natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Methods: In children aged 3-23 months, virus etiology and patient characteristics of the first wheezing episode were studied using laboratory diagnostics, standard parental questionnaires and patient charts.
Menetelmät: Ensimmäisestä uloshengitysvaikeuskohtauksesta kärsivien 3-23 kuukauden ikäisten lasten atooppisia ominaisuuksia ja taudin virusetiologiaa sekä taudin vaikeusastetta selvitettiin laboratoriokokein, kyselykaavakkein ja sairauskertomuksia hyödyntäen.
Diagnosing allergic sensitization early is important for predicting the risk of asthma and compromised lung function development.
Allergisen herkistymisen varhainen diagnosointi on tärkeää, jotta voidaan ennustaa astmariskiä ja keuhkofunktion kehittymistä.
Early allergic sensitization was associated with increased airway reactivity at preschool age.
Varhain diagnosoitu allerginen herkistyminen oli yhteydessä lisääntyneeseen keuhkoputkien reaktiivisuuteen leikki-ikäisenä.
The efficacy of prednisolone was studied in a randomized placebo-controlled trial.
Prednisolonin tehoa tutkittiin satunnaistetulla, kontrolloidulla tutkimuksella.
These findings about the efficacy of prednisolone create a basis for planning the early intervention strategies to secondary prevention of asthma.
Löydökset prednisolonin tehosta luovat pohjaa riskiryhmien astman estämiseen tähtäävien interventiotutkimusten suunnittelulle.
Abstract: Background: The rhinovirus etiology of acute wheezing and allergic sensitization are important risk factors for asthma.
Tiivistelmä: Tausta: Rinoviruksen aiheuttama uloshengitysvaikeuskohtaus ja allerginen herkistyminen ovat merkittäviä astman ennaltaehkäisyssä.
Children with a high rhinovirus genome load benefitted from prednisolone in terms of longer time to initiation of asthma control medication.
Lapset, joilla rinoviruksen määrä hengitysteissä oli suuri, hyötyivät prednisolonihoidosta kun vasteena tarkasteltiin aikaa astmalääkityksen aloitukseen.
However, information about the first wheezing episode overall and the effect of the risk factors diagnosed during the first wheezing episode on asthma development and lung function remain limited.
Ensimmäistä akuuttia uloshengitysvaikeutta ja sen aikaisten riskitekijöiden vaikutusta keuhkojen toimintaan ja astmaan on kuitenkin tutkittu vasta vähän.
Conclusions: Rhinovirus is a common etiologic agent in the first severe wheezing episode and linked to atopic characteristics.
Johtopäätökset: Rinovirus on yleinen löydös ensimmäisestä vaikeasta uloshengitysvaikeuskohtauksesta kärsivillä lapsilla ja se on yhteydessä atooppisiin tekijöihin.
During a 4-year follow-up using impulse oscillometry with exercise and bronchodilation tests, lung function was investigated.
Keuhkojen toimintaa tutkittiin neljän vuoden kuluttua oskillometriatutkimuksella.
There might be no need to look far for source communities, because in the global world, even Africa is closer than it seems.
Lähdeyhteisöjä ei välttämättä tarvitse etsiä kaukaa, sillä globaalissa maailmassa Afrikkakin on lähempänä kuin koskaan.
I would like to warmly thank the Turku Finnish University Society for supporting my thesis with a grant from the Valto Takala’s fund.
Haluan kiittää lämpimästi Turun Suomalaista Yliopistoseuraa tutkielmani tukemisesta Valto Takalan rahastosta myönnetyllä apurahalla.
As a result of the museum institution’s decolonization process, museum experts are becoming increasingly aware of the issue.
Museoinstituution dekolonisaatioprosessin seurauksena museoalan asiantuntijat ovat yhä tietoisempia asiasta.
Even if the objective of the museum exhibitions had been to challenge the stereotypes concerning representations of Africa, they may have unconsciously repeated them.
Vaikka museonäyttelyiden tavoitteena olisi ollut Afrikan representaatioihin liittyvien stereotypioiden haastaminen, ne ovat saattaneet tiedostamattomasti toistaa niitä.
Links between colonialism and the museum institution are visible even in Finland.
Kolonialismin ja museoinstituution väliset sidokset näyttäytyvät Suomessakin.
A key means is to enable the participation of the represented group in the process of planning the contents of the exhibition.
Keskeinen keino on representaation kohteena olevan ryhmän osallisuuden mahdollistaminen näyttelyn sisältöjen suunnitteluprosessissa.
In a transnational world, museums seek to identify the critical issues in the cultural representations of marginalized groups and to find new ways to produce as truthful representations as possible.
Ylirajaisessa maailmassa museot pyrkivät tunnistamaan marginalisoitujen ryhmien kulttuuristen representaatioiden kriittiset kysymykset ja löytämään uudenlaisia keinoja tuottaakseen mahdollisimman totuudenmukaisia representaatioita.
Historically, representations of foreign cultures have been used to reinforce national identities in comparison to the Other that is perceived as inferior.
Historiallisesti vieraiden kulttuurien representaatioita on käytetty vahvistamaan kansallisia identiteettejä suhteessa itseä alempiarvoiseksi asemoituun toiseen.
Each museum exhibition displaying the culture of a marginalized group tells not only about its subject, but also about the contemporary societal power relations.
Jokainen marginalisoidun ryhmän kulttuuria esittelevä museonäyttely kertoo paitsi kohteestaan, myös omassa ajassaan vallitsevista yhteiskunnallisista valtasuhteista.
In a postcolonial world, institutionalized structures still contain hidden practices that reflect power relations from the colonial era.
Postkolonialistisessa maailmassa institutionalisoituihin järjestelmiin piiloutuu edelleen kolonialismin aikaisia valtasuhteita heijastelevia käytäntöjä, joita dekolonisaatioprosessi pyrkii purkamaan.
This master’s thesis examines the ways in which Africa and African cultural heritage have been represented in Finnish museum exhibitions between the years of 2007 and 2015.
Tämä tutkielma tarkastelee niitä tapoja, joilla Afrikkaa ja Afrikan kulttuuriperintöä on esitelty suomalaisissa museonäyttelyissä vuosien 2007–2015 välisenä aikana.
Western museums have a long tradition of exhibiting the cultural heritage of foreign cultures to their audience.
Länsimaisilla museoilla on pitkä traditio vieraiden kulttuurien kulttuuriperinnön esittelemisestä yleisölleen.
Therefore, the contents of museum exhibitions have been more representative of Western perceptions of Africa’s cultural heritage than Africa’s cultural heritage itself.
Lopputuloksena museonäyttelyiden sisällöt ovat kertoneet ennemmin länsimaisista mielikuvista Afrikan kulttuuriperinnöstä kuin Afrikan kulttuuriperinnöstä itsessään.
In a best-case scenario, cooperation with parties representing the source community improves the contents of museum exhibitions and develops the skills of museum experts.
Parhaassa tapauksessa yhteistyö lähdeyhteisöä edustavien tahojen kanssa parantaa sekä museonäyttelyiden sisältöjä että kehittää museoalan asiantuntijoiden osaamista.
By applying oral history and cultural-historical contextualization, the thesis highlights the role of museums in the planning of exhibition contents displaying the cultural heritage of a marginalized group in the recent past.
Muistitietotutkimusta ja kulttuurihistoriallista kontekstualisointia soveltava tutkielma tuo esille museoiden toimijuutta lähimenneisyydessä toteutettujen marginalisoidun ryhmän kulttuuriperintöä esitelleiden näyttelyiden sisältöjen suunnittelussa.
Within the last few decades, the videogame has become an important media, economic, and cultural phenomenon.
Videopeli on kasvanut edellisten vuosikymmenten aikana tärkeäksi ilmiöksi niin median, talouden, kuin kulttuurinkin näkökulmasta.
To counteract these problems this dissertation establishes a geneontological research methodology that enables the identification of the videogame in relation to its cultural surroundings.
Edesauttaakseen näiden ongelmien ratkaisua luettavanasi oleva väitöskirja esittelee lajiontologisen tutkimusmetodologian, joka mahdollistaa videopelin tunnistamisen suhteessa sitä ympäröiviin ja sitä muistuttaviin kulttuuri-ilmiöihin.
The persistent surfacing of novel ludic forms continues to expand the conceptual range of ‘games’ and ‘videogames,’ which has already lead to anxious generalizations within academic as well as popular discourses.
Kasvun myötä ilmiön itsensä määrittäminen on kuitenkin muuttunut yhä haastavammaksi: uudet leikin ja pelaamisen muodot venyttävät jatkuvasti ’pelin’ ja ’videopelin’ käsitteitä, mikä on jo nyt johtanut kivuliaisiin yleistyksiin sekä akateemisessa että populaarissa kielenkäytössä.
According to this sequence, the videogame’s position as a ‘game’ in the historicized evolution of culture is mainly metaphorical, while at the same time its artifactuality, dynamic system structure, time-critical strategic input requirements and aporetically rhematic aesthetics allow it to be discovered as a conceptually stable but empirically transient uniexistential phenomenon that currently thrivesbut may soon die out.
Videopelin esineellisyys, dynaaminen systeemirakenne, aika-kriittiset strategiset manipulointivaatimukset sekä (aporeettisesti) remaattinen estetiikka tuntuvat sen sijaan muodostavan vankan pohjan käsitteellisesti vakaalle mutta vain hetkellisesti menestyvälle kulttuurilajityypille, joka parhaillaan kukoistaamutta saattaa pian kuolla pois.
Videogames are theorized as ‘games,’ ‘puzzles,’ ‘stories,’ and ‘aesthetic artifacts’ (or ‘artworks’), which produces a geneontological sequence of the videogame as a singular species of culture, Artefactum ludus ludus, or ludom for short.
Lajiontologista tutkimusmetodologiaa hyödyntäen väitöskirja ottaa tehtäväkseen tarkastella videopelin suhdetta neljään sitä ympäröivään tai muistuttavaan kulttuuri-ilmiöön: ’peleihin’, ’puzzleihin’, ’tarinoihin’, ja ’esteettisiin artefakteihin’ (ns. ’taideteoksiin’).
Such generalizations make it increasingly difficult to comprehend how the instances of this phenomenon actually work, which in turn generates pragmatic problems: the lack of an applicable identification of the videogame hinders its study, play, and everyday conceptualization.
Tämä hämärtyminen on tuonut mukanaan lukuisia käytännön ongelmia, jotka nousevat esiin ilmiöitä koskevassa tutkimuksessa, kulutuksessa, kuin myös journalistisessa käsittelyssä.
Along with the phenomenon’s proliferation the aspects that constitute its identity have become more and more challenging to determine, however.
Kyseisten yleistysten seurauksena ne asioiden joukot, joihin ’pelit’ ja ’videopelit’ tänä päivänä viittaavat, ovat hämärtyneet äärimmäisen epäselväksi.
We show, by explicitly constructing subshifts with the desired properties, that both notions are essentially restricted only by computability conditions.
Halutunlaisia siirtoavaruuksia rakentamalla osoitan, että molemmat ominaisuudet ovat olennaisesti laskennallisten ehtojen rajoittamia.
Symbolic dynamics is a branch of mathematics that studies the structure of inﬁnite sequences of symbols, or in the multidimensional case, inﬁnite grids of symbols.
Symbolidynamiikka on matematiikan ala, joka tutkii äärettömän pituisten symbolijonojen ominaisuuksia, tai moniulotteisessa tapauksessa äärettömän laajoja symbolihiloja.
Multidimensional symbolic dynamics has strong connections to computability theory, since most of the basic properties of subshifts cannot be recognized by computer programs, but are instead characterized by some higher-level notion of computability.
Moniulotteinen symbolidynamiikka on vahvasti yhteydessä laskettavuuden teoriaan, sillä monia siirtoavaruuksien perusominaisuuksia ei ole mahdollista tunnistaa tietokoneohjelmilla, vaan korkeamman tason laskennallisilla malleilla.
We present deﬁnitions that use monadic second-order logic, a more restricted kind of logical quantiﬁcation called quantiﬁer extension, and multi-headed ﬁnite state machines.
Käsittelen määritelmiä, jotka perustuvat toisen kertaluvun logiikkaan, kvanttorilaajennukseksi kutsuttuun rajoitettuun loogiseen kvantiﬁointiin, sekä monipäisiin äärellisiin automaatteihin.
Classes of such sequences and grids deﬁned by collections of forbidden patterns are called subshifts, and subshifts of ﬁnite type are deﬁned by ﬁnitely many forbidden patterns.
Siirtoavaruudet ovat tällaisten jonojen tai hilojen kokoelmia, jotka on määritelty kieltämällä jokin joukko äärellisen kokoisia kuvioita, ja äärellisen tyypin siirtoavaruudet saadaan kieltämällä vain äärellisen monta kuviota.
In the second part of the dissertation, we study diﬀerent methods of deﬁning (classes of ) multidimensional subshifts, and how they relate to each other and existing methods.
Väitöskirjan toisessa osassa tutkin erilaisia tapoja määritellä moniulotteisia siirtoavaruuksia, sekä sitä, miten nämä tavat vertautuvat toisiinsa ja tunnettuihin siirtoavaruuksien luokkiin.
Two of the deﬁnitions give rise to hierarchies of subshift classes, which are a priori inﬁnite, but which we show to collapse into ﬁnitely many levels.
Näistä kolmesta määritelmästä kahteen liittyy erilliset siirtoavaruuksien hierarkiat, joiden todistan romahtavan äärellisen korkuisiksi.
The simplest examples of multidimensional subshifts are sets of Wang tilings, inﬁnite arrangements of square tiles with colored edges, where adjacent edges must have the same color.
Ne ovat värillisistä neliöistä muodostettuja tiilityksiä, joissa kaikkien vierekkäisten sivujen on oltava samanvärisiä.
This dissertation focuses on the structure of multidimensional subshifts, and the ways in which it relates to their computational properties.
Väitöskirjassani tutkin moniulotteisten siirtoavaruuksien rakennetta ja sen suhdetta niiden laskennallisiin ominaisuuksiin.
The quantiﬁer extension provides insight to the somewhat mysterious class of multidimensional soﬁc subshifts, since we prove a characterization for the class of subshifts that can extend a soﬁc subshift into a nonsoﬁc one.
Kvanttorilaajennuksen tutkimus valottaa myös niin kutsuttujen soﬁsten siirtoavaruuksien rakennetta, jota ei vielä tunneta hyvin: kyseisessä luvussa selvitän tarkasti, mitkä siirtoavaruudet voivat laajentaa soﬁsen avaruuden ei-soﬁseksi.
In the ﬁrst part, we study the subpattern posets and Cantor-Bendixson ranks of countable subshifts of ﬁnite type, which can be seen as measures of their structural complexity.
Ensimmäisessä osassa keskityn tiettyihin äärellisen tyypin siirtoavaruuksien rakenteellisiin ominaisuuksiin: äärellisten kuvioiden muodostamaan järjestykseen ja Cantor-Bendixsonin astelukuun.
Long employment relationships are common.
Pitkät palvelussuhteet ovat yleisiä.
The changes usually serve both parties' interests.
Yleensä ne palvelevat kumpaakin osapuolta.
The employer may remain the same but the work content has to change fairly frequently.
Työnantaja saa säilyä samana, mutta työn sisällön on muututtava melko tiheästi.
The aim is to increase understanding of a scarcely studied topic, and the approach is descriptive.
Tarkoitus on lisätä ymmärrystä vähän tutkitusta aiheesta, ja lähestymistapa on kuvaileva.
The setting of about one hundred positions of fifteen persons is mainly in manufacturing industry in the private sector.
Viidentoista henkilön noin sata tehtävää sijoittuvat etupäässä yksityisen sektorin valmistaviin yrityksiin.
The empirical data consists of interviews conducted in three different years and the results of the participants' self-assessments.
Empiirisenä aineistona ovat kolmena eri vuonna tehdyt haastattelut sekä osallistujien itsearviointikyselyn tulokset.
Job changes are mostly initiated by the employer but the employee reacts positively.
Paikanvaihdokset panee useimmiten alulle työnantaja, mutta työntekijä suhtautuu niihin suopeasti.
Much of the research in the field has focused on the organizational level while the individual level has been neglected.
Alan tutkimus on usein keskittynyt organisaatiotasoon, kun taas yksilötasoa on laiminlyöty.
The others acquainted themselves with PSM more or less by chance as a part of their main job.
Muut tutustuivat hankintaan enemmän tai vähemmän sattumalta osana päätyötään.
The study is a monograph and a longitudinal multiple case study.
Työ on monografia ja pitkittäinen monitapaustutkimus.
The participants' most prevalent dominant career anchors turned out to be technical/functional competence (6) and lifestyle (5).
Osallistujien yleisimmät hallitsevat ura-ankkurit olivat teknis-funktionaalinen pätevyys (6) ja elämäntyyli (5).
Some participants considered PSM a potential alternative and the rest regarded its role as secondary.
Osa piti sitä potentiaalisena vaihtoehtona, ja lopuille sen rooli oli toissijainen.
The share of PSM may vary depending on the situation.
Hankinnan osuus työstä vaihtelee tilanteen mukaan.
HR or superiors together with employees may use career anchors for career planning and development.
Esimiehet tai HR voivat yhdessä työntekijän kanssa käyttää ura-ankkureita uran suunnitteluun ja kehittämiseen.
The study shows that only a few participants deliberately applied for their first PSM position.
Tutkimus osoittaa, että vain harva haki tietoisesti ensimmäiseen hankintatehtäväänsä.
In this data the majority of technical/functional persons have found their niche in PSM, whereas lifestyle people do not want to give PSM more than a secondary role in their work.
Tässä aineistossa teknis-funktionaalisten enemmistö on löytänyt hankinnan omaksi alakseen, kun taas elämäntyyli-ihmiset haluavat pitää sen työssään korkeintaan toissijaisessa roolissa.
The study may also help for example HR specialists to understand working in PSM and facilitate career conversations.
Tutkimus voi myös auttaa esimerkiksi HR-asiantuntijoita ymmärtämään hankinnan tehtäviä ja helpottaa urakeskusteluja.
According to Schein's career anchor theory the career anchor means an occupational self-concept composed of skills and competencies, motives and values.
Ura-ankkuri tarkoittaa Scheinin ura-ankkuriteorian mukaan ammatillista minäkuvaa, joka koostuu taidoista ja kyvyistä, motiiveista ja arvoista.
The study may serve teachers and students in technical and PSM education by providing an idea of practical PSM and bringing education and working life closer together.
Tutkimus voi palvella tekniikan ja hankinnan opettajia ja opiskelijoita tarjoa¬malla tuntumaa käytännön hankintatehtäviin ja lähentämällä opetusta ja työelämää toisiinsa.
Later on, about half of the group found their niche in PSM.
Myöhemmin noin puolet ryhmästä koki hankinnan omakseen.
A Longitudinal Multiple Case Study about the Careers and Career Anchors of Technically Educated Persons in Charge of Purchasing and Supply Management Today, the importance of purchasing and supply management (PSM) is widely recognized and has been growing as the purchasing of goods and services from outside the companies has increased.
Hankintojen ja ulkoisten resurssien hallinnan merkitys yrityksissä tunnustetaan nykyisin yleisesti, ja se on kasvanut sitä mukaa kuin tavaroiden ja palveluiden hankinta yritysten ulkopuolelta on lisääntynyt.
These are used to create career portraits or descriptions of the persons' career history, career anchors, and their relationship with PSM.
Näiden avulla luodaan uramuotokuvia eli kuvataan henkilön urahistoria ja ura-ankkurit sekä suhde hankintatehtäviin.
This study deals with the careers and career anchors of technically educated persons in charge of PSM from an individual's point of view.
Tämä tutkimus käsittelee teknistaustaisten hankinnan vastuuhenkilöiden uria ja ura-ankkureita yksilön näkökulmasta.
The desire of variety and development shapes careers.
Vaihtelunhalu ja kehittymisen tarve muovaavat uria.
The experiences from a PSM training further illuminate the PSM context.
Hankintojen johtamisen valmennukseen liittyvät kokemukset avaavat hankinnan kontekstia lisää.
The participants do not systematically plan and manage their careers.
Uria ei rakenneta systemaattisesti.
To those working in PSM the approach offers peer support.
Hankinnassa toimiville tutkimus tarjoaa vertaistukea.
The data was collected with e-questionnaires in spring 2019 in the beginning and at the end of the BDE course, with an instrument developed for this study (OODI instrument).
Aineisto kerättiin keväällä 2019 ennen täydennyskoulutusta ja sen jälkeen tätä tutkimusta varten kehitetyllä kyselyllä (OODI-mittari).
The participants were the social and healthcare educators and educator candidates (pre=24, post=17).
Osallistujat olivat sosiaali- ja terveysalan opettajia ja opettajaopiskelijoita (alkukysely n=24, loppukysely n=17).
The questionnaire was divided in six categories aligning the modules of BDE.
Kysely oli jaettu kuuteen kompetenssialueeseen täydennyskoulutuksen moduulien mukaisesti, joista muodostettiin summamuuttujat.
A quasi-experimental pre-test post-test design was used in evaluation.
Tutkimusmenetelmänä käytettiin kvasikokeellista pre-post-testiasetelmaa.
ICT skills are one of the important themes in the 21st century education, working life and society.
Digitaalinen osaaminen korostuu muuttuvassa yhteiskunnassa, työelämässä ja opetuksessa.
More education is needed to enhance digital skills of teachers.
Opettajat tarvitsevat digitaalista osaamista ja täydennyskoulutuksen on havaittu olevan avainasemassa opettajien digitaalisen osaamisen kehittymisessä.
Results revealed a statistically significant increase in self-evaluated digipedagogical competence as well as self-evaluated interest in utilizing digital technology in teaching.
Sote-opettajien ja opettajaopiskelijoiden itsearvioitu arvosana digipedagogisesta osaamisesta parani tilastollisesti merkitsevästi heidän osallistuttuaan täydennyskoulutukseen, kuin myös kokonaisarvosana kiinnostuksesta opetuksessa hyödynnettävää digitaalista teknologiaa kohtaan.
The aim of this study was to describe and assess social and healthcare educators’ digipedagogical competence and evaluate the effect of BDE to their self-evaluated competence.
Tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata ja arvioida sote-opettajien ja opettajaopiskelijoiden digipedagogista osaamista ja täydennyskoulutuksen yhteyttä osallistujien digipedagogiseen osaamiseen.
To response this need, continuing study unit," Basics of digital pedagogics for health sciences, social service and rehabilitation education" (BDE) was arranged to social and healthcare educators and educator candidates.
Sosiaali- ja terveysalan (sote) opettajille ja opettajaopiskelijoille järjestettiin vapaaehtoinen täydennyskoulutus ("Digipedagogiikan perusteet sosiaali-, terveys- ja kuntoutusalan opettajille").
Altogether 11 participated in pre- and post-test measurement.
Kaiken kaikkiaan (n=11) osallistujaa vastasivat molempiin kyselyihin.
Results are useful in future, when developing digipedagogical competence for social and healthcare educators.
Tutkimuksella tuotettua tietoa voidaan hyödyntää opettajien digipedagogisen kompetenssin kehittämistyössä
The increase in digipedagogical competence was statistically significant in each of the sum variables.
Itsearvioitu digipedagoginen osaaminen parani tilastollisesti merkitsevästi kaikilla kompetenssialueilla, joten täydennyskoulutuksella voidaan sanoa olevan yhteyttä osallistuneiden digipedagogiseen osaamiseen.
Social and healthcare educators and educator candidates digipedagogical competence increased, after participating in BDE course.
Sosiaali- ja terveysalan opettajien ja opettajaopiskelijoiden itsearvioitu digipedagoginen osaaminen - Pilottitutkimus
Further research is needed to measure social and healthcare educators’ digital competence with bigger sample sizes.
Vielä tarvitaan lisätutkimusta opettajien digipedagogisesta osaamisesta suuremmilla tutkimusotoksilla, tämän pilottitutkimuksen aineiston ollessa suhteellisen pieni.
Quantitative and qualitative data have been combined.
Tutkimuksessa yhdistetään siten määrällisiä ja laadullisia aineistoja.
However, personal trust is not sufficient in the long run to sustain the co-operation within the network: more abstract systemic trust described by Luhmann must also emerge.
Henkilötason luottamus ei kuitenkaan yksin riitä pitämään verkostoyhteistyötä yllä pitkällä aikavälillä, vaan tarvitaan abstraktimpaa luottamusta eli Luhmannin kuvaamaa systeemistä luottamusta.