natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The contribution to the existing volunteer research is that leaders and volunteers should have a shared value base and teamwork has an important role in volunteering as it helps to progress the goals of the volunteers.
Tutkimuksen perus-teella voidaan todeta, että vapaaehtoisilla ja heidän johtajillaan tulisi olla yhtenäinen arvopohja.
Decisions in volunteer organisations should be done together as this makes the volunteers feel that their skills are valued.
Lisäksi tiimityöskentely on vapaaehtoistoiminnassa tärkeää, sillä sen kautta vapaaehtoiset pysty-vät paremmin edistämään omia tavoitteitaan.
A multiple-case study method was used since the empirical research was conducted to both volunteer leaders and active volunteers in the Women’s organisation of the National Coalition party.
Tutkimus toteutettiin monita-paustutkimuksena, koska siinä haastateltiin vapaaehtoisia ja piirijohtajia.
59 amputees alive in 2004 were interviewed using a structured questionnaire of QoL.
Vuonna 2004 elossa olleet 59 amputoitua haastateltiin käyttäen strukturoitua lomaketta.
All 210 amputees due to PAD in 1998–2002 and all 519 revascularized patients in 1998–2003 were explored.
Potilasaineiston muodostivat kaikki 210 vuosina 1998–2002 ASO-taudin takia amputoitua ja 519 verisuonitoimenpiteissä vuosina 1998–2003 ollutta turkulaista.
When comparing the one-year mortality risk of amputees, LEAs were associated with a 7.4-fold annual mortality risk compared with the reference population in Turku.
Amputoitujen ensimmäisen vuoden kuoleman riski oli 7.4-kertainen verrattuna samanikäisiin turkulaisiin.
Of the 68 patients who were discharged to institutional care, three (4%) had a prosthesis one year after LEA.
Laitoshoitoon joutuneesta 68 henkilöstä kolmella oli vuoden jälkeen käytössään alaraajaproteesi.
Depressive symptoms were more common in the institutionalized amputees than the home-dwelling amputees.
Laitoshoidossa olevilla amputoiduilla oli yleisemmin masennusoireita kuin kotona asuvilla amputoiduilla.
The one-month mortality rate was 21%, 52% at one-year, and the overall mortality rate was 80%.
Amputoiduista 21 % kuoli ensimmäisen postoperatiivisen kuukauden aikana ja 52 % ensimmäisen vuoden aikana.
It is possible that addressing rehabilitation issues earlier in the care may produce a more positive functional outcome.
On mahdollista, että jos ASO-potilaiden kuntouttavat toimenpiteet aloitettaisiin nykyistä aikaisemmin ja tehokkaammin, nämä henkilöt olisivat nykyistä paremmassa fyysisessä kunnossa.
Of the 51 survivors returning home after their first major LEA, 36 (71%) received a prosthesis; (16/36, 44%) and were able to walk both in- and outdoors.
Näistä 36:sta 16 (44 %) pystyi kävelemään niin sisällä kuin ulkona.
Depressive symptoms should be recognized and thoroughly considered at the same time the patients are recovering from their revascularization operation.
Potilaiden toipuessa verisuonitoimenpiteistä pitäisi myös masennusoireet ottaa huomioon ja pyrkiä hoitamaan niitä samanaikaisesti.
The incidence rate of major LEA was 24.1/100 000 person-years and it was considerably high during the years studied.
Reisi- ja sääriamputaatioiden ilmaantuvuus 24.1/100 000 henkilövuotta (ensimmäinen reisi- tai sääriamputaatio) oli vuosina 1998–2002 suhteellisen suuri.
The aim of this study was to assess the incidence of major lower extremity amputation due to PAD, the extent of reamputations, and survival after major lower extremity amputation (LEA) in a population based PAD patient cohort.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli analysoida ASO-taudin takia tehtyjen reisi- ja sääriamputaatioiden ilmaantuvuus ja uusinta-amputaatioiden määrä.
In rehabilitation programs we should consider not only physical disability assessment but also QoL.
Kuntoutuksessa tulisi fyysisen kunnon kohentamisen lisäksi ottaa huomioon potilaan itsensä kokema elämänlaatu sekä pyrkiä sen parantumiseen.
The amputees felt themselves satisfied and contented, whether or not they lived in long-term care or at home. PAD patients who had undergone revascularizations had poorer QoL than their controls.
Amputoidut olivat kuitenkin yhtä tyytyväisiä elämäänsä kuin heidän verrokkinsa riippumatta siitä, asuivatko he kotonaan vai laitoksessa.
Also primary care should develop proper follow-up, and community organizations should have exercise groups for those who are able to return home, since they very often live alone.
ASO-potilaille olisi hyvä järjestää systemaattinen seuranta, esimerkiksi perusterveydenhuoltoon, koska perusterveydenhuolto vastaa kotisairaanhoidosta, ja terveyskeskuksen henkilökunta ja kotisairaanhoidon henkilökunta tekevät jo nytkin koordinoidusti yhteistyötä.
Lower extremity peripheral arterial disease (PAD) is associated with decreased functional status, diminished quality of life (QoL), amputation, myocardial infarction, stroke, and death.
<b>Vaikea-asteista alaraajojen valtimokovettumatautia sairastavien potilaiden eloonjääminen, toimintakyky ja elämänlaatu</b> Alaraajojen valtimokovettumatautia (ASO) sairastavien potilaiden fyysinen toimintakyky ja elämänlaatu heikentyvät taudin edetessä.
Both amputees and revascularized patients had poor physical functioning and significantly more depressive symptoms than their controls.
Heillä oli yleisemmin depressiivisiä oireita kuin verrokeilla.
Furthermore, the aim was to assess the functional capacity in patients with LEA, and the QoL after lower extremity revascularization and major amputation.
Lisäksi analysoitiin amputaatiopotilaiden eloonjääminen, fyysinen toimintakyky ja elämänlaatu sekä verisuonitoimenpiteissä olleiden ASO-potilaiden elämänlaatu.
Two of each amputee age-, gender- and domicile-matched controls filled in and returned postal self-administered QoL questionnaire as well as 231 revascularized PAD patients (the amount of these patients who engaged themselves to the study), and one control person for each patient completed postal self-administered QoL questionnaire.
519:stä verisuonitoimenpiteissä olleesta 231 täytti elämänlaatua käsittelevän kyselylomakkeen, samoin tekivät heidän 231 iän ja sukupuolen suhteen kaltaistettua verrokkiaan.
Survival and Quality of Life among Patients with Severe Lower Extremity Peripheral Arterial Disease
Oireettomatkin ASO-tautia sairastavat kuolevat sydän- ja verisuoniperäisiin tauteihin muita useammin.
The surviving amputees and their controls had similar life satisfaction.
Sekä amputoidut että alaraajojen valtimoiden leikkaus- tai pallolaajennustoimenpiteissä olleet kokivat fyysisen kuntonsa huonoksi.
The revascularized patients’ responses on their perceived physical functioning gave an impression that these patients are in a declining life cycle and that revascularizations, even when successful, may not be sufficient to improve the overall function.
Potilaille pitäisi järjestää kuntoryhmiä yhteistyössä kunnan liikuntatoimen kanssa, jolloin potilaat saisivat liikunnan lisäksi vertaistukea.
Parental smoking and age <12 months predicted non-atopic asthma at school-age.
Vanhempien tupakointi ja alkuvaiheessa <12 kuukauden ikä ennustivat kouluiän ei-allergista astmaa.
This knowledge could provide a mean to identify children who would benefit from early anti-inflammatory treatment to prevent asthma.
Tämä tieto voisi edesauttaa myös niiden lasten tunnistamista, jotka hyötyisivät astman ehkäisystä varhaisella anti-inflammatorisella lääkkeellä.
The preventive effect of prednisolone was assessed in two randomized trials; post hoc in Vinku study and prospectively in Vinku2 study.
Prednisolonin suojaavaa vaikutusta arvioitiin kahdessa randomoidussa tutkimuksessa; Vinku-tutkimuksessa post hoc ja Vinku2-tutkimuksessa prospektiivisesti.
Methods: Risk factors for asthma symptoms were studied in a 7-year follow-up of Vinku study (n=111, median age 12 months at the first wheezing).
Menetelmät: Astman riskitekijöitä tutkittiin Vinku-tutkimuksen seitsemän vuoden seurannassa (n=111, mediaani-ikä 12 kk tutkimuksen alussa).
However, rhinovirus infection has not yet been included in the risk assessment of different asthma phenotypes at school-age.
Tietoa uloshengitysvaikeuden rinovirusetiologiasta ei ole vielä kuitenkaan hyödynnetty kouluiän astman eri fenotyyppien riskiarvioinnissa.
Aims: To study 1) the impact of known risk factors and rhinovirus etiology of the first severe virus-induced wheezing episode for developing persistent asthma; 2) risk factors for developing atopic and non-atopic asthma at school-age; and 3) whether prednisolone treatment of the first wheezing episode may prevent development of asthma symptoms.
Tavoite: Tutkia, 1) tunnettujen riskitekijöiden ja ensimmäisen uloshengitysvaikeuskohtauksen rinovirusetiologian merkitystä pysyvien astmaoireiden kehittymisessä; 2) kouluiän allergisen ja ei-allergisen astman riskitekijöitä; sekä 3) vähentääkö ensimmäisen uloshengitysvaikeuskohtaukseen hoidoksi annettu prednisoloni astmaoireita.
Risk factors for atopic and non-atopic school-age asthma were studied in steroid-naive children jointly in Vinku and Vinku2 studies (n=127; 11 months, respectively).
Kouluiän allergisen ja ei-allergisen astman riskitekijöitä tutkittiin steroidia saamattomilla lapsilla yhdistetysti Vinku- ja Vinku2-tutkimuksissa (n=127, mediaani-ikä 11 kk).
Results: Early-onset food sensitization and rhinovirus etiology of the first wheezing episode predicted persistent asthma symptoms, and development of atopic asthma at school-age.
Tulokset: Varhainen ruoka-aineherkistyminen ja ensimmäisen ulos-hengitysvaikeuden rinovirusetiologia ennustivat pysyviä astmaoireita ja kouluiän allergisen astman kehittymistä.
Conclusions: Virus etiology and atopic status are worth assessing in wheezing children to recognize those with increased asthma risk.
Päätelmät: Herkistymisen ja virusetiologian tutkiminen on kannattavaa uloshengitysvaikeuskohtauksen yhteydessä, jotta tunnistetaan astmariskilapset.
The children with rhinovirus-induced first wheezing in the Vinku study, and those with high rhinoviral load in the Vinku2 study benefitted from prednisolone in terms of less persistent asthma symptoms.
Prednisoloni vähensi astmaoireita niillä lapsilla, joilla oli ensimmäisen uloshengitysvaikeuden yhteydessä rinovirus Vinku-tutkimuksessa ja korkea rinovirusmäärä Vinku2-tutkimuksessa.
The separate risk factors of asthma phenotypes suggest different mechanisms underlying atopic and non-atopic asthma in children.
Lapsuusiän astmafenotyypeillä on todennäköisesti eri mekanismit, koska niillä on eri riskitekijät.
Background: The rhinovirus etiology of wheezing is an important risk factor for developing recurrent wheezing and asthma, especially in children with atopic predisposition.
Kouluiän astmariski ensimmäisen rinoviruksen aiheuttaman uloshengitysvaikeuskohtauksen jälkeen Tausta: Varhaisen uloshengitysvaikeuden rinovirusetiologia on toistuvien uloshengitysvaikeuskohtausten ja astman kehittymisen tärkeä riskitekijä etenkin varhain herkistyneillä lapsilla.
Atlantic salmon, Salmo salar, has high cultural, ecological and economic importance, supporting subsistence, leisure and commercial fishing.
Atlantin lohella (Salmo salar) on suuri kulttuurinen, ekologinen ja taloudellinen merkitys, ja se ylläpitää merkittävää vapaa-ajan-, kotitarve- ja ammattikalastusta.
Such a model, including various sources of information (e.g. video counting, expert knowledge and literature) and accounting for different kind of uncertainty (e.g. observation and process errors), may be useful to provide reference points for management and evaluate attainment of objectives.
Monipuolista tietoa (esim. lohien videolaskennan tuloksia, asiantuntija-arvioita ja kirjallisuustietoja) käyttävää mallia, joka ottaa huomioon erilaiset epävarmuuden lähteet (esim. havaintojen ja prosessien virheet), voidaan hyödyntää määriteltäessä kannan tilan tavoitetasoja lohikantojen hoitoa varten ja arvioitaessa kannan tilaa suhteessa tavoitteisiin.
We quantified a total of 120 different life history combinations in the Teno river, including variation in smolt age (2-8 years), age at maturity (1-5 years) and several forms of repeat (37) and alternate spawners (54).
Tenon lohelta tavattiin 120 erilaista elinkiertopiirteiden yhdistelmää, jotka koostuvat vaihteluista jokivaiheen kestossa (2-8 vuotta), merivuosissa (1-5 vuotta) ja aiempien kutukertojen yhdistelmissä (37 peräkkäisinä vuosina, 54 vuorovuosin kutevien lohien elinkiertopiirteiden yhdistelmää).
The combined use of ecological and genetic data in this thesis improved our knowledge about the diversity and variation of life history traits in Teno river Atlantic salmon, along with potential factors affecting them.
Tässä väitöskirjassa yhdistetty ekologinen ja geneettinen tieto auttaa ymmärtämään Tenon lohikantojen monimuotoisuuden ja elinkiertopiirteiden vaihtelua sekä niihin mahdollisesti vaikuttavia tekijöitä.
Historical collection of data and biological material coupled with modelling and recent advances in genetics may help in describing those changes and identifying potential causes.
Pitkän aikavälin seuranta-aineistot yhdistettynä mallintamiseen ja nykyaikaisiin geneettisin menetelmiin mahdollistavat tällaisten muutosten kuvaamisen ja auttavat niihin johtaneiden syiden löytämisessä.
This species has been exposed to numerous threats (e.g. introgression, climate change, overexploitation) leading to a global decrease in Atlantic salmon production and changes in life history traits.
Monet uhkatekijät (esim. kasvatettujen lohien vaikutukset luonnonlohen perimään, ilmastonmuutos, ylikalastus) ovat johtaneet lohikantojen tilan heikkenemiseen ja muutoksiin niiden elinkiertopiirteissä.
The consequences of changes in genotype frequencies on mean age at maturity may differ between sexes because of sex-dependent variation in vgll3 additive and dominance effects.
Fenotyyppinen vaste geneettisen muutokseen vaihtelee sukupuolten välillä koska vgll3 -geenin alleelien dominanssi- ja yhdysvaikutukset ovat sukupuoliriippuvaisia.
A further development would be to integrate both types of data in eco-evolutionary models to improve our understanding of the interaction between ecology and evolution and its consequences for population viability.
Monipuolisten aineistojen yhdistämistä ekologis-evolutiiviseen mallinnukseen voidaan kehittää edelleen jotta ekologis-evolutiivisia yhteisvaikutuksia sekä niiden yhteyttä lohikantojen tilaan ja elinkykyyn ymmärrettäisiin entistä paremmin.
We finally developed a Bayesian life cycle model for salmon in Utsjoki, the largest tributary of the Teno river, which could later be extended to data-poor stocks using hierarchical structures.
Utsjoen lohikannalle kehitettiin bayesilainen elinkiertomalli, jonka hierarkisen rakenteen ansioista sitä voidaan soveltaa myös populaatioihin, joista on käytettävissä Utsjokea vähemmän seurantaja tutkimustietoa.
Changes in vgll3 allele and genotype frequencies were likely to have been driven by direct and indirect effects of fishing, by intensively exploiting a salmon prey (capelin) and using selective fishing gears in the river.
Alleelifrekvenssin muutokset johtuivat todennäköisesti kalastuksen suorista ja epäsuorista vaikutuksista: sekä kokovalikoivien pyydysten käytöstä jokikalastuksessa, että lohen merkittävän mereisen ravintokohteen, villakuoreen, voimakkaasta kalastuksesta.
Furthermore, this sex-specific genetic architecture differed in a second population with contrasting age structure, likely affecting selection patterns.
Ikärakenteeltaan erilaisen Inarijoen lohipopulaation geneettinen muutos ei ollut yhtä suuri kuin Tenon pääuomassa, mikä luultavasti johtui ikärakenteeseen liittyvistä erilaisista valintapaineista.
Only males clearly responded to genetic changes at the phenotypic level, with a strong decline in age at maturity.
Geneettisestä muutoksesta johtuva merkittävä fenotyyppinen muutos osoitettiin nimenomaan koiraslohissa.
Knowledge about variation in abundance and life-history traits is necessary to manage exploited populations.
Kalastuksen kohteena olevien kalakantojen hoidossa tarvitaan tietoja kannan runsauden ja elinkiertopiirteiden vaihtelusta.
Population dynamics and evolutionary genetics of life history variation in Atlantic salmon
Tenojoen lohi koostuu useista geneettisesti erilaistuneista osapopulaatioista ja Tenojoki tuottaa vuosittain Euroopan suurimpia lohen jokisaaliita.
In addition, the role of the family, school and friends is studied (see Oregon Treatment Strategies Task Force 1996, 16 – 47).
Lisäksi tarkastellaan perheen, koulun ja ystäväpiirin osuutta ilmiöön, niin sanotun Oregonin mallin mukaisesti (Oregon Treatment Strategies Task Force 1996, 16 – 47).
The educators did not have effective methods of intervention at their disposal for solving the problem.
Kasvattajilla ei ollut käytössään tehokkaita interventiomenetelmiä ongelman ratkaisemiseen.
The parents did not regard their children’s fire play as a considerable danger.
Vanhemmat eivät pitäneet lastensa tulen käyttöä merkittävänä vaarana.
The study consists of 661 students in grades two, five and eight in the comprehensive school, 341 parents and 22 school staff members.
Tutkimukseen osallistui 661 oppilasta perusasteen toiselta, viidenneltä ja kahdeksannelta luokalta, 341 vanhempaa ja 22 koulun työntekijää.
Reports on collaboration with authorities were scarce.
Viranomaisyhteistyöstä raportoitiin vain vähän.
The first part of the study discusses the relevant theories (e.g. Fineman 1980, 1995), international dimensions, aspects of the activity and the individual’s inner responses.
Työn ensimmäisessä osiossa tarkastellaan luvattomaan tulen käsittelyyn liittyviä teorioita (esim. Fineman 1980, 1995), kansainvälisiä näkökohtia, teonpiirteitä ja yksilön sisäisiä prosesseja.
In total, one third of the pupils reported that they had played with fire.
Kaikkiaan kolmasosa oppilaista raportoi leikkineensä tulella.
37 % of the boys and 25 % of the girls reported that they had played with fire.
Pojista 37 % ja tytöistä 25 % raportoi käsitelleensä tulta luvattomasti.
The empirical part of the study describes the phenomenon and its manifestations among children and adolescents from the viewpoints of the students, parents and teachers.
Työn empiirisessä osiossa ilmiötä ja sen ilmenemistä lasten ja nuorten keskuudessa kuvataan oppilaiden, vanhempien ja opettajien näkökulmasta.
Children’s unsupervised involvement in fire is more common than has been assumed up to the present.
Lasten luvaton tulen käyttö on yleisempää kuin aiemmin on luultu.
The increase in the number and aggressivity of arson crimes can be prevented by identifying the problem and by reacting to children’s misbehaviour.
Tulella tehtyjen tuhotöiden lisääntymistä ja muuttumista aggressiivisemmaksi voidaan ennalta ehkäistä ongelman tunnistamisella ja reagoimalla lasten häiriökäytökseen.
The most common context for fire setting was the home or its close environment, and matches and lighters were also either asked from a family member or taken from the home.
Yleisin tulen sytyttelypaikka oli oma koti tai kodin lähiympäristö, josta tulentekovälineet yleisimmin hankittiin pyytämällä tai ottamalla.
A survey was used to collect student and parent data and the teacher data were collected through interviews.
Oppilaiden ja vanhempien aineisto kerättiin survey-tutkimuksella ja opettajat tutkittiin haastattelumenetelmällä.
According to the adults, the interventions varied on a case-by-case basis and were characterized by randomness.
Interventiota sävytti aikuisten käsitysten mukaan tapauskohtaisuus ja sattumanvaraisuus.
Emergency authorities were rarely involved in interventions of children’s unsupervised involvement with fire.
Pelastusviranomaisia ei juurikaan käytetty lasten luvattoman tulen käsittelyn interventiossa.
Unsupervised involvement in fire setting activity was statistically significantly predicted by ownership of the fire setting equipment and disruptive behaviour at school.
Tilastollisesti merkitsevimmin runsasta luvatonta tulen käsittelyä ennusti omien tulentekovälineiden omistaminen ja häiriökäyttäytyminen koulussa.
Up to grade five, boys were more often involved in unsupervised fire play but gender differences decreased with the onset of puberty.
Vielä viidenteen luokkaan mennessä luvaton tulen käsittely oli yleisempää pojille kuin tytöille, mutta murrosikään tultaessa sukupuolierot vähenivät.
To date, children’s and adolescents’ unsupervised involvement with fire or fire setting behaviour has not been studied in Finland.
Lasten ja nuorten luvatonta tulen käyttöä ei ole tutkittu Suomessa aiemmin.
The phenomenon is characterized by the concealment and belittlement of the activity.
Ilmiötä sävyttää teon salailu ja neutralisaatio eli vähättely.
<b>Children: Playing with Fire -comprehensive school students as juvenile fire setters</b> The present study of children’s and adolescents’ unsupervised fire play activity is based on the view that their behaviour can be remedied by effective interventions preceded by an early identification of the activity.
Tutkimus lasten ja nuorten luvattomasta tulen käsittelystä perustuu näkemykseen siitä, että ilmiöön voidaan puuttua tehokkaasti interventioin, jos toiminta havaitaan ajoissa.
The students involved in unsupervised fire setting activity had also generally misbehaved in class.
Luvattomasti tulta käsitelleet oppilaat olivat häirinneet oppitunteja.
In general, such belittlement was common among the children themselves, the parents and authorities.
Aikuisten suhtautumista lasten luvattomaan tulen käyttöön sävytti tekojen vähättely eli neutralisaatio; vähättelyilmiö oli yhteinen sekä lapsille itselleen, vanhemmille että viranomaisille.
The current market environment of mass-customization is forcing researchers to consider how Lean manufacturing, a philosophy best suited to environments with little product variation and highly predictable demand, can best survive in an environment that requires companies to be able to adjust to volatile variation in demand and product mix.
Nykyinen massaräätälöintiin keskittynyt markkinaympäristö on pakottanut tutkijoita pohtimaan, miten Lean-tuotanto, eli filosofia, joka sopii parhaiten vähäisen tuotevariaation sekä ennustettavan kysynnän ympäristöihin, pystyy selviytymään ympäristössä, jossa yritysten on pystyttävä sopeutumaan volatiileihin muutoksiin sekä kysynnässä että tuotetarjonnassa.
The results of the conceptual analysis revealed that FMS and Lean manufacturing functioned at different hierarchical levels and at different scopes and timelines.
Käsiteanalyysin tulokset paljastavat, että FMS ja Lean-tuotanto toimivat eri hierarkian tasoilla, eri laajuudella sekä eri aikajanoilla.
Their dual implementation has caused a great deal of confusion as to whether and, if so, how it should be accomplished.
Näiden käsitteiden duaali-implementointi on aiheuttanut paljon keskustelua siitä, onko se ylipäätään mahdollista ja jos on, niin miten.
A conceptual analysis is performed to first examine the concepts separately, after which the potential risks and advantages of dual usage are identified and examined.
Käsiteanalyysi toteutetaan tutkimalla ensin käsitteitä erikseen, minkä jälkeen arvioidaan duaali-implementoinnin potentiaalisia hyötyjä ja uhkia.
Lean manufacturing and flexible manufacturing systems (FMS) are production related concepts that have been designed to improve manufacturing processes, albeit with very different approaches.
Lean-tuotanto ja joustavat tuotantojärjestelmät (eng. FMS) ovat molemmat tuotantokäsitteitä, jotka on suunniteltu parantamaan tuotantoprosessia, mutta lähtökohdat ovat hyvin erilaiset.
One suggestion has been the dual implementation of flexible manufacturing systems and Lean manufacturing.
Yhtenä ehdotuksena esiin on noussut joustavien tuotantojärjestelmien sekä Lean-tuotantojärjestelmän duaali-implementointi.
The benefits of joint implementation were estimated to be high enough that for certain companies working in certain business environments the benefits of implementation outweighed the risks.
Tutkielma arvioi duaali-implementoinnin hyötyjä niin, että tietyissä toimintaympäristöissä toimivien yritysten tapauksessa hyödyt ovat suuremmat kuin riskit.