suolen vasta-ainekerääntymät IgM-luokkaa.
In coeliac disease, dietary gluten from wheat, barley and rye induces an autoimmune reaction in genetically susceptible individuals.
Keliakialle on ominaista, että ravinnosta saatava vehnän, ohran ja rukiin gluteeni aiheuttaa autoimmuunivasteen geneettisesti alttiissa yksilössä.
The clinical presentation of the disease is variable, ranging from asymptomatic to classical intestinal manifestations such as diarrhoea and abdominal pain, and even to extraintestinal symptoms in different organs involving for instance liver, skin, muscles and brain.
Potilas saattaa olla täysin oireeton, hänellä voi olla gastrointestinaalisia oireita kuten ripulia ja vatsakipuja tai täysin suolen ulkopuolisia ongelmia esimerkiksi maksassa, lihaksissa tai aivoissa.
Furthermore, it has been shown that coeliac patients evince abnormalities in small-intestinal vasculature, which supplies an essential mechanical support for the villous structure.
Mielenkiintoista kyllä, keliakiapotilailla on havaittu muutoksia myös ohutsuolen verisuonistossa, joka toimii tärkeänä mekaanisena tukena suolinukan rakenteelle.
Typically patients also evince small-bowel mucosal damage which develops gradually from normal villous morphology to inflammation and finally to crypt hyperplasia and villous atrophy.
Keliakialle yleistä on myös immuunireaktion aiheuttama ohutsuolen limakalvovaurio, joka kehittyy asteittain lievän tulehduksen kautta lopulta suolikuopakkeiden liikakasvuun ja nukkalisäkkeiden tuhoutumiseen.
Studies I and II were conducted using a passive transfer method, where either sera or serum total IgG fraction from IgA deficient coeliac disease patients (I) or patient-derived recombinantly produced TG2 autoantibodes (II) were injected into mice lacking T cells.
Työt I ja II toteutettiin menetelmällä, jossa IgA-puutoksisilta keliakiapotilailta peräisin olevaa seerumia, seerumista puhdistettua IgG-fraktiota (I) tai soluviljelmissä tuotettuja keliakia-potilailta peräisin olevia TG2-autovasta-aineita (II) injektoitiin hiiriin, joilla ei ole T-soluja.
Altogether, this study provided new evidence on the biological effects of coeliac disease-specific autoantibodies in vivo.
Kaiken kaikkiaan, tämä väitöskirjatyö paljastaa uusia keliakia-spesifisten TG2-autovasta-aineiden biologisia vaikutuksia.
In addition, study III revealed the anti-angiogenic effects of coeliac TG2 autoantibodies and thus it may be assumed that small-intestinal deposits may contribute to the development of villous atrophy by impairing the intestinal vascularity and leaving the villi without proper mechanical support.
Työn III tulokset näyttivät selvästi vasta-aineiden häiritsevän uusien verisuonten syntymistä ja kehittymistä ja näin ollen voitaisiin ajatella, että myös vasta-ainekertymät myötävaikuttavat nukkalisäkkeiden tuhoutumiseen heikentämällä verisuonistoa ja sen myötä verisuoniston nukkalisäkkeille tuomaa mekaanista tukea.
The present work aimed to demonstrate in vivo effects of coeliac disease patient antibodies and especially TG2-targeted autoantibodies relevant to the pathogenesis of the disease.
Tämän väitöskirjatyön tarkoituksena on näyttää keliakiavasta-aineiden ja erityisesti TG2-autovasta-aineiden mahdollisia vaikutuksia taudin syntyyn elävän eliön tasolla.
In studies I and II, mice receiving coeliac patient-derived sera, total IgG or monoclonal TG2 autoantibodies evinced a slight, albeit significant, deterioration of the mucosal morphology in the small intestine.
Töissä I ja II havaittiin, että keliakiapotilailta peräisin olevalla seerumilla, IgG-fraktiolla tai TG2-autovasta-aineilla injektoiduilla hiirillä oli lieviä mutta kuitenkin tilastollisesti merkittäviä muutoksia ohutsuolen limakalvorakenteessa.
In study III, in vitro, ex vivo and in vivo matrigel assays were utilized to investigate the effects of TG2 autoantibodies on vascular formation and functionality.
Työssä III tutkittiin TG2-autovasta-aineitten vaikutusta verisuonten muodostumiseen ja toimivuuteen soluilla sekä elävässä kudoksessa ja eliössä matrigeelin käyttöön perustuvalla menetelmällä.
TG2 autoantibodies are present both in the circulation and as deposits in the small-intestinal mucosa already in very early phases of the disease.
Nämä vasta-aineet kohdistuvat pääosin transglutaminaasi 2 (TG2)-entsyymiä vastaan ja niitä löytyy sekä potilaiden verenkierrosta että kerääntyminä ohutsuolen limakalvolta jo taudin varhaisessa vaiheessa.
Importantly, autoantibody deposits occur in conjunction with mild enteropathy in mice.
Lisäksi tärkeä löydös oli, että vasta-ainekertymät olivat hiiren ohutsuolessa yhtäaikaisesti suolivaurion kanssa.
For the first time, TG2 targeted autoantibody deposits were shown in the small-intestinal mucosa of mice.
Tässä väitöskirjatyössä siis löydettiin ensimmäistä kertaa TG2-autovasta-aineita kerääntyminä hiiren ohutsuolen limakalvolta.
Thus it might be assumed that inhibited angiogenesis is accounted for defective cell migration.
Saattaakin olla, että solujen puutteellinen kyky vaeltaa myötävaikutti kyseisissä hiirissä havaittuun vähentyneeseen verisuonten muodostumiseen.
The results from study III clearly showed that coeliac patient-derived antibodies inhibited angiogenesis in vitro, ex vivo and in vivo.
Työssä III osoitettiin, että keliaakikoilta peräisin olevat vasta-aineet estävät verisuonten syntymistä elävässä kudoksessa.
Autoantibody deposits targeted to TG2 were also found in the small-intestinal mucosa of the mice.
Lisäksi ohutsuolesta löytyi TG2-autovasta-ainekertymiä.
The condition of mice receiving coeliac patient-derived sera, total IgG or TG2 autoantibodies resembled early-phase disease in coeliac patients.
Näiden hiirten tila, joihin injektoitiin keliaakikoiden seerumia, IgG-fraktiota tai TG2-autovasta-aineita, muistutti alkavaa keliakiaa ihmisillä.
In addition, an increased density of infiltrative cells in the lamina propria was observed.
Kyseisillä hiirillä oli myös lisääntynyt määrä soluja ohutsuolen lamina propriassa eli tukikalvolla, joka sijaitsee limakalvon epiteelikerroksen alla.
Interestingly, an increased occurrence of mild diarrhoea and delayed weight gain was observed in a subset of the mice injected with coeliac patient sera or total IgG in study I. In contrast, in study II, injections of TG2 autoantibodies led to no such difference in the occurrence of mild diarrhoea between groups and the weights of the mice were fairly stable throughout the study period.
Mielenkiintoista oli, että työssä I hiirillä, joihin injektoitiin keliaakikkojen seerumia tai IgG-fraktiota, esiintyi lievää ripulia enemmän kuin kontrolleilla ja painon kehitys oli hidastunut.
Interestingly, many of these have been reported to occur while the small-intestinal morphology is still normal.
Potilaalla saattaa olla yllämainittuja oireita jo ohutsuolen limakalvon rakenteen ollessa vielä normaali.
In addition, the in vivo study revealed impaired functionality of vessels in the presence of coeliac antibodies.
Keliakia-vasta-aineet myös heikensivät verisuonten toimivuutta.
The research material was collected in two phases.
Tutkimusaineisto koottiin kahdessa vaiheessa.
From year 2010 to year 2012 the amount of students/graduates with an immigrant backround in the competence-based qualifications grew by approximately 22 percent to approximately 7 000 persons.
Vuodesta 2010 vuoteen 2012 vieraskielisten opiskelijoiden määrä näyttötut-kintoon valmistavassa koulutuksessa kasvoi noin 22 prosentilla noin 7 000 opiskelijaan.
First a survey (N=118) directed at vocational teachers and then themeinterviews with five experienced vocational teachers and two representatives of working life.
Ensin toteutettiin ammatillisille kouluttajille suunnattu kyselytutkimus (N=118) ja sen jälkeen haastateltiin viisi kokenutta ammatillista kouluttajaa ja kaksi työelämän edustajaa.
The research is qualitative and the used research method is content analysis.
Tutkimus on toteutettu laadullisella tutkimusotteella ja tutkimusmenetelmänä on sisällönanalyysi.
One of the central strengths of the system is that the vocational skills are demonstrated in competence tests regardless of how and where the skills have been acquired.
Yhtenä keskeisenä järjestelmän vahvuutena on, että osaaminen osoitetaan tutkintotilaisuuksissa riippumatta siitä, miten ja missä on osaamisen hankkinut.
The research topic is of current interest, because in Finland vocational training is seen as one of central means in supporting adult immigrants´ integration and becoming employed.
Tutkimusaihe on ajankohtainen, koska Suomessa ammatillinen koulutus nähdään yhte-nä keskeisenä keinona tukea maahanmuuttajataustaisten aikuisten työllistymistä ja kotoutumista.
Additionally the results of the research create a picture of how the teaching of Finnish as a foreign language and vocational subjects could be integrated.
Lisäksi tutkimustulokset luovat kuvaa siitä, miten suomen kielen opetusta ja ammatillista opetusta voitaisiin integroida.
The results will also create a general picture of the competence required of vocational teachers in the multicultural learning environment.
Lisäksi tutkimustulokset luovat kuvaa siitä, millaista osaamista ammatilliselta kouluttajalta monikulttuurisessa oppimisympäristössä vaaditaan.
The target group of the research consists of vocational teachers and representatives of working life.
Perusjoukkona ovat ammatilliset kouluttajat sekä työelämän edustajat.
The individualization of graduates with an immigrant backround in competence-based qualifications
Maahanmuuttajataustaisen tutkinnon suorittajan henkilökohtaistaminen näyttötutkinnoissa