natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The majority of the burn victims die of untreatable burn injury (40%) or MOF (40%).
Palovammapotilaiden yleisimmät kuolinsyyt ovat palovamma itsessään (40%) ja monielinvaurio (40%).
The study also highlights a few missed diagnoses that may occur in burn patients.
Tutkimus myös kuvailee muutamia sairauksia, jotka jäivät huomaamatta palovammapotilaan hoidon aikana.
Lethal sepsis was never a sole cause of death, but always associated with MOF.
Verenmyrkytys esiintyi ainoastaan osana monielinvauriota, ei koskaan yksittäisenä kuolinsyynä.
Medicolegal autopsies revealed major diagnostic discrepancies in less than 6% of patients.
Oikeuslääketieteellisessä ruumiinavauksessa paljastui huomaamatta jääneitä merkittäviä sairauksia ainoastaan 6 % potilaista.
Kidneys (100%) and liver (82%) were the organs most commonly affected in MOF.
Monielinvauriossa yleisimmin vaurioituvat munuaiset (100%) ja maksa (82%).
Patient s age, %TBSA and ISS are significantly associated with short- and long-term survival in burn patients.
Potilaan ikä ja palovamman suuruus ennustavat kuolleisuutta sekä lyhyellä, että pitkällä aikavälillä.
The data were evaluated by a team of two plastic surgeons specialized in burn care, an intensivist, and a pathologist.
Kerätyn tiedon arvioi anestesialääkäristä, patologista ja kahdesta plastiikkakirurgista koostunut ryhmä.
Patients treated by paramedics compared with patients treated by pre-hospital physicians were comparable with regard to age, gender and etiology of the injury.
Potilasjakauma ensihoitajille ja lääkäreille oli samanlainen potilaan iän, sukupuolen ja vammamekanismin suhteen.
Causes of death, incidence of multiple organ failure (MOF) and AH and occurrence of diagnostic discrepancies were documented and analyzed.
Kuolinsyyt, monielinvaurion ja lisämunuaisverenvuodon yleisyys, ja huomaamatta jääneet sairaudet kirjattiin ylös.
First phase included all deceased burn victims of Helsinki Burn Center from 1995 to 2005.
Ensimmäisessä vaiheessa kerättiin vuosina 1995-2005 Töölön sairaalan palovammaosastolla kuolleiden palovammapotilaiden sairaskertomukset ja oikeuslääketieteelliset ruumiinavaustodistukset.
The second phase includedburn patients with life-threatening burns in Helsinki Burn Center during 2006-2010.Pre-hospital patient records and clinical data collected during treatment were analyzed with reference to survival.
Toisessa vaiheessa tutkittiin ambulanssilla Töölön sairaalaan tuotuja palovamma-potilaita vuosilta 2006-2010.
These diagnostic discrepancies would have altered the clinical outcome or therapy had they been known in time.
Merkittävä huomaamatta jäänyt sairaus olisi ajoissa huomattuna muuttanut potilaan hoitoa ja mahdollisesti selviytymistä.
However, patients treated by pre-hospital physicians were more severely injured than patients treated by paramedics in terms of percentage of total body surface area (%TBSA) burned, injury severity score (ISS) and inhalation injuries.
Erityisinä mielenkiinnon kohteina olivat palovammojen ensi-hoito ja kuolleisuutta ennustavat varhaiset tekijät, palovammapotilaiden kuolinsyyt, lisämunuaisverenvuotojen yleisyys kuolleilla palovammapotilailla ja mahdolliset huomaamatta jääneet sairaudet.
This study also reveals that the emergency medical system is able to recognize the situations and patients more likely to benefit from physician attendance.
Hätäkeskus osaa tunnistaa ja luokitella oikein palovammapotilaat.
The study reveals all the causes of death of the burn patients in the study period in the Helsinki Burn Center.The usefulness of autopsies in providing valuable clinical data for the treatment of burn patients is emphasized.
Oikeuslääketieteelliset ruumiinavaukset tuottavat arvokasta tietoa palovammapotilaiden hoitoon.
The data were analyzed in groups based on the presence or absence of a physician in the pre-hospital phase.
Ambulanssikaavakkeet ja sairaskertomukset analysoitiin suhteessa kuolleisuuteen ja siihen hoitiko potilasta ensihoitaja vai lääkäri tapaturmapaikalla.
The prevalence of AH was shown to be higher than previously estimated in non-surviving patients with burns.
Lisämunuaisverenvuodot ovat luultua yleisimpiä kuolemaan johtaneissa palovammoissa.
To study fatal burns in the Helsinki Burn Center, sixteen years of data on burn deaths were collected and analyzed.
Tutkimuksen tavoitteena oli analysoida teho-osastolla hoidettuja kuolemaan johtaneita palovammoja.
"He took a real surname" : The backgrounds of Finnish surnames adopted between 1850 and 1921
"Otti oikean sukunimen" : Vuosina 1850-1921 otettujen sukunimien taustat
Settlement names were the most common grounds for adopting names of which respondents were aware: these accounted for nearly 40 per cent of the data.
Nimeämisperusteista yleisin oli asutusnimi, lähes 40 prosenttia koko aineistosta.
The name adoption process of the common population involved a change to a new naming system.
Länsisuomalaiset kansanihmiset kokivat muutoksen lisänimijärjestelmästä pysyvän sukunimen järjestelmään.
Western European nationalism reached Finland, too, and Finnish surnames were one way of demonstrating Finnishness.
Autonomian aikana kansallismieliset auktoriteetit näkivät suomalaisuuden vahvistuvan suomalaisten sukunimien käyttöönotolla.
Western Finnish names consist mainly of words pertaining to nature.
Nimenotto koski pääasiassa länsisuomalaisia alimpia yhteiskuntaluokkia.
This study provides a general picture of surnames adopted in Western Finland between 1850 and 1921, the types of names adopted and their backgrounds.
Tutkimuksen tavoite on ollut selvittää 1850-luvulta lähtien sukunimilain voimaan tuloon mennessä 1921 Länsi-Suomessa otettujen sukunimien nimeämisperusteita ja motiiveja.
The comparative method demonstrates a connection between military names and names adopted without particular grounds or based on models.
Vertaileva tutkimusmenetelmä on todistanut sotilasnimien mallin vaikutuksen otettujen sukunimien valintaan.
Even fashionable names were adopted based on place of residence in a notable number of cases: one-fourth of names formed with the suffix -nen and one-fifth of two-syllable names.
Nimeämisperustetta ei ole tiedetty 42 prosentille koko aineiston nimistä, varsinkaan eniten yleistyneistä nimityypeistä, nen-loppuisista ja kaksitavuisista nimistä, joita otettiin mallin mukaan niin paljon, että niistä kehittyi muotinimiä.
House names were used as peasants additional names.
Samaan aikaan asumuksen nimeen perustuneita lisänimiä alettiin pitää pysyvinä sukuniminä.
The new phenomenon spread evenly throughout all Western and Southern Finnish parishes.
Sellaisia ovat myös länsisuomalaisen nimijärjestelmän suuren muutoksen symboleiksi nostetut nimet Laine ja Virtanen.
Nature-related vocabulary dominates because surnames were often taken from settlement names or modeled after them, and traditional names of places of residence generally described the surrounding nature.
Aineisto johtaa sosio-onomastisiin päätelmiin: hieman yleistäen voi sanoa, että lA-loppuiset nimet kuuluivat tilallisille, nen-loppuiset tilattomille.
The data for this study is oral data collected in 1986 through a national survey investigating what the Finnish people knew about the motivations and grounds for their own names.
Sukunimien taustoja on selvitetty nimensaajilta ja heidän jälkeläisiltään kerätyn muistitietoaineiston pohjalta.
Surnames for the Western Finnish peasantry were created starting in the mid-19th century, a process which continued until 1921, when the first Finnish act on names came into force.
Sen sijaan 1900-luvun alussa yleistyneitä muita johtimellisia nimiä, kuten iO- ja nne-loppuisia pidettiin monesti paremman väen niminä.
Names were often given by people in positions of authority, clergymen, teachers and foremen.
Tuona ajanjaksona tavallisen kansan nimijärjestelmä muuttui niin, että sukunimettömille joko annettiin sukunimi tai he itse ottivat sen. Aktiivisimpia sukunimien antajia olivat seurakuntien papit ja kansakoulunopettajat.
In the official documents, such as church registers, the non-landowning peasantry did not have this possibility.
Muistitiedon käyttö aineistona on vaatinut tutkimuksessa menetelmää, jossa informanttien totuutta ei kyseenalaisteta.
They remained with the families of soldiers as their surnames, and finally many other civilians also adopted them.
Otetun sukunimen tehtävä oli yleisesti nimetyn yksilöinti, joten saman perheen jäsenillä saattoi olla eri sukunimet.
Finnish military names became more common towards the end of the 19th century.
Parempaa väkeä oli sivistyneistö, joka suomalaisti ruotsinkielisiä nimiään vuosien 1906 1907 kampanjassa.
Philip Melanchthon's Influence on the English Theological Thought During the Early English Reformation
Philip Melanchthonin vaikutus Englannin varhaisen uskonpuhdistusaikaisen kirkon teologiseen ajatteluun
The major discussion involves Melanchthon s writing of the Loci Communes of 1535 as a doctrinal basis for the unification talks.
Lisäksi huomattava merkitys on Melanchthonin näitä neuvotteluja varten laatimassa kirjassa Ydinkohdat (Loci Communes) vuodelta 1535.
The doctrine of justification by faith is essential in relation to adiaphora for evaluating Melanchthon s position in his negotiations with the German and English theologians, during the discussions between Catholics and Protestants, in the Anglo-Lutheran negotiations, and within the English Church in the documents produced: the Advice of 1534, the Wittenberg Articles of 1536, the Ten Articles of 1536, the Bishops Book of 1537, the Thirteen Articles of 1538, and the Six Articles of 1539.
Sen lisäksi huomattava merkitys on Augsburgin tunnustuksen kääntämisellä englanniksi ja sen vaikutuksella Englannin kirkon papiston ajatteluun, joka tulee näkyviin kymmenen artiklan kokoelmassa (The Ten Articles) vuodelta 1536 ja sitä seuranneessa piispojen laatimassa oppikokoelmassa (The Bishops Book) vuodelta 1537.
The five adiaphora issues are the disputed articles on the power of the bishops, the marriage or celibacy of priests, monastic vows, the Mass, and communion in both kinds in the Lord s Supper and to which he made a significant contribution.
Tässä tutkimuksessa käsitellään seuraavia ehdonvallan kysymyksiä: ehtoollisen jakamista molemmissa muodoissa, pappisavioliittoa, munkkilupauksia ja messua.
They did agree on what was necessary for salvation.
Kuitenkin he tiesivät, etteivät ne olleet pelastukselle välttämättömiä, eivätkä omaatuntoa sitovia.
The research conveys Melanchthon s mediating influence in disputes between Reformation churches, in particular between the German churches and King Henry VIII from 1534 to 1539.
Philip Melanchthonin vaikutus Englannin varhaisen uskonpuhdistusaikaisen kirkon teologiseen ajatteluun Tutkimus käsittelee Philip Melanchthonin vaikutusta Englannin kirkon teologiseen ajatteluun vuodesta 1534 vuoteen 1539.
---------- The method employed in this study is historical-genetic; that is, the chapters are arranged in chronological order, and Melanchthon s contribution to the English Reformation is viewed in the historical context in which the documents were produced.
------- Saksan uskonpuhdistuskirkoilla Raamattu tuli opin ja käytännön korkeimmaksi ohjeeksi, ja sen valossa myös ehdonvallan kysymykset tulkittiin.
Whereas the Wittenberg Articles were intended as an agreement between the Germans and the English, they did not produce what was hoped for on adiaphora matters, so that the parties could formulate a practice they could defend against the pope s General Council.
---------- Englannissa kuningas Henrik VIII yhdisti maallisen ja kirkollisen vallan, jonka pääksi hän itse julistautui riitauduttuaan paavin kanssa.
I explore the German and English unification discussions throughout the negotiations delineated in this dissertation, and what they respectively believed about the Church s authority over these matters during a tumultuous time in European history.
Melanchthonin käsityksiä on tulkittu artiklakokoelmissa, jotka ovat syntyneet katolisten ja protestanttien välisissä neuvotteluissa, sekä näiden vaikutusta Englannin kirkon oppiartikloihin.
In this work, I have shown how the Saxons and the conservative and reform-minded English considered matters of conscience and adiaphora.
Kaksi kirkollista puoluetta Englannin kirkossa vanhoilliset ja uudistusmieliset tulkitsivat oppia ja käytäntöä eri tavoin.
For them, the remainder of Church law (adiaphora), such as ecclesiastical policies, had become secular issues and were not of divine authority.
Syntyneet kirkkojärjestykset määrittelivät ehdonvallan kysymykset, jotka kuuluivat kirkkojärjestykseen, mutta joiden ei katsottu olevan pelastuksen kannalta välttämättömiä.
These issues are examined within the framework of Scripture and Tradition and the doctrine of justification by faith.
---------- Näissä neuvotteluissa tuli esille kirkollisen kulttuurin ja käsitysten erot ja erilainen tulkinta ehdonvallan asioissa.
The idea of the Scriptures as divine mandate changed the concept of authority in matters of doctrine and practice.
Melanchthonin vaikutus tuli näkyviin nimenomaan uudistusmielisten pyrkimyksessä sitoutua Raamatun arvovaltaan omantunnon kysymyksissä.
From the perspective of both the German Reformers and the reform-minded clergy in England, justification by faith belonged to Scripture and was necessary for salvation.
Tätä uudistusmielinen papisto ja Melanchthon pitivät omaatuntoa sitovana ratkaisuna eivätkä voineet sitä hyväksyä.
Melanchthon concluded that only rituals divided the Roman Church and the Protestants.
Melanchthon ymmärsi tämän ja laati siksi Ydinkohdat (Loci Communes) selkeyttääkseen opin ja kirkollisen käytännön, kun neuvoteltiin eri tunnustusta edustavien henkilöiden kesken.
The political background to those events is presented in detail, so that Melanchthon s place in this history can be better understood.
Artiklakokoelmat ovat syntyneet tietyssä historiallisessa tilanteessa, joka on vaikuttanut niiden tulkitsemiseen.
The main focus of this work is adiaphora, or those human traditions and rites that are not necessary to salvation, as noted in Melanchthon s Confessio Augustana of 1530, which was translated into English during the Anglo-Lutheran negotiations in 1536.
Ehdonvallan kysymykset olivat ne, joista Augsburgin neuvotteluissa vuonna 1530 ei päästy yksimielisyyteen.
Although English theologians never used the word adiaphora, they were familiar with the concept, as will be demonstrated in the historical presentation.
Uudistusmielinen papisto Melanchthonin tavoin piti Raamattua ylimpänä ohjenuoranaan, kun taas vanhoillisille Raamatun lisäksi traditio oli samanveroinen.
The chapters begin with the supremacy crisis in England (1534) and end with the Act of Six Articles (1539).
Hän julkaisi artiklakokoelman nimeltä Kuusi artiklaa (The Six Articles) vuonna 1539, jossa hän vastoin uudistusmielisiä piispoja vaati, että nämä ehdonvallan kysymykset on jätettävä parlamentin päätettäväksi.
As key concepts I have adopted metaphor strength (the clustering of source domain items in given contexts to form systematic extended metaphors) and metaphor productivity (the occurrence of many terms with similar meanings, i.e. items pertaining to the same source concept, in metaphor across the language) so that I view metaphor extendedness as indicative of metaphor strength, and the proliferation of source domain items in either target domain (SOCIETY or MIND) as indicative of metaphor productivity within that target domain.
Samaten on muuttunut metaforisesti käytettyjen lekseemien lukumäärä: varhaisuusenglannin kaudella käytettiin kapeampaa sanastoa erittäin runsaasti (metaforinen vahvuus), kun taas nykyenglannin korpuksista löytyy rikkaampi metaforisessa käytössä oleva sanasto, joka puolestaan on suurelta osin melko ohuelti käytössä, i.e. josta löytyy verraten vähän esimerkkejä per lekseemi (metaforinen produktiivisuus).
This dissertation is a corpus-based study of metaphors that draw from the human body and corporeality in Early Modern and Present-day English texts.
Tutkimus on korpuslingvistinen ja aineistona on käytetty kahta varhaisuusenglannin ja kahta nykyenglannin elektronista tekstikorpusta.
My findings indicate that there are significant differences between the two periods studied as regards both these aspects.
Lähtökohtana väitöskirjatutkimukselle on ollut oletus, että käsitys ihmisruumiista maailmankaikkeuden mallina on käynyt läpi merkittäviä muutoksia kahden tutkittavan aikakauden välillä ja että nämä muutokset heijastuvat figuratiiviseen kieleen.
In terms of SOCIETY AS BODY and MIND AS BODY mappings, the material indicates a shift towards less SOCIETY-dominated metaphorical network: while the SOCIETY AS BODY mapping is clearly more common in both periods, the difference in strength and productivity is less pronounced in the PDE material.
Koska ihmisruumiin ja maailmankaikkeuden väliset vastaavuudet nähdään nykyaikana pikemmin retorisina kuin aktuaalisina, tuntuu luontevalta olettaa, että ihmisruumiista ammentava metafora-apparaatti on nykykielessä kevyempi kuin se on ollut aiemmin.
It is a well-established fact that the human body and its various aspects have provided a source domain for metaphor throughout recorded history.
Tulokseni viittaavat siihen, että ihmisruumismetaforan käytössä on tapahtunut laadullisia ja määrällisiä muutoksia, jotka ovat yhteneväisiä yllämainitun maailmankuvan muutoksen kanssa.
The focus is on the development of conceptual mappings between source and target domains from the EModE to the PDE period.
Väitöskirjani aiheena ovat varhaisuus- ja nykyenglannin ihmisruumismetaforat sekä näissä tapahtuneet muutokset varhaisuusenglannin kaudelta nykyaikaan.
By SOCIETY AS BODY and MIND AS BODY mappings I mean instances of metaphor where the target domain is either the society or the mind.
Myös yhteiskunnan ja mielen suhde metaforan kohdealueina on muuttunut.
In terms of metaphor extendedness (and strength), the material shows a marked decline from EModE to PDE.
Varhaisuusenglannin kaudelta nykyenglantiin tultaessa ihmisruumismetaforan ketjuuntumisessa on tapahtunut selkeää vähenemistä.
By extendedness I mean instances of metaphor use which consist of more than one instantiation of metaphor in a given context.
Tämä merkitsee, että pitkien, samaan lähdealueeseen perustuvien, loogisten metaforaketjujen sijaan kielessä ovat yleisempiä yksittäiset metaforiset ilmaisut, joiden funktio vaikuttaa enemmän esteettiseltä kuin kohesiiviselta tai argumentoivalta.
One of the most salient instantiations of the body-metaphor is the concept of the Body Politic, the idea that society is analogous to the human body.
Jäänteitä tällaisesta maailmankuvasta on kielessä runsaasti, kuten sellaiset käsitteet kuin valtion pää tai lain koura esimerkiksi suomen kielessä osoittavat.
This study concentrated on the cleavage of Dpp and Scw to reveal the meaning of post-translational modifications in concentration gradient formation and BMP signaling.
Tässä tutkimuksessa pyrittiin selvittämään miten Dpp- ja Scw-pro-proteiinien pilkkominen vaikuttaa pitoisuusgradientin muodostumiseen ja BMP-signaalin muodostumiseen.
Three furin recognition sites were identified in the Dpp proprotein.
Dpp-pro-proteiinista löydettiin kolme furiinin pilkkomiskohtaa.
BMP type proteins are produced as large proproteins that require proteolytic cleavage prior to secretion and extracellular gradient formation.
BMP-tyyppiset proteiinit ovat isoja, inaktiivisia pro-proteiineja ennen kuin ne pilkkoutuvat furiinin tapaisten proteaasien toimesta.
It was noted that the cleavage requirements of BMP2/4 type proteins in different species vary to establish species-specific regulation of BMP signaling.
BMP-tyyppisten proteiinien erilaisten pilkkomiskohtien todettiin tuovan lisää lajikohtaista monimuotoisuutta signaloinnin säätelyyn.
Decapentaplegic (Dpp) is a BMP2/4 type protein which plays a major role in dorsal-ventral patterning of the early embryo.
Decapentaplegic (Dpp), joka luokitellaan BMP2/4-tyyppisten proteiinien alaluokkaan, määrittää banaanikärpäsen kudosten kehityssuunnan jo silloin kun alkio on yksi monitumainen solu.
Mutational analyses showed that the mature ligand of ScwE1 is produced in lower amounts and in complex with an N-terminal prodomain peptide.
Analyysit osoittivat, että kypsän ligandin tuotto romahtaa mutaation takia ja Scw eritetään soluista yhtenä kompleksina prodomeeninsa kanssa.
Proteolytic Processing as a Regulator of BMP-type Signaling in Drosophila Development
BMP-tyyppisten proteiinien proteolyyttinen prosessointi ja merkitys banaanikärpäsen kehitykselle
A small set of highly conserved signaling molecules performs a great number of tasks in different animals and developmental contexts.
Miten pieni joukko proteiineja pystyy määrittämään niin monien erilaisten eläinten ja kudosten kehittymisen suunnan?
Scw and Gbb belong to the BMP5/6/7/8 subfamily and their expression domains are different; Scw is specifically expressed during the early events of embryogenesis, while Gbb has more functional roles during later stages of fly development, like wing morphogenesis.
Scw-proteiinia ilmennetään vain alkion varhaiskehityksen aikana, jonka jälkeen sen rooli BMP-signaalin korostajana korvataan toisella BMP5/6/7/8-tyyppisellä proteiinilla, Glass bottom boatilla (Gbb).
The mutation responsible for the dominant negative function in scwE1 was located in the cleavage site that is in the prodomain of Scw.
Tämän dominantin alleelin aiheuttaman BMP-signaloinnin laskun todettiin johtuvan prodomeenin pilkkomiskohdassa sijaitsevasta pistemutaatiosta.
Among them, the bone morphogenetic proteins (BMPs) constitute a group of growth and differentiation factors that are involved in numerous developmental processes affecting cell proliferation, apoptosis and differentiation.
Yksi tärkeimmistä kysymyksistä kehitysbiologian alalla liittyy kudosten erilaistumista ja kokoa määrittävien proteiinien toimintamekanismeihin.
It participates in midgut development, patterning and growth of imaginal tissues, wing vein formation and maintenance of germline stem cells in the germarium.
Dpp-pitoisuus määrittää solujen sijainnin ja identiteetin alkiossa ja ohjaa kohdegeenien ilmentämistä.
Discovery of the scwE1 allele, that causes dominant negative effect in embryos heterozygous for a hypomorphic dpp allele, gave more information about how the cleavage patterns of prodomains can contribute to creating diversity in the regulation of signaling.
scwE1-alleelin löytyminen toi lisää tietoa siitä, miten proteiinien proteolyyttinen pilkkominen voi luoda monimuotoisuutta BMP-signaloinnin säätelyyn eri eläimillä.
In the fruit fly, Drosophila melanogaster, three BMP type proteins have been identified, each of which has a homolog in mammals.
Banaanikärpäsen kehitykseen vaikuttaa kolme BMP-tyyppistä proteiinia, joiden vastineet nisäkkäissä ovat rakenteellisesti ja toiminnallisesti hyvin samankaltaisia.
ScwE1 preferentially binds Dpp and disrupts normal gradient formation possibly through interactions with molecules within the extracellular matrix.
Tämä kompleksi muodostaa heterodimeerejä Dpp:n kanssa ja estää BMP-signaaligradientin muodostumisen.
Genome-wide marker data is used in animal and plant breeding in computing genomic breeding values, and in human genetics in identifying disease susceptibility genes, predicting unobserved phenotypes and assessing disease risks.
Ihmisgenetiikassa tutkimuksen tarkoituksena on useimmiten geenikartoitus, eli ihmisen ominaisuuksiin, usein sairauksiin, vaikuttavien geenien tunnistaminen ja paikallistaminen.
In human genetics the most prevalent approach is a single SNP association model.
Esimerkiksi lääketieteessä yleisimmät käytössä olevat tilastolliset menetelmät tarkastelevat merkkigeenien yhteyttä sairauteen yksi merkkigeeni kerrallaan.
The advantage of a multilocus association over the G-BLUP is that the former allows the estimated effect size to vary over the set of markers, while the latter assumes a constant impact throughout the genome.
Jalostuksen tehokkuus paranee myös sukupolvivälin lyhentymisen vuoksi; genomisessa valinnassa yksilön jalostusarvo on mahdollista saada selville jo alkiovaiheessa, kun taas perinteinen jalostus nojaa aikuisesta eläimestä (kasvista) mitattaviin ominaisuuksiin.