natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The analysis shows that Ledoux, the French translator followed Tolkien's guidelines very faithfully, although the choice of strategies diverges significantly from the usual practices of translating proper names, as Ballard and Vermes had established them.
Huomioon otettava seikka on, että Tolkienin ja Ledouxin käyttämät käännöstavat poikkeavat suuresti Ballardin ja Vermesin ehdottamista käännösstrategioista erilaisille nimiluokille.
The case study of the Swedish translation shows that Tolkien sent letters with translation requests to the prospective translators and therefore it can be assumed that Ledoux had also received instructions.
Ruotsinnoksen tapaus taas osoittaa, että Tolkien lähetti niitä kääntäjälle jo ennen Guide to Names -esseen julkaisua.
Ledoux's faithful rendering of Tolkien's guidelines in French suggests that he probably had received them in some form, although he completed his translation before the 'Guide to Names' was published.
Ranskantaja seurasi suurin piirtein Tolkienin ohjeita, vaikka ranskannos julkaistiin ennen Tolkienin ohjeita.
This is explained by the fact that the genre of the Lord of the Rings presents a particular challenge to the translator and demands strategies deviating from the norm.
Päätelmä näistä kahdesta havainnosta on, että LOTR:n edustama kirjallisuuslaji vaatii erilaisia, normista poikkeavia käännösperiaatteita.
To illustrate this, the quarrel between the Swedish translator Ohlmarks and Tolkien about how to translate names correctly into Swedish is examined as a case study.
Tapaustutkimuksena tarkastellaan ruotsinnoksen historiaa ja vastaanottoa Ruotsissa sekä Tolkienin kritiikkiä ja muiden kirjallisuusarvostelijoiden mielipiteitä Ohlmarksin käännöksestä.
This phenomenon is called 'onomastic network' and its preservation in the target language facilitates the recreation of 'Middle Earth' in the imagination of the target language reader.
Kohdekielen teoksen lukijoissa pitäisi syntyä samanlainen mielikuva Keskimaasta.
Faithful to Tolkien, their primary concern is also the 'correct' translation of the proper names.
Mielenkiintoinen seikka on, että heidän käsitys hyvästä käännöksestä on sama kuin Tolkienin, he pitävät GtN tärkeänä ohjenuorana hyvään käännökseen.
As a result, French Tolkien fans have organised themselves in online communities with the aim of improving the existing translation.
Johtopäätelmä käsittelee mm. ranskalaisten lukijoiden korjausprojekteja internetissä sekä Eva Lillqvistin Muumi-kirjojen kääntämistä käsittelevää tutkimusta.
The risk of a second primary cancer after the first primary US was analyzed in a cohort of 8606 cases of USs, in which 499 cancer cases were observed.
Monikansallisen syöpärekisteritutkimuksen kohortti koostui 8606 kohtusarkoomapotilaasta, joilla todettiin seuranta-aikana 499 uutta syöpää.
The age-adjusted incidence of LMS was about 0.4 0.5 per 100 000 and that of ESS about 0.2 per 100 000 in Iceland, Denmark, Finland and Norway during the study period 1978 2007.
Sekä kohdun leiomyosarkooman ilmaantuvuuden (0.4 0.5/100 000) että endometriumin stroomasarkooman ilmaantuvuuden (0.2/100 000) todettiin säilyneen Pohjoismaissa lähes ennallaan vuosina 1987 2007.
In conclusion, the incidences of LMS and ESS showed constant trends in Nordic countries during the study period.
Yhteenvetona voidaan todeta, että kohdun leiomyosarkooman ja endometriaalisen stroomasarkooman ilmaantuvuus Pohjoismaissa on ollut lähes muuttumaton 30 vuoden ajan.
In the epidemiological studies the incidence and occupational risk of uterine LMS and ESS were examined by using the NORDCAN and Nordic Occupational Cancer Study (NOCCA) databases.
Pohjoismaisessa syöpärekisteritutkimuksessa (NORDCAN) tutkittiin kohdun leiomyosarkooman ja endometriaalisen stroomasarkooman ilmaantuvuutta väestössä ja eri ammattiryhmissä (Nordic Occupational Cancer Study, NOCCA).
Immunohistochemical (IHC) analysis (n = 65) of ten markers showed that estrogen receptor-α (ER-α) and progesterone receptor (PR) positivity were associated with statistically significantly better disease-specific survival times and p53 positivity with worse disease-specific survival in patients with LMS.
Immunohistokemiallisissa tutkimuksissa todettiin, että estrogeenireseptori-α- sekä progesteronireseptoripositiivisuus liittyivät tilastollisesti merkitsevästi kohdun leiomyosarkooma¬potilaiden parempaan ja proteiini p53 -positiivisuus huonompaan ennusteeseen.
In a retrospective study we analyzed survival and prognostic markers (both clinical and immunohistochemical) in patients treated from 1990 to 2001 at Helsinki University Central Hospital (HUCH).
Helsingin yliopistollisen keskussairaalan (HYKS) Naistenklinikalla tehdyssä retrospektiivisessä tutkimuksessa analysoitiin vuosina 1990 2001 hoidettujen kohtusarkoomapotilaiden eloonjäämisennustetta ja ennusteellisia tekijöitä.
Depending on the classification, 3% to 9% of malignancies of the uterine corpus and about 1% of all female genital tract malignancies are USs.
Kohtusarkoomat ovat huonoennusteisia ja harvinaisia gynekologisia kasvaimia: vain 3 9 % kohdun pahanlaatuisista kasvaimista on kohtusarkoomia.
One hundred patients with uterine CS (n = 40), LMS (n = 39) and ESS (n = 21) were treated in our institution during 1990 2001.
Vuosina 1990 2001 HYKS Naistenklinikalla hoidettiin 100 kohtusarkoomapotilasta: 40 karsinosarkoomaa, 39 leiomyosarkoomaa ja 21 endometriaalista stroomasarkoomaa.
The elevated risk of mouth and pharynx, lung and urinary bladder cancers after USs might be associated with common etiological factors such as smoking.
Suurentunut riski voi liittyä aiempiin syöpähoitoihin (säde- ja solunsalpaajahoidot), mutta taustalla saattaa olla myös syöpien yhteiset, yleiset riskitekijät.
The aims of these studies were to assess clinical behavior, survival, prognostic markers and epidemiological aspects of uterine CS, LMS and ESS.
Väitöstutkimuksessa selvitettiin kohdun karsinosarkooman, leiomyosarkooman ja endometriaalisen stroomasarkooman epidemiologisia piirteitä, kliinistä taudinkuvaa, ennustetta sekä siihen vaikuttavia tekijöitä.
Women with a primary US had a 26% increased risk (SIR 1.26, 95%CI 1.16 1.38) of developing a second primary cancer.
Kohtusarkooman sairastaneiden naisten riski sairastua uuteen syöpään oli 26 % suurempi kuin verrokkiväestöllä.
Our institutional survival rates in cases of uterine CS, LMS and ESS were comparable with or even better than in earlier reports, and stage, age, tumor size, and delivery status of the patient emerged as the main prognosticators.
Kohtusarkoomien ennusteeseen liittyviä kliinisiä tekijöitä olivat taudin levinneisyys, kasvaimen koko, potilaan ikä sekä synnyttäneisyys.
Shoe and leather workers, farmers and teachers showed elevated standardized incidence ratios (SIRs) as regards LMS.
NOCCA-kohortin analyysi osoitti, että nahkatyöntekijöillä, maanviljelijöillä sekä opettajilla oli kohonnut riski sairastua kohdun leiomyosarkoomaan.
A cohort of 8606 cases of USs from 13 cancer registries was used to evaluate the risk of a second primary malignancy after the first primary US.
Monikansallisessa syöpärekisteritutkimuksessa selvitettiin riskiä sairastua uuteen syöpään kohtusarkoomaan sairastumisen jälkeen vuosina 1943 2000.
Uterine carcinosarcoma (CS), leiomyosarcoma (LMS) and endometrial stromal sarcoma (ESS) have historically been considered as main subtypes of uterine sarcomas (USs).
Taudin aiemmat pääluokat ovat olleet karsinosarkooma, leiomyosarkooma ja endometriaalinen stroomasarkooma.
Overpresentation of uterine LMS in shoe and leather workers and farmers might be associated with the etiology of LMS and this should be clarified in the future.
Kohdun leiomyosarkooman riski oli kohonnut nahkatyöntekijöiden ja eläinpölylle altistuneiden (maanviljelijät) ammattiryhmien keskuudessa.
Stage, age, tumor size and delivery status were independently associated with survival when all subtypes were combined.
Taudin levinneisyys, potilaan ikä, kasvaimen koko sekä synnyttäneisyys olivat yhteydessä kohtusarkoomapotilaan ennusteeseen ja estrogeenireseptori-α, progesteronireseptori ja proteiini p53 olivat yhteydessä leiomyosarkoomapotilaiden ennusteeseen.
What is the dimension of these slices of K?
Mikä on näiden K:n viipaleiden dimensio?
The thesis consists of an introductory chapter and two scientific articles; the new results extend a long line of research originated by J. M. Marstrand in 1954.
Väitöskirja koostuu johdannosta sekä kahdesta tieteellisestä artikkelista; näiden sisältämät uudet tulokset ovat jatkoa kehityskululle, joka sai alkunsa J. M. Marstrandin työstä vuonna 1954.
The fractal geometer is interested in the following question: what is the relation between the dimensions of K and its projections?
Fraktaaligeometrian kannalta olennainen kysymys on seuraava: millainen yhteys on joukon K ja sen projektioiden dimensioilla?
The dissertation Exceptional sets in projection and slicing theorems contains a treatment of two classical topics in fractal geometry: projections and slicing.
Matematiikan väitöskirjani Exceptional sets in projection and slicing theorems (suom. Poikkeusjoukot projektio- ja viipalointilauseissa) käsittelee kahta klassista ongelmaa fraktaaligeometriassa: joukkojen projisointia ja viipalointia.
In general, one cannot expect to find a single constant answering the question: if K is bounded, many lines evade K altogether, and the corresponding slices have dimension zero.
Yleisesti ei ole toivoa löytää vain yhtä vakiota, joka olisi sama melkein kaikilla suorilla: jos K on rajoitettu, leikkaus on usein tyhjä, ja silloin viipaleiden dimensio on nolla.
The definition used by Marstrand allows for a fairly large set of exceptional lines , the projection onto which fails to preserve the dimension of K. It turns out that better bounds for the size of this exceptional set can be obtained through a more intricate analysis.
Marstrandin käyttämä määritelmä sallii melko suuren joukon poikkeuksellisia suoria, joilla projektion dimensio poikkeaa luvusta dim K; tämän poikkeusjoukon koolle saadaan parempia arvioita analyysiä tarkentamalla.
In the thesis, similar estimates are also derived in a variant of the theorem where planar lines are replaced by more complicated curves.
Väitöskirjassani johdetaan vastaavia arvioita myös tapauksessa, jossa tason suorat korvataan monimutkaisemmilla käyräperheillä.
The words cannot be entirely omitted (an illustrative example is given by projecting the y-axis onto the x-axis), but they can be sharpened in many cases.
Sanoista ei voida tyystin luopua Marstrandin lauseessa (havainnollinen esimerkki on y-akselin projisointi x-akselille) mutta ne voidaan korvata tarkemmalla väitteellä.
In Marstrand s original formulation, the same definition for the words almost every was used as in the projection theorem, and, again, bounds for the size of the exceptional set can be improved with new techniques.
Lauseen alkuperäisessä muotoilussa käytetään samaa melkein jokaisessa sanojen määritelmää kuin projektioiden yhteydessä, ja poikkeusjoukkoarvioita voidaan jälleen tarkentaa uusilla tekniikoilla.
In 1954, Marstrand proved that if the dimension of K lies between zero and one, then the projections tend to preserve dimension; for almost every line the dimension of the projection equals dim K. During its nearly 60 years of existence, this theme has spawned countless variations.
Marstrand osoitti vuonna 1954, että jos K:n dimensio dim K on nollan ja yhden välillä, projektioiden dimensio on dim K melkein kaikilla suorilla.
The first paper deals with projecting a planar set K onto lines.
Väitöskirjan ensimmäinen artikkeli käsittelee tason osajoukon K projisointia suorille.
To explain the slicing theorem, fix a planar set K with dimension greater than one.
Kiinnitetään tason osajoukko K, jonka dimensio on yli yhden.
This time, the set K is intersected with various planar lines.
Tällä kertaa joukkoa K ei projisoida vaan sitä leikellään suorilla.
Marstrand showed that in almost every direction many lines meet K in a set of dimension dim K 1.
Osoittautuu kuitenkin, etteivät kaikki viipaleet voi olla näin pieniä; Marstrand todisti, että melkein jokaisessa suunnassa monet suorat leikkaavat joukkoa K dimensiossa dim K 1.
The second paper is thematically close akin to the first; it takes up another 1954 result by Marstrand, the slicing theorem , and examines the exceptional set estimates therein.
Väitöskirjan toinen artikkeli on aiheeltaan lähellä ensimmäistä: taas tarkennetaan poikkeusjoukkoarvioita Marstrandin lauseessa vuodelta 1954, tosin kyse on eri lauseesta kuin yllä.
In the thesis, special attention is given to scrutinizing the words almost every line in Marstrand s theorem.
Erityisroolissa on sanojen melkein jokaisella täsmentäminen.
The genesis of the "Säkeitä" poems appears to have been a multiphased process, which can be divided into the following phases: associating, planning, textualizing and revising.
"Säkeiden" runojen synty näyttäytyy monivaiheisena prosessina, joka voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin: assosiointiin, valmisteluun, tekstualisaatioon ja viimeistelyyn.
It discusses the writing processes of Manninen's poems in the "Säkeitä" collections (1905 and 1910), processes which can be analysed through the manuscripts.
Sen kohteena ovat Otto Mannisen (1872 -1950) "Säkeitä"-kokoelmien (1905 ja 1910) runojen kirjoitusprosessit, joita voidaan analysoida käsikirjoituksista.
The dissertation analyses in detail the writing processes and intertextuality of the poems "Aalto" , "Musa lapidaria" , "Mennyt päivä" , "Yksi" , "Yö" and "Kallioon-lyöjä" .
Tutkimuksessa analysoidaan lähemmin "Aalto" , "Musa lapidaria" , "Mennyt päivä" , "Yksi" , "Yö" ja "Kallioon-lyöjä" -runojen kirjoitusprosesseja ja tekstienvälisyyttä.
Further, it is shown that Manninen's work with Finnish translations played a crucial role in the genesis of certain poems of the "Säkeitä" collections.
Lisäksi osoitetaan, että Mannisen suomennostyöllä oli keskeinen rooli tiettyjen "Säkeiden" runojen synnyssä.
The research deals with the genesis of the poems, concentrating mainly on intertextuality.
Tutkimuksessa tarkastellaan runojen syntyä, keskittyen pitkälti tekstienvälisyyteen.
The manuscripts of the poems are not necessarily symbolist, although the published poems largely are.
Vaikka julkaistut runot ovat pitkälti symbolistisia, niiden käsikirjoitukset eivät sitä välttämättä ole.
The research shows that genetic intertextuality can be examined through very different types of archive material, and that the adjustment of the subtexts to part of the poetics of the Manninen's newly shaping work materialized in different poems in different ways.
Tutkimus tuo esiin, että geneettistä tekstienvälisyyttä voidaan tarkastella hyvin erityyppisten arkistomateriaalien avulla ja että pohjatekstien mukauttaminen osaksi uuden syntymässä olevan teoksen poetiikkaa on toteutunut eri runojen kohdalla eri tavoin.
The research method is based on the new genetic criticism, originating from France, in which the genesis of a literary work is studied by analysing the preserved documents and the writing processes extrapolated from them.
Tutkimusmetodi pohjaa uuteen ranskalaiseen geneettisen kritiikkiin, jossa säilyneiden dokumenttien ja niiden pohjalta konstruoitujen kirjoitusprosessien analyysin avulla tutkitaan kirjallisen teoksen syntyä.
The changes in the revision phase are particularly linked with the articulation of Manninen's symbolist poetics.
Eritoten viimeistelyvaiheen muutokset ovat Mannisella yhteydessä symbolistisen poetiikan artikuloitumiseen.
This dissertation is the first monograph written on Otto Manninen's poetry in Finnish literary research.
Tutkimus on ensimmäinen Otto Mannisen runotuotantoa käsittelevä monografia suomalaisessa kirjallisuudentutkimuksessa.
The interpretation of the poems in the dissertation show that the subtexts rendered by the analysis of the writing process open interesting channels for interpretating the published works.
Väitöskirjassa esitetyt runotulkinnat osoittavat, että kirjoitusprosessin analyysin esiin nostamat pohjatekstit avaavat kiinnostavia väyliä julkaistujen runojen tulkintaan.
With what type of archive material it is possible to examine intertextuality, and what connotations can the subtexts traced from the manuscripts bring to light when interpreting the published poems?
Millaisten arkistoaineistojen avulla voidaan tutkia tekstienvälisyyttä ja millaisia merkityksiä käsikirjoituksista jäljitetyt pohjatekstit tuovat julkaistun runon tulkintaan?
The material was collected from the Otto Manninen archive located in The Literary Archives of the Finnish Literature Society.
Tutkimusaineisto on koottu Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjallisuusarkistossa sijaitsevasta Otto Mannisen arkistosta.
Drafts of unpublished poems have also been examined.
Aineistona on myös Mannisen julkaisemattomien runojen luonnoksia.
And, how is Manninen's symbolist poetics manifested in the manuscripts?
Millaisena Mannisen symbolistinen poetiikka näyttäytyy käsikirjoitusaineiston valossa?
What characteristics can be found in Manninen's writing process?
Keskeisiä ovat seuraavat kysymykset: Millaisia erityispiirteitä Mannisen kirjoitusprosessissa on havaittavissa?
What genetic stages are possible to determine on the basis of Manninen's manuscripts?
Minkälaisia geneettisiä vaiheita "Säkeiden" runojen synnystä on käsikirjoitusten perusteella mahdollista määrittää?
Phylogenetic analyses clarified the evolutionary relationships among extant taxa and identified five new cryptic candidate species within the genus.
Fylogeneettiset analyysit paljastivat viisi uutta kryptistä kandidaattilajia suvun sisällä ja selkeyttivät jo tunnettujen lajien evolutiivisia suhteita.
Furthermore, nothing is known about the extent of genetic variability and differentiation among local populations of a given species.
Sama koskee lajien geneettistä monimuotoisuutta ja paikallispopulaatioden erilaistumisen astetta.
In general, the results of the studies included in this thesis should provide useful information, guidelines and resources for amphibian conservation and biodiversity research in the Western Ghats.
Väitöskirjassa esitettyjen tulosten ja tulkintojen voidaan odottaa tarjoavan hyödyllistä tietoa Länsi-Ghatsin alueen sammakkoeläinten suojelulle ja biodiversiteettitutkimukselle.
Although many species of amphibians are yet to be described from India, about 40% of known amphibian species from this region are threatened by extinction.
On kuitenkin arvioitu, että 40%:a Intian-niemimaalta tunnetuista sammakkoeläinlajeista uhkaisi sukupuutto.
Apart from developing a large number of novel microsatellite loci for I. beddomii, cross-species amplification tests performed with eight other taxa should provide useful genetic tools for studies of other species in this genus.
I. beddomii -lajille kehittämiäni mikrosatelliittimarkkereita testattiin myös suvun kahdeksalla muulla lajilla: niiden osoitettiin tarjoavan työkaluja myös näiden lajien geneettisen monimuotoisuuden tutkimiseen.
The Western Ghats-Sri Lanka biodiversity hotspot is one of the World s 34 recognized biodiversity hotspots.
Länsi-Ghatsin ja Sri Lankan alueen biodiversiteettikeskittymä kuuluu maailman 34 lajirikkaimman, ja siten myös suojeluarvoltaan kenties tärkeimpien, alueiden merkitykselliseen joukkoon.
Studies of this Western Ghats amphibian group are rare, hence the evolutionary relationships, taxonomy and species-level diversity of Indirana frogs have remained unresolved.
Kaikkien suvun lajien biologia mukaan luettuna niiden evolutiiviset suhteet, taksonomia ja lajien todellinen monimuotoisuus - on edelleen selvittämättä.
For one of the taxa, Indirana beddomii, detailed population genetic analyses based on novel microsatellite markers represent the first phylogeographic analysis of amphibian differentiation in the Western Ghats.
Indirana beddomii -lajin mikrosatelliittimarkkereihin perustuva populaatiogeneettinen selvitys mikä oli myös ensimmäinen Länsi-Ghatsin sammakkoeläimillä koskaan tehty fylogeografinen analyysi antoivat tukea sille olettamukselle, että Länsi-Ghatsin vuoristoaluetta katkovat laaksot ovat olleet merkityksellisiä sammakkopopulaatioiden erilaistumista ja lajiutumista ohjaavina tekijöitä.
Finally, the first infectious disease (cf. Chytrid and Ranavirus infections) screening of Indian amphibians was performed using samples collected from the Western Ghats.
Väitöskirjaani sisältyy myös ensimmäinen Intian ja erityisesti Länsi-Ghatsin alueen sammakkoeläimille tehty tarttuvien tautien (Batrachochytrium dendrobatidis- ja Ranavirus-tartunnat) seulonta.
The Indirana frogs belong to an endemic family, Ranixalidae, and are comprised of ten known species.
Länsi-Ghatsille kotoperäisten Indirana-sammakkosuvun 10 tunnettua lajia kuuluvat alueelle kotoperäiseen Ranixalidae-heimoon.
This study focused on phylogenetic relationships and population genetics of Indirana frogs.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa selvitin Länsi-Ghatsille kotoperäisen Indirana-sammakkosuvun lajistollista ja geneettistä monimuotoisuutta fylo- ja populaatiogeneettisiä menetelmiä soveltaen.
The current knowledge about amphibian fauna of the Western Ghats is limited, but this region is known to exhibit a high degree of diversity and endemism.
Tietämyksemme alueen kotoperäisten lajien biologiasta ja monimuotoisuudesta on kuitenkin edelleen varsin puutteellista ja tämä koskee erityisesti sammakkoeläimiä.
The data from 62 healthy participants was used.
Tutkimuksessa käytettiin 62 terveen koehenkilön aineistoa.
The mean and the distribution of the MBEA scores were found to be very similar to those reported in previous international studies, thereby indicating that MBEA can be considered a functional study method also in the Finnish population.
MBEA- testin keskimääräisen suoritustason ja jakauman havaittiin vastaavan hyvin aiempia kansainvälisiä tutkimuksia, joten se voidaan todeta toimivaksi tutkimusvälineeksi myös suomalaisessa väestössä.
Music and speech prosody : A common rhythm
Musiikin ja prosodian yhteinen rytmi
The participants carried out four computerized tests: the Montreal Battery of Evaluation of Amusia (MBEA), which measures the perception of music; a visuospatial test, which was constructed as analogous to one of the subtests of MBEA; and tests of the perception of pitch and speech prosody.
Koehenkilöt tekivät tietokoneella musiikin havaitsemista mittaavan 'Montreal Battery of Evaluation of Amusia (MBEA)' -testin, tämän yhdelle osatestille analogiseksi laaditun visuospatiaalisen havaitsemisen testin sekä puheen prosodian ja äänenkorkeuden havaitsemisen testit.
The aim of this study was to gain new information regarding music perception and its relations to other domains of perception, especially speech.
Tutkimuksen tarkoituksena oli saada lisätietoa musiikin yhteyksistä muihin havaitsemisen osa-alueisiin, erityisesti puheen prosodian havaitsemiseen.
Interestingly, the relationship was strongest concerning the perception of rhythm in music, which indicates that temporal cues may be important in linking music and speech prosody.
Yhteys oli voimakkain musiikin rytmin havaitsemisen osalta, mikä viittaa siihen, että rytmi voi olla keskeinen linkki musiikin ja prosodian välillä.
However, recent studies of congenital amusia have begun to broaden this view by showing that the deficit is associated with problems in perceiving speech, especially intonation and emotional prosody.
Viimeaikaisissa tutkimuksissa on kuitenkin osoitettu, että synnynnäinen amusia on yhteydessä keskimääräistä heikompaan puheen havaitsemiseen erityisesti intonaation ja emotionaalisen prosodian osalta.
Taken together, these results raise the question of whether the processing of rhythm and melody can sometimes be more separated than the processing music and speech.
Näin ollen jatkotutkimukselle voidaan esittää hypoteesi siitä, ovatko rytmin ja melodian havaitsemisen prosessit joissakin tapauksissa toisistaan erillään enemmän kuin puheen ja musiikin havaitsemisprosessit.
Musical education and hobbies were found to be variably related to the melodic or rhythmic aspects of music perception.
Musiikkikoulutus ja -harrastukset olivat vaihtelevasti yhteydessä musiikin melodisen ja rytmisen sisällön havaitsemiseen.