natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There should be three types of metadata, i.e. information system (IS) technical, information processing and socio-contextual metadata, in order to give a thorough explanation of the meaning of the data.
Datan merkityksen selvittämiseen perinpohjaisesti metatietoa tulisi olla kolmea eri tyyppiä: tietojärjestelmien teknistä, tiedon käsittelyyn liittyvää sekä sosio-kontekstuaalista metatietoa.
In data-sharing situations, there should be agreements on what data means and how it should be understood.
Dataa jaettaessa on sovittava, mitä data tarkoittaa nämä kontekstit huomioiden.
So far, the academic and practical literature has focused mainly on data governance for intra-organisational purposes.
Aiempi kirjallisuus on käsitellyt tiedonhallintaa pääasiassa organisaation sisäisestä näkökulmasta.
The object of this dissertation is to study data governance in platform contexts.
Tässä väitöskirjassa tiedonhallintaa tutkitaan alustakontekstissa.
So far, the academic literature on platform data governance is sparse, and that on data governance in general has focused more on data management functions and considered data to have universal definitions.
Tähänastinen akateeminen kirjallisuus tiedonhallinnasta on ollut niukkaa, keskittyen pääasiassa tiedon johtamisen eri toimintoihin.
From a practical point of view, data on the same subjects are scattered across numerous information systems and attempts to integrate them are often unsuccessful.
Tämän hajaantuneen tiedon integraatioyritykset ovat usein epäonnistuneita ja siksi uudenlaisia lähestymistapoja tarvitaan.
Second, a platform data governance model that includes business model aspects for networks is proposed.
Toiseksi esitellään ehdotus tiedonhallintamalliksi digitaalisille alustoille.
On the practical side, the framework presents methods for implementing data governance policies on platforms and offers federative tools that are feasible for actual data integration.
Käytännölliseltä kannalta väitöskirjassa esiteltävä viitekehys tarjoaa menetelmiä tiedonhallinnan toimintaperiaatteiden implementointiin digitaalisilla alustoilla.
This model considers data federation as a means of joining the network and the platform, and has a special focus on data access and ownership.
Ehdotetussa tiedonhallintamallissa datafederaatio nähdään tapana liittyä dataa jakavaan verkostoon ja alustalle.
Thus, new approaches are needed.
Tämän takia tarvitaan kattavampaa ja kokonaisvaltaisempaa tiedonhallintaa.
The banks have divided into forerunners and followers.
Pankit ovat jakautuneet edelläkävijöihin ja perässätulijoihin.
Research material was analysed with a theme identification method of qualitative research.
Tutkimusaineisto analysoitiin laadullisen tutkimuksen teemoittelun menetelmillä.
This research discusses the obstacles and possibilities of Finnish banks and financial sector at the PSD2-directive’s transition time in 2019.
Tämä tutkimus käsittelee Suomessa toimivien pankkikonsernien sekä finanssialan kohtaamia haasteita ja mahdollisuuksia PSD2-direktiivin siirtymäajalla vuonna 2019.
Unrestricted exchange of information opened possibilities for many new organisations to operate at financial sector.
Vapaampi tietojenvaihto avasi toimintamahdollisuuksia finanssialalla monille uusille yrityksille.
Among the banks it was felt that PSD2-directive has encouraged open banking and improved safety and regulation in the field.
Pankkien keskuudessa PSD2-direktiivin koettiin edistävän avointa pankkitoimintaa ja parantavan turvallisuutta sekä sääntelyä.
It was found that all organisations involved in the research were confused by the content of the directive at first, but as the transition time went by, the own strategy and the direction of organisation’s business became more specified.
Tutkimuksessa selvisi, että kaikki tutkimuksessa mukana olevat organisaatiot olivat direktiivin siirtymäajan alussa hämmentyneitä sen sisällöstä, mutta siirtymäajan edetessä organisaatioiden oma strategia ja liiketoiminnan suunta on tarkentunut.
The research interprets open interviews to find out how organisations related to the PSD2-directive, how they reacted to obligations of the directive and how it has affected their business.
Tutkimuksessa selvitetään avointen haastatteluiden vastauksia tulkitsemalla, miten organisaatiot ottivat vastaan PSD2-direktiivin, miten direktiivin velvoitteisiin reagoitiin ja millä muilla tavoin se on vaikuttanut pankkien liiketoimintaan.
The banks in the centre of financial sector were drawn towards a significant reform when the second payment directive of the European Union made it possible for organisations to share and search information about the consumer more freely than before.
Finanssialan keskiössä olevat pankit joutuivat mukaan merkittävään uudistukseen, kun Euroopan unionin toinen maksupalveludirektiivi mahdollisti kuluttajien tietojen aiempaa vapaamman jakamisen ja hakemisen finanssialan organisaatioiden välillä.
Just to stay on board, many banks have modified their organisations to be more agile and have developed new open banking technologies, whereas some of the banks still count on the traditional banking.
Pysyäkseen kilpailussa mukana osa pankeista on muovannut organisaatioitaan ketterämmäksi ja kehittänyt uusia avoimen pankkitoiminnan palveluita, mutta osa pankeista luottaa edelleen perinteiseen pankkitoimintaan.
Some of the banks developed new business opportunities and co-operations with innovatively, while some saw the traditional banking and composed digitalisation as the best strategy to follow.
Osa pankeista kehitteli innovatiivisesti uusia liiketoimintamahdollisuuksia ja yhteistyökuvioita kilpailussa mukana pysyäkseen, kun taas osa koki perinteisen pankkitoiminnan sekä maltillisen digitalisoinnin olevan paras toimintastrategia.
Total of six specialists from the biggest banks in Finland took part in the interviews.
Tutkimuksen haastatteluihin osallistui kuusi asiantuntijaa Suomen viidestä suurimpiin lukeutuvista pankkikonserneista sekä kaksi asiantuntijaa pankkeja valvovasta Finanssivalvonnasta.
When the competition became more intense, the banks had to put more effort in their financial strategies.
Pankit joutuivat panostamaan aiempaa enemmän omaan liiketoimintastrategiaansa kilpailun kiristyttyä.
Financial Supervisory Authority used a lot of time to orientate to the content of the directive.
Finanssivalvonta joutui käyttämään paljon aikaa direktiiviin perehtyessä, mutta on haasteista huolimatta kyennyt ohjeistamaan yrityksiä sen noudattamisessa.
The dissertation presents four key findings.
Työ esittää neljä keskeistä löydöstä.
A tentative international comparison is also presented, pointing out that Finland is among few European countries – alongside Poland, Italy, Germany and Greece – that still actively apply such legislation.
Työn yhteenveto-osa esittää myös alustavan kansainvälisen vertailun, joka toteaa Suomen olevan – yhdessä Puolan, Italian, Saksan ja Kreikan kanssa – eurooppalainen poikkeusmaa, jossa tällaista lakia edelleen sovelletaan aktiivisesti.
Described as a whole, the data of this study is composed of 10 parliamentary documents, one pre-trial investigation report by the police, 11 decisions of the Prosecutor General, and 15 court rulings.
Kokonaisuudessaan työn aineisto koostuu kymmenestä eduskunta-asiakirjasta, yhdestä poliisin esitutkintapöytäkirjasta, yhdestätoista valtakunnansyyttäjänviraston päätöksestä ja viidestätoista oikeusistuimien ratkaisusta.
Anti-Islamic politicians such as Jussi Halla-aho have managed to make use of this criminalization, as it has granted them more media space, the opportunity to claim the martyrdom of freedom of speech, and an opening to mount criticism towards the official, relatively pro-multiculturalist consensus.
Islamiin negatiivisesti suhtautuvat poliitikot, kuten Jussi Halla-aho, ovatkin onnistuneet hyötymään uskonrauhapykälästä, koska syyte uskonrauhan rikkomisesta on tarjonnut heille mediatilaa, mahdollisuuden omaksua sananvapausmarttyyrin roolin, sekä tilaisuuden kritisoida verrattain monikulttuurisuusmyönteistä viralliskonsensusta.
Thirdly, regarding the category of religion, as stated, the cases have concerned either Islam, Christianity or Judaism.
Kolmanneksi, kuten on jo todettu uskonnon kategoriaan liittyen, oikeustapaukset ovat koskeneet islamia, kristinuskoa tai juutalaisuutta.
The law makes use of the category of "registered religious community", as defined by the Act on the Freedom of Religion.
Uskonrauhapykälä hyödyntää "rekisteröidyn uskonnollisen yhdyskunnan" kategoriaa, joka on määritelty uskonnonvapauslaissa.
These categorizations are linked to wider societal concerns; it is investigated how these categorizations and the related discourses connect with different conceptions regarding society, and with the different interests of various stakeholders.
Nämä kategorisoinnit linkitetään laajempiin yhteiskunnallisiin huolenaiheisiin: tapoihin hahmottaa yhteiskuntaa sekä eri tahojen erilaisiin intresseihin.
The language deemed to be criminal often has overlaps within the categories of religion and ethnicity (for example, terms for non-white immigrant groups are used to refer to Muslim immigrants, and vice versa).
Rikolliseksi katsotuissa puheissa tai teksteissä uskonnon ja etnisyyden kategoriat menevät usein päällekkäin (esimerkiksi "muslimilla" viitataan ei-valkoisiin maahanmuuttajiin, ja päinvastoin).
Fourthly, the legal practice, as it depends upon the prevalent lay understanding of religion – i.e. what is commonly thought to be "religion" in Finland at the moment – potentially makes it more difficult for lesser known groups, identifying as religious (e.g. "non-world religions", such as pagan groups), to benefit from the law.
Neljänneksi, koska oikeuskäytäntö nojaa uskontoa koskevaan maallikkodiskurssiin – eli siihen, mitä Suomessa yleisesti pidetään "uskontona" tällä hetkellä – uskonrauhapykälästä hyötyminen on mahdollisesti hankalampaa vähemmän tunnetuille ryhmille, jotka kuitenkin identifioituvat uskonnolliksi (kuten pakanaryhmät, jotka eivät istu maailmanuskontokehykseen).
As secondary material, 9 pieces of legal scholarship were taken into account.
Oheismateriaalina hyödynnetään lisäksi yhdeksää oikeustieteellistä tekstiä.
Secondly, two cases identified as being central are analysed in individual articles, respectively.
Toiseksi, kahden keskeisimmiksi tunnistetun tapauksen oikeudellisia aineistoja tarkastellaan kahdessa erillisessä tapaustutkimusartikkelissa.
Instead, in the legal practice "religion" often becomes defined along the lines of Finnish lay discourse regarding religion.
"Uskonto" määrittyykin oikeuskäytännössä paljolti suomalaisen uskontoa koskevan maallikkodiskurssin kautta.
Secondly, the category of the sacred, as it becomes defined in the legal practice, refers primarily to well-known and publicly visible things that known "world religions" hold sacred, such as the Prophet Muhammad or the Quran in Islam, or God in Christianity.
Toiseksi, pyhän kategoria määrittyy oikeusviranomaisten toiminnassa kaikkein laajimmin tunnettujen ja näkyvimpien "maailmanuskontojen" pyhien asioiden kautta, kuten profeetta Muhammadin, Koraanin, ja kristinuskon Jumalan.
Firstly, the parliamentary materials are assessed in a single article in order to encapsulate the political and legal background of the law on religious insult in Finland.
Ensiksi, eduskunta-aineistoa analysoidaan työn ensimmäisessä artikkelissa suomalaisen uskonrauhapykälän poliittisen ja oikeudellisen taustan hahmottamiseksi.
The four articles making up the analytical part of this work mainly use different sets of data.
Väitöskirja koostuu neljästä eri artikkelista, jotka hyödyntävät pääosin eri aineistoja.
This article-based dissertation examines the criminalization of, and the case law related to religious insult (or breach of the sanctity of religion, here acronymized as BOSR) in Finland between the late 1990s and 2018.
Uskonnon pilkka yhteiskunnallisena huolenaiheena 2000-luvun Suomessa Uskontotieteen alan artikkeliväitöskirja tarkastelee uskonnon pilkan kriminalisointia (uskonrauhan rikkominen, lyhennetään työssä "BOSR") ja oikeuskäytäntöä Suomessa 1990-luvun lopusta vuoteen 2018.
Furthermore, the ethic agitation section itself has "religion" as one of the criteria for defining a protected group.
Lisäksi pykälä kiihottamisesta kansanryhmää vastaan sisältää "uskonnon" yhtenä mahdollisena kriteerinä suojellulle kansanryhmälle.
The fact that most of the convictions have indeed concerned Islam also suits their narrative.
Myös uskonrauhatuomioiden islamia koskeva painotus on sopinut heidän narratiiviinsa.
By analysing parliamentary materials, and decisions of the Prosecutor General and the Finnish courts via discourse analysis, the study demonstrates how the categories of religion and the sacred are used to demarcate the area which is the target of special protection.
Parlamentaaristen aineistojen, valtakunnansyyttäjänviraston päätösten ja oikeusistuimien ratkaisujen diskurssianalyysillä löydetään alue, joka on rajattu erityisen suojelun kohteeksi uskonnon ja pyhän käsitteiden avulla.
Indeed, in the "mosque case", a guilty verdict on BOSR was overruled by the appellate court on the grounds that the attacked group in question was not a registered religious community.
Niin kutsutussa "moskeijatapauksessa" hovioikeus kumosikin käräjäoikeuden päätöksen uskonrauhan rikkomisesta, koska rikoksen kohteena ollut yhteisö ei ollut tekohetkellä rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta.
Despite this focus on three of the publicly best-known "world religions" in Finland, the officials’ decisions are not very predictable, as it is not always clear why one particular case is advanced by the officials while another is not.
Vaikka fokus on selvästi näissä kolmessa tunnetuimmassa "maailmanuskonnossa", oikeuskäytäntö ei silti ole erityisen ennustettavaa, koska aina ei ole selvää miksi yksi tapaus etenee ja toinen ei. Uskonnollisten yhteisöjen näkökulmasta uskonrauhapykälää sovelletaankin melko harvoin, ja se näyttäytyy niille todennäköisesti melko tehottomana.
Issues raised are discussed in the context of theoretical work regarding the discursive study of religion and Durkheim-rooted conceptualizations of the sacred in the fields of the study of religion and sociology.
Löydöksistä keskustellaan Durkheimiin pohjautuvan pyhän teoretisoinnin sosiologisen ja uskontotieteellisen tradition ja diskursiivisen uskontotieteen valossa.
It is found that the category of "sacred" is the key instrument by which the BOSR charge is distinguished from the ethnic agitation charge.
"Pyhän" kategorian havaitaankin olevan keskeinen tapa, jolla uskonrauhasyyte erotetaan oikeustoiminnassa syytteestä kiihottamisesta kansanryhmää vastaan.
More generally, as religious sentiments are placed as a target for special protection, the protected status itself elevates religion, and insults towards it, as a politicized societal question.
Koska uskonnolliset tunteet yleisemmällä tasolla määrittyvät lain myötä erityisen suojelun arvoisiksi, tämä itsessään tekee uskonnosta ja uskonnon pilkasta politisoituneen yhteiskunnallisen kysymyksen.
Thirdly, the final article of this work provides an overview of the criminalization of religious insult by utilizing all the acquirable materials from the Prosecutor General and the courts.
Kolmanneksi, työn päättävässä artikkelissa hyödynnetään kaikkea saatavilla olevaa materiaalia valtakunnansyyttäjältä ja oikeusistuimilta yleiskatsauksen saamiseksi.
Firstly, it is found that the contemporary BOSR cases investigated have mostly been connected with Islam by the officials, but also with Christianity and Judaism.
Ensiksi, suomalaista uskonrauhan rikkomista koskevassa oikeuskäytännössä viranomaiset ovat painottaneet islamia, mutta myös kristinuskoa ja juutalaisuutta.
There are three main emphases that define the usage of this material in the articles.
Aineiston käyttöä ohjaa kolme pääperiaatetta.
However, looking at the cases as a whole, the category of registered religious community rarely has a pivotal role in the verdicts, as the defendants have typically attacked Islam, Christianity or Judaism in general, not a particular registered community.
Tämä johtuu siitä, että vastaajat ovat tyypillisesti hyökänneet islamia, kristinuskoa tai juutalaisuutta vastaan yleisellä tasolla, eikä johonkin tiettyyn rekisteröityyn yhdyskuntaan keskittyen.
It is observed that the BOSR charge frequently co-occurs with a charge of ethnic agitation (Chapter 11, section 10 of the Finnish Criminal Code) and as BOSR is considered to be a less serious a crime, BOSR is not treated as the primary charge in such cases.
Uskonrauhapykälää sovelletaan usein pykälän kiihottamisesta kansanryhmää vastaan ohella, ja koska uskonrauhan rikkomista pidetään näistä lievempänä rikoksena, sen rooli on usein toissijainen.
The school shootings in Jokela and Kauhajoki were extremely disturbing events, which deeply affected the communities involved.
Jokelan ja Kauhajoen koulusurmat koskettivat voimakkaasti kyseessä olevia paikallisyhteisöjä.
However, based on the results collected, community responses to mass violence between the two localities were different.
Tulosten mukaan yhteisölliset reaktiot tapahtumiin muodostuivat kuitenkin erilaisiksi paikkakuntien välillä.
Young women (aged 18–34) were the most worried age and gender group as concerns perception of threat from mass violence at schools compared to young men (aged 18–34), who were also the least worried age and gender group when compared to older men.
Ikä- ja sukupuoliryhmien tarkastelussa nuoret naisvastaajat (18–34-vuotiaat) olivat eniten huolestuneita koulusurmien toistumisesta ja ero oli voimakkaimmillaan vastaavaan miesryhmään verrattuna.
Linear and ordinal regression and path analysis are used as methods of analyses.
Aineiston analyyseissa hyödynnetään yleistä ja yleistettyä lineaarista mallinnusta ja polkuanalyysia.
The sampling frames (N=700) for the surveys were the Finnish speaking adult population aged 18–74-years.
Alkuperäisen otoskoon (N = 700) ovat muodostaneet Jokelan ja Kauhajoen paikallisyhteisöjen suomenkielinen aikuisväestö (18–74-vuotiaat).
The first mail survey in Jokela (n=330) was conducted between May and June 2008, approximately six months from the shooting incident at the local high-school.
Ensimmäinen postikysely Jokelassa (n = 330) toteutettiin noin puoli vuotta paikkakunnalla tapahtuneiden koulusurmien jälkeen touko-kesäkuussa 2008.
The aim of this study was to examine community and individual approaches in responses to mass violence after the school shooting incidents in Jokela (November 2007) and Kauhajoki (September 2008), Finland.
Sosiaalinen solidaarisuus ja väkivallan pelko – yhteisölliset ja yksilölliset reaktiot massaväkivaltaan koulusurmien jälkeen Tutkimuksessa tarkastellaan paikallisyhteisön aikuisväestön yhteisöllisiä ja yksilöllisiä reaktioita massaväkivaltaan Jokelassa marraskuussa 2007 ja Kauhajoella syyskuussa 2008 tapahtuneiden koulusurmien jälkeen.
It was also found that concerns about mass violence were stronger among respondents with the lowest level of monthly household income compared to financially better-off respondents.
Koulusurmiin yhdistyvä epävarmuuden tunne osoittautui myös voimakkaammaksi henkilöillä, joiden kotitalouden ansiotulot olivat pienimmät.
This study is based on the correlational design of four independent cross-sectional postal surveys.
Tämä tutkimus perustuu korrelatiiviseen tutkimusasetelmaan.
The second Jokela survey (n=278) was conducted in May–June of 2009, 18 months removed from the incident.
Jälkimmäinen postikyselyaineisto (n = 278) kerättiin noin puolitoista vuotta tapahtumasta touko-kesäkuussa 2009.
In considering the individual approach, socio-demographic factors, such as one’s gender, are typically significant indicators, which explain variation in fear of crime.
Tietyt sosiodemografiset tekijät, kuten esimerkiksi naissukupuoli, ennustavat melko johdonmukaisesti voimakkaampaa väkivaltarikollisuuden aiheuttamaa huolta.
Perhaps more importantly, responses to mass violence were affected by the emotional proximity to the event; and worry about the recurrence of school shootings was stronger among respondents who either were a parent of a school-aged child, or knew a victim.
Yksi keskeinen havainto oli se, että koulusurmat aiheuttivat voimakkaampaa huolta vastaajissa, joilla oli kotitaloudessaan kouluikäisiä lapsia ja jotka menettivät tragediassa läheisen tai tutun henkilön.
The first survey in Kauhajoki (n=319) was collected six months after the incident at the local University of Applied Sciences, March– April 2009, and the second (n=339) in March–April 2010, approximately 18 months after the event.
Ensimmäinen postikysely Kauhajoella (n = 319) toteutettiin puoli vuotta Kauhajoen koulusurmien jälkeen maalis-huhtikuussa 2009.
The individual approach suggests that women are more fearful than men when a threat refers to violent crime.
Yksilönäkökulmasta tarkasteltuna koulusurmat herättivät voimakkaampaa huolta naisissa kuin miehissä.
Finally, factors related to subjective mental health, such as depressed mood, are also likely to moderate individual differences in responses to mass violence.
Esimerkiksi aiemmat henkilökohtaiset uhrikokemukset saattavat herkistää massaväkivallan pelolle.
The integration perspective argues that a heinous criminal event within one’s community is a matter of offence to collectively held feelings and beliefs, and increases perceived solidarity; whereas the disintegration perspective suggests that a criminal event weakens the social fabric of community life by increasing fear of crime and mistrust among locals.
Aikaisempien tutkimusten mukaan yhteisölliset reaktiot järkyttävään väkivaltatapahtumaan saattavat vahvistaa yhteenkuuluvuuden tunnetta tragedian kohdanneessa paikallisyhteisössä, sillä tapahtuman herättämien moraalitunteiden pyrkimyksenä on osaltaan korjata turvallisuuden tunteeseen aiheutunut katkos.
Respondents who expressed depressed mood consistently expressed their concerns about mass violence and community deterioration.
Yksilön psyykkinen hyvinvointi osoittautui vahvimmaksi yksilötason selittäjäksi, sillä masennusoireet ennustivat voimakkaampaa asuinyhteisöön ja sen jäseniin kohdistuvaa epäluottamusta ja väkivallan pelkoa.
Moreover, community responses to mass violence should also be examined in relation to broader social anxieties and as a proxy for generalized insecurity.
Paikallistason väkivaltatutkimusta tarvitaan myös Suomessa, sillä massaväkivalta on mahdollisesti muodostanut uuden epävarmuuden tunteen lähteen muun väkivaltarikollisuuden rinnalle.
Beyond this, community responses to mass violence in Jokela also indicated that the incident was related to a more general sense of insecurity and was also associating with perceived community deterioration and further suggests that responses to mass violence may have both integrating and disintegrating effects.
Jokelan asukkaiden reaktiot tukevat osaltaan näkemystä, jonka mukaan massaväkivalta saattaa vahvistaa yhteenkuuluvuuden tunnetta asuinyhteisössä.
Beyond this, people are not equally exposed to violent crime and therefore prior victimization and event related experiences may further explain why people differ in their sensitivity to risk from mass violence.
Tapahtumaan yhteydessä olevat käsitykset ja tunteet heijastetaan herkästi erilaisiin yhteiskunnallisen epävarmuuden lähteisiin, jolloin ihmisiä yhteen sitovat tunteet saattavat tuoda esiin myös tiettyihin sosiaalisiin ryhmiin kohdistettuja ennakkoluuloja ja virhetulkintoja.
Systematic assessments of the impact of school shooting events on communities are therefore needed.
Koulusurmat ovat kansainvälinen ilmiö ja tragediat ovat koskettaneet monia paikallisyhteisöjä.
In considering the community approach, responses to any shocking criminal event may have integrative, as well as disintegrative effects, within the neighborhood.
Tulokset saattavat kertoa siitä, että voimakkaammin paikallisyhteisöä koskettava väkivaltainen tragedia vahvistaa sekä yhteenkuuluvuutta että ryhmäjakoja.
Finally, results indicate that psychological wellbeing is an important individual level factor.
Ihmisten suhtautumisessa väkivaltarikollisuuteen on lisäksi havaittu huomattavaa yksilöllistä vaihtelua.