natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Previous research and tests of reading achievement have shown that literacy among children and adolescents has weakened and leisure time reading has decreased especially among boys.
Tutkimusten ja lukutaidon arviointien mukaan lasten ja nuorten lukutaito on heikentynyt ja omaehtoinen lukeminen vähentynyt erityisesti poikien kohdalla.
It is important to find appealing books and it is profitable to introduce boys to various books at school so that they would be able find books that interest them.
Kiinnostavien kirjojen löytäminen on tärkeää, ja koulussa kannattaa tutustuttaa poikia erilaisiin kirjoihin, jotta he voisivat löytää mielenkiintoista luettavaa.
Social reading would be a beneficial method to use at school, for example in the form of literature circles.
Sosiaalista ja yhteisöllistä lukemista kannattaa suosia koulussa, esimerkiksi lukupiirien muodossa.
The main objective of this study was to find out what kind of thoughts the boys, who don’t read much on their freetime, have about reading and literature assignments and how boys are portrayed as readers in Lukuklaani research project data.
Tässä tutkimuksessa tavoitteena oli selvittää, mitä vähän lukevat pojat ajattelevat lukemisesta ja koulussa käytettävistä kirjallisuudenkäsittelytavoista, ja millaisina lukijoina pojat näyttäytyvät Lukuklaani-tutkimushankkeen valossa.
In this study eight boys from 5th and 6th grade were interviewed.
Tutkimuksessa haastateltiin yhteensä kahdeksaa 5.- ja 6.-luokkalaista poikaa, jotka identifioituivat vähän lukeviksi pojiksi.
There has been a public concern about boys when it comes to reading; however there have been few studies made from boys’ own point of view.
Julkisessa keskustelussa on kohdistettu huolta etenkin poikien lukemattomuuteen, mutta tutkimusta on tehty varsin vähän poikien omasta näkökulmasta.
The boys had rather positive attitudes toward reading; however there seems to be some contradiction in their perceptions.
Poikien suhtautuminen lukemiseen oli pääosin positiivista, mutta siinä oli havaittavissa ristiriitaisuuksia.
Nevertheless it is optimistic that the boys have a rather positive attitude toward reading and they like to read books that interest them.
On kuitenkin positiivista, että poikien suhde lukemiseen on varsin myönteinen ja he lukevat mielellään kiinnostavia kirjoja.
Girls have outscored boys on tests of reading achievement and boys read less than their female peers.
Pojat ovat pärjänneet lukutaidon arvioinneissa tyttöjä heikommin ja he lukevat vähemmän.
It is important that one can read an interesting book: the boys liked to read books that interest them but they don’t have motivation to read boring books.
Luettavan kiinnostavuudella oli suuri merkitys: kiinnostavan kirjan lukeminen oli pojista mukavaa, mutta tylsää kirjaa ei jaksaisi lukea.
Conversations about literature seemed to motivate the boys.
Poikia motivoi, kun saa keskustella toisten kanssa luetusta.
None of the analyses revealed any interaction effects.
Mikään analyyseistä ei tuottanut interaktiovaikutuksia.
Total of 296 students, 5th (n=164), 6th (n=76) and 7th (n=56) grade students (136 girls and 160 boys) responded to Socio-Digital Participation Inventory (SDP2.0).
Yhteensä 296 5-luokan (n=164), 6-luokan (n=76) ja 7-luokan (n=56) oppilasta (136 tyttöä ja 160 poikaa) vastasi sosiodigitaalisen osallistumisen (SDP2.0) kyselyyn.
The data were collected during academic year 2016-2017 from four primary schools in the capital area of Helsinki, Finland.
Tutkimusaineisto kerättiin lukuvuonna 2016-2017 neljästä helsinkiläisestä peruskoulusta.
In each school, a group of teachers and their students took part in co-invention (STEAM) projects that use digital fabrication technologies for bringing elements of maker culture to schools; the data were collected before implementing the maker projects.
Kussakin koulussa ryhmä opettajia ja heidän oppilaitaan osallistui yhteiskeksimisprojektiin, jossa käytettiin digitaalisen valmistuksen teknologiaa tekijäkulttuurin ulottamiseksi kouluun; aineisto kerättiin ennen kyseisten projektien toteuttamista.
The purpose of my study was to trace primary school students’ socio-digital activities ranging from ordinary to more advanced practices across informal and formal contexts.
Tutkimuksen tarkoituksena oli jäljittää peruskoulun oppijoiden sosiodigitaalista toimintaa, joka vaihtelee tavanomaisista kehittyneempiin käytäntöihin ylitse epämuodollisten ja muodollisten kontekstien.
The latter were conceptualized as 1) Academic Socio-digital Competences, 2) Artistic Socio-digital Competences and 3) Technical Socio-digital Competences.
Jälkimmäiset käsitteellistettiin 1) Akateemiseksi sosiodigitaaliseksi osaamiseksi, 2) Taiteelliseksi sosiodigitaaliseksi osaamiseksi ja 3) Tekniseksi sosiodigitaaliseksi osaamiseksi.
The intensity of socio-digital participation (SDP2.0) was measured with 48 items elaborated by relying on earlier studies.
Sosiodigitaalisen osallistumisen intensiteettiä mitattiin 48 osiolla, jotka kehiteltiin aiemman tutkimuksen pohjalta.
I examined young people’s socio-digital learning ecology, the intensity and complexity of socio-digital participation (SDP) and the socio-digital competences associated with technologies preferred by both girls and boys.
Tutkin nuorten sosiodigitaalista ekologiaa, sosiodigitaalisen osallistumisen (SDP) intensiteettiä ja monimutkaisuutta ja sosiodigitaalista osaamista suhteessa tyttöjen ja poikien suosimiin teknologioihin.
Participation profiles had statistically significant main effects on each competence dimension: Geeking out participators had evaluated their competences higher compared to other two groups and Messing around participators higher than Hanging out participators, as confirmed by post hoc (Scheffé) group comparisons.
Sosiodigitaalisen osallistumisen profiileilla oli tilastollisesti merkitsevä päävaikutus suhteessa kuhunkin osaamisulottuvuuteen: Osaamista jalostavien osallistujien ryhmän jäsenet arvioivat sosiodigitaalisen osaamisensa korkeammalla kuin kaksi muuta ryhmää ja luovan kokeilemisen ryhmä jäsenet omansa korkeammaksi kuin hengailuryhmän jäsenet; näitä tuloksia vahvistivat Scheffé ryhmävertailut.
Consequently, I concluded that innovative and technology-motivated teachers may promote a more equal socio-digital participation and build of young people’s 21st century skills through digital-pedagogical practices that are attractive both for girls and boys
Johtopäätöksenä esitän, että innovatiiviset, pedagogisesti taitavat ja teknisesti osaavat opettajat voivat tukea nuorten tasa-arvoisempaa sosiodigitaalista osaamista ja auttaa heitä rakentamaan tulevaisuuden taitoja sellaisten pedagogisten menetelmien varassa, jotka innostavat sekä tyttöjä että poikia.
By relying on Ito and colleagues’ Gen-res of Participation, I distinguished friendship-driven and interest-driven practices in informal settings.
Nojautumalla Iton viitekehykseen erotin ystävyyden ohjaaman ja kiinnostuksen ohjaamat käytännöt epämuodollisen toiminnan kon-teksteissa.
Tracing Students’ Socio-Digital Ecology : Learning through Socio-Digital Participation Inside and Outside of School
Oppijoiden sosiodigitaalisen ekologian jäljillä : Sosiodigitaalisesti välittynyt oppiminen koulussa ja vapaa-ajalla
Gender had analogous main effects on Artistic and Technical Socio-digital competences according to which girls saw themselves as more competent with Artistic technologies and boys with Technical aspects of digital technologies.
Sukupuolella oli vastaava päävaikutus suhteessa taiteelliseen ja tekniseen sosiodigitaaliseen osaamiseen; tytöt kokivat taiteellisen sosiodigitaalisen osaamisensa poikia paremmaksi ja pojat puolestaan vastaavasti teknisen sosiodigitaalisen osaamisen.
In average, the students of the present sample participated more frequently in messing around and geeking out activities in school compared to corresponding informal practices, if the recreational gaming is opted out.
Tämän tutkimuksen otokseen kuuluvat oppijat raportoivan osallistuvansa useimmin luovaan kokeiluun ja osaamisen jalostamiseen liittyvään sosiodigitaaliseen toimintaan koulussa kuin vastaaviin toimintoihin vapaa-ajallaan, mikäli viihteellinen pelaaminen jätetään huomioon ottamatta.
My study extends these genres to consider also the socio-digital activities under advanced instructional settings in accordance with Connected Learning.
Samalla tutkimukseni laajensi ko. osallistumisen muotoja myös kehittyneiden digitaalispedagogisten käytäntöjen yhteydessä koulussa esiintyvään sosiodigitaaliseen toimintaan Iton kytkeytyneen oppimisen mukaisesti.
I conducted the statistical analyses using R. Exploratory factor analysis (EFA) was applied to construct both students’ Socio-digital Learning Ecology (WLS with Oblimin rotation) and to compose the dimensions for their Socio-digital Competences (MinRes with Promax rotation).
Eksploratiivista faktorianalyysia (EFA) käytettiin konstruoi-maan sekä nuorten sosiodigitaalista oppimisen ekologiaa ja hahmottamaan heidän sosiodigitaalisen osaamisensa ulottuvuuksia.
The instrument used Likert-type scale from 1=never to 7=all the time for examining how often participants use various digital technologies.
Sen arvioimiseksi, kuinka usein osanottajat käyttävät sosiodigitaalista teknologiaa, käytettiin Likert-tyyppistä asteikkoa ääripäissään 1 (ei koskaan) ja 7 (koko ajan).
Finally, students’ Socio-digital competences, composed by EFA, were analysed as a function of gender and SDP profiles using two-way factorial ANOVA.
Analysoin EFA:n tuottamien tulosten varassa oppijoiden sosiodigitaalista osaamista sekä sukupuolen että sosiodigitaalisen osallistumisen profiilien funktiona käyttäen kaksisuuntaista varianssianalyysiä.
The factors of Socio-digital Participation were then subjected to Latent Profile Analysis (LPA) as clustering variables to create Socio-Digital Participation Profiles, which were further conceptualized as 1) Hanging out participators, 2) Messing around participators and 3) Geeking out participators.
Sosiodigitaalisen osaamisen faktoreita käytettiin yhmittelymuuttujina latentissa profiilianalyysissa (LPA), jonka pohjalta mää-riteltiin osanottajien sosiodigitaalisen osallistumisen profiilit.
Many of the teachers were involved in digital innovation activities organized by Innokas Network (https://globalinnokas.com/) and, thereby, enacted more sophisticated socio-digital practices in their class-rooms than Finnish schools in general.
Kyseiset koulut edustivat jossain suhteessa kehittyneempiä sosiodigitaalisia käytäntöjä kuin tyypilliset suomalaiset koulut yleensä.
The data was collected through semi structured interviews in May 2018.
Tutkimusaineisto kerättiin toukokuussa 2018 järjestetyillä teemahaastatteluilla.
"So, that it wouldn’t only be girls versus boys" : Sportive primary school pupils’ and their parents’ outlook on same-sex and coeducational physical education
"Ettei ois vaa silleen, et tytöt vastaan pojat" : Urheilua harrastavien alakoululaisten ja heidän vanhempiensa näkemyksiä koululiikunnan ryhmäjaoista
The research method in this study was a data based qualitative content analysis.
Aineiston analyysiin käytettiin sisällönanalyysiä erityisesti aineistolähtöisyyden näkökulmasta.
The positive view was justified through different disciplines, variety, functionality and one’s own sporty background.
Positiivista suhtautumista perusteltiin liikuntatuntien lajisisällöillä, monipuolisuudella, toiminnallisuudella ja omalla liikunnallisuudella.
The arguments were divided into two categories: educating children to become members of society and increasing diversity in PE.
Perustelut jakautuivat yhteiskunnan jäseneksi kasvattamisen ja liikunnan monipuolisuuden lisäämisen kategorioihin.
The results state that the children who take part in sports club activities during their spare time, have a positive attitude on PE classes.
Tutkimustulokset osoittivat, että urheiluseuratoimintaan osallistuvat lapset suhtautuvat positiivisesti koululiikuntaan.
Arguments against coeducational PE were the physical differences of pupils, problems with working in peace, hobbyism and the gender juxtaposition.
Perustelut sekaryhmiä vastaan liittyivät sukupuolten fyysisiin eroihin, työrauhan ongelmiin, tasoeroihin sekä sukupuolten vastakkainasetteluun.
The parents also stated arguments in favour of coeducational PE.
Vanhemmat esittivät erilaisia perusteluja sekaryhmien puolesta.
Half of the children wished to participate in a coeducational group and the other half in a same-sex group in PE class.
Vastaajista puolet toivoi sekaryhmää ja puolet erillisryhmää.
Some parents indicated that PE classes could occasionally be organized in same-sex groups, especially if physical sports are practised during the class.
Osa vanhemmista koki, että tunnit voitaisiin toisinaan järjestää erikseen.
Arguments in favour of coeducational PE were the atmosphere in class, positive challenges and the fact that there is no real reason to separate boys and girls into different groups.
Perustelut sekaryhmien puolesta liittyivät liikuntatuntien ilmapiiriin, sopivaan haasteellisuuteen ja siihen, että todellista tarvetta sukupuolten erottelulle ei ole.
Eight children between classes 3 to 5 that take part in sports club activities during their spare time participated in this study.
Tutkimukseen osallistui kahdeksan 3.–5.-luokkalaista urheiluseurassa harrastavaa lasta, sekä yksi kunkin lapsen vanhemmista.
The aim of this study is to examine what children that take part in a sport club in their spare time think about physical education (PE) classes and groups.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää urheiluseuratoimintaan osallistuvien lasten suhtautumista koululiikuntaan sekä koululiikuntaryhmiin.
According to this study, all parents supported coeducational PE.
Saatujen tulosten perusteella kaikki vanhemmat kannattivat sekaryhmiä liikuntaryhmien järjestämisen ensisijaisena periaatteena.
The study examines the children’s thoughts on exercising in coeducational PE.
Tutkin myös millaisia näkemyksiä lapset liittävät sekaryhmässä liikkumiseen.
At least one of each child’s parents also took part in the study.
Myös lasten vanhempien ajatukset koululiikuntaryhmien järjestämisestä olivat tutkimuksen kohteena.
The importance of the early childhood teacher's own example was emphasized as a sensitive interaction.
Varhaiskasvatuksen opettajan oman esimerkin merkitys korostui sensitiivisenä vuorovaikutuksena.
The research method was of a qualitative nature and a semi-structured interview study was used as a research method.
Tutkimusmenetelmä oli luonteeltaan laadullinen ja tutkimusmetodina käytettiin puolistrukturoitua haastattelututkimusta.
My thesis was based on the Bandura's (1977) theory of social learning and the perspectives of several other researchers.
Tutkielmani pohjautui Banduran (1977) sosiaalisen oppimisen teoriaan ja useiden muiden tutki- joiden näkökulmiin.
Methods for supporting children's social development were systematically used in one group.
Lasten sosiaalisen kehityksen tukemisen mene- telmiä käytettiin systemaattisesti yhdessä ryhmässä.
Instead, spontaneous everyday situations and a positive interaction between the adult and the child in cooperation with the rest of the team were considered to be the most significant.
Sen sijaan merkityksellisimmiksi koettiin arjen spontaanit tilanteet ja positiivinen vuorovaikutussuhde aikuisen ja lapsen välillä yhteistyössä muun tiimin kanssa.
Social skills are required for all kinds of interactive situations and in play, pairing and teamwork.
Sosiaalisia taitoja tarvitaan kaikenlaisissa vuorovaikutuksellisissa tilanteissa, leikissä sekä pari- ja ryhmätyöskentelyn aikana.
Early childhood teachers' views on supporting social skills in pre-primary education
Varhaiskasvatuksen opettajien näkemyksiä sosiaalisten taitojen tukemisesta esiopetusryhmässä
I have reviewed the support of the development of social skills regarding the interaction environment and pedagogical working methods.
Sosiaalisten taitojen kehityksen tukemista olen tarkastellut vuorovaikutusympäristön ja pedagogisten työtapojen osalta.
In the theoretical part of the thesis, among other things I examined the issues of social skills and different forms of social skills from the point of view of the concept of social competence by Poikkeus (2011).
Tutkielman teoriaosassa kartoitin sosiaalisia taitoja ja sen eri muotoja muun muassa Poikkeuksen (2011) sosiaalisen kompetenssi -käsitteen näkökulmasta.
The data analysis method was the theory-driven filling analysis.
Aineiston analyysimenetelmänä oli teoriaohjattu sisällönanalyysi.
Early childhood teachers supported solving conflict situations with children, discussing and collaborating in small groups, especially through drama.
Varhaiskasvatuksen opettajat tukivat ristiriitatilanteiden ratkaisemista yhdessä lasten kanssa keskustellen ja yhteisissä pienryhmätilanteissa erityisesti draaman keinoin.
Social skills were considered to be an integral part of self-regulation and emotional skills.
Sosiaalisilla taidoilla koettiin olevan kiinteä yhteys itsesäätely- ja tunnetaitoihin.
I also examined the guiding role of the Pre-primary Curriculum (2014) in supporting the work of early childhood teachers.
Tarkastelin tutkimuksessa myös Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteiden (2014) ohjaavaa merkitystä varhaiskasvatuksen opettajien työn tukena.
The thesis examined early childhood education teachers views on children`s social skills and on the support of developing these skills in the pre-primary education enviroment.
Tutkielma tarkasteli varhaiskasvatuksen opettajien näkemyksiä esiopetusikäisten lasten sosiaalisista taidoista ja näiden taitojen kehityksen tukemisesta esiopetusryhmässä.
Conflict situations in buddy relationships appeared on a daily basis, and their emergence was aggravated by the developmental problems of social skills.
Ristiriitatilanteet kaverisuhteissa näyttäytyivät päivittäisinä ja niiden syntymistä lisäsivät sosiaalisten taitojen kehitykselliset ongelmat.
Seven early childhood teachers from different early childhood education units in the Helsinki metropolitan area participated in the study.
Tutkimukseen osallistui seitsemän varhaiskasvatuksen opettajaa pääkaupunkiseudun eri varhaiskasvatusyksiköistä.
On the basis of the study, early childhood teachers are aware of what social skills mean and in what situations they are useful in pre-primary education.
Tutkimuksen perusteella varhaiskasvatuksen opettajat tiedostavat, mitä sosiaalisilla taidoilla tarkoitetaan ja missä tilanteissa niistä on hyötyä esiopetusryhmässä.
Little research on supporting social skills in ordinary pre-primary groups is available.
Sosiaalisten taitojen kehityksen tukemista on toistaiseksi tutkittu vähän tavallisissa lapsiryhmissä.
The subjects were eight pupils from whom all the different parts of the research material was collected.
Koehenkilöinä oli kahdeksan oppilasta, joilta saatiin kerättyä aineiston kaikki eri osa-alueet.
The school should provide opportunities to develop essential abilities and skills for future challenges and working life.
Koulun tulee antaa mahdollisuuksia kehittää olennaisia kykyjä ja taitoja tu-levaisuuden haasteita ja työelämää varten.
To be able to face new challenges or take on new skills, one must have confidence in their own abilities.
Jotta ihminen pystyy tarttumaan uusiin haas-teisiin tai ottamaan haltuun uusia taitoja, täytyy hänellä olla luottamusta omiin kykyihinsä.
The intervention was carried out and the research material was collected in a primary school, where I worked as a part-time craft teacher.
Interventio toteutettiin ja aineisto kerättiin peruskoulussa, jossa toimin käsityön tun-tiopettajana.
The most important part of the intervention was feedback and the observation of the learning process.
Intervention oleellisin osa koski palautetta sekä oppimisprosessin havainnointia.
Supporting the pupil’s self-efficacy : implementing a positive pedagogical intervention
Oppilaan minäpystyvyyden tukeminen : positiivisen pedagogiikan intervention toteuttaminen
The intervention aims to activate and optimize all four areas that according to Bandura have a positive impact on self-efficacy.
Interventiossa pyrittiin aktivoimaan ja optimoimaan kaikki neljä osa-aluetta, joista Banduran mukaan minäpysty-vyys muovautuu.
Self-efficacy impacts what a person dares to do, how much they are willing to see the effort in front of the task, and how persistently they try when facing difficulties.
Mi-näpystyvyys vaikuttaa siihen, millaisiin tehtäviin ihminen uskaltaa ryhtyä, kuinka paljon hän on valmis näkemään vaivaa tehtävän eteen sekä kuinka sinnikkäästi hän jaksaa yrittää koh-datessaan vaikeuksia.
The above-mentioned key skills can be developed by craft education, as working in the craft subject is exploratory, inventive and experimental, where the students courageously and curiously seeks for new ideas.
Yllä mainittuja avaintaitoja voidaan kehittää käsi-työn avulla, sillä käsityön oppiaineessa työskentely on tutkivaa, keksivää ja kokeilevaa, jossa oppilas rohkeasti ja uteliaasti etsii uusia ideoita.
The purpose of this study was to determine whether the seven-grade self-efficacy beliefs change during a positive pedagogical intervention.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, muuttuuko seitsemäsluokkalaisten minä-pystyvyys-uskomukset positiivisen pedagogiikan intervention aikana.
The concepts of effort and persistence were improved in the following areas: experience of solving challenging task, problem solving, coping with difficult situations, achievement of goals and attitudes towards own mistakes.
Ponnisteluun ja yrittämiseen liittyvät käsitykset parantuivat seuraavin osin: kokemukset haastavien tehtävien ratkaisemisesta, ongelmanratkaisukyvystä, vaikeiden tilanteiden selvittämisestä, tavoitteiden saavuttamisesta sekä suhtautumisesta omiin virheisiin.
In this study, support for self-efficacy was approached by qualitative intervention research.
Tässä tutkimuksessa minäpystyvyyden tukemista lähestyttiin laadullisella interventiotutki-muksella.
The key skills of future working life are creative problem solving, self-guidance and constant learning.
Tulevaisuuden työelämän avaintaitoja ovat luova ongelmanratkaisu, itseohjautuvuus ja jat-kuva oppiminen.
It can also been seen from the research material that the beliefs of one’s own abilities became more positive among learning-oriented pupils than performance-oriented students during the intervention.
Aineistosta voidaan myös havaita, että oppimisorientoituneiden oppilaiden pystyvyysuskomukset muuttuivat intervention aikana positiivisemmiksi kuin suoritusorientoituneiden oppilaiden.
The research showed that pupils’ perceptions of their own skills and competence in craft lessons improved during the intervention.
Tutkimustulokset osoittivat, että oppilaiden käsitykset omista taidoista sekä kyvyistä käsityöntunneilla parantuivat intervention aikana.
In this study, the analysis of self-efficacy focused on these two themes: pupils’ perceptions of one’s own competence, and the concepts of effort and persistence.
Tutkimuksessa minäpystyvyyden tarkastelu kohdistui näihin kahteen teemaan: oppilaiden käsityksiin omasta osaamisesta sekä ponnisteluun ja yrittämiseen liitty-viin käsityksiin.
These sources are mastery experiences, vicarious experiences, verbal persuasions, and physical and emotional states.
Nämä lähteet ovat suoriutumiskokemukset, välilliset kokemukset, toisten ihmisten antama palaute ja tuki sekä fyysiset ja emotionaaliset tilat.
This statistical study was made in Spring 2019.
Tilastollinen tutkimus toteutettiin keväällä 2019.
Term body positivity was familiar for 72,4 % of participants, specially from social media.
Kehopositiivisuus-käsite oli tuttu 72,4 % tutkittavista, pääasiassa sosiaalisesta mediasta.
The sample consisted of N=109 adolescents, n 89 women, n 19 men and n 1 transgender.
Kyselyyn vastasi N 109 suomalaista nuorta, tyttöjä n 89, poikia n 19 ja muun sukupuolisia n 1.
The data was analyzed by using SPSS Statistics 25 program and frequencies, cross-tabulations, Pearson`s correlations, Mann-Whitney and Kruskal-Wallis ANOVA tests.
Tutkimusaineisto analysoitiin SPSS Statistics 25 -ohjelmalla frekvenssejä, ristiintaulukointia, Pearsonin korrelaatiokerrointa sekä epäparametrisia Mann Whitney ja Kruskal-Wallis-testejä käyttäen.