natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Paclitaxel was loaded into the liposomes in hydration phase and into the extracellular vesicles by incubating vesicles and paclitaxel.
Paklitakseli lastattiin liposomeihin hydratointivaiheessa ja ekstrasellulaarivesikkeleihin inkuboimalla vesikkeitä paklitakselin kanssa.
With confocal microscopy we detected that paclitaxel loaded extracellular vesicles were already uptaken inside the cells after two hours of incubation and after few hours, paclitaxel was detected in microtubules of PC-3 cells and killed PC-3 cells.
Konfokaalimikroskopiassa ekstrasellulaarivesikkelien sisälle lastattu paklitakseli havaittiin solujen sisällä jo kahden tunnin inkuboinnin jälkeen ja paklitakselin havaittiin leimaavan tehokkaasti solujen mikrotubulukset sekä tappavan PC-3 soluja.
Nevertheless, PC-3 cell derived extracellular vesicles have ability to increase the PC-3 cell viability, which limits their potential use as drug carrier due to safety issues.
PC-3 soluista eristettyjen ekstrasellulaarivesikkelien käyttöä rajoittaa kuitenkin niiden kyky lisätä PC-3 solujen viabiliteettia.
The time-resolved fluorescence microscopy was useful method for investigating the release and distribution of extracellular vesicle bound paclitaxel, since we succesfully detected changes in Paclitaxel-OregonGreen fluorescence lifetime in different phases of the drug delivery process.
Elinaikeroitteinen fluoresenssimikroskopia osoittautui hyödylliseksi menetelmäksi paklitakselin liikennöinnin seuraamisessa elävien solujen sisällä, sillä Paklitakseli-OregonGreenin fluoresenssin elinaika muuttui lääkkeen kuljetusprosessin eri vaiheissa.
The the dose-dependent sytotoxicity of paclitaxel loaded extracellular vesicles and liposomes was evaluated with Alamar Blue viability assay.
Ekstrasellulaarivesikkelien ja liposomien tehokkuutta paklitakselin kuljettajina arvioitiin Alamar Blue- viabiliteettimäärityksellä.
Unbound paclitaxel was removed from samples by ultracentrifugation.
Sitoutumaton paklitakseli poistettiin ekstrasellulaarivesikkeleistä ultrasentrifuugauksella.
Extracellular vesicles involve in intercellular communication, maintaining of homeostase and development of pathophysiological states in human body.
Ekstrasellulaarivesikkelit ovat solujen ulkopuolelleen erittämiä kaksoislipidikalvon rajaamia vesikkeleitä, jotka osallistuvat solujen väliseen kommunikointiin, elimistön homeostaasin ylläpitoon ja patofysiologisten tilojen kehittymiseen.
The aim of this study was to develop a method based on time resolved fluorescence microscopy and autologous extracellular vesicles labelled with environmentally sensitive fluorescent probes for studying the distribution of mitose-inhibitor paclitaxel in prostate cancer cells (PC-3) carried by extracellular vesicles.
Tämän työn tarkoituksena oli tutkia ekstrasellulaarivesikkeleitä syöpälääkkeenä käytetyn mitoosi-inhibiittorin paklitakselin kuljettina ja selvittää, voiko elinaikaeroitteista fluoresenssimikroskopiaa käyttää paklitakselin liikennöinnin seuraamiseen ihmisen eturauhassyöpäsoluissa (PC-3).
The exosomes had approximately 50 nm smaller diameter than microvesicles and exosome particle concentrations were significantly higher compared to microvesicles.
Ekstrasellulaarivesikkelien alapopulaatiot, mikrovesikkelit ja eksosomit, erosivat toisistaan etenkin pienten vesikkelien osalta: mikrovesikkelien keskimääräinen halkaisija oli noin 50 nm suurempi kuin eksosomien.
According to viability assays conducted with wide range of concentrations, paclitaxel loaded in microvesicles were slightly more effective than paclitaxel loaded in exosomes.
Viabiliteettimäärityksissä mikrovesikkelit osoittautuivat hieman tehokkaammaksi lääkkeenkantajaksi kuin eksosomit.
The two subpopulations of extracellular vesicles, exosome -and microvesicle-enriched, were isolated from the PC-3 cell media by differential ultracentrifugation.
PC-3 solujen kasvumediasta eristettiin ekstrasellulaarivesikkelien kahta alapopulaatiota, mikrovesikkeleitä ja eksosomeja, differentiaalisentrifuugauksella.
The release and distribution of paclitaxel from extracellular vesicles in living PC-3 cells was investigated by confocal microscopy and time-resolved fluorescence microscopy.
Lisäksi paklitakselia sisältäviä ekstrasellulaarivesikkeleitä ja lipososomeja kuvannettiin elinaikaeroitteisella fluoresenssimikroskoopilla ja konfokaalimikroskoopilla elävien PC-3 solujen kanssa.
Clostridium botulinum in honey production with respect to infant botulism
Clostridium botulinum hunajantuotannossa liittyen imeväisbotulismiin
However, due to the observed wide existence of C. botulinum spores in the environment, it is not possible to produce honey totally free from spores.
Koska itiöiden esiintyminen ympäristössä on hyvin yleistä, näyttää siltä, että täysin itiöttömän hunajan tuotanto ei kuitenkaan ole mahdollista.
The autopsy specimens of a suddenly deceased 11-week-old boy were studied with multiplex polymerase chain reaction (PCR), and Clostridium botulinum group I type B was detected in the intestinal contents and in the vacuum cleaner dust of the patient's household.
Äkillisesti menehtyneen, 11 viikon ikäisen poikalapsen näytteistä, sekä lapsen kodin pölynimurin pölypussista voitiin eristää C. botulinum bakteeri ja molekyylibiologisten tyypitysmenetelmien avulla voitiin osoittaa, että lapsesta ja pölystä eristetyt kannat olivat geneettisesti samankaltaiset.
In addition, 294 honey samples produced in Denmark, Norway and Sweden were studied using multiplex-PCR for the presence of C. botulinum type A, B, E and F spores.
Väitöstyössä kehitetyn, polymeraasiketjureaktioon (PCR) perustuvan analyysimenetelmän avulla tutkittiin C. botulinumin esiintymistä Suomessa kaupan olevassa tuontihunajassa, sekä suoraan tuottajilta kerätyistä hunajanäytteistä Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa.
Honey was the only food item associated with infant botulism until 2005, when a suspected case of infant milk formula-derived infant botulism was described.
Hunajan on ainoana elintarvikkeena osoitettu liittyvän imeväisbotulismiin.
Based on the results it is concluded that the number of spores in honey may be diminished.
Tutkimus osoittaa, että C. botulinumin itiöiden määrää hunajassa voidaan vähentää.
The course of the infant botulism can vary from a prolonged constipation to sudden death of an infant, but several child-dependent predisposing factors are known to influence susceptibility to infection.
Imeväisbotulismin tyypilliset oireet vaihtelevat itsestään rajoittuvasta ummetuksesta lapsen äkilliseen, kätkytkuolemaa muistuttavaan menehtymiseen.
Due to the immaturity of infantile intestinal microflora, the spores carried into the intestinal canal may germinate and produce toxin in vivo.
Lapsen suoliston kehittymätön mikrobisto sekä tämän lisäksi useat yksilöstä johtuvat altistavat tekijät voivat edesauttaa suolistoon joutuneiden itiöiden muuntumista toksiinia tuottaviksi bakteerisoluiksi.
Infant botulism is a rare illness caused by spores of Clostridium botulinum, which are ubiquitous in nature and harmless for healthy adults.
Clostridium botulinum hunajantuotannossa liittyen imeväisbotulismiin Clostridium botulinum on ympäristössä tavattava bakteeri, joka hapen läsnäollessa esiintyy lepomuodossa, erittäin kestävänä itiönä.
Three clearly distinguishable clusters containing more than three strains were noted, one of which included strains isolated in both from Denmark and Norway.
Pohjoismaista Tanskassa tuotetussa hunajassa todettiin itiöitä selvästi useammin muihin Pohjoismaihin verrattuna.
The high prevalence of C. botulinum in soil and in samples associated with beeswax suggests the accumulation of soil-derived botulinal spores in wax.
Mehiläispesässä C. botulinumin itiöiden esiintyminen oli selvästi yleisintä mehiläisvahaan liittyvissä näytteissä, ja on todennäköistä, että maa-aineksen sisältämät itiöt kulkeutuvat pölyssä mehiläisten mukana mehiläispesään ja kertyvät kennoja peittävään mehiläisvahaan.
In addition, based on the most significant bivariate Spearman's rank order correlations, production hygiene and extent of production were shown to have significant influences on the prevalence of botulinal spores in extracted honey.
Tuotantohygieeniset tekijät nousivat analyysissä tilastollisesti merkittäviksi lingotun hunajan saastumisessa.
C. botulinum was shown to be common throughout the whole honey production chain, with the type most frequently detected being group I type B. A PFGE analysis of 202 group I type B isolates suggested the existence of different genetic lineages.
Menetelmän avulla havaittiin, että hunajantuotannosta kerätyistä näytteistä eristetyissä C. botulinum kannoissa oli vallitsevana kaksi genotyyppiä, jotka kuitenkin erosivat toisistaan merkittävästi.
To evaluate the prevalence of C. botulinum in honey, a test protocol for reliable PCR-based detection of spores was developed.
Koska imeväisbotulismin ja kätkytkuoleman välinen yhteys on aikaisemmin tunnistettu, tutkittiin väitöskirjatyön osana kätkytkuolleiden lasten elinnäytteitä C. botulinumin varalta.
Factors influencing C. botulinum contamination in the honey production environment were evaluated in a three-year survey.
Tutkimuksessa kehitettiin lisäksi geneettistä tyypitysmenetelmää, pulssikenttäelektroforeesia, soveltuvaksi sellaisille C. botulinum kannoille, jotka todettiin yleisiksi hunajantuotantoympäristössä.
According to a logistic multivariable regression model, the presence of hand-washing facilities in the extraction room had a significant impact on decreasing the number of spores.
Itiöiden esiintymistodennäköisyys lingotussa hunajassa vähenee merkittävästi, mikäli tiloissa on käsienpesumahdollisuus sekä käytössä on erilliset sisäjalkineet.
The inhibiting effects of honey were overcome by using a supernatant filtration method of in the preparation of samples before enrichment and PCR.
Tämä viittaa siihen, että ammattimaisessa hunajantuotannossa hygieniatekijät huomioitaneen paremmin kuin harrastetyyppisessä toiminnassa.
This was the first reported case of infant botulism in Finland.
C. botulinumin todettiin olevan erittäin yleinen löydös Suomen maaperässä.
Genetic similarity of these isolates was demonstrated with pulsed-field gel electrophoresis (PFGE) typing and randomly amplified polymorphic DNA (RAPD) analysis, confirming that dust can act as a vehicle for infant botulism, resulting in sudden death.
Tyypillisimpinä itiölähteinä imeväisbotulismitapauksissa pidetään hunajaa ja pölyä, mutta usein tartunnan lähde jää selvittämättä.
Self-concept includes concepts, attitudes and feelings that the person has about him or her qualities, abilities and relations to the environment.
Minäkäsitys sisältää käsitteet, asenteet ja tunteet, joita yksilöllä on ominaisuuksistaan, kyvyistään ja suhteestaan ympäristöön.
Self-concept consists of the person s entire personality.
Minäkäsitys muodostuu yksilön koko persoonallisuudesta.
The individual will have the consciousness of the person s existence and action.
Näin syntyy yksilön tietoisuus olemassaolosta ja toiminnasta.
In 1988, the pupils surveyed were 9 to 12 years of age, while in 1993 they were between 14 and 17 years old.
Ensimmäisen kyselyn aikana oppilaat olivat 9 - 12 vuotiaita ja toisen kyselyn aikana oppilaat olivat 14 - 17 vuotiaita.
The individual associates experiences to this personality with earlier observations through the social interaction.
Yksilö liittää kokemukset osaksi minuuttaan aikaisempien kokemusten kautta sosiaalisessa vuorovaikutuksessa.
The data was collected through the use of a questionnaire, which consisted of common questions and a personality inventory test that was developed for Finnish students by professor Maija-Liisa Rauste-von Wright.
Tiedot kerättiin kyselylomakkeella, joka sisälsi sekä yleisiä kysymyksiä että minäkäsitystestin, jonka on kehittänyt Maija-Liisa Rauste-von Wright.
Results of self-concept support the research of self-concept conducted earlier in Finland.
Minäkäsityksen osalta tulokset tukevat aikaisempia suomalaisia tutkimuksia.
This research can be considered to be a special educational study because of the target group involved.
Kohderyhmänsä vuoksi tutkimusta voidaan luonnehtia erityispedagogiseksi tutkimukseksi.
This research was the first longitudinal research ever conducted in Finland among this population.
Suomessa tämä tutkimus oli ensimmäinen laatuaan.
The target group in this study consisted of Finnish children with clefts, who were comprised of four different age groups.
Tutkimuksen kohderyhmänä olivat kaikki neljän ikäluokan suomalaiset halkiolapset.
The questionnaire was sent to all subjects (N1 = 419) both times.
Kyselylomake lähetettiin kaikille em lapsille, joita oli 419.
48 % of children returned the questionnaire in 1993 (N3=203).
42% lapsista palautti kyselyn sekä 1988 että 1993.
Structures found in this research were observed in relation to disorder, gender and maturation.
Saatuja minuuden ja koulumenestyksen rakenteita tarkasteltiin suhteessa vaurioon, sukupuoleen ja aikaan.
Quantitative analysis methods were used to examine the structure of self-concept and school achievement.
Tutkimuksessa käytettiin tilastollista analyysimenetelmää minäkäsitys- ja koulumenestysrakenteiden analysointiin.
Self-Concept and School Achievement of Pupils with Cleft Lip, Cleft Palate or Both : A longitudinal study
Huuli-, suulaki- ja huulisuulakihalkiolasten minäkäsitys ja koulumenestys : seurantatutkimus
According to these results, structures of self-concepts and school achievement are in fact stable.
Saatujen tulosten mukaan minäkäsityksen ja koulumenestyksen rakenteet ovat pysyviä ja niiden peruselementit muodostuvat varhain.
The level of school achievement is stable, but the structure of school achievement changes.
Koulumenestyksen tasossa ei tapahdu merkittävää muutosta, mutta sen sisällössä kylläkin.
The goal of this research was to survey the self-concept and school achievement of pupils with cleft lip, cleft palate or both from juvenile age to adolescence.
Tutkimuksen tarkoituksena oli kartoittaa halkio-oppilaiden minäkäsitystä ja koulumenestystä varhaisnuoruudesta nuoruuteen.
From these results, it is possible to state that the gender of the child has a statistical significance regarding self-concept and school achievement.
Saatujen tulosten perusteella on todettava myös, että lapsen sukupuolella on tilastollista merkitystä minäkäsitykseen ja koulumenestykseen, kun taas vauriolla (huuli-, suulaki- ja huulisuulakihalkio) ei tilastollista merkitystä ole.
The developmental aspects of self-concept following puberty are observed as the stability of self-concept and as the forming of a general self.
Minuuden kehityksellisyyttä murrosiässä ilmentää minäkäsityksen pysyvyys.
Longitudinal researches of self-concept and school achievement among pupils with cleft lip, cleft palate or both are uncommon.
Minäkäsityksen ja koulumenestyksen pitkittäistutkimukset halkiolapsilla eivät ole yleisiä maailmalla.
Ischemia-reperfusion injury in human liver transplantation : mechanisms and effects on graft function
Iskemia-reperfuusiovaurio maksansiirrossa : mekanismit ja vaikutus siirteen toimintaan
Plasma TNF-α, IL-6, IL-8, sICAM-1, and HMGB1 were determined by ELISA and Western-blotting.
Näytteistä tutkittiin sekä solusitoisia (valkosolujen CD11b ja L-selektiini) että liukoisia tulehdusmerkkiaineita (sytokiinit TNF-α, IL-6, IL-8, HMGB1; liukoinen ICAM-1).
Plasma protein C and activated protein C were determined by an enzyme-capture assay.
Lisäksi määritettiin luonnollisten antikoagulanttien proteiini C:n ja aktivoidun proteiini C:n (APC) pitoisuudet.
Blood samples from the portal and the hepatic veins were drawn before graft procurement and at several time points during graft reperfusion to assess changes within the liver.
Heiltä otettiin maksansiirron aikana näytteitä sekä maksaan menevästä (porttilaskimo) että sieltä tulevasta (maksalaskimo) verestä, jotta voitiin selvittää reperfuusion aikana maksaan paikallistuvia muutoksia.
Liver transplantation is an established therapy for both acute and chronic liver failure.
Uutta tietoa tulehdusvasteesta kliinisessä maksansiirrossa Maksansiirto on vakiintunut hoitomuoto sekä akuutissa maksan vajaatoiminnassa että kroonisissa maksasairauksissa.
Hepatic IL-8 release during graft procurement was associated with subsequent graft dysfunction, biliary in particular, in the recipient.
Luovuttajilla todettu maksan IL-8 tuotanto oli yhteydessä vastaanottajan korkeisiin bilirubiini- ja AFOS-pitoisuuksiin siirron jälkeen.
However, HMGB1 was released from hepatocytes and were also correlated with postoperative transaminase levels.
Sen sijaan tulehdusvälittäjäaine HMGB1 vapautuminen maksasta reperfuusion aikana oli yhteydessä korkeisiin ALAT-pitoisuuksiin, ja oli erityisen voimakasta rasvoittuneissa maksoissa, jotka ovatkin rasvattomia herkempiä iskemia-reperfuusiovauriolle.
Despite excellent long-term outcome, graft dysfunction remains a problem affecting up to 15-30% of the recipients.
Maksansiirron pitkäaikaistulokset ovat erinomaisia; Suomessa 72 prosenttia potilaista on elossa kymmenen vuoden kuluttua siirrosta.
Seventy adult patients undergoing liver transplantation in Helsinki University Central Hospital, and 50 multiorgan donors, were studied.
Tähän väitöstutkimukseen osallistui 70 aikuista maksansiirtopotilasta.
Thus, activation of the inflammatory responses within the liver during reperfusion may be of minor clinical significance.
Tulevaisuudessa luovuttajan tulehdusvasteen rajoittaminen esimerkiksi kortisonihoidolla voi parantaa siirteen varhaista toimintaa.
Thus, donor inflammatory response appears to influence recipient liver function with relatively long-lasting effects.
Tämän tutkimuksen perusteella tulehdusvastetta voitaisiin todennäköisesti rajoittaa käyttämällä hyväksi luonnollisia antikoagulantteja, joiden vaikutus perustuu elimistön fysiologisiin tulehdusta rajoittaviin säätelymekanismeihin.
This thesis focuses on the inflammatory response during graft procurement and reperfusion in liver transplantation in adults.
Reperfuusio aiheutti voimakkaan välittömän tulehdusreaktion maksasiirteessä: valkosolut aktivoituivat maksaverenkierrossa ja runsaasti valkosoluja siirtyi verenkierrosta maksakudokseen.
The etiology of dysfunction is multifactorial, with ischemia-reperfusion injury regarded as one of the most important contributors.
Hyljinnän ja immunosuppressioon liittyvien komplikaatioiden lisäksi maksasiirteen varhainen toiminta on yksi tärkeimmistä pitkäaikaisennusteeseen vaikuttavista tekijöistä.
Neither phagocyte activation nor plasma cytokines correlated with postoperative graft function.
Aktivoituneet valkosolut ja niiden tuottamat tulehdusvälittäjäaineet vaurioittavat suoraan siirrettä, mutta johtavat myös hankitun immuunivasteen (engl.
The effects of inflammatory responses on graft function and outcome were investigated.
Tutkimuksessa havaittiin, että jo osalla elintenluovuttajista maksassa on käynnistynyt tulehdusreaktio, joka vaurioittaa erityisesti sappiteitä ja vaikuttaa siirteen toimintaan.
Since all nō plays, classical and new, are theatrical scripts that adapt their themes and characters from literary or other sources, they are viewed in this study as adaptations.
Koska kaikki nō-näytelmät, niin perinteiset kuin uudet, ovat teatteritekstejä, jotka ottavat teemoja ja henkilöitä kirjallisuudesta sekä muista lähteistä, niin niitä voidaan analysoida teatterin adaptaationa.
The main focus of this study is on exploring the ways in which source materials have been transformed to create the main characters and intertextuality in shinsaku plays.
Tämän tutkimuksen keskeinen kysymys on, miten epätraditionaalisia lähdemateriaaleja käytetään shinsaku-näytelmien henkilöhahmojen ja intertekstuaalisuuden luomisessa.
In this study, nō plays are divided into two categories: genre adaptations, which adapt literary or other sources and involve the change of genre from literature to theatrical script, and kinetic adaptations, which appropriate material from existing plays.
Nykyisten adaptaatioteorioiden mukaan voidaan nō-näytelmät jakaa kahteen osaan: kirjallisuutta ja muita lähteitä teatteriin mukauttavat tyylilajien väliset adaptaatiot ja jo olemassa olevista nō-näytelmistä uusia versioita luovat kineettiset adaptaatiot.
The study of nō theatre, a 14th century traditional Japanese performing art form, has focused primarily on the classical plays, while no extensive studies of the new nō plays or shinsaku nō have been made in Western scholarship.
Nō-teatterin uusien näytelmien eli shinsaku nō tutkimus ei ole saanut suurta huomiota, ja tähän asti Japanin ulkopuolella ei ole tehty shinsaku:sta perusteellisia tutkimuksia.
In order to clarify the concept of nō plays as adaptations ten adaptation strategies are discussed and examples provided from classical nō plays, forming a theoretical framework for the analysis of shinsaku plays.
Klassisten näytelmien pohjalta muodostetut adaptaatiostrategiat muodostavat teoreettisen kehyksen, jonka avulla analysoidaan nō-teatterin shinsaku-näytelmiä.
The internal performance elements were generally adapted within the limits of the nō canon, while the external performance elements were adapted more freely.
Esitykselliset peruselementit (näyttelijän harjoittaminen, musiikki, puvut ja maskeeraus) olivat yleisesti ottaen adaptoitu nō-teatterin genren rajoissa, samalla kun muita esitykseen liittyviä elementtejä, kuten näyttämö, lavasteet, rekvisiitat ja valaistus oli adaptoitu uusia näytelmiä varten huomattavasti vapaammin.
Analysis of the practical application of various adaptation strategies in five shinsaku nō plays revealed that multiple strategies and techniques similar to those in classical plays have been applied simultaneously in the new plays.
Analysoitaessa uusien näytelmien perinteisiä nō-teatterin elementtejä selvisi, että mukautettaessa materiaalia nō-teatterin muotoa varten, käytetään samanlaisia adaptaatiostrategioita kuin klassisissa näytelmissä.
Some of the structural elements such as the design of characters, use of language and creation of allusiveness were modified to some extent in the new plays, and the prominence of religion was diminished.
Lisäksi uusissa näytelmissä oli uskonnon merkitystä vähennetty niin henkilöhahmojen identiteetissä kuin näytelmien rakenteissa.
Nō plays are a type of adaptations that adapt their sources in a conservative manner, relying on many limits defined by the specific rules of the genre called nō theatre.
Nō-näytelmien adaptaatioiden olemuksen selvittämiseksi tutkimuksessa esitetään kymmenen adaptaatiostrategiaa, jotka kuvaavat sitä, miten lähdemateriaalia mukautetaan nō-näytelmän tiukasti rajoitettua muotoa vastaavaksi esittämällä esimerkkejä eri strategioiden käytöstä klassisissa näytelmissä.
The sesquiterpene emissions initiate after midsummer and are of the same order of magnitude as the isoprene emissions.
Seskviterpeenipäästöt alkavat Juhannuksen jälkeen ja ovat kasvukauden aikana samaa suuruusluokkaa kuin isopreenipäästöt.
The volatile organic compounds (VOCs) emitted by vegetation, especially forests, can affect local and regional atmospheric photochemistry through their reactions with atmospheric oxidants.
Luonnosta haihtuvat orgaaniset yhdisteet, joita pääsee ilmaan etenkin metsistä, voivat vaikuttaa paikalliseen ja alueelliseen ilmanlaatuun, koska ne reagoivat ilmakehässä.
This work also includes the first estimate of sesquiterpene emissions from the boreal forest.
Tässä työssä on myös laskettu ensimmäinen arvio metsän seskviterpeenipäästöistä.
At the annual level, the total biogenic emissions from the forests in Finland are approximately twice the anthropogenic VOC emissions.
Vuositasolla Suomen metsien hiilivetypäästöt ovat noin kaksinkertaiset ihmistoiminnasta aiheutuviin päästöihin verrattuna.
The emissions follow the course of the temperature and are highest in the south boreal zone with a steady decline towards the north.
Päästöt seuraavat lämpötilan keskimääräistä vaihtelua, ovat suurimmillaan maan eteläosissa ja laskevat tasaisesti pohjoiseen siirryttäessä.