natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The profiles were formed using cluster analy-sis and the differences between profiles were examined by one-way analysis of variance.
Profiilien muodostamisessa käytettiin klusterianalyysiä, ja ryhmien eroja tutkittiin yksisuuntaisella varianssianalyysillä.
Significant differences were found in three out of four re-searched dimensions of job crafting: increasing challenging job demands, increasing social job resources and increasing structural job resources.
Profiilit erosivat suhteessa työn tuunaukseen kolmessa neljästä mitatusta työn tuunauksen osa-alueesta (haastevaatimusten lisääminen, sosiaalisten voimavarojen lisääminen ja rakenteellisten voimavarojen lisääminen).
The organizations oper-ated in the public sector, two of them in the field of education and culture and one in technolo-gy.
Organisaatiot toimivat julkisella sektorilla sivistys- ja teknisellä alalla.
Modern multi-locational work, growing complexity of work environments and diverse ways of organizing work have increased the significance of employees’ proactivity and self-initiative alongside with expectations of continuous learning and development.
Työelämän monimuotoistuneet työn tekemisen muodot, ajat ja työn organisoinnin tavat sekä kasvavat oppimis- ja kehittysmitavoitteet lisäävät työntekijöiden oma-aloitteisuuden ja itseohjautuneisuuden merkitystä.
The profiles are formed based on participants’ theories of knowledge and learning operationalized as epistemic beliefs.
Uskomusprofiilit muodostuvat tietoon ja oppimiseen liittyvistä teorioista, jotka operationalisoidaan episteemisinä uskomuksina.
Overall, the fourth dimension, decreasing hindering job demands, was not a popular crafting method within this sample, and there were no significant differences in this dimension between the dif-ferent profiles.
Työn kuormitusvaatimusten vähentäminen oli otoksen keskuudessa vähäisempää, eivätkä profiilit eronneet merkitsevästi sen suhteen.
Do conceptions of knowledge and learning color the ways of job crafting?
Värittävätkö uskomukset tiedon ja oppimisen luonteesta työn tuunaamista?
The sample consisted of 194 staff members from the participant organizations.
Tässä tutkimuksessa käytettiin kyselyn toista, koko henkilöstölle suunnattua osaa, johon vastasi 194 henkilöä.
This study is based on a person-oriented approach by profiling participants to dif-ferent epistemic profiles.
Tutkimus pohjautuu osallistujien ryhmittelyyn (person-oriented approach) erilaisia uskomusprofiileita muodostamalla.
The aim of this study is to examine whether beliefs about knowledge and learning are linked to job crafting.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella, millaisia yhteyksiä näillä tietoon ja oppimiseen liittyvillä käsityksillä on suhteessa työn oma-aloitteiseen yksilölliseen muokkaamiseen, työn tuunaamiseen.
This line of studies have linked these conceptions, also referred to as epistemic be-liefs, to learning strategies, study performance and problem solving.
Tieto- ja oppimiskäsityksiä on tutkittu paljon koulutuksen kontekstissa, minkä perusteella tiedetään niiden olevan yhteydessä avoimissa ongelmanratkaisutilanteissa käytössä oleviin stratedgioihin sekä opiskelustrategioihin ja suoriutumiseen.
These beliefs and concep-tions are less studied in the work context.
Työpaikkojen kontekstissa näitä episteemisinä uskomuksina operationalisoitavia tiedon ja oppimisen luonteeseen liittyviä uskomusteorioita on tutkittu vähemmän.
The presence of school discourses in the memories about touching in school context
Kosketusdiskurssien läsnäolo koulumuisteluksissa
First, the teacher discourse argued touching by the essential persona of a teacher and by the professional ethics obligating teacher’s ways to touch students.
Opettajadiskurssissa opettajan koskettamisen tapoja merkityksellistettiin opettajan henkilön sekä ammattietiikan näkökulmilla.
The aim is to specify, based on the data, the presence of public and broadly shared meanings given to touching in school context.
Tavoitteena oli osoittaa julkisten, laajasti jaettujen koskettamisen kouludiskurssien läsnäolo yksittäisten henkilöiden kosketusmuisteluiden merkityksenannoissa.
The data consisted of both teacher and former pupil positioned memories.
Muistelukset on tuotettu sekä oppilaina että opettajina.
Conceptual tools applied in the analysis were voice, dialogue and hidden dialogue based on Mihail Bahtin’s theory of dialogue in language use.
Muisteluksien kielenkäyttöä tarkastellaan diskurssianalyyttisesti Bahtinin dialogisen kielikäsityksen käsitteiden - ääni, vieras puhe ja dialogisuus – näkökulmasta suhteessa yhteiskunnalliseen kontekstiin.
Previous research on touch studies interaction, meanings and norms defining touching in comprehensive school.
Tutkimus liittyy Koskettava koulu -tutkimushankkeeseen, jossa tutkitaan koskettamisen vuorovaikutustehtäviä, merkityksiä ja säännöstöä koulussa osana oppilaiden keskinäistä sekä oppilaan ja opettajan välistä vuorovaikutusta.
The broader socio-cultural context is defined as public discourses in the Finnish media and as the official normative documents and discourses defining touching policies in school context.
Muisteluksien merkityksenantoja tulkitaan suhteessa kosketusta normittavaan asiakirjapuheeseen sekä julkisen keskustelun diskurs-seihin, jotka nähdään muistelupuheen sosiokulttuurisena kontekstina.
Third main discourse was problematic touch in the school context which indicated molesting as a recognized phenomenon but also silenced tabu-like theme.
Seksuaalisen häirinnän teema rakentui muisteluksissa sekä tabuna että tiedostettuna ilmiönä.
The study explores different ways to speak about the phenomenon of touch in the written memories about touching in school context.
Tutkielman tavoitteena oli kuvailla muisteluaineistossa rakentuvia erilaisia puhetapoja eli diskursseja, joilla koskettamista koulumaailman ilmiönä kuvaillaan.
This study is connected to the Koskettava koulu -research project (Tainio et al., 2017-2020) which aims to explore the multidimensional phemonon of touching in comprehensive school context.
Tutkimuksen aineistona on 51 kosketusmuistelua, jotka on tuotettu anonyymeina verkkovastauksina Koskettava koulu -hankkeen tutkimuskutsuun syksyllä 2017 ja keväällä 2019.
Results and conclusions The results indicated that oral history contains present-day public, broadly shared ways to form meanings in interpretative element of the memory.
Muistitietoteorian mukaan menneisyyteen katsovassa kerronnassa ovat läsnä nykyhetken merkityksenannot.
By studying the genetic structure around the world, it has become possible, for example, to elaborate on the migration patterns of modern humans from the African continent to the rest of the world during the last 100,000 years.
Tutkimalla geneettistä rakennetta eri puolilla maailmaa on esimerkiksi pystytty tarkentamaan nykyihmisen levittäytymisreittejä Afrikan mantereelta muualle maailmaan viimeisen 100,000 vuoden aikana.
Population genetics is today an essential part of the studies of human origin and history, as well as of the studies of disease genetics.
Populaatiogenetiikka on nykyisin olennainen osa ihmisen alkuperän ja historian sekä tautien geneettistä tutkimusta.
In addition, the modern methods of population genetics have enabled a very detailed analysis of genetic structure and population history within single countries, but these methods have not yet been widely utilized in isolated populations such as in Finland.
Populaatiogenetiikan modernit menetelmät ovat myös mahdollistaneet geneettisen rakenteen ja populaatiohistorian yksityiskohtaisen analysoinnin yksittäisten maiden sisällä, mutta näitä menetelmiä ei ole vielä laajasti hyödynnetty eristäytyneissä populaatioissa kuten Suomessa.
The annual profiles matched well with the migration patterns of Karelian evacuees who were displaced by the war events between 1939 and 1945.
Vuosittaiset profiilit vastasivat hyvin 1939–1945 sotatapahtumien seurauksena käynnistyneitä karjalaisten evakkojen muuttoliikkeitä.
Fine-scale genetic structure and polygenic scores in Finland
Geneettinen hienorakenne ja polygeeniset riskiarvot Suomessa
Populations living apart from each other exhibit genetic variation and this variation between populations is called genetic structure.
Erillään toisistaan elävien populaatioiden välillä havaitaan geneettisiä eroja, ja tätä populaatioiden välistä vaihtelua kutsutaan geneettiseksi rakenteeksi.
In medical genetics, the genetic background of diseases is routinely analyzed with a genome-wide association study (GWAS).
Lääketieteellisessä genetiikassa tautien geneettistä taustaa analysoidaan rutiininomaisesti perimänlaajuisissa assosiaatiotutkimuksissa (GWAS).
Therefore, understanding the genetic structure and its role in building polygenic scores is exceptionally important to properly understand both the benefits and limitations of polygenic scores in academic research and in future health-care applications.
Näin ollen geneettisen rakenteen tunteminen ja sen rooli polygeenisten riskiarvojen koostamisessa onkin erityisen tärkeää, jotta voimme ymmärtää sekä polygeenisten riskiarvojen hyödyt että rajoitteet akateemisessa tutkimuksessa ja mahdollisissa tulevaisuuden terveydenhuollon sovelluksissa.
By estimating the genetic ancestry profiles for a set of individuals born between 1923 and 1987, this second study was able to map annual changes in the fine-scale genetic structure within 12 regions.
Määrittämällä geneettinen alkuperäprofiili joukolle 1923 ja 1987 välillä syntyneitä yksilöitä, tutkimus onnistui kartoittamaan vuosittaisia muutoksia Suomen geneettisessä hienorakenteessa 12 alueella.
In these studies, it is important to control for the genetic structure of the data appropriately, so that the genetic variation associated with the disease can be reliably distinguished from the general genetic variation associated with the genetic structure.
Näissä tutkimuksissa on tärkeää kontrolloida aineiston geneettinen rakenne kunnolla, jotta voidaan luotettavasti erottaa tautiin liittyvä geneettinen vaihtelu populaatioiden geneettiseen rakenteeseen liittyvästä yleisestä vaihtelusta.
The first part of the thesis expanded the understanding of the genetic structure of Finland by determining the geographic border for the major genetic split between East and West Finland, and by identifying 17 previously unreported genetic fine-scale populations.
Väitöskirjan ensimmäinen osa laajensi ymmärrystä Suomen geneettisestä rakenteesta määrittämällä maantieteellisen rajan Suomen geneettiselle pääjaolle Itä- ja Länsi-Suomen välillä ja tunnistamalla 17 ennen näkemätöntä geneettistä hienopopulaatiota.
Because of this summation, even a tiny bias in the GWAS results, due to the genetic structure, can lead to a significant bias in polygenic scores, which, in turn, can lead to incorrect conclusions especially in comparisons between populations.
Summaamisesta johtuen pienikin geneettisestä rakenteesta johtuva harha GWAS-tuloksissa voi aiheuttaa merkittävää harhaa polygeenisiin riskiarvoihin, mikä puolestaan voi johtaa virheellisiin johtopäätöksiin erityisesti populaatioiden välisissä vertailuissa.
The third part of the thesis assessed the role of the genetic split between East and West in the geographic distribution of the genetic risk of five complex diseases (coronary artery disease, rheumatoid arthritis, schizophrenia, ulcerative colitis, and Crohn’s disease) and three quantitative traits (height, body mass index, and waist-hip ratio) using polygenic scores.
Kolmas osa arvioi edellä mainitun geneettisen itä-länsi jaon roolia viiden monitekijäisen taudin (sepelvaltimotauti, nivelreuma, skitsofrenia, haavainen koliitti ja Crohnin tauti) ja kolmen mitattavan ominaisuuden (pituus, painoindeksi ja lantio-vyötärö-suhde) geneettisen riskin maantieteellisen jakauman taustalla polygeenisiä riskiarvoja käyttäen.
The second part of the thesis utilized the earlier results by building, based on the fine-scale genetic structure, reference groups to estimate the genetic ancestry profile of an individual within Finland.
Toisessa osassa hyödynnettiin aiempia tuloksia muodostamalla hienorakenteen pohjalta vertailuryhmät yksilön geneettisen alkuperäprofiilin määrittämiselle Suomen sisällä.
The results of GWAS are used in research to predict the genetic disease risk of an individual using a polygenic score that summarizes the estimated genetic risk over multiple sites of the genome.
GWAS-tutkimusten tuloksia käytetään tieteellisessä tutkimuksessa ennustamaan yksilöiden geneettistä sairastumisriskiä polygeensellä riskiarvolla, joka summaa yhteen usean perimänkohdan arvioidun geneettisen riskin.
This doctoral thesis examined the fine-scale genetic structure and its role in the geographic distribution of polygenic scores in Finland.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa tutkittiin suomalaisten geneettistä hienorakennetta ja sen roolia polygeenisten riskiarvojen maantieteellisessä jakautumisessa Suomessa.
The third study demonstrated that most of the polygenic scores, that did show geographic variation, mirrored the genetic split between East and West Finland but also revealed bias associated with the genetic structure in Finland.
Tutkimus osoitti, että useimmat polygeeniset riskiarvot, joissa maantieteellisiä eroja havaittiin, heijastelivat geneettistä jakoa Itä- ja Länsi-Suomen välillä, mutta sisälsivät myös geneettiseen rakenteeseen liittyvää tilastollista virhettä.
The fine-scale populations were observed to be geographically clustered and to follow Finnish dialect regions.
Hienopopulaatioiden havaittiin olevan maantieteellisesti keskittyneitä ja noudattelevan Suomen murrealueita.
This final study thus demonstrated two main points: first that polygenic scores are susceptible to genetic structure-related biases, even within a relatively homogeneous populations; and second that it is challenging to link population-genetic variation to geographic variation in disease incidence with the current methods.
Tutkimus osoitti, että polygeeniset riskiarvot ovat alttiita geneettiseen rakenteeseen liittyvälle harhalle myös suhteellisen samankaltaisissa populaatioissa ja että yhteyttä populaatioiden geneettisen vaihtelun ja alueellisten sairastuvuuserojen välillä on vaikea osoittaa.
Overall, the results of this doctoral thesis update the current understanding of fine-scale genetic structure in Finland and its changes to meet the needs of modern genetics research.
Kokonaisuutena tämän väitöskirjan tulokset päivittivät ymmärryksen Suomen yksityiskohtaisesta geneettisestä rakenteesta ja sen muutoksista vastaamaan nykyaikaisen geneettisen tutkimuksen tarpeita, ja havainnollisti sekä tiedeyhteisölle että suurelle yleisölle geneettisen rakenteen tuntemuksen merkityksen niin populaatiohistorian kuin polygeenisten riskiarvojen tutkimuksessa.
Their TiO2 (1,4–3,3 p. %), P2O5 (0,4–1,1 p. %), Fe2O3 (12,3–16,6 p. %) and Al2O3 (12,9–18,6 p. %) contents are relatively high and MgO (3,4–5,9 p. %) and CaO (6,2–8,7 p. %) contents are relatively low.
Niiden TiO2 (1,4–3,3 p. %), P2O5 (0,4–1,1 p. %), Fe2O3 (12,3–16,6 p. %) ja Al2O3 (12,9–18,6 p. %) pitoisuudet ovat suhteellisen korkeita ja MgO (3,4–5,9 p. %) ja CaO (6,2–8,7 p. %) pitoisuudet suhteellisen alhaisia.
The reseach area is situated in the east 35 km north from Tampere and in the west the area of Heinola city.
Hämeen diabaasijuoniparvi sijaitsee Hämeen alueella rajoittuen idässä noin 35 km Tampereelta pohjoiseen ja lännessä Heinolan kaupungin alueelle.
The chemical analysis were performed at Helsinki University for major and some trace elements using XRF analyser and at GeoLab, Washington University for lanthanides and trace elements using ICPMS analyser.
Juonista on analysoitu Helsingin yliopiston XRFlaitteella pääalkuaineet sekä ICPMSanalysaattorilla Washingtonin yliopiston laboratoriossa hivenalkuaineet.
In Spider diagram you can see negative Eu, Nb and Ti anomalies in and positive Pb anomaly.
Spiderdiagrammista havaitaan negatiiviset europium, niobi ja titaani anomaliat sekä positiivinen lyijy anomalia.
The age of Häme dike swarm is ~1.6 Ga, which is also the age of nearby rapakivi inturions in the area.
Hämeen juoniparvi on iältään ~1.6 Ga ja näin ollen samanikäinen alueella tavattavien rapakivien kanssa.
They are relatively alkaline ironrich continental quartz and olivine tholeiites.
Ne ovat luonteeltaan kohtalaisen alkalisia, rautarikkaita mantereisia oliviinija kvartsitholeiitteja, joiden päämineraalit ovat plagioklaasi, oliviini sekä pyrokseenit.
The abundances of incompatible trace elements are high and they show LREEenriched REEpatterns, also their Ni and Cr contents are relatively low.
Juonet ovat rikastuneet raskaista hivenalkuaineista kevyiden suhteen ja niiden nikkelija kromipitoisuudet ovat alhaisia.
The analysed dyke (n=42) samples were collected using a hammer.
Hämeen alueelta on kivivasaran avulla kerätty näytteitä 42 eri juonesta.
Geochemical data doesn’t correlate with two different strike sets and dykes have no correlation with their geographical settings.
Juonilla ei myöskään ole yhteyttä niiden maantieteelliseen sijaintiin.
Geochemistry of Häme diabase dyke swarm, southern Finland
Hämeen diabaasijuonien geokemia
One of the sets strikes WNW and the other one NW. Häme dyke swarm resembles continental flood basalts.
Hämeen juoniparvet muistuttavat läheisesti mantereisia laakiobasaltteja.
The Häme swarm has been divided into two sets of dykes based on different strikes, compositional features and in age.
Tässä tutkimuksessa luonnehditaan Hämeen diabaasijuonien geokemiaa sekä niiden yhteyttä kahteen eri pääkulkusuuntaan.
Finally, the analysis shows that prototypicality is the most powerful explanation for the subject changes found in the corpus.
Tutkimuksen tulokset viittaavat siihen, että prototyyppi on tehokkain selitys korpuksessa löydetyille subjektimuutoksille.
The most frequent ones corresponded to animations of the subject, i.e. in most cases there occurred a humanisation of the subject in translation (60% in the French-->Finnish corpus and 49,5% in the Finnish-->French corpus).
Näistä yleisin oli ensimmäinen tyyppi, jonka osuus oli 60,6 %:a ranska-suomi -käännössuunnassa ja 48,6 %:a suomi-ranska -suunnassa.
The hypotheses proposed make predictions about subject change that can be easily tested and further developed in other studies.
Tutkimus tarjoaa hypoteeseja testattavaksi ja kehittäväksi edelleen jatkotutkimuksissa.
These are categorized into four different types: 1. animation, 2. inanimation, 3. neutral animated change and 4. neutral inanimated change.
Poimitut subjektit luokiteltiin elollisiin ja elottomiin ja muutokset neljään eri tyyppiin: 1. eloton subjekti muuttuu elolliseksi, 2. elollinen subjekti muuttuu elottomaksi, 3. elollinen subjekti muuttuu toiseksi elolliseksi subjektiksi ja 4. eloton subjekti muuttuu toiseksi elottomaksi subjektiksi.
More specifically, the study investigates the subject changes found in the corpus through six explanatory hypotheses proposed in translation studies to explain typical features of translations (translation universals, translational laws, translation figures, the gravitational pull hypothesis, orthonymy/prototipicality and anthropocentrism).
Selityksiä subjektien muutoksille tarkastellaan tutkimuksessa kuuden teorian avulla: käännösuniversaalit, käännöslait, käännöskuviot, vetovoimahypoteesi, prototyyppi ja ihmiskeskeisyys.
A thorough analysis of the relevant changes brought up five contextual factors that seemed to promote subject change in the corpus.
Aineiston analyysi toi esiin viisi muutoksiin vaikuttavaa tekijää, jotka näyttivät motivoivan tai luovan myönteiset edellytykset subjektien muutokselle.
Three factors are semantic (action, experience and possession) and two are pragmatic (particularization and homogenisation).
Ensimmäiset kolme tekijää ovat toimintaa, kokemusta ja omistusta ilmaisevat kontekstit.
The main contributions of the study are a methodology developed to analyse subject change between two languages from different language families, making use of the notion of shadow translation and a theoretical framework in the form of hypotheses built upon the five factors found.
Tutkimuksessa kehitettiin menetelmä, joka mahdollisti subjektien muutosten analysoinnin kahteen eri kieliperheeseen kuuluvan kielen välillä hyödyntämällä varjokäännöksen käsitettä.
Prototype effect on subject change in translation A study in a French⇄Finnish bidirectional literary corpus This doctoral dissertation investigates the link between translation and prototype effect through the study of syntactic subject change in a French-Finnish literary bidirectional parallel corpus built specifically for the study.
Léa Huotarin väitöskirjatutkimus "Prototyypin vaikutus subjektin muutokseen käännöksessä – Kaunokirjallinen suomi⇄ranska -korpuspohjainen tutkimus" hyödyntää käännöstieteessä esitettyjä kognitiivis-kielitieteellisiä malleja kuvaamaan ja selittämään, miten kieliopillisen subjektin ilmaisu muuttuu käännöksissä tutkimusta varten kootussa aineistossa.
It examines the controversial topic of so-called translation universals and more widely the cognitive approach in the explanation of translation tendencies.
Ne liittyvät subjektin tarkempaan määrittelyyn asiayhteydessä ja subjektin yhdenmukaistamiseen muihin lausejäseniin nähden.
This suggests that the most common way to say something and the anthropocentric conception of the world has an influence on the reading of the source text and thus also on the translation of the syntactic subject.
Kääntäjällä olisi siis taipumus valita ilmaus, joka on kohdekielessä luontevin, spontaanein tai tavallisin eli prototyyppinen tapa ilmaista jokin asiaintila kyseisessä kontekstissa.
Central to the study is how and on what grounds the area of the internal autonomy of the Church may have changed during the period between 1965 and 2019, which included significant social changes.
Tutkimuksessa on keskeistä se, miten ja millä perusteilla kirkon sisäisen autonomian alue on mahdollisesti muuttunut vuosien 1965–2019 välillä.
The supreme overseers of legality approached the limit of the Church’s internal autonomy mainly in situations where an individual had felt the need for legal protection because of the Church measures.
Oikeuskansleri ja oikeusasiamies lähestyivät kirkon sisäisen autonomian rajaa lähinnä tilanteissa, joissa yksilö oli kokenut tarvitsevansa oikeussuojaa kirkon toimenpiteiden vuoksi.
It can be concluded from the research material that in the legislation concerning the Church, the State largely took into account the position of the Church.
Tutkimusaineistosta voi päätellä, että kirkkoa koskevassa lainsäädännössä valtio otti kirkon aseman pääosin hyvin huomioon.
In this study it is also a question of how the Church interprets the limits of its autonomy and the permanence of these limits.
Kyse on myös siitä, miten kirkko tulkitsee autonomiansa rajoja ja niiden pysyvyyttä.
It can be concluded from the research material that the special legislative procedure of the Church Act well safeguards the internal autonomy of the Church.
Tutkimusaineistosta on pääteltävissä, että kirkkolain erityinen lainsäätämisjärjestys turvaa hyvin kirkon sisäisen autonomian.
It is a question of how much the State can limit the independence of the Church and how close it is legal and appropriate to come to the limit of the internal autonomy of the Church.
Kyse on siitä, miten paljon valtio voi rajata kirkon itsenäisyyttä ja miten lähelle kirkon sisäisen autonomian rajaa se voi tulla.
In many of its decisions which are important to the nature, unity, and mission of the Church, the General Synod came to solutions which were a compromise by nature, general, or half-way solutions that blurred the area and boundary of the Church's internal autonomy.
Kirkolliskokous päätyi useissa kirkon olemuksen, yhtenäisyyden ja tehtävän toteuttamisen kannalta olennaisissa päätöksissään sillä tavoin kompromissin luonteisiin, yleispiirteisiin tai puolitiehen jääneisiin ratkaisuihin, että kirkon sisäisen autonomian alue hämärtyi.