natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In conclusion, due to the inadequate knowledge and deployment of SAF, marketing planning at this stage is difficult.
Loppupäätelmänä voidaan todeta, että koska kestävä lentopolttoaine ei ole riittävän tunnettu tai sitä ei ole otettu laajasti käyttöön, on markkinoinnin suunnittelu tässä vaiheessa haastavampaa.
Many studies have been assessing the relationship between biofuel and marketing, however, the research on sustainable aviation fuel marketing is nonexistent.
Biopolttoaineiden ja markkinoinnin välistä suhdetta on tutkittu suhteellisesti, mutta aikaisempi kirjallisuus kestävän lentopolttoaineen markkinoinnista on olematonta.
It develops an understanding of aviation stakeholders’ perspective on marketing planning in the process of commercializing SAF.
Tutkielma kehittää ymmärryksen ilmailualan sidosryhmien näkökulmasta markkinoinnin suunnittelusta kestävän lentopolttoaineen kaupallistamisprosessissa.
The fact that SAF is under early stage of commercialization and has not been widely adopted by the aviation industry, makes this study especially interesting and relevant.
Aiheesta tekee erityisen ajankohtaisen ja kiinnostavan se, että kestävän lentopolttoaineen kaupallistaminen on vasta alkuvaiheessa eikä ilmailuala ole ottanut polttoainetta vielä laajasti käyttöönsä.
L. brevis and L. buchneri yielded acetic acid concentrations detectable in sensory and chemical analysis.
L. brevis ja L. buchneri tuottivat sekä aistinvaraisessa arvioinnissa että kemiallisessa analyysissä havaittua etikkahappoa.
Use of Lactobacillus plantarum, L. rhamnosus, L. brevis, L. buchneri, L. delbrueckii and previ-ously unreported in sour beer brewing, L. alimentarius, was assessed.
Hapanoluet valmistettiin käyttäen seuraavia maitohappobakteerilajeja: Lactobacillus plantarum, L. rhamnosus, L. brevis, L. buchneri, L. delbrueckii sekä L. alimentarius, jota ei kirjallisuuskat-sauksen perusteella ole aiemmin käytetty hapanoluen valmistuksessa.
The Effects of Lactic Acid Bacteria Species on Properties of Sour Beer
Maitohappobakteerilajin vaikutukset hapanoluen ominaisuuksiin
Sensory evaluation was performed in two parts: Overall preference rank test with untrained panellists and descriptive analysis with trained panellists.
Aistinvarainen arviointi suoritettiin kahdessa osiossa: Kouluttamaton raati arvioi oluita yleisen miellyttävyyden perusteella ja koulutettu raati suoritti oluille kuvailevan analyysin.
Fermentation was carried over approximately six weeks, during which the changes in viable cell density, pH, refractive index, organic acid and ethanol (using PDA/RI) and sugar compositions (using HPAEC-PAD) were assessed.
Valmistuksen aikana mitattiin muutoksia solutiheydessä, pH:ssa, taitekertoimessa, orgaanisten happojen ja etanolin konsentraatiossa (käyttäen PDA/RI-menetelmää) sekä sokereiden konsentraatioissa (käyttäen HPAEC-PAD -menetelmää).
Further studies are suggested to assess the effects of fermentation temperature, O2 availability, wort composition and buffering capacity on the results of the LAB fermentations.
Lisää tutkimuksia suositellaan fermentaatio-olosuhteiden, kuten saatavilla olevien ravinteiden ja fermentaatiolämpötilan vaikutusten arvioimiseksi hapanoluiden ominaisuuksiin.
L. delbrueckii did not grow in the substrate media, allowing possible infection to take place.
L. delbrueckiin taas ei havaittu kasvavan lainkaan, joka johti oluen mahdolliseen pilaantumiseen tunnistamattomalla mikrobilla.
In the thesis, the effects of six different lactic acid bacteria (LAB) species on properties of sour beer was studied.
Työssä tutkittiin kuuden eri maitohappobakteerin vaikutuksia hapanoluiden aistinvaraisiin ja kemiallisiin ominaisuuksiin, joita analysoitiin soveltuvin menetelmin.
Increased lactic acid concentration was associated with increased overall rank, raspberry aroma and apple and vinous flavours, with negative correlation to butyric, rancid and yeasty flavours and bitter aftertaste.
Maitohappokonsentraation havaittiin korreloivan positiivisesti sekä oluen yleiseen miellyttävyyteen että sen vadelmaisiin, omenaisiin ja viinimäisiin ominaisuuksiin.
Differences were found in the results of viable cell count, organic acid composition and descriptive sensory analysis.
Solutiheydessä, orgaanisten happojen konsentraatioissa ja kuvailevan aistinvaraisen arvioinnin tuloksissa havaittiin tilastollisesti merkitseviä eroja.
Novel L. alimentarius yielded fastest growth rate, with encouraging results from sensory analysis.
Aistinvaraisen arvioinnin perusteella L. alimentarius soveltuu hapanoluen valmistukseen.
As the fermentation by LAB may yield unexpected results, and as the prediction of specific organoleptic compounds present in LAB-fermented sour beers has proven to be challenging, sensory and chemical properties of sour beers fermented with selected LAB was assessed.
Myös toivottujen, aistinvaraisiin ominaisuuksiin vaikuttavien komponenttien tuottaminen hapanoluisiin on osoittautunut haastavaksi.
Moreover, cgMLST typing supported the conclusion.
cgMLST-tyypityksen tulokset tukivat päätelmää.
Instead, 5 isolates contained previously described STs: ST-1304, ST-2219 and ST-4791.
Viisi isolaattia kuuluivat aiemmin tavattuihin sekvenssityyppeihin: ST-1304, ST-2219 ja ST-4791.
Three species (yellow-necked mouse, house mouse and bank vole) covered 81,3 % of all caught pests.
Kolme eniten pyydettyä lajia olivat metsähiiri, kotihiiri ja metsämyyrä, mitkä kattoivat 81,3 % kaikista pyydetyistä eläimistä.
Furthermore, these same isolates were poorly identified in MALDI TOF analysis unlike other isolates.
Lisäksi samaiset isolaatit tunnistuivat huonosti MALDI TOF -menetelmällä.
Therefore, all isolates from voles, apart from two bank vole isolates belonging to ST-1304, contained less than 90 % loci compared to a reference genome.
Kaikki myyrä-isolaatit lukuun ottamatta sekvenssityypiltään ST-1304 olleita myyrä-isolaatteja, jäivät alle 90 % hyväksymisrajan.
The literature review discusses the characteristics of thermo-philic campylobacters and their epidemiology, which focused on aspects of a public health and risk factors for campylobacteriosis and the major sources of campylobacters.
Tutkielman kirjallisuuskatsauksessa tarkasteltiin lämpökestoisten kampylobakteerien ominaispiirteitä sekä kampylobakteerien epidemiologiaa, jossa keskityttiin kampylobakterioosin kansanterveydelliseen merkitykseen ja riskitekijöihin sekä kampylobakteerien lähteisiin.
One interpretation to the difference between isolates could be that isolates from voles belong to a new C. jejuni subspecies.
Yksi selitys isolaattien eroihin on, että myyristä eristetyt kampylobakteeri-isolaatit kuuluvat uuteen C. jejuni -alalajiinsa.
After the raw read data was assembled, the contigs were analysed with MLST and cgMLST typing schemes by Ridom SeqSphere+.
Sekvensoitujen isolaattien lukusekvenssit koottiin ja koontisekvenssit analysoitiin MLST- ja cgMLST-tyypityksillä Ridom SeqSphere+ -ohjelmistolla.
41 isolates contained 14 new sequence types (STs).
MLST-tyypityksessä 41:ltä isolaatilta löytyi 14 uutta sekvenssityyppiä.
46 isolates of all 96 campylobacter positive samples were selected for a whole genome sequencing.
Positiivisista yhteisnäytteistä eristetyistä kampylobakteeri-isolaateista valittiin 46 kokogenomisekvensointiin.
Thermophilic campylobacters (Campylobacter jejuni ja Cam-pylobacter coli) cause gastroenteritis called campylobacteriosis in humans, which is one of the most common cause for human gastroenteritis in the world.
Lämpökestoiset kampylobakteerit (Campylobacter jejuni ja Campylobacter coli) aiheuttavat ihmisille kampylobakterioosiksi kutsutun suolistoinfektion.
According to MLST typing isolates obtained from voles differed from isolates from mice and rats.
MLST-tyypityksen tulosten perusteella myyristä eristetyt isolaatit erosivat hiiristä ja rotista eristetyistä.
The numbers of caught pests were not signif-icantly different between the farms when compared to a geographical position (south or north) or a type of farm (pig or cattle).
Mann-Whitneyn U -testissä haittaeläinten pyyntimäärien jakaumat eivät eronneet toisistaan tilojen välillä tilatyypin (sika- tai nautatila) tai sijainnin (etelä tai pohjoinen) perusteella.
The numbers of captured yellow-necked mice were significantly higher in farms in the south.
Sen sijaan metsähiirien pyyntimäärät etelän tiloilla olivat suuremmat kuin pohjoisen tiloilla.
This thesis deals with the result of thermophilic campylobac-ters isolated from the pests in the autumn 2017.
Tutkielman tulokset käsittelevät syksyn 2017 pyyntiä ja siinä eristettyjä lämpökestoisia kampylobakteereja.
A total of 93 samples were detected as campylobacter positive and all of them were identified as C. jejuni.
Kaiken kaikkiaan 93 yhteisnäytteestä osoitettiin C. jejuni -bakteeri.
In the cgMLST typing scheme vole’s isolates were found to have more missing loci than isolates from mice or rats.
Tutkimuksessa käytetyssä cgMLST-tyypitysskeemassa myyrä-isolaateista löytymättä jääneiden lokusten lukumäärissä oli selkeät erot hiiristä ja rotista eristettyihin nähden.
Moreover, a current knowledge of campylo-bacters’ occurrence in rodents and shrews were summarized in the literature review.
Lisäksi kirjallisuuskatsauksessa tehtiin yhteenveto kampylobakteereiden esiintymisestä jyrsijöissä ja päästäisissä.
The presence of thermophilic campylobacters was investigated from 227 pooled samples, which comprised of a total of 442 intestinal samples collected from 12 different species.
Yhteisnäytteet käsittivät yhteensä 442 suolipakettia 12:sta eri eläinlajista.
Especially, yellow-necked mice and bank voles were detected to be campylobacter positive.
Myös vaivaishiiret ja rotat sekä yksittäiset pelto- ja idänkenttämyyrät todettiin kampylobakteeripositiiviseksi.
The Master's thesis was completed as part of the joint project (Haittaeläin) by the Finnish Food Authority (Ruokavirasto) and Natural Resources Institute Finland (Luke).
Tämä maisterintutkielma toteutettiin osana Eviran (nykyinen Ruokavirasto) ja Luonnonvarakeskuksen yhteistä HAITTAELÄIN-hanketta, jossa tutkittiin sika- ja nautatiloilta pyydetyissä jyrsijöissä ja päästäisissä esiintyviä zoonoottisia bakteeripatogeenejä.
There was not signifi-cant difference on the numbers of campylobacter positive samples between the farms when compared the geographical position or the type of farm.
Mann-Whitneyn U -testin perusteella maatilojen sijainnilla tai tilatyypillä ei ollut yhteyttä kampylobakteeripositiivisten näytteiden lukumäärien jakaumiin.
Other campylobacter positive species were harvest mice, rats, field voles and southern voles.
Kampylobakteereita todettiin erityisesti metsähiiristä ja metsämyyristä.
20 women and 8 men participated.
Tutkimukseen osallistui 20 naista ja kahdeksan miestä.
Results: 35 participants were recruited and 28 of them carried through the intervention.
Tulokset: Tutkimukseen rekrytoitiin 35 tutkittavaa, joista 28 suoritti tutkimuksen loppuun.
Materials and methods: A randomized, controlled intervention was conducted in healthy elderly ≥ 70 years.
Aineisto ja menetelmät: Toteutettiin satunnaistettu ja kontrolloitu interventiotutkimus yli 70-vuotiailla iäkkäillä.
The volunteers were 70-89 years old (mean 77 y).
Tutkittavat olivat 70–89-vuotiaita, ja heidän keski-ikänsä oli 77 vuotta.
In OFA-group the volunteers ate approx. 91 biscuits and in the control group approx. 110 biscuits.
OFA-ryhmässä syötiin keskimäärin 91 keksiä ja kontrolliryhmässä 110 keksiä.
Background: The elderly population grows in Finland and older people suffer from several health problems, such as undernutrition and constipation.
Tausta: Suomalaiset iäkkäät kärsivät monista terveysongelmista, kuten virheravitsemuksesta, liian vähäisestä energiansaannista ja ummetuksesta.
Bristol scale 1-7 types were hard stools (1-2), normal stools (3-4) and loose stools (5-7).
Tyypit 1-2 tulkittiin kovaksi ulosteeksi, 3-4 normaaliksi ulosteeksi ja 5-7 löysäksi ulosteeksi.
The volunteers were supposed to eat 140 biscuits during the intervention.
Tavoitteena oli syödä kaikkiaan 140 keksiä.
There were no statistically significant differences in the control group stool forms.
Kontrolliryhmässä ei todettu eroja mittausten välillä.
The participants were healthy and fit older people that didn’t suffer from constipation.
Otos oli pieni, ja tutkittavat olivat terveitä ja hyväkuntoisia eivätkä juuri kärsineet ummetuksesta.
Conclusion: The stool form changed from hard to softer stools during the intervention, even though the energy and fiber intake did not increase and the volunteers did not consume biscuits as planned.
Johtopäätökset: Ulosteiden koostumus muuttui OFA-ryhmässä tutkimuksen aikana pehmeämmäksi, vaikka tutkittavien kuidun saanti ei lisääntynyt tutkimuksen aikana ja tutkittavat eivät syöneet kaikkia keksejä.
The aim of the study: This thesis investigated how a nutritious snack containing oat and canola oil (OFA biscuit) affects energy intake, weight and bowel function in an elderly population compared to a wheat biscuit with less energy, fiber and fat.
Tavoitteet: Tavoitteena oli tutkia kaura-rypsivälipalan nauttimisen vaikutusta iäkkäiden energiansaantiin, painoon ja suolen toimintaan verrattuna vehnä-voileipäkeksin nauttimiseen.
There were no statistical differences between or inside groups in intake of energy and nutrients, weight or body composition.
Energiansaannissa sekä proteiinin, hiilihydraatin, rasvan ja kuidun saannissa ei todettu eroja ryhmien välillä tai sisällä tutkimuksen aikana.
OFA product could also be useful for people with constipation.
Jatkossa voitaisiin tutkia, helpottaako OFA-tuotteen nauttiminen ummetuksen oireita huonokuntoisilla iäkkäillä.
The participants were divided to two groups that ate four biscuits per day, either OFA-biscuits or wheat biscuits.
Ryhmät ohjeistettiin syömään neljä keksiä päivässä.
Height, weight and body composition were measured, energy and nutrient intake was collected via 24 h recall interviews.
Tutkittavilta mitattiin pituus, paino ja kehonkoostumus.
The stool form changed during the intervention in the OFA group.
Ulostusfrekvenssi ei muuttunut tutkimuksen aikana.
Future research should have a focus on intervention with elderly people with a risk of malnourishment and constipation.
Interventiotutkimus kaura-rypsivälipalan vaikutuksista iäkkäiden painoon, energiansaantiin ja suolen toimintaan
Also the percentage of hard stools decreased during the intervention.
Myös ulosteiden prosentuaaliset määrät kaikista ulostuskerroista muuttuivat OFA-ryhmässä kovasta löysemmäksi (p=0,019).
The intervention lasted for 6 weeks.
Ruoankäyttöä mitattiin kolmella 24 tunnin ruoankäyttöhaastattelulla.
Offering snacks with energy, protein and fiber can be helpful to elderly people with nutritional problems.
Virheravitsemusta voidaan ehkäistä ja hoitaa esimerkiksi tarjoamalla energia- ja kuitupitoisia välipaloja.
Between the pre-intervention week and the latter half of the intervention the number of hard stools decreased.
Ulosteen koostumus muuttui ensimmäisen ja kolmannen mittauksen välillä OFA-ryhmässä kovasta (1-2) löysemmäksi (p=0,015).
The heritability estimates were 0,22-0,29 for NVD, 0,33-0,47 for TPD, 0,16-0,25 for DFI, 0,22-0,31 for TPV, 0,28-0,36 for FPV, 0,35-0,38 for FR, 0,27 for ADG, 0,22 for BF, and 0,24 for FCR.
Periytymisasteet olivat seuraavat: NVD 0,22-0,29, TPD 0,33-0,47, DFI 0,16-0,25, TPV 0,22-0,31, FPV 0,28-0,36, FR 0,35-0,38, ADG 0,27, BF 0,22 ja FCR 0,24.
The target of pork production is to produce lean meat efficiently in a sustainable way taking into account environment and ethical aspects.
Sianlihan tuotannon tavoitteena on tuottaa laadukasta lihaa kustannustehokkaasti ja kestävällä tavalla ympäristö sekä eettiset näkökulmat huomioiden.
In addition, heritability of BF was unexpectedly low.
Tuotanto-ominaisuuksista BF:n periytymisaste oli yllättävän matala.
However, feeding behavior data are easy to collect from the electronic feeders and the observations are reliable, thus daily feeding records can be used for monitoring animal’s health and welfare.
Toisaalta syöntikäyttäytymistiedon keruu ruokinta-automaatilta on vaivatonta ja havainnot luotettavia, joten niitä voidaan käyttää eläinten terveyden ja hyvinvoinnin tarkkailussa.
The measured traits were the number of visits per day (NVD), time spent in feeding per day (TPD), daily feed intake (DFI), time spent feeding per visit (TPV), feed intake per visit (FPV), feeding rate (FR), average daily gain (ADG), back fat thickness (BF) and feed conversion ratio (FCR).
Mitattavat ominaisuudet olivat syöntikertojen lukumäärä päivässä (NVD), syöntiaika päivässä (TPD), rehunkulutus päivässä (DFI), yhden syöntikerran kesto (TPV), yhden syöntikerran rehunkulutus (FPV), syöntinopeus (FR), päiväkasvu (ADG), selkäsilavan paksuus (BF) ja rehunmuuntokerroin (FCR).
Because the only strong genetic correlation between feeding behavior and production traits was obtained between DFI and ADG, including feeding behavior traits in breeding programs is not necessary.
Koska ainoa syöntikäyttäytymis- ja tuotanto-ominaisuuksien väliltä löydetty voimakas geneettinen yhteys oli rehunkulutuksen ja päiväkasvun välillä, syöntikäyttäytymisominaisuuksien sisällyttäminen jalostusohjelmaan ei ole tarpeellista.
The data included feeding records of 4059 Landrace pigs measured automatically in Figen’s test station.
Tutkimusaineisto sisälsi 4059 sian syöntikohtaiset ruokintatiedot ja ne oli mitattu automaattisesti Figen oy:n Längelmäen testiasemalla vuosina 2010-2016 kokeen aloittaneilta sioilta.
The objective of this study was to estimate heritability of feeding behavior traits and their genetic correlations with production traits in Finnish Landrace population.
Tutkielman tavoitteena oli arvioida syöntikäyttäytymisominaisuuksien periytymisasteet ja geneettiset korrelaatiot suomalaisella maatiaisrotuisella sialla.
Feeding behavior traits were divided into 5 periods.
Syöntikäyttäytymisominaisuuksia tutkittiin viitenä koejaksona.
The highest positive genetic correlations were between traits TPV – FPV, FPV – FR, and NVD – TPD.
Korkeimmat positiiviset geneettiset korrelaatiot olivat ominaisuuspareilla: TPV ja FPV, FPV ja FR sekä NVD ja TPD.
The genetic correlations of feeding behavior traits were similar at different test periods.
Syöntikäyttäytymisominaisuuksien geneettiset korrelaatiot olivat samaa suuruusluokkaa eri koejaksoilla ja korrelaatioita havaittiin samojen ominaisuusparien välillä kuin vertailututkimuksissa.
Estimation of heritability of feeding behavior traits and their correlation with production traits in Finnish Landrace pigs
Syöntikäyttäytymisominaisuuksien periytyminen ja yhteydet tuotanto-ominaisuuksiin maatiaisrotuisella sialla
The highest negative genetic correlations were between traits NVD – FPV, TPD – FR, and NVD – TPV.
Korkeimmat negatiiviset korrelaatiot olivat ominaisuuspareilla: NVD ja FPV, TPD ja FR sekä NVD ja TPV.
In conclusion, heritabilities of feeding behavior traits were moderate.
Tulosten perusteella syöntikäyttäytymisominaisuudet ovat kohtalaisesti periytyviä.
Genetic correlations between feeding behavior traits and production traits were low.
Toisena tavoitteena oli arvioida syöntikäyttäytymisominaisuuksien ja tärkeimpien tuotanto-ominaisuuksien väliset geneettiset korrelaatiot.
However, heritabilities of other feeding behavior traits were quite low compared to published results.
TPD:n ja FR:n periytymisasteet olivat vertailutuloksiin nähden keskimääräisiä, muiden syöntikäyttäytymisominaisuuksien periytymisasteet olivat matalahkoja vertailutuloksiin nähden.
The most important production traits in pigs are average daily gain, feed efficiency and leanness.
Tärkeimpiä sian tuotanto-ominaisuuksia: kasvunopeutta, rehunkäyttökykyä ja lihakkuutta on tutkittu paljon verrattuna syöntikäyttäytymisominaisuuksiin.
Only between DFI – ADG, DFI – FCR, and FPV – FCR the genetic correlations were significant (and positive).
Syöntikäyttäytymis- ja tuotanto-ominaisuuksien välillä havaittiin tilastollisesti merkitsevä geneettinen korrelaatio vain ominaisuuspareilla: DFI ja ADG, DFI ja FCR sekä FPV ja FCR.
Heritability estimates of feeding behavior traits were moderate.
Syöntikäyttäytymisominaisuudet periytyvät keskimääräisesti.
In the future, genomic information will hopefully provide more effective tools to estimate and manage population genetic diversity.
Tulevaisuudessa genomitieto tulee todennäköisesti tarjoamaan yhä tehokkaampia keinoja populaatioiden monimuotoisuuden analysointiin ja hallintaan.
Conservation of the genetic diversity enables population adaption to climate and production system changes and prevents harmful consequences of inbreeding.
Perinnöllisen monimuotoisuuden säilyttämistä perustellaan populaation sopeutumiskyvyllä ympäristön ja tuotantovaatimusten muutoksiin sekä sukusiitoksen haittavaikutuksien ehkäisemisellä.
Estimated effective population sizes were 163 (AY), 78 (PSK) 74 (LSK) and 57 (ISK) for animals born between 2015 and 2017.
Lasketut teholliset populaatiokoot olivat vuosina 2015–2017 syntyneille 163 (AY), 78 (PSK) 74 (LSK) ja 57 (ISK).
The aim of this study was to investigate the state of genetic diversity in Finnish Ayrshire and Finncattle breeds (Western, Eastern and Northern Finncattle) based on pedigree information.
Tämän tutkielman tavoitteena oli tutkia suomalaisen ayrshiren, länsisuomenkarjan, itäsuomenkarjan ja pohjoissuomenkarjan perinnöllistä monimuotoisuutta sukupuutietojen avulla.
The Software packages RelaX2 and R-program were used to estimate the population parameters.
Laskelmat tehtiin RelaX2- ja R-ohjelmilla.
The most important ancestors to animals born between 2015 and 2017 of each breed were A Lier (AY), Opari (LSK), Asa (ISK) and Fager (PSK).
Merkittävimmät kantaeläimet geneettiseltä kontribuutioltaan olivat vuosina 2015–2017 syntyneiden ikäluokkaan roduittain A Lier (AY), Opari (LSK), Asa (ISK) ja Fager (PSK).
The genetic diversity of Finnish Ayrshire is at the sustainable level that is partly due to cooperation of the Nordic breeding organizations.
Ayrshiren monimuotoisuus on toistaiseksi kestävällä tasolla.
The data were received from FABA co-op. Average inbreeding coefficient and relationships were estimated for animals born between 1970 and 2017.
Populaatioiden keskimääräistä sukusiitosasteen kehitystä ja sukulaistumista tarkasteltiin eläinten syntymävuodesta 1970 alkaen vuoteen 2017.
Average inbreeding coefficient of Western Finncattle has increased 2.2 %-units during the last 20 years.
Sukusiitosasteen nousu on viime vuosina pysähtynyt tai kääntynyt laskuun muilla kuin LSK:lla, jonka keskimääräinen sukusiitosaste on noussut viimeisten 20 vuoden aikana 2,2 prosenttiyksikköä.
Effective population sizes of different Finncattle breeds were larger than the minimum recommendation of 50 and average relationship coefficients between breeding animals have stabilized during the past few years.
Vaikka suomenkarjan eri rotujen teholliset populaatiokoot ylittävät minimisuosituksena pidetyn 50 ja sukulaistuminen on vähentynyt viime vuosina, suomenkarjan monimuotoisuuden ylläpitoon tulee jatkossakin kiinnittää erityistä huomiota.
In addition, genetic contribution of the most important ancestors of the population were investigated.
Kaikille roduille laskettiin teholliset populaatiokoot syntymävuosittain ja tunnistettiin nykypopulaatioon suurimman geneettisen kontribuution antaneita kantaeläimiä.
In addition, average relationships between breeding animals has remained stable in other breeds except Western Finncattle.
Myöskään jalostuseläinten sukulaisuusaste ei ole viime vuosina noussut muilla kuin LSK:lla.
The empirical part drew on the 2016 European Social Survey’s Finnish material due to its comprehensiveness and the good quality.
Tutkimuksen empiirisessä osiossa hyödynnettiin vuoden 2016 European Social Survey -tutkimuksen Suomen aineistoa sen kattavuuden ja laadukkaan aineiston vuoksi.
Moving from large cities to the countryside the phenomenon was similar.
Suurista kaupungeista maaseudulle siirryttäessä ilmiö oli saman suuntainen.
Consumption can be made more sustainable by changing its quality or quantity.
Kulutusta voidaan muuttaa aiempaa kestävämmäksi joko sen määrää tai laatua muuttamalla.