natgillin/translations-raw huggingface dataset:
My research studies how identity and competence are construed by non-native English speakers.
Tämä tutkimus tarkastelee, kuinka identiteettiä ja kompetenssia englannin kielessä rakennetaan, kun kyseessä ei ole syntyperäinen englannin puhuja.
The purpose of this research was to study how L2 English speakers construe identity as learners and users of English and their competence in the language.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on tarkastella, miten englantia vieraana kielenä puhuvat rakentavat identiteettiään kielen oppijoina ja käyttäjinä, sekä osaamistaan englannin kielessä.
My findings show that the construed learner and user identities are context-dependent.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että identiteetti englannin oppijana ja käyttäjänä rakentuu kontekstisidonnaisesti.
In foreign language teaching, speakers are learners who constantly develop their skills with hopes to eventully achieve a native-like competence.
Vieraan kielen opetus näkee puhujat oppijoina, jotka pyrkivät jatkuvasti kehittämään osaamistaan vastaamaan paremmin syntyperäisen puhujan tasoa.
Language is a medium of communication but it is also used to construe and negotiate meaning in our social environment.
Kielen avulla rakennetaan ja neuvotellaan merkityksiä suhteessa sosiaaliseen ympäristöön ja muihin ihmisiin.
The ideals of good language also guide the construction of the interpretative repertoires of identity.
Identiteettirepertuaarien rakentumista ohjaavat myös ideaalit hyvästä kielestä .
In these situations English is used as a lingua franca (ELF) a contact language between speakers who do not share a first language (L1).
Tällaisissa konteksteissa käytettyä englantia kutsutaan lingua franca englanniksi (ELF) eräänlaiseksi yleiskieleksi, jota eri taustaiset ihmiset hyödyntävät kommunikoidakseen keskenään.
The repertoires that idealize native-like language use construe learner identity while the repertoires that emphasize communication skills construe the user identity.
Toisaalta repertuaarit, joissa korostetaan kommunikaatiotaitoja, rakentavat identiteettiä englannin käyttäjänä.
Typically L2 speakers are taught to communicate with native speakers of the language, and thus foreign language teaching often defines competence in the L2 by comparing learners proficiency level to a native speaker model.
Tyypillisesti englanti, jota näissä konteksteissa käytetään on opittu koulussa, joissa oppijoiden osaamistasoa arvioidaan vertaamalla heidän kompetenssiaan syntyperäiseen englannin puhujaan.
In ELF contexts, on the other hand, speakers are seen as users of the language who do not necessarily benefit from a native-like competence level per se. Because ELF users should be able to communicate with people from various backgrounds, achieving a native-like competence might not be enough to ensure successful communication with other L2 English speakers.
ELF viitekehys puolestaan suhtautuu puhujiin kielen käyttäjinä, joilla ei sinänsä ole mitään tarvetta kehittää englannin osaamistaan lähemmäs äidinkielenään englantia puhuvan tasoa.
If people have more than one language in their repertoires, competence becomes a key factor in defining to what degree people choose to identify themselves as part of a specific community of language speakers.
Osaamisen taso määrittää suurelta osalta missä määrin ihmiset rakentavat identiteettiään suhteessa erilaisiin yhteisöihin.
Competence in ELF means the ability to use the language successfully with people from various cultural backgrounds, and the ability to negotiate norms to ensure mutual understanding, which, at times, might even mean deviating from the target language norms.
ELF-kontekstissa olennaista olisi kuitenkin kyetä kommunikoimaan syntyperältään muiden kulttuurin edustajien kanssa, jolloin oppijoille, joille kehittyy korkea osaamistaso englannissa vieraana kielenä saattaa jopa olla vaikeuksia kommunikoida muiden äidinkielenään muuta kuin englantia puhuvien kanssa.
This thesis aimed to 1) analyze and model extreme air temperatures, soil thermal and hydrological conditions, and the main Earth surface processes (ESP) (cryoturbation, solifluction, nivation and palsa mires) controlling the functioning of high latitude systems in current and future climate conditions; 2) identify the key environmental factors driving the spatial variation of the studied phenomena; and 3) develop methodology for producing novel high quality datasets.
Tämän väitöstyön tavoitteena oli 1) analysoida ja mallintaa ilman lämpötilojen äärioloja, maaperän lämpö- ja kosteusoloja sekä useita maanpinnan prosesseja (routakuohunta, rinneprosessit, lumenviipymäalueet ja palsasuot) sekä nykyisissä että tulevaisuuden ilmasto oloissa; 2) tunnistaa näiden ilmiöiden alueellista vaihtelua voimakkaimmin säätelevät ympäristötekijät; ja 3) kehittää menetelmiä, joilla on mahdollista tuottaa korkealaatuisia alueellisia aineistoja.
Moreover, with the utilized model ensemble approach, the modelling uncertainty can be reduced while presenting the local trends in response variables more robustly.
Lisäksi työssä käytetyillä parviennustamismenetelmillä on mahdollista pienentää mallinnukseen liittyvää epävarmuutta ja esittää vastemuuttujien paikallinen vaihteluluotettavasti.
Importantly, Earth surface processes were found to be extremely climatic sensitivity, and drastic changes in geomorphic systems towards the end of 21st century can be expected.
Huomionarvoista on, että useiden maanpinnan prosessien havaittiin olevan erittäin ilmastoherkkiä; vuosituhannen loppuun mennessä geomorfologisissa järjestelmissä voidaan odottaa tapahtuvan suuria muutoksia.
To accomplish these objectives, spatial analyses were conducted throughout geographical scales by utilizing multiple statistical modelling approaches, such as regression, machine learning techniques and ensemble forecasting.
Alueellisia analyysejä tehtiin läpi maantieteellisten mittakaavojen hyödyntäen tilastollisia mallinnusmenetelmiä, kuten regressio- ja koneoppimistekniikoita sekä parviennustamista.
The increase of current temperature conditions by 2 ˚C was projected to cause a near complete loss of active ESPs in the high latitude study area.
Nykyisten lämpötilaolojen nousun kahdella asteella ennustettiin hävittävän lähes täysin aktiiviset maanpinnan prosessit tutkimusalueeltamme.
Climate, Earth surface processes and soil thermal hydrological conditions drive landscape development, ecosystem functioning and human activities in high latitude regions.
Ilmasto, maanpinnan prosessit sekä kosteus- että lämpötilaolot säätelevät maiseman kehitystä, ekosysteemien dynamiikkaa ja ihmistoimintaa korkeiden leveysasteiden alueilla.
This thesis was based on unique datasets from the northern Fennoscandia; climate station records from Finland, Sweden and Norway, state of the art climate model simulations, fine scale field measurements collected in arctic alpine tundra and remotely sensed geospatial data.
Tässä väitöstyössä hyödynnettiin monipuolisesti laajoja aineistoja pohjoisen Fennoskandian alueelta; ilmastoaineistoja Suomesta, Ruotsista ja Norjasta, moderneja ilmastomallisimulaatioita, paikallistason havaintoaineistoa arktis-alpiiniselta tundralta sekä kaukokartoitukseen perustuvia paikkatietoaineistoja.
Finally, the modelling outputs in papers III and IV provided new insights into the determination of geomorphic activity patterns across arctic alpine landscapes, while stressing the need for accurate climate data for predictive geomorphological distribution mapping.
Kaksi viimeistä osatyötä toivat uusia näkökulmia geomorfologisen aktiivisuuden esiintymiseen arktis-alpiinisessa ympäristössä sekä korostivat tarkkojen ilmastoaineistojen merkitystä ennustavassa geomorfologisessa mallintamisessa.
In future Earth system studies, it is essential to further assess the dynamics of arctic alpine landscapes under changing climatic conditions and identify potential tipping points of these sensitive systems.
Tulevaisuudessa on tärkeää edelleen arvioida arktis-alpiinisten alueiden toimintaa muuttuvissa ilmasto-olosuhteissa sekä tunnistaa näihin herkkien ympäristöjärjestelmien toimintaan eniten vaikuttavia tekijöitä.
These systems are at the focal point of concurrent global change studies as the ongoing shifts in climate regimes has already changed the dynamics of fragile and highly specialized environments across pan Arctic.
Nämä luonnonjärjestelmät ovat nykyaikaisen globaalimuutostutkimuksen keskiössä, sillä muuttuvien ilmasto-olojen on osoitettu vaikuttavan näiden herkkien ja pitkälle erikoistuneiden ympäristöjen toimintaan.
In paper I, accurate extreme air temperature maps were produced, which were notably improved after incorporating the influence of local factors such as topography and water bodies into the spatial models.
Ensimmäisessä osatyössä tuotettiin alueellisesti tarkkoja äärilämpötilakarttoja, jotka paranivat merkittävästi, kun paikallistekijöiden, kuten korkeussuhteiden ja vesistöjen vaikutus lisättiin malleihin.
This thesis demonstrated the applicability of spatial modelling techniques as a useful framework in multiple key challenges of contemporary physical geography.
Tämä väitöstyö on osoittanut, että alueellisen mallintamisen menetelmät ovat erittäin soveltuvia useisiin luonnonmaantieteen tutkimuskysymyksiin.
In paper II, the results showed extreme variation in soil temperature and moisture over very short distances, while revealing the factors controlling the heterogeneity of ground thermal and hydrological conditions.
Toisessa osatyössä osoitettiin maaperän lämpö- ja kosteusolojen äärimmäinen pienipiirteinen alueellinen vaihtelu sekä tunnistettiin sitä sääteleviä ympäristötekijöitä.
We also found that JNJ-39220675 inhibited the acute stimulation of amphetamine, but failed to inhibit the rewarding properties of amphetamine.
Havaitsimme myös, että JNJ-39220675 esti amfetamiinin aiheuttamaa liikeaktiivisuuden stimulaatioita, mutta ei mielihyvää.
In this thesis, the main aim was to study how histamine and H3R regulate alcohol-related behaviors.
Tämän väitöskirjan päätavoitteena oli selvittää, miten histamiini ja H3-reseptori säätelevät alkoholikäyttäytymistä.
Furthermore, our goal was to investigate the underlying mechanisms in the observed behaviors.
Lisäksi tavoitteena oli selvittää, mitkä molekyylitason mekanismit ovat näiden ilmiöiden takana.
Three different H3R antagonists (ciproxifan, JNJ-10181457 and JNJ-39220675) were used and it was found that both pharmacological antagonism and genetic knockout of H3R (H3R KO) lead to diminished alcohol consumption and reward.
Tutkimuksen ensimmäisissä osioissa havaitsimme, että kolme H3-reseptorin salpaajaa (siproksifaani, JNJ-10181457 ja JNJ-39220675) sekä H3-reseptorin geenitoiminnan sammuttaminen vähensivät alkoholin kulutusta sekä sen aiheuttamaa mielihyvää.
We found that compared with control mice, H3R KO mice displayed lower levels of dopamine D1 receptor messenger RNA in the striatum, which is an area important in the regulation of e.g. reward.
Tutkimustuloksemme osoittivat, että H3-reseptorin suhteen poistogeenillä hiirillä ilmentyy vähemmän dopamiinin D1-reseptorin lähetti-RNA:ta striatumissa, joka on tärkeä aivoalue muun muassa mielihyvän säätelyssä.
In addition, these results provide preclinical evidence that H3R antagonists may serve as a novel approach to treat alcohol dependence.
Lisäksi prekliiniset tutkimustuloksemme osoittavat, että H3-reseptorin farmakologinen salpaus saattaisi olla uusi menetelmä alkoholiriippuvuuden hoidossa.
In addition, we found that activation of dopamine D1 and D2 receptors resulted in abnormal striatal cell signaling in the absence of H3Rs.
Havaitsimme lisäksi, että sekä dopamiinin D1-reseptorin että D2-reseptorin farmakologisen aktivaation aiheuttama solusignalointi toimii puutteellisesti H3-reseptorin suhteen poistogeenisten hiirten striatumissa.
Studies conducted in experimental animals have also suggested a role for histamine and especially H3R in the effects of drugs of abuse.
Aikaisemmissa eläinkokeissa on lisäksi havaittu että histamiini sekä H3-reseptori ovat myös osallisina riippuvuuskäyttäytymisessä.
This was further studied on a molecular level using both radioactive in situ hybridization and semi-quantitative Western blotting.
Seuraavaksi tutkimme H3-reseptorin ja dopaminergisen järjestelmän vuorovaikutusta solutasolla käyttäen radioaktiivista in situ -hybridisaatiota sekä kvantitatiivista geelielektroforeesi -menetelmää.
Neuronal histamine and its H3 receptor (H3R) regulate several physiological functions and are involved in the pathophysiology of various central nervous system disorders such as Parkinson s disease, Alzheimer s disease, Tourette syndrome and narcolepsy.
Aivojen histamiini ja sen H3-reseptori säätelevät useita fysiologisia toimintoja, mutta ovat myös mukana erilaisten keskushermostohäiriöiden patofysiologiassa.
This indicates that although H3R antagonists inhibit alcohol reward, they may not possess the same ability on psychostimulants, such as amphetamine.
Vaikka H3-reseptorin farmakologinen salpaus estääkin alkoholin tuottamaa mielihyvää, tämä tutkimus osoittaa, että se ei välttämättä estä esimerkiksi psykostimulanttien aiheuttamaa mielihyvää.
The mechanism by which H3R regulates these phenomena might involve the interaction between the striatal H3R and dopamine receptors.
Tämä väitöskirjatyö osoittaa että H3-reseptori on osallisena alkoholikäyttäytymisen säätelyssä ja että tämän mekanismiin liittynee H3-reseptorin ja dopamiinireseptoreiden vuorovaikutus aivojen striatumin alueella.
By using histamine deficient histidine decarboxylase knockout (HDC KO) mice, we found that the lack of histamine does not alter alcohol consumption or reward but histamine is indeed required for the H3R-mediated alcohol reward inhibition.
Kuitenkaan H3-reseptorin farmakologinen salpaus ei estänyt alkoholin tuottamaa mielihyvää histamiinin suhteen poistogeenisillä hiirillä, osoittaen että histamiinilla on estävä vaikutus alkoholin aiheuttamassa mielihyvässä.
Subjects and methods: These studies are part of the ongoing Finnish Diabetic Nephropathy Study (FinnDiane).
Aineisto ja menetelmät: Tutkimukset ovat osa FinnDiane-tutkimusta (Finnish Diabetic Nephropathy Study).
Early identification and aggressive treatment of risk factors are crucial to reduce the incidence of diabetic complications.
Riskitekijöiden varhainen tunnistaminen ja tehokas hoito ovat ratkaisevassa asemassa jotta voisimme vähentää diabeettisten liitännäissairauksien syntyä.
Background: Cardiovascular disease is the most common cause of death in patients with type 1 diabetes, and the premature mortality rates are especially high in patients with diabetic nephropathy.
Tausta: Sydän- ja verisuonitaudit ovat yleisin kuolinsyy tyypin 1 diabeetikoilla, ja ennenaikainen kuolleisuus on erityisen suuri potilailla, joilla on diabeettinen munuaistauti eli nefropatia.
Current treatment recommendations may need to be revised to reflect residual CAD risk in patients with type 1 diabetes.
Nykyisiä hoitosuosituksia tulisi tarkistaa, jotta mahdollinen suurentunut sepelvaltimotautiriski tyypin 1 diabeetikoilla havaittaisiin paremmin.
HDL and HDL2 cholesterol were independently associated with proliferative diabetic retinopathy (PDR).
Matalat HDL- ja HDL2-kolesterolipitoisuudet olivat yhteydessä diabeettiseen retinopatiaan.
Conclusions: Lipid abnormalities were associated with an increased risk of all three diabetic complications studied, i.e. diabetic nephropathy, retinopathy, and incident CAD events.
Päätelmät: Epäsuotuisat veren rasva-arvot olivat yhteydessä kaikkiin kolmeen tutkittuun diabeteskomplikaatioon, eli diabeettiseen nefropatiaan, retinopatiaan, ja sepelvaltimotautiin.
Diabetic retinopathy is the leading cause of vision loss among the working-age population in industrialized countries.
Diabetekseen liittyvä silmäsairaus, retinopatia, on sokeutumisen yleisin syy länsimaiden työikäisessä väestössä.
Aims: To examine the relationships between lipid profiles and diabetic nephropathy, diabetic retinopathy, and incident coronary artery disease (CAD) events in a large nationwide cohort of patients with type 1 diabetes.
Tavoitteet: Tavoitteina oli tutkia veren rasva-arvojen ja diabeettisen nefropatian, retinopatian, ja sepelvaltimotautitapahtumien (ensimmäinen sydäninfarkti, sepelvaltimoiden pallolaajennus tai ohitusleikkaus) yhteyttä suuressa valtakunnallisessa tyypin 1 diabetespopulaatiossa.
Results: The recommended lipid concentrations of current treatment guidelines were poorly met, especially regarding the target for LDL cholesterol.
Tulokset: Hoitosuositusten mukaiset kolesterolipitoisuudet ylittyivät monella potilaalla ja erityisen huonosti toteutuivat LDL-kolesterolin suositukset.
Far lower concentrations of triglycerides than the currently recommended cut-off level (less than 1.7 mmol/l) increased the risk of progression of renal disease.
Jo nykyisiä suosituksia (alle 1.7 mmol/l) huomattavasti matalampi triglyseridipitoisuus ennusti munuaistaudin etenemistä ja sepelvaltimotautitapahtumia.
Total and LDL cholesterol were poor predictors of an incident CAD event in patients with normal AER, in patients with HbA1c below the median (8.3%, 67mmol/l) of the cohort, and in women, in whom the ratios of atherogenic and anti-atherogenic lipoproteins and lipids performed better.
Kun potilaat jaettiin ryhmiin sukupuolen, munuaistaudin tai sokeritasapainon mukaan, kokonais- ja LDL-kolesteroliarvot eivät olleet yhteydessä sepelvaltimotautitapahtumaan naisilla, potilailla joilla ei ollut munuaistautia, eikä potilailla joilla sokeritasapaino oli kohtalaisen hyvä (HbA1c alle 8.3 %).
In multivariate models, ApoB, triglycerides, non-HDL cholesterol, ApoB/ApoA-I ratio, and triglyceride/HDL cholesterol ratio were the strongest lipid predictors of an incident CAD event.
ApoB, triglyseridit, ei-HDL-kolesteroli ja ApoB/ApoA-I-suhde (ApoA-I on HDL hiukkasen rakenneproteiini) olivat vahvimpia ensimmäisen sepelvaltimotautitapahtuman ennustajia tyypin 1 diabeetikoilla.
At follow-up, renal status was verified by a review of all available medical files (Study II, N=2304), and data on CAD events were retrieved from the Finnish Hospital Discharge Register and the Causes of Death Register (Study IV, N=3520).
Seurantatutkimuksissa tieto munuaistaudin vaikeusasteesta varmennettiin kaikista käytettävissä olevista sairaskertomuksista, ja tiedot sepelvaltimotautitapahtumista saatiin hoitoilmoitusjärjestelmästä (HILMO) sekä kuolinsyyrekisteristä.
Lipid profile and micro- and macrovascular complications in type 1 diabetes
Veren rasva-arvojen yhteys tyypin 1 diabeteksen liitännäissairauksiin
Triglycerides and ApoB were independently associated with AER and estimated glomerular filtration rate (eGFR) and predicted the progression to micro- and macroalbuminuria as well as incident CAD events.
Koholla olevat triglyseridi- ja ApoB-pitoisuudet ennustivat munuaistaudin etenemistä sekä sepelvaltimotautitapahtumaa.
Triglycerides and apolipoprotein (Apo) B were independent predictors of progression to micro- and macroalbuminuria, and total cholesterol was an independent predictor of progression to end-stage renal disease.
Kohonneet triglyseridi- ja apolipoproteiini (Apo) B-pitoisuudet (ApoB on aterogeenisten lipoproteiinihiukkasten, erityisesti LDL hiukkasen, rakenneproteiini) ennustivat varhaisen nefropatian (mikroalbuminuria) sekä nefropatian (makroalbuminuria) kehittymistä.
In patients with PDR, the correlations between albumin excretion rate (AER) and lipid variables were strong.
Näillä potilailla ApoB/ApoA-I- sekä triglyseridi/HDL-kolesterolisuhteet olivat parempia sepelvaltimotautitapahtuman ennustajia.
Animal welfare and economics in beef production
Lihanautojen hyvinvointi ja lihantuotannon talous
Possibilities to find mutual benefit for animals, farmers, industry and society have received less attention.
Eläinten hyvinvoinnista niin eläimille, tuottajille, teollisuudelle kuin koko yhteiskunnallekin koituvat hyödyt ovat jääneet vähemmälle huomiolle.
Animal welfare (AW) is an issue of growing concern in Finland as well as in other developed countries.
Eläinten hyvinvoinnin merkitys on lisääntynyt niin Suomessa kuin muuallakin kehittyneissä maissa.
The main objective of the study was a thorough understanding of relationships between AW and beef production economics to find barriers and opportunities for enhanced AW.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää perusteellisesti eläinten hyvinvoinnin ja naudanlihantuotannon talouden välisiä yhteyksiä eläinten hyvinvoinnin kannusteiden ja esteiden löytämiseksi.
Farmers should be confident that their measures to promote AW satisfy public opinion and are ecomically sustainable.
Eläinten hyvinvoinnista käytännössä vastaavien tuottajien tulisi voida luottaa, että heidän toimenpiteensä hyvinvoinnin edistämiseksi tyydyttävät yleisiä vaatimuksia ja ovat taloudellisesti kestäviä.
A public debate has focused on the potential AW problems resulting from current production systems.
Keskustelu on kohdistunut pääasiassa nykyisten tuotantomuotojen aiheuttamiin mahdollisiin eläinten hyvinvointiongelmiin.
AW was associated with good production results.
Lihanautojen hyvinvoinnin todettiin olevan yhteydessä hyviin tuotantotuloksiin.
Developing a reasonably priced market for bedding material would be a major way to enhance AW.
Kohtuuhintaisen vakaan kuivikemarkkinan kehittäminen olisi keskeinen keino edistää nautojen hyvinvointia.
On-field associations between A-index and production parameters were determined on 180 farms and over 12 000 bulls using statistical multilevel models.
Hyvinvoinnin ja lihantuotannon tunnuslukujen välisiä tilastollisia yhteyksiä selvitettiin n. 180 tilalla tehtyjen hyvinvointi mittausten ja tiloilla kasvatettujen yli 12 000 sonnin tulosten perusteella.
A-Index and the best subset of items used as welfare score (WFS) were covering different aspects of AW.
A-Indeksi ja siitä muokattu hyvinvointimittari kattoivat hyvinvoinnin eri osa-alueet.
The association between the used measures and production results, reflecting AW in certain degree, can be considered as a proof of the criterion validity of A-Index and WFS.
Käytettyjen mittarien ja osaltaan myös hyvinvointia kuvaavien tuotantotulosten välistä tilastollista yhteyttä voidaan pitää osoituksena arviointimenetelmän toimivuudesta.
A version of the Animal Needs Index (ANI/TGI 35L), modified for Finnish beef production, called A-index was used for AW assessments.
Eläinten hyvinvointia arvioitiin itävaltalaisesta TGI-hyvinvointimittarista Suomen oloihin kehitetyn A-Indeksin avulla.
The A-Index was modified and evaluated based on Test Theory.
Sitä muokattiin ja arvioitiin ihmistieteissä yleisesti käytetyn testiteorian avulla.
A reform of the subsidy system was suggested to be needed to fulfil the aims of the subsidy regime to support AW.
Tukijärjestelmässä todettiin olevan muutostarpeita, jos sen tavoitteina olevaa eläinten hyvinvointia ja tuotannon kannattavuutta haluttaisiin tukea nykyistä tasapuolisemmin.
Profitability of cold housing was sensitive to fluctuation in bedding price.
Eläinten hyvinvointia suosivat kylmäpihatot todettiin rakolattiakasvattamoja kannattavammiksi, kun kuivikkeen hinta oli edullinen.
Economic evaluation of AW was based on comparison between cold and warm housing using the confirmed association between AW and production results.
Hyvinvoinnin ja tuotannon kannattavuuden välisten yhteyksiä vertailtiin simuloimalla kylmäpihaton ja rakolattiakasvattamojen tuotantoa edellä mainitun aineiston valossa.
According to the reviewed literature the inconsistency of determination and perception of AW appeared to be a major barrier to enhance AW.
Eri tahojen voimakkaasti eroavat käsitykset eläinten hyvinvoinnista osoittautuivat läpikäydyn kirjallisuuden valossa keskeiseksi eläinten hyvinvoinnin parantamisen esteeksi.
Rubber covered slats were found to be a profitable way to enhance AW in warm housing.
Rakolattian kumittaminen todettiin kannattavaksi investoinniksi.
Along with the improvements in pre- and post-transplant care, the patient and graft outcomes have improved significantly during the past two decades.
Viimeisten kahden vuosikymmenen aikana hoitotulokset ovat parantuneet ja valtaosa siirteistä toimii kymmeniä vuosia.