natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The results suggest that this capacity could be utilized in reducing the losses of soluble P from excessively fertilized soils by mixing highly sorptive material from the B horizons with the P-enriched surface soil.
Tutkimuksen perusteella tätä kapasiteettia on mahdollista käyttää fosforilla rikastuneiden maiden fosforikuormituspotentiaalin pienentämiseen sekoittamalla pohjamaiden tehokkaasti fosforia pidättävää ainesta muokkauskerrokseen.
In this thesis, the P reserves and the retention of orthophosphate phosphorus (PO4-P) were examined in four cultivated mineral soil profiles in Finland (three Inceptisols and one Spodosol).
Tässä väitöskirjatyössä tarkastellaan yksityiskohtaisesti maan fosforivaroja ja fosforin liukoisuutta sääteleviä tekijöitä neljän suomalaisen viljellyn maannosprofiilin eri horisonteissa.
This was also reflected in the sorption experiments: Only the Ap horizons were able to maintain elevated PO4-P concentrations in the solution phase − all the subsoil horizons acted as sinks for PO4-P.
Fosforivarojen kasvu näkyi myös liukoisen fosforin käyttäytymisessä: Muokkauskerrosten maat kykenivät ylläpitämään kohollaan olevia liukoisen fosforin pitoisuuksia maanesteessä, kun taas pohjamaat toimivat käytännössä fosforinieluina.
A mean weathering rate of the primary P in the soils was estimated to vary between 230 and 290 g ha-1 year-1.
Maiden fosforinpidätyskapasiteetti oli suurimmillaan noin 30-70 cm syvyydessä.
The degrees of P saturation in the B and C horizons were smaller than 7%, and the solubility of PO4-P was negligible.
Tutkittujen maiden luontaiset fosforivarat olivat käytännöllisesti katsoen rapautumattomia noin 70 cm syvyyden alapuolella.
An overwhelming majority of all the research on soil phosphorus (P) has been carried out with soil samples taken from the surface soils only, and our understanding of the forms and the reactions of P at a soil profile scale is based on few observations.
Ilmiö vaikuttaa myös fosforin esiintymismuotoihin ja fosforin liukoisuutta maassa sääteleviin tekijöihin, mutta sitä on tutkittu melko vähän.
The P conditions in the Ap horizons differed drastically from those in the subsurface horizons.
Maiden muokkauskerrosten ja niiden alapuolisten horisonttien fosforikoostumus ja fosforinpidätysominaisuudet poikkesivat toisistaan huomattavasti.
Sampling of subsoils has to be made according to the genetic horizons or at small depth increments.
Suhteellisen matala rapautumissyvyys on sopusoinnussa maiden nuoren iän ja varhaisen pedologisen kehitysasteen kanssa.
Air-drying of soil samples was found to alter the results of the sorption experiments and the water extractions.
Työssä saatuja tuloksia voidaan hyödyntää maaperätutkimuksen menetelmien kehittämisessä, maatalouden fosforipanosten hyväksikäytön tehostamisessa ja maatalouden aiheuttaman fosforikuormituksen rajoittamispyrkimyksissä.
In Finland, the interest in studying the P in complete soil profiles has been particularly small because of the lack of tradition in studying soil genesis, morphology, or classification.
Tässä ja aiemmissa tutkimuksissa tehtyjen havaintojen perusteella suomalaisten viljelymaiden laajamittainen kyllästyminen fosforilla ei ole todennäköistä.
The studied profiles can be divided into sections with clearly differing P characteristics by their master horizons Ap, B and C. The C (or transitional BC) horizons below an approximate depth of 70 cm were dominated by, assumingly apatitic, H2SO4-soluble P. The concentration of total P in the C horizons ranged from 729 to 810 mg kg-1.
Maan ikääntyessä siinä tapahtuu muutoksia, jotka johtavat kemiallisesti, fysikaalisesti ja biologisesti toisistaan poikkeavien kerrosten eli horisonttien muodostumiseen.
A significant proportion of the P in the Ap horizons occurred in the NH4F- and NaOH-extractable forms and as organic P. These three P pools, together with the concentrations of oxalate-extractable Al and Fe, seem to control the dynamics of PO4-P in the soils.
Kaikissa maissa ihmisen vaikutus, lähinnä lannoitus, oli kasvattanut muokkauskerroksen fosforivaroja selvästi syvempiin maakerroksiin verrattuna.
The soils were classified according to the U.S.
Tätä kehitystä kutsutaan maannostumiseksi.
Monitoring of Fungal Growth and Degradation of Wood
Puuta lahottavien sienten kasvun ja hajotustavan mittaaminen
The results showed that the lignin peroxidase activities and the radioisotopic method (the evolution of 14CO2 when 14C-labelled compounds were used as substrates) correlated very strongly.
Sienen LiP-aktiivisuus ja 14CO2:n tuotto 14C-rengas-leimatusta synteettisestä ligniinistä (DHP) korreloivat erittäin hyvin.
The white-rot fungal strains of Phlebia radiata and P. tremellosa were similar, based on enzyme activities.
P. radiata ja P. tremellosa -sienten on todettu aiemmin hajottavan ligniiniä selektiivisesti.
Phlebia radiata was used in all cultures and experiments in which different methods were tested.
Mikrobiologian osastolla Viikissä eristetty ja paljon tutkittu P. radiata -valkolahosieni oli mukana kaikissa tehdyissä kokeissa.
The highest amount of biomass, based on an ergosterol assay, was obtained by P. radiata and P. chrysosporium in low-nutrient nitrogen (2 mM-N) medium from wood in solid agar cultures.
Phanerochaete chrysosporium on kaikkialla paljon tutkittu sieni, ja Phlebia radiata valkolahosientä (rusorypykkä) on tutkittu paljon mikrobiologian osastolla.
Under the same conditions as used for the white-rot fungi, the brown-rot fungi G. trabeum and Poria (Postia) placenta grew well and they indicated the highest ergosterol contents.
Ruskolahosienet ovat huomattavia puun, puutavaran ja puisten rakenteiden lahottajia, kuten tässä työssä käytetty Gloeophyllum trabeum (saunasieni ) ja Poria (Postia) placenta (istukkakääpä).
Measurement of enzyme activity is another way of evaluating the biological activity of a fungus, which in turn is related to the fungal growth.
Työssä selvitettiin miten sienten kasvua voi mitata, miten vertailukelpoisia eri mittaamismenetelmillä saadut tulokset ovat ja ilmenevätkö sienten aktiivisimmat kasvuvaiheet samaan aikaan eri menetelmillä mitattuna.
Ergosterol is a good indicator of fungal growth because it is the main sterol in fungal cell membranes and is almost exclusively present in living fungi.
Biomassan muodostuminen ergosterolilla määritettynä tuki hyvin entsyymiaktiivisuusmittauksilla ja isotooppikasvatuksilla saatuja tuloksia.
The presence of wood in the medium increased the evolution of the 14CO2 from [O14CH3]-labelled β-O-4 dimer by the white-rot fungi P. radiata and Phanerochaete chrysosporium and the brown-rot fungus Gloeophyllum trabeum especially in an air atmosphere with no nitrogen or glucose supplements.
Selektiivisesti ligniiniä hajottavat sienet lahottavat puusta suhteessa enemmän vaikeasti hajoavaa ligniiniä kuin selluloosaa tai hemiselluloosaa, jolloin jäljelle jää valkoista ja miltei puhdasta selluloosaa.
Wood also in most cases compensated for those nutrients in wood-agar cultures by fungi in both atmospheres, i.e. wood supplied nutrients to the fungi for efficient demethoxylation.
Niiden avulla voidaan puuhaketta esikäsitellä esimerkiksi paperinvalmistuksessa haitallisen ligniinin poistamiseksi.
Glycogen debranching enzyme activity in the muscles of meat producing animals
Glykogeenidebranching-entsyymin aktiivisuus lihantuotantoeläinten lihaksissa
This thesis showed that there are differences in GDE activity between animal species and between different muscles of an animal.
Väitöstyön tulokset osoittivat sekä eläinlajien että eri lihasten välillä olevan eroja GDE aktiivisuudessa.
The GDE activity remained level for several hours after slaughter.
Ulkofileen GDE aktiivi¬suus pysyi korkeana useita tunteja tainnutuksen jälkeen.
Chilling significantly decreased GDE activity and below 15 C porcine GDE was almost inactive.
GDE aktiivisuus laski lämpötilan laskiessa, ja se oli käytännössä inaktiivinen lämpötilan ollessa alle 15 °C.
The effect of pH on GDE activity was only minor at the range normally found in post mortem muscles (pH 7.4 to 5.0).
Sen sijaan pH-arvolla oli vain vähäinen vaikutus GDE aktiivisuuteen pH-välillä 7,4 - 5,0.
Thus, the overall aim of this thesis was to characterise the post mortem action of GDE in muscles of meat production animals (pigs, cattle and chickens).
Väitöstyön tavoitteena oli saada tietoa GDE aktiivisuudesta sian, naudan ja broilerin lihaksissa.
The degradation of glycogen to glucose 1 phosphate and free glucose is catalysed by glycogen phosphorylase together with glycogen debranching enzyme (GDE).
Glykogeenin pilkkomiseen tarvitaan kahden entsyymin, glykogeenifosforylaasin ja glykogeenidebranching-entsyymin (GDE), yhteistoimintaa.
The relative ratios between phosphorylase and GDE activity were higher in fast twitch glycolytic muscles than in slow twitch oxidative muscles of all studied animals.
Laskennallinen fosforylaasiaktiivisuuden suhde GDE aktiivisuuteen oli korkeampi nopeasti supistuvissa glykolyyttisissä lihaksissa kuin hitaasti supistuvissa oksidatiivisissa lihaksissa.
The rate and extent of pH decrease affects several meat quality traits.
Sekä pH-arvon laskunopeudella että saavutettavalla loppu-pH-arvolla on suuri vaikutus lihan laatuun.
The effects of pH, temperature, RN genotype (PRKAG3 gene), and of time post mortem on GDE activity were also investigated.
Työssä tutkittiin myös pH-arvon, lämpötilan ja teurastuksesta kuluneen ajan vaikutuksia GDE aktiivisuuteen.
In conclusion, GDE is not the main factor determining the rate or the extent of post mortem glycogenolysis, but under certain conditions, such as in very fast chilling, the inhibition of GDE activity in meat may reduce the rate of pH decrease and result in higher ultimate pH.
Kuitenkin jotkin olosuhteet, kuten hyvin nopea jäähdytys, saattavat johtaa GDEn inaktivoitumiseen ja siten hidastaa normaalia lihan pH-arvon laskua.
Furthermore, the GDE activity in the glycolytic M. pectoralis superficialis was lower than in more oxidative M. quadriceps femoris despite the high phosphorylase activity in the former.
Broilerin lihaksissa GDE aktiivisuus oli alhainen huolimatta korkeasta fosforylaasiaktiivisuudesta.
The process in which glycogen is broken down via anaerobic pathways to lactate, results in the acidification of the muscles and has a great influence on meat quality.
Lihakset voidaan ryhmitellä pääasiallisen solutyyppinsä mukaan hitaasti supistuviin oksidatiivisiin lihaksiin, jotka pyrkivät ylläpitämään toimintaansa aerobisesti, ja nopeasti supistuviin glykolyyttisiin lihaksiin, joiden energiantuotannossa anaerobisella glykolyysillä on suuri merkitys.
It was shown that in pigs and cattle, higher GDE activity and phosphorylase activity exists in the fast twitch glycolytic muscles than in slow twitch oxidative muscles of the same animal.
Näissä eläimissä entsyymiaktiivisuudet olivat korkeammat nopeasti supistuvissa glykolyyttisissä kuin hitaasti supistuvissa oksidatiivisissa lihaksissa.
This suggests that the relatively low GDE activity compared to the phosphorylase activity in fast twitch glycolytic muscles may be a protection mechanism in living muscle against a very fast pH decrease.
Nopeasti supistuvissa glykolyyttisissä lihaksissa korkea GDE aktiivisuus yhdessä korkean fosforylaasin aktiivisuuden kanssa mahdollistaa nopean glykogeenin pilkkoutumisen energiaksi ja sitä seuraavan pH-arvon laskun.
Pro-glycogen and macro-glycogen contents were higher, pH decrease was faster and ultimate pH was lower in RN- carrier pigs than in wild type pigs.
Väitöstyössä havaittiin, että GDEn ja fosforylaasin aktiivisuudet olivat korkeampia sian kuin naudan lihaksissa.
White currant, on the other hand, was chemopreventive, despite its low contents of phenolic compounds.
Valkoherukka toisaalta näyttää olevan hyvinkin kemopreventiivinen vaikka sen fenolisten yhdisteiden pitoisuus on matala.
In this thesis, three different dietary compounds were studied in an experimental model of colon cancer.
Tässä väitöskirjassa on tutkittu miten tietyt ravinnon komponentit vaikuttavat syövän syntyyn kokeellisessa paksusuolisyövän mallissa.
Contrary to what was expected, inulin and the conjugated linoleic acid isomer trans-10, cis-12, were tumour growth promoting dietary constituents when fed to Min mice.
Tutkimuksissa osoitettiin että sekä inuliini että konjugoidun linolihapon trans-10, cis-12 isomeeri ovat paksusuolisyöpää edistäviä ravinnon komponentteja.
Inulin is a non-digestible fibre found naturally in chicory roots, artichokes and onions, amongst others.
Inuliini on kuitu jota luontaisesti löytyy esim. artisokasta ja sipulista.
To be able to reliably call a dietary compound a chemopreventive substance it is of fundamental importance to understand the mechanism by which it affects tumour formation and the integrity of the epithelial cells.
Ymmärtääksemme miten ravinto vaikuttaa paksusuolisyövän syntyyn meidän on tunnettava ne mekanismit jolla ravinto vaikuttaa suolen epiteelisolujen hyvinvointiin.
The chemopreventive effect was accompanied by increased p53 levels in the mucosa, and decreased beta-catenin and NF-kappaB levels in the adenoma.
Tässä väitöskirjassa on tutkittu miten wnt-reitin beta-kateniini proteiini, NF-kappaB-reitin p65 proteiini ja apoptoosia aktivoiva p53 proteiini käyttäytyy inulinin, CLA:n ja valkoherukan vaikutuksesta.
CLA is formed by bacterial fermentation of linoleic acid in the rumen of cows and other ruminants.
Konjugoitu linolihappo (CLA) on rasvahappo jota muodostuu märehtijöiden pötsissä ja niinpä sen luontaisia lähteitä ovat maito ja maitotuotteet sekä märehtijöiden liha.
During the last few years, a vast amount of new, functional foods have been introduced to the consumers.
Inuliinia käytetään mm. funktionaalisissa elintarvikkeissa lisäämään kuidun määrää.
The incidence of colon cancer is high in Western societies, and in Finland it is among the three most common cancer types in both females and males.
Paksusuolisyövän esiintyvyys on Suomessa ja muualla länsimaissa lisääntynyt voimakkaasti viime vuosikymmeninä.
White currant is a colourless berry low in phenolic compounds that are believed to prevent cancer formation.
Tulokset ovat yllättäviä, sillä inuliinia ja CLA:a on pidetty syöpää ehkäisevinä.
Environmental factors, including diet, affect colon cancer development.
Paksusuolisyövän synnyssä erityisesti ruokavaliolla on keskeinen merkitys.
Nowadays it is widely used as an added dietary fibre in several food products.
Yleisesti juuri fenolisia yhdisteitä on pidetty marjojen terveellisyyttä lisäävänä osana.
Bioavailability of the PAHs was recorded as an increased toxicity of the soil.
Sen sijaan biosaatavuus kasveille lisääntyi, mikä näkyi maa-aineksen lisääntyneenä toksisuutena kasvien juurille.
This thesis concentrates on bioavailability of organic soil contaminants in the context of bioremediation of soil contaminated with volatile or non-volatile hydrophobic pollutants.
Väitöskirjan tavoitteena oli tutkia öljyperäisillä orgaanisilla yhdisteillä pilaantuneen maa-aineksen biologisen puhdistamisen edellytyksiä laboratorio-, pilot- ja täydessä mittakaavassa.
Bioavailability and biodegradation was studied from four viewpoints: (i) Improvement of bioavailability and biodegradation of volatile hydrocarbons in contained bioremediation systems at laboratory - and pilot-scale.
Pilaantumattomassa metsämaahumuksesta löytyi selkeä PAH-yhdistettä (pyreeni) biohajottava potentiaali, vaikka aiempi tutkimus oletti orgaanisen aineen runsauden huonontavan rasvaliukoisten orgaanisten yhdisteiden biosaatavuutta mikrobeille ja siten myös biohajoavuutta.
In spite of the increased bioavailability, biodegradation of the PAHs decreased.
Rypsiöljyemulsion lisääminen pilaantuneeseen maahan paransi PAH-yhdisteiden biosaatavuutta.
In microcosms simulating boreal forest organic surface soil, PAH-compound (pyrene) was shown to be removed from soil biologically.
PAH-yhdisteiden biohajomista tutkittiin malliekosysteemissä, eli mikrokosmoksessa joka mallinsi pohjoista metsäekosysteemiä pienessä mittakaavassa.
Therefore hydrophobicity of the substrate does not necessarily mean low availability and biodegradation in organic soil.
Tämä osoittaa, että biosaatavuus kasveille on eri asia kuin biosaatavuus mikrobeille.
Finally, in this thesis it was demonstrated that an unsuitable source of nitrogen or its overdose resulted in wasteful spending of this nutrient and even harmful effects on soil microbes.
Myös nitrifikaatio, eli ammoniakin mikrobiologinen hapetus nitraatiksi toimi öljynpitoisessa maassa tehokkaasti, mutta nitrifikaatio oli hitaampaa kuin urean hydrolyysi mikä johti ammoniumtypen kertymiseen kun lannoitus oli runsas.
It was demonstrated that volatility of organic compounds can be controlled by amending the soil with adsorbents.
VOC-yhdisteiden biosaatavuutta parannettiin lisäämällä pilaantuneeseen maahan pieni määrä aktiivihiiltä.
Such events may inhibit rather than promote the bioremediation process in soil.
Tällä toimenpiteellä ehkäistiin VOC-yhdisteiden haihdunta maasta biologisen käsittelyn aikana.
PAH compounds were shown to be mobilized and their bioavailability improved by a hydrophobic, non-toxic additive, vegetable oil.
Mobilisoitumisesta huolimatta PAH-yhdisteiden biohajotus ei tehostunut eli ne eivät olleet hajottajamikrobeille biosaatavassa muodossa.
(iii) Biodegradation of a non-volatile hydrophobic compound in soil organic matter in microcosms.
Osa aktiivihiileen sitoutuneista VOC-yhdisteistä sitoutui siten maa-ainekseen palautumattomasti, mahdollisesti mikrobiologisiksi aineenvaihduntatuotteiksi muuntuneina.
The sorbed hydrocarbons were shown to be available to soil microbiota.
Kun lannoitteena oli urea, se hajosi nopeasti ammoniakiksi osoittaen ureolyyttisten mikrobien olleen aktiivisia.
Bioavailability aspects of hydrophobic contaminant degradation in soils
Tutkittavat haitta-aineet olivat haihtuvia orgaanisia öljyjakeita (VOC), monirenkaisia aromaattisia hiilivetyjä (PAH) ja raskaita mineraaliöljyjakeita.
However, HPLC gave approximately 30% lower results than the microbiological assay.
HPLC:llä määritetyt vitameerien yhteenlasketut pitoisuudet olivat kuitenkin noin 30% pienemmät kuin mikrobiologisesti määritetyt kokonaisfolaattipitoisuudet.
Folates in rye : Determination and enhancement by food processing
Rukiin folaattien määritys ja pitoisuuksien lisääminen elintarvikeprosesseilla
Inclusion of baker s yeast in sourdough fermentation raised the folate level so that the bread could contain more folate than the flour it was made of.
Leivinhiivan käyttäminen ruisleivonnassa nosti folaattitasoa niin, että leivässä saattoi olla enemmän folaatteja kuin ruisjauhossa.
Endogenous folates from rye and orange juice showed similar bioavailability to folic acid from fortified white bread.
Rukiista ja appelsiinimehusta saadut luontaiset folaatit olivat yhtä hyvin hyväksikäytettävissä kuin valkoiseen leipään lisätty foolihappo.
The aim of this study was to examine the variation in as well as the effect of fermentation, germination, and thermal processes on folate contents in rye.
Tutkimuksen tavoitteena oli tutkia folaattipitoisuuksien vaihtelua lajikkeiden välillä sekä keinoja lisätä pitoisuuksia elintarvikeprosesseilla.
The vitamer distribution of whole grain rye was characterised by a large proportion of formylated vitamers followed by 5-methyltetrahydrofolate.
Rukiin folaateista suurin osa oli formyloituja muotoja sekä 5-metyylitetrahydrofolaattia.
Processing is a prerequisite for the consumption of whole grain rye; however, little is known about the effect of processing on folates.
Lähtökohtana väitöskirjatyölle oli se, että vaikka ruis on merkittävin yksittäinen folaattilähde suomalaisessa ruokavaliossa, rukiin folaateista, niiden hyväksikäytettävyydestä ja elintarvikeprosessien vaikutuksista ei ole paljonkaan tietoa.
Moreover, data on the bioavailability of endogenous cereal folates are scarce.
Lisäksi tutkittiin rukiin luontaisten folaattien hyväksikäytettävyyttä.
The average daily intake of folate, one of the B vitamins, falls below recommendations among the Finnish population.
B-vitamiinien ryhmään kuuluvat folaatit esiintyvät useina muotoina, vitameereina.
In sourdough fermentation of rye, the studied yeasts synthesized and lactic acid bacteria mainly depleted folate.
Koeputkifermentaatioissa hiivojen todettiin syntetisoivan folaatteja, kun taas maitohappobakteerit pääosin kuluttivat niitä.
Affinity chromatographic purification followed by high-performance liquid chromatography (HPLC) was a suitable method for analysing cereal products for folate vitamers, and microbiological assay with Lactobacillus rhamnosus reliably quantified the total folate.
Mikrobiologinen menetelmä oli luotettava ja tarkka kokonaisfolaattipitoisuuden määrittämisessä, ja suuren erotuskyvyn nestekromatografia (HPLC) soveltui hyvin vitameerien pitoisuuksien määrittämiseen.
Germination markedly increased the folate content of rye, with particularly high folate concentrations in hypocotylar roots.
Folaattien puutoksen tiedetään aiheuttavan megaloblastista anemiaa ja sikiöillä hermostoputken sulkeutumishäiriöitä.
In brief, it was shown that the folate content of rye can be enhanced manifold by optimising and combining food processing techniques.
Väitöskirjatyössä osoitettiin, että rukiin folaattipitoisuuksia pystytään merkittävästi kasvattamaan prosessoinnin keinoin ja että verrattain pienikin lisä rukiin luontaisia folaatteja vaikuttaa positiivisesti folaattistatukseen.
Two endogenous bacteria isolated from rye flour were found to produce folate during fermentation.
Folaattien synteesi idätyksen aikana pystyi kompensoimaan folaattien tuhoutumista idätystä seuraavissa lämpökäsittelyissä.
In the case of plant sterols, oxidation is the reaction of main concern.
Kasvisteroleiden tapauksessa hapettuminen on suurin huolenaihe.
The applicability of the methods for following the oxidation reactions of plant sterols was evaluated by using oxidized stigmasterol and sterol mixture as model samples.
Menetelmien toimivuutta arvioitiin käyttämällä malliaineina hapetettua stigmasterolia ja kasvisteroliseosta.
HPLC analysis of plant sterol oxidation products
Kasvisteroleiden hapettumistuotteiden analysointi nestekromatografisilla tekniikoilla
Due their structural similarity, plant sterol oxidation products may have similar health implications.
Kasvisteroleiden rakenne on hyvin samankaltainen kuin kolesterolin rakenne, joten voidaan olettaa että kasvisteroleiden hapettumistuotteilla saattaa olla samankaltaisia terveysvaikutuksia.
When products are enriched, the safety of the added components must be evaluated.
Valmistettaessa terveysvaikutteisia elintarvikkeita täytyy lisätyn ainesosan kemiallinen pysyvyys taata.
The method also confirmed that plant sterols have similar photo-oxidation behaviour to cholesterol.
Lisäksi havaittiin, että pääkasvisteroleilla on samanlainen termo-oksidaatiokäyttäytyminen.
An HPLC method with ultraviolet and fluorescence detection (HPLC-UV-FL) was developed.
Aluksi kehitettiin nestekromatografinen menetelmä, jossa käytettiin ilmaisimina ultravioletti- ja fluoresenssi-ilmaisimia.
This study concentrated on developing high-performance liquid chromatography (HPLC) methods that enable the investigation of formation of both primary and secondary oxidation products and thus can be used for oxidation mechanism studies of plant sterols.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli kehittää nestekromatografisia menetelmiä, jotka mahdollistaisivat kasvisteroleiden hapettumisketjun tutkimisen, mukaan lukien lämpöherkät ensimmäisen vaiheen hapettumistuotteet hydroperoksidit sekä toisen vaiheen hapettumistuotteet.
The HPLC-UV-FL method was able to show different formation rates of hydroperoxides during photo-oxidation.
Fluoresenssi-ilmaisimella puolestaan voitiin analysoida ensimmäisen vaiheen hydroperoksisidit spesifisesti.
The formation of primary and secondary oxidation products and amount of unoxidized sterol could be followed by using UV detection.
Ultravioletti-ilmaisimella pystyttiin seuraamaan hapettumattoman sterolin ja hapettumistuotteiden muodostumista ja hajoamista.