natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Structural characteristics of a network (density, centrality, structural holes etc.) have been selected to explain the creation of social capital and trust.
Verkostojen rakenteelliset ominaisuudet (tiheys, keskittyneisyys, rakenteelliset aukot jne.) on valittu selittämään sosiaalisen pääoman ja luottamuksen muodostumista.
In the networks with different structures and at different development phases, these forms of trust appear at different levels.
Rakenteeltaan ja kehityskaareltaan erilaisissa verkostoissa nämä luottamuksen muodot näyttäisivät ilmenevän eriasteisesti.
On the other hand, if the players are not well motivated to co-operate, if the network is extremely centralized structurally, or if the network has players holding very much more beneficial position compared to the others, systemic trust won't develop: trust tends to remain at the personal level, and is directed to some players only.
Jos taas toisaalta toimijoiden motivaatio verkostoyhteistyölle on heikkoa ja verkosto on rakenteeltaan äärimmäisen keskittynyt, tai jos verkostossa on toimijoita, joilla on selvästi muita edullisempi verkostoasema, ei luottamusta verkostoon itseensä pääse toimijoille syntymään: luottamus kohdistuu tällöin vain tiettyihin yksittäisiin toimijoihin.
One can say that it is important for private persons to get networked, whilst it is even a must for companies and organizations in business life.
Verkostoituminen on tärkeää yksityishenkilöille, mutta yrityksille ja organisaatioille se on elinehto.
There is a similarity in viewpoints to research data with Extensive Case Study method, in which different cases are searched by exploring various cases and comparing certain common features between them and generic models.
Lähestymistapa aineistoon on sama kuin ekstensiivisessä tapaustutkimuksessa, jossa haetaan eri tapauksia vertailemalla joitain ilmiötä koskevia yhteisiä ominaisuuksia ja yleisiä malleja.
The purpose of this study has not been to create new theories or to analyse and compare thoroughly the existing theoretical trends.
Tutkimuksessa ei pyritä rakentamaan uutta sosiaalisen pääoman tai luottamuksen teoriaa tai systemaattisesti vertailemaan ja analysoimaan sosiaalisen pääoman eri teoreettisia suuntauksia.
When systemic trust is present, e.g. changes in personnel involved in the co-operation won't hinder the network from remaining operational.
Tällaisen luottamuksen vallitessa eivät esimerkiksi jäsenistössä tapahtuvat muutokset häiritse verkoston toimintaa.
In other words, learning networks cannot solely be based on willingness to learn, but also on willingness to co-operate.
Oppimisverkostoja, joiksi tutkimuksen verkostot siis itseään kutsuvat, ei vie eteenpäin pelkästään halu oppia vaan myös halu toimia yhdessä.
The ability to adapt new information is essential for the development of social capital.
Myös verkoston toimijoiden kyky omaksua uutta tietoa on sosiaalisen pääoman kertymisen kannalta merkittävää.
The learning network stands for an ensemble of research and development units and workplaces constituting a common forum for learning.
Verkostojen tavoitteina on ollut toimia oppimisverkostoina, joilla tarkoitetaan tutkimus- ja kehittämisyksiköiden sekä työpaikkojen yhteisiä oppimisen foorumeja.
In addition to the development of trust, it has been studied, at what level organizational learning within the networks takes place, and lastly, what kind of factors facilitate the development of social capital.
Luottamuksen muodostumisen lisäksi tutkimuksessa tarkastellaan, tapahtuuko verkostossa oppimista ja millaiset tekijät edistävät sosiaalisen pääoman muodostumista verkostossa.
Such networks won't generate results and benefits to its players, and most probably they won’t live very long.
Tällaisen verkoston toiminta ei ole tuloksellista eikä verkosto yleensä ole kovin pitkäikäinen.
Key finding of this study is that the networks with high structural equality and clear target setting enable building trust to the network as a system.
Tutkimuksen keskeisin tulos on, että rakenteeltaan tasa-arvoiset ja tavoitteiltaan selkeät verkostot edistävät niissä vallitsevan luottamuksen kohdistumista verkostojärjestelmään.
The theoretical framework for the study is built on analysing trust and social capital.
Tutkimuksen teoreettisena viitekehyksenä ovat sosiaalisen pääoman ja luottamuksen tarkastelut.
In most cases, co-operation in networks is initiated by people already trusting in each other and willing to work together.
Yleensä verkostoyhteistyö saa alkunsa toisiinsa henkilötasolla luottavien toimijoiden halusta tehdä yhteistyötä.
The aim has been to create an explanatory case study consisting relevant discussion on the relationship between the network characteristics and the appearance of trust.
Tavoitteena on siis rakentaa selittävää tapaustutkimusta, jossa keskustellaan verkostojen ominaisuuksien ja sosiaalisen pääoman ja luottamuksen välisestä yhteydestä.
Being a case study, it doesn't have targets to provide with general results and findings like conventional surveys.
Koska työ on tapaustutkimus, ei se pyri yleistettävyyteen samalla tavalla kun perinteinen survey-tutkimus.
The main focus in this study has been on qualitative and structural characteristics of the networks, and how they are relating with intrinsic trust.
Tutkimus­kohteena ovat kyseisten verkostojen laadulliset ja rakenteelliset ominaisuudet sekä niiden yhteys verkostoissa ilmenevään luottamukseen.
In this study, Luhmann’s systemic trust as a term has been replaced by the concept of 'trust in network as a system'.
Käsite systeeminen luottamus on tässä tutkimuksessa korvattu verkostojärjestelmään kohdistuvalla luottamuksella.
Instead, the existing theories have provided the study with conceptual tools, which have been utilized for supporting the empirical results.
Sosiaalisen pääoman jo olemassa olevaa teoriaa hyödynnetään tutkimuksessa empiiristen tulosten tulkinnan tukena.
Qualitative analysis for development phase has been used, and the Learning Network Maturity Test by Leenamaija Otala (2000) and her work have been applied.
Tämän omaksumiskyvyn kartoittamiseen tarvitaan verkostojen kehityskaaren laadullista analyysiä ja muun muassa Leenamaija Otalan (2000) Oppivan organisaation pikatestiä on sovellettu tutkimuksessa.
The total view in this study is very network-centric, and therefore those theories which have similar point of view have been prioritized.
Tutkimuksen näkökulma sosiaaliseen pääomaan ja luottamukseen on hyvin verkostokeskeinen, joten tarkastelussa keskitytään teorioihin, jotka tukevat ensisijaisesti verkostoanalyyttistä näkökulmaa.
The conceptual categorization for confidence vs. trust created by Niklas Luhmann (1979) is another important theoretical building block.
Työn kannalta keskeisin luottamuksen tarkastelu on Niklas Luhmannin (1979) käsitteellinen jaottelu systeemeihin kohdistuvaan abstraktiin luottavaisuuteen (confidence) ja henkilöihin kohdistuvaan luottamukseen (trust).
Thus, the qualitative characteristics and the structural characteristics of the networks are utilized together, when the creation of social capital and appearance of trust are assessed.
Näin ollen verkostojen laadulliset ominaisuudet nousevat rakenteellisen tarkastelun rinnalle sosiaalisen pääoman muodostumisen ja luottamuksen ilmenemisen selittäjiksi.
However, in this work phenomena and mechanisms related to them are interpreted from the empirical data.
Työssä on kuitenkin pyritty tulkitsemaan ilmiöitä ja niihin liittyviä mekanismeja yksittäisten tapausten, eli kolmen erilaisen verkoston kautta.
Initially, all of them were co-financed from public funds, and two of them are still operational while writing this.
Tämä väitöskirja tarkastelee kolmea alueellista ja osittain julkisella rahoituksella toimivaa yhteistyöverkostoa, joista kaksi toimii edelleen.
Social Network Analysis, questionnaires and interviews have been the research methods.
Tutkimuskysymyksiin haetaan vastausta eri metodeilla: verkostoanalyysilla, haastatteluilla ja kyselyillä.
It is a 'mission impossible' to find single definitions for such major concepts.
On mahdotonta löytää sosiaaliselle pääomalle ja luottamukselle yhtä yleispätevää määritelmää.
<b>Appearance of trust in regional, co-operative networks</b> In our times, the value of social networks has been widely acknowledged.
Verkostojen merkitys toimintaympäristössämme on nykypäivänä tunnettu ja tunnustettu.
This doctor's thesis examines three co-operative regional networks.
Luottamuksen ilmeneminen alueellisissa yhteistyöverkostoissa
Viral injection sites were verified by immunohistochemistry.
Kokeiden jälkeen viruskonstruktin injektiopaikka tarkistettiin immunohistokemiallisilla määrityksillä.
They were later tested in morphine (10 mg/kg i.p.)
Tämän jälkeen hiirille tehtiin herkistymiskoe morfiinille (10 mg/kg i.p.)
However, statistical power remained too low for definite conclusions (nbatch1= 8 and nbatch2= 4) and further research is needed.
Ennen lopullisen tulkinnan tekemistä on kuitenkin huomioitava, että ryhmäkoot jäivät paikkavarmistuksen jälkeen hyvin pieniksi (nbatch1= 8 and nbatch2= 4).
Only the mice showing expression of a marker protein within the VTA were included in the data analysis.
Vain hiiret, jotka injektiopaikan analyysissä ilmensivät viruskonstruktin merkkausproteiinia, hyväksyttiin mukaan tulosten analyysiin.
Ventral tegmental area (VTA) with diverse cell populations is associated with reward, aversion and motivation.
Se on monipuolisine solujoukkoineen liitetty sekä palkitsemis- ja riippuvuuskäyttäytymiseen että aversioon ja motivaatioon.
CNO was used in all other tests, except in EPM in which clozapine (0.1 mg/kg i.p.)
CNO:ta annettiin kaikille hiirille reseptorin aktivoitumiseksi, paitsi EPM-kokeessa hiiret saivat klotsapiinia (0,1 mg/kp i.p.).
The second batch of somatostatin-cre mice (male, 10-14 weeks, n=25) was injected similarly with either AAV8-hM3Dq or a control virus (without DREADD).
Toiselle erälle (Batch 2) somatostatiini-cre hiiriä (10–14 viikkoisia uroksia, n=25) injisoitiin joko viruskonstrukti, joka sisälsi stimuloivan hM3Dq-reseptorin tai ns. tyhjä virus ilman reseptoria.
The first batch of somatostatin-cre mice (female, 10-16 weeks, n=15) was injected with a virus construct carrying hM3Dq, an excitatory receptor, and a marker protein.
Ensimmäiselle erälle (Batch 1) somatostatiini-cre hiiriä (10–16 viikkoisia naaraita, n=15) injektoitiin konstrukti, joka sisälsi stimuloivan hM3Dq-reseptorin geenin.
Somatostatin is an endogenous peptide with wide range of physiological functions, which are mediated through somatostatin receptors (sst1-5).
Sen vaikutukset välittyvät somatostatiinireseptoreiden (sst1-5) välityksellä.
sensitization and NIH tests.
reseptorin aktivaatioon tai vehikkeliä kontrollina.
Using chemogenetic Designer Receptors Exclusively Activated by Designer Drug (DREADD) approach, a cre-recombinase-dependent AAV8-virus construct was bilaterally injected into the VTA by stereotaxic injections.
Tässä työssä aiheen tutkimiseksi käytettiin kemogeneettistä DREADD-menetelmää (Designer Receptor Exclusively Activated by Designer Drug).
sensitization and novelty-induced hypophagia (NIH) tests after activation of the hM3Dq receptor by treatment with clozapine-N-oxide (CNO, 1 mg/kg i.p.)
Ennen käyttäytymiskokeita hiirille annettiin joko klotsapiini-N-oksidia (CNO, 1 mg/kg i.p.)
In anxiety-related behaviours, no consistent results were seen, indicating that the somatostatin-expressing neurons in the VTA may not have an active role in these behaviours.
Kummassakaan erässä ei nähty merkitseviä tuloksia hiirten käyttäytymisessä.
Somatostatin neurons in the ventral tegmental area; addiction- and anxiety-related behaviours in mice
Ventraalisen tegmentumin alue (VTA) on alue keskiaivoissa.
Somatostatin is expressed also in a population of VTA interneurons.
Somatostatiinia esiintyy myös VTA:n inhibitorisissa välineuroneissa, joiden merkitys ja tehtävät ovat toistaiseksi epäselviä.
In the repeated morphine sensitization experiments, no statistical difference between the groups was observed.
Tulosten vahvistamiseksi ryhmäkokoa tulisi pyrkiä kasvattamaan tilastollisen todistusvoiman lisäämiseksi.
Adulthood follow-ups for clinical data and outcomes were conducted in 2001 (n=2284), 2007 (n=2204) and/or 2011 (n=2063).
Aikuisiän kliinisen terveydentilan tutkimukset suoritettiin vuosina 2001 (n=2284), 2007 (n=2204) ja/tai 2011 (n=2063).
The role of omega-3 PUFAs and MUFAs remains unclear.
Omega-3- ja MUFA-rasvahappojen vaikutukset jäävät epäselviksi.
Methods: Baseline of the Young Finns Study was conducted in 1980 (3–18 years old children, n=3596).
Menetelmät: Lasten Sepelvaltimotaudin Riskitekijät-tutkimus (LASERI) alkoi vuonna 1980 (tutkittavat 3–18-vuotiaita, n=3596).
Aims: To study at a population level: 1) how FA intake (% from the total FAs) is associated with the corresponding serum FA proportions (% from the total FAs); whether serum FA proportions or FA intake in childhood are associated with 2) blood pressure or 3) carotid artery intima media thickness (cIMT) in adulthood; 4) how the adulthood FA composition affects certain cardiometabolic outcomes, such as obesity, insulin resistance (HOMA-IR), blood pressure or non-alcoholic fatty liver in adulthood; and 5) whether adulthood serum FA proportions are associated with inflammation and/or LDL oxidation.
Tavoite: tutkia väestöaineistossa: 1) Miten RH:jen saanti ravinnosta (% RH:jen kokonaissaannista) heijastuu seerumin RH%-koostumukseen; onko lapsuuden seeruminäytteiden RH-koostumus tai RH:jen saanti ravinnosta yhteydessä 2) verenpaineeseen tai 3) kaulavaltimon intima-median paksuuteen (cIMT) aikuisiässä 4) liittyykö aikuisuuden RHkoostumus kardiometabolisiin riskitekijöihin/sairauksiin kuten lihavuus, insuliini-resistenssi (HOMA-indeksi), verenpaine ja ei-alkoholiperäinen rasvamaksa 5) selittääkö seerumin RHkoostumus aikuisuudessa elimistön tulehdus- ja/tai LDL:n hapettumis-reaktioita.
Adulthood FA intake data did not support these outcome findings.
RH:jen dieetti-data ei tukenut näitä seerumipohjaisia havaintoja.
These data support dietary recommendations to replace SFAs partly with unsaturated FAs rich in omega- 6 PUFAs already in childhood to improve an individual’s cardiometabolic health.
Tulokset tukevat suosituksia tyydyttyneen rasvan osittaiseksi korvaamiseksi runsaasti omega-6-rasvoja sisältävällä tyydyttymättömällä rasvalla jo lapsuusiässä kardiometabolisen terveyden parantamiseksi.
An association profile for the corresponding incident outcomes including fatty liver (2001->2011) was weaker and in many cases statistically non-significant, but its trends were very similar as compared to the cross-sectional data.
Vastaavat insidenssi-yhteydet, mukaan lukien rasvamaksa-yhteydet (2001 vs. 2011), olivat ennustavuus-trendiltään samansuuntaisia, mutta useimmista yhteyksistä puuttui tilastollinen merkitsevyys.
The intake of FAs was characterized by a 48-h recall.
RH-saanti ravinnosta perustui edeltävän 48-tunnin ruuankäyttöön.
With regard to individual FAs, γ-linolenic (18:3n-6), dihomo-γ-linolenic (20:3n-6) and eicosatetraenoic acids (20:4n-3) displayed direct associations (especially with obesity), whereas the links with linoleic acid were inverse.
Yksittäisistä RH:ista γ-linoleeni (18:3n-6)-, dihomo-γ-linoleeni (20:3n-6)- ja eikosatetraeenihappo (20:4n-3) osoittivat suoria ja linolihapppo käänteisiä yhteyksiä, erityisesti lihavuuden kanssa.
Serum cholesteryl ester (CE) FA proportions were measured in 1980 and serum total FA proportions in 2001.
Seerumin kolesteroliesteri (KE)-fraktion RH-koostumus määritettiin vuonna 1980 ja seerumin kokonais-RH-koostumus vuonna 2001 otetuista näytteistä.
Results: In childhood (1980), dietary intake and serum CE proportions of FAs correlated well with each other (r=0.30 for saturated FAs (SFAs), r= -0.19 for monounsaturated FAs (MUFAs) and r=0.57 for PUFAs).
Tulokset: Lapsuuden (1980) RH-saanti ravinnosta oli yhteydessä seerumin KE-fraktion RH-koostumuksen kanssa (r=0.30 tyydyttyneille RH:ille (SFA), r= -0.19 kertatyydyttymättömille RH:ille (MUFA) ja r=0.57 PUFA:lle).
The intake of omega-6 (n-6) polyunsaturated FAs (PUFAs) has been linked to both inflammation and oxidative reactions, which are potentially adverse states with regards to cardiometabolic health.
Omega-6 (n-6) monityydyttymättömät RH:t (PUFA) on liitetty tulehdusreaktioihin ja hapetusstressiin, jotka ovat kardiometabolisten sairauksien riskitekijöitä.
Serum SFA and MUFA proportions showed direct, and omega-6s (+omega-3s borderline significantly) inverse links with prevalent obesity, high HOMA-IR and/or blood pressure in multivariable models.
Seerumin SFA- ja MUFA-osuudet osoittivat suoria ja omega-6 (+omega-3 lähes tilastollisesti merkitsevästi joissakin malleissa) käänteisiä yhteyksiä lihavuuteen, HOMA-indeksiin, ja/tai verenpaineeseen monimuuttuja-malleissa.
In addition, serum SFA and MUFA proportions were directly and PUFAs, including omega-6s, inversely associated with C-reactive protein levels and oxidized LDL lipids or proteins in adults (2001 data).
Lisäksi, seerumin SFA- ja MUFA-osuudet olivat yhteydessä lisääntyneeseen C-reaktiivisen proteiinin ja LDL:n hapettuneiden lipidien ja proteiinien määrään, mutta vastaavat PUFA- ja omega-6 PUFA-yhteydet olivat käänteisiä (2001 data).
In adulthood (2001), dietary intake and serum total proportions of FAs correlated only weakly with each other, omega-3 PUFAs being an exception (r=0.40).
Aikuisiässä (2001), RH-saanti ravinnosta oli ainoastaan heikosti yhteydessä seerumin kokonais-RH-koostumuksen kanssa, omega-3 RH:illa oli kuitenkin vahva yhteys (r=0.40).
Dietary data, i.e. the P/S ratio (PUFAs/SFAs) and the intake of SFAs, exhibited links which were in line with these serum-based findings.
Ravitsemusdata, P/S-suhde (PUFA/SFA) ja SFA-saanti, tukivat edellä mainittuja seerumilöydöksiä.
Childhood and adulthood serum fatty acid proportions as risk and preventive factors for cardiometabolic outcomes in adulthood : the Cardiovascular Risk in Young Finns Study
Lapsuuden ja aikuisuuden seerumin rasvahappokoostumus kardiometabolisten sairauksien riski- ja suojatekijänä aikuisiässä: Lasten Sepelvaltimotaudin Riskitekijät-tutkimus Tausta: Rasvahappojen (RH) terveysvaikutukset ovat jatkuvan keskustelun aihe.
Serum SFAs are associated with a higher outcome risk, whereas PUFAs, omega-6s and particularly linoleic acid are associated with a lower risk.
Johtopäätökset: Tutkimuksen havainnot tukevat sitä, että lapsuuden ja aikuisuuden seerumin RH-koostumus on yhteydessä aikuisiän kardiometabolisiin riskitekijöihin, SFA lisääntyneeseen ja PUFA, omega-6-RH:t ja erityisesti linolihappo alentuneeseen riskiin.
There is a lack of data, from childhood to adulthood, regarding the links between dietary or serum FA composition and cardiometabolic health.
Tällä hetkellä ei ole olemassa lapsuudesta aikuisuuteen ulottuvaa tietoa RH:jen kardiometabolisista terveysvaikutuksista.
Serum SFA, MUFA and omega-3 (n-3) PUFA proportions showed direct and omega-6s (linoleic acid, 18:2n- 6, in particular) inverse associations.
KE-fraktion RH-osuudet olivat yhteydessä verenpaineeseen (pojat+tytöt) sekä kaulavaltimon intima-median paksuuteen (tytöillä) aikuisiässä 27 vuotta myöhemmin siten, että MUFA, SFA ja omega-3 (n-3)-osuudet olivat yhteydessä lisääntyneeseen ja omega-6 (linolihappo, 18:2n-6) alentuneeseen verenpaine- ja cIMT-riskiin.
The main goal of this thesis is to increase understanding on evolutionary and ecological factors that have contributed to differences in parasite numbers in insects.
Väitöskirjan päätavoitteena on tuottaa uutta tietoa hyönteisten loismääriin vaikuttavista evolutiivisista ja ekologisista tekijöistä.
Furthermore, the thesis addresses the effects of parasites on their hosts.
Tämän lisäksi väitöskirjassa tutkitaan loisten aiheuttamia vaikutuksia isäntiinsä.
Parasite prevalence was affected by whether the host species occurred in allopatric or sympatric population: sympatric C. splendens populations with sister species the Beautiful damselfly Calopteryx virgo harbored more parasites (Article IV).
Sympatrisissa ja allopatrisissa populaatioissa havaittiin huomattava ero loismäärissä kahden lähilajin välillä (immenkorento C. splendens ja neidonkorento C. virgo); sympatrisilla immenkorennoilla jotka esiintyivät yhdessä neidonkorentojen kanssa, oli enemmän loisia kuin allopatrisilla immenkorennoilla (Työ IV).
To conclude with, this thesis brings about new information on the parasite infection patterns in insects, proposing several factors to contribute to these patters, as well as it addresses the effects of parasites on their hosts, from individual to population level.
Tässä väitöskirjassa esitetään uutta tietoa loismäärien vaihteluista hyönteisillä ja tutkitaan niitä tekijöitä, jotka vaikuttavat näihin eroihin.
Marginal, more isolated C. hastulatum populations on the edge of distribution have fewer parasites when compared to distribution’s core populations (Article II).
Keihästytönkorennon elinalueen uloimmilla reunoilla olevissa populaatioissa oli huomattavasti vähemmän loisia verrattuna elinalueen keskiosissa olevien populaatioiden loismääriin (Työ II).
Parasites were associated with the wing spot size, an ornament under sexual selection, and thus may play an important role in character displacement, i.e. the size of the wing spot (Article V).
Tämä viittaa siihen, että loisilla on vaikutusta isäntälajin ominaisuudensiirtymään, eli tässä tapauksessa siipitäplän koon muutokseen (Työ V).
The most important findings were: The Northern damselfly’s (Coenagrion hastulatum) immune response to artificial pathogen increased with increasing parasite numbers (Article I).
Väitöskirjan tärkeimmät tulokset voidaan tiivistää seuraavasti: Mitä suurempi määrä loisia, sitä korkeampi immuunivaste isännällä oli (keihästytön-korennolla, Coenagrion hastulatum) (Työ I).
The Banded damselfly Calopteryx splendens individuals with higher homozygosity have more parasites, however, the rate of homozygosity did not differ between populations (Article III).
Geneettisellä tasolla havaittiin, että korkean homotsygotian (lokuksen molemmat alleelit samoja) omaavilla yksilöillä oli merkitsevästi enemmän loisia verrattuna heterozygoottisempiin, eli geneettisesti monimuotoisempiin yksilöihin (immenkorennolla Calopteryx splendens).
Girls, women, and others will adjust to these masculine standards, for example by trying to avoid highlighting their own gender in any way.
Tytöt, naiset ja muunsukupuoliset puolestaan sopeutuvat näihin standardeihin muun muassa välttelemällä sukupuolensa korostamista.
The research has been carried out using ethnographic methods, and the main analytical tool is close reading.
Tutkimus on toteutettu etnografisin menetelmin ja tärkein analyysiväline on aineiston lähiluku.
The study consists of an introductory chapter (1), a theoretical chapter (2), three chapters discussing main research themes: everyday life, musician¬ship, genre, technologies and performances (3–6), and a conclusion chapter (7).
Tutkimus koostuu johdannosta (luku 1), teoreettisista tarkasteluista (luku 2), tärkeimpien tutkimusteemojen eli arjen, muusikkouden, musiikin tyylilajin, teknologian ja esiintymisen analyyseista (luvut 3–6) sekä johtopäätösluvusta (luku 7).
The main research material includes a fieldwork diary of participating ob¬servation, carried out in Turku Bandstand -band competitions and Turku Band¬stand Junior - reviews in the years 2011–2014, and the interviews of eighteen young band members.
Tutkimusaineistona ovat Turussa, pääasiassa Turku Bandstand -bändikilpailussa ja Turku Bandstand Junior -katselmuksissa vuosina 2011–2014 tehty havainnointi ja kahdeksantoista nuoren soittajan haastattelut.
One typical strategy for women is also to acquire strong institutional musical training, and, in a wider sense, to take over other masculine fields of life as well.
Tyypillistä varsinkin naisille on myös vahvan muodollisen osaamisen hankkiminen musiikkiopistossa ja konservatoriossa sekä miesvaltaisten alojen haltuunotto laajemminkin.