natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The FINCAVAS population includes all patients scheduled for an exercise stress test due to clinical reasons using a bicycle ergometer at Tampere University Hospital and willing to participate in the study between October 2001 and December 2008.
FINCAVAS-tutkimusaineisto sisältää kliinisen rasituskokeen aikaiset tiedot 4568 (1765 naista) potilaalta, jotka tulivat vuosien 2001 ja 2008 välisenä aikana kliiniseen rasituskokeeseen Tampereen Yliopistolliseen Sairaalaan ja olivat halukkaita osallistumaan tutkimukseen.
The more than 20,000 cardiovascular deaths per year in Finland have made the identification of individuals at risk for cardiovascular death a pressing public challenge.
Sydän- ja verisuonitauteihin kuolee vuosittain yli 20 000 suomalaista.
The clinical exercise test and exercise-based ST segment deviation are widely accepted methods for diagnosing coronary heart disease (CHD).
Kliinistä rasituskoetta ja sen aikaisia ST-segmentin muutoksia EKG:ssä käytetään yleisesti sepelvaltimotaudin diagnostiikassa.
Abnormal heart rate recovery (?18 bpm) after exercise was a significant predictor of all-cause death and cardiovascular mortality.
Hidastunut sykkeen palautuminen (?18 bpm) rasituksen jälkeen oli yhteydessä niin kokonaiskuolleisuuteen kuin sydän- ja verisuoniperäiseen kuolleisuuteenkin.
During the follow-up (55±26 months) 321 patients died, including 138 cardiovascular deaths and 63 sudden cardiac deaths (SCD).
Potilaiden seuranta-aika oli keskimäärin 55 kuukautta, jonka aikana kuoli 321 potilasta.
A prolonged PR interval and first-degree atrioventricular (AV) block during recovery were associated with increased risk of cardiovascular death.
Myös pidentynyt PR-intervalli sekä ensimmäisen asteen eteiskammiokatkos (AV-katkos) ennustivat sydän- ja verisuoniperäistä kuolleisuutta rasituksen jälkeisen palautumisvaiheen aikana.
The combination of abnormal heart rate recovery and TWA ?60 ?V was a significant predictor of all-cause and cardiovascular mortality when TWA was measured either during peak exercise or during recovery.
Poikkeuksellisen suuri T-aallon vuorottelu (?60 ?V) yhdistettynä hidastuneeseen sydämen sykkeen palautumiseen oli yhteydessä huonoon ennusteeseen, kun T-aallon vuorottelu oli määritetty joko rasituksen tai palautumisvaiheen aikana.
However, beyond ST segment analysis, a clinical exercise test provides much more information when estimating a patient s risk for future cardiovascular events.
Väitöskirjatutkimukseni perusteella kliininen rasituskoe tarjoaa merkittävästi tietoa arvioitaessa potilaan ennustetta.
An exercise test utilising the bicycle ergometer has unused prognostic potential when evaluating patients risk for future all-cause and cardiovascular mortality as well as for SCD.
Diagnostiikan lisäksi kliinistä rasituskoetta voidaan käyttää myös arvioitaessa potilaan ennustetta sekä sydäntapahtumien riskiä tulevaisuudessa.
In addition to repeated measurement of standard parameters such as heart rate and blood pressure, digital high-resolution ECG at 500Hz was recorded continuously during the entire exercise test, including the resting and recovery phases.
Rasituskokeen aikaisen ekg:n lisäksi syke ja verenpaine mitattiin säännöllisesti koko kokeen ajan.
A decreased recovery of rate-pressure product (RPP) was significantly associated with an increased risk of SCD, cardiovascular mortality and all-cause death.
Hidastunut sykepainetulon (rate-pressure product, RPP) palautuminen rasituksen jälkeen oli myös yhteydessä seuranta-ajan kuolleisuuteen.
Diminished heart rate variability (HRV) during the pre-exercise phase was associated with an increased risk of all-cause mortality according to several parameters (log VLF power, log LF power, log LF power n.u, log HF power%, pcSD2, log RMSSD), but during peak exercise HRV did not predict worse prognosis.
Ekg:stä määritettiin sydämen sykevaihtelu (heart rate variability, HRV), T-aallon vuorottelu (T-wave alternans, TWA) sekä PR-intervallit.
To enhance the prognostic power of the exercise test, the test should be considered as a continuum from rest via peak exercise to the recovery phase.
Tämän tutkimuksen perusteella rasituskoe tulisi nähdä kokonaisuutena, johon kuuluvat lepovaihe, rasitus sekä rasituksen jälkeinen palautumisvaihe.
Combinations of single parameters can increase the accuracy of the exercise test by reflecting cardiovascular health from several perspectives.
Yhdistämällä yksittäisiä muuttujia uusiksi muuttujiksi voidaan rasituskokeen ennustearvoa lisätä ja samalla vähentää virheellisiä riskiarvioita.
The prognostic power of exercise-test-based variables was determined by means of Cox multivariate regression analysis after adjustment for common coronary risk factors.
Tutkituista suureista rasitusta edeltävän lepovaiheen aikana vaimentunut sydämen sykevaihtelu oli yhteydessä huonoon ennusteeseen usean sykevaihtelua kuvaavan muuttujan osalta.
The final number of participants was 4,568 (1,765 women), but smaller study populations were created after shorter follow-up periods.
Pienempiä aineistoja otettiin analysoitavaksi lyhyempien seuranta-aikojen jälkeen.
The second part is devoted to critically interpreting Emerson´s early philosophy (1836-1844), extending from his first book Nature (1836) to the classical texts of Essays: First Series (1841) and Essays: Second Series (1844).
Yhdysvaltalaista esseisti-filosofi-runoilijaa Ralph Waldo Emersonia (1803-1882) on tähän asti tulkittu pitkälti kirjallisuudenhistoriaa vasten.
In my view, Emerson is first and foremost thinking about the philosophical question concerning the ways in which the two poles of the cosmos, the self and the world, are fundamentally blood-bound to one another, woven of the same ultimate fabric of reality, both jointly bringing about one another somewhere on the shared brink of our earthy existence.
Väitöskirjani vastaa tarpeeseen tulkitsemalla Emersonin esseitä minuuden ja maailman välisenä intiiminä vuoropuheluna, johon kuuluu niin vastavuoroisuus kuin ristiriitaisuuskin.
Secondly, the very tension between particularity and universality pervasive particularly in his early thought - how we may know the world only from ever-alternating perspectives, yet it is still one and the same world represented by those perspectives - may be dissolved by a kind of synthesis: knowing reality in a more than perspectival sense becomes possible by the perpetual overcoming of the particular perspectives, forming a whole of a world out our own fragmentary and often painful points of view.
Minuuden ja maailman yhteyden tutkiminen voi auttaa meitä hahmottamaan, milloin tulisi kuunnella itseä ja milloin maailmaa; eron tunnistaminen yksittäisissä elämäntilanteissa jää olemisemme ongelmaksi ja haasteeksi.
How much of our self should we allow to leave its trace on our experience of the world, and how much should we immerse ourselves in the world, endeavoring to distance ourselves from an obsessive attachment to the self?
Paljon toki puhutaan itsetuntemuksesta ja oman elämän herruudesta, mutta entä jos elämä ei olekaan hallittavissa ja minuus ja maailma ovat erottamattomasti yhteydessä?
In order to make full sense of the intertwinement of subjectivity and our experience of reality, the work is divided into three parts, each of which approaches the theme of the self and world from a particular angle.
Monin eri tavoin maailman tunteminen edellyttää oman itsen tuntemista, ja itsetuntemuksesta vuorostaan avautuu ikkunoita maailmaan.
In the third and final part of the study, finally, I delineate three thematic pathways into Emerson´s later philosophy (1860-1875), relatively understudied and its philosophical content often falsified by an exaggerated adherence to the details of his biography; in particular, his alleged lack of the tragic sense, often wrongly attributed only to his later philosophy - a view I consistently resist.
Samalla kun hänen runollisten esseidensä filosofinen merkitys on viime aikoina yhä enemmän tunnustettu, systemaattista filosofista tulkintaa ei ole ollut saatavilla.
His constant (and perhaps we may say, quasi-Aristotelian) seeking of the middle ground, then, amounts never to an agnostic flat compromise in the middle: he keeps the extremes alive, on the contrary, in order to help us recognize the place of both in our human existence, allowing us to swing from one to the other.
On esimerkiksi mahdollista kadottaa ote omasta itsestään samalla vieraantuen maailmasta, minkä ei kuitenkaan pitäisi merkitä vian löytyvän itsestä eikä lainkaan maailmasta.
Despite its philosophical shortcomings and the occasional lapses of style, it is shown how Nature gives the first expression to the rudiments of the mature Emersonian philosophical project, the interplay between self and world, and how the role of neither can be ignored in making sense of our romance with reality.
Asioina ja sanoina minuus ja maailma ovat ehkä turhankin tuttuja, eikä niiden filosofista merkitystä ja arkielämässä ilmenevää yhteyttä niinkään usein pysähdytä pohtimaan.
In detail and depth hitherto untried by professional philosophers, my dissertation develops a comprehensive reading of Emerson´s philosophical project, early and late, with particular emphasis on the insurmountable ethico-ontological question concerning the intimate relationship between the self and the world.
Minuuden ja maailman suhde ei kuitenkaan ole aina symbioottinen tai sopusointuinen, ovathan itsen ja maailman väliset konfliktit täysin todellisia.
The dissertation does not provide normative guidelines on the matter but shows how the problem might be divided into various different aspects, thus fleshing out its full meaning.
Pikemminkin johtoajatuksena on, että minuuteen syventyminen voi tehdä aidosti mahdolliseksi sen, että maailma saa sijansa minuudessa.
The aim was to describe, analyse and interpret the mentoring relationship and the results of the mentoring process.
Tavoitteena oli kuvata, analysoida ja tulkita aikuisopiskelijoiden mentorointiprosessia ja sen tuloksia.
Some of the mentees did not have the skills, courage or will to guide the mentoring dialogue or the actions of the men-tor towards the decided direction.
Osalla aktoreista ei ollut taitoa, halua tai uskallusta ohjata keskusteluja tai mentorin toimintaa toivomaansa suuntaan.
The study was conducted as a qualitative case study.
Tutkimus oli laadullinen, fenomenografinen tapaustutkimus.
The benefits of the mentoring for the mentees was not only limited to the areas the mentees originally had listed as objectives.
Aktoreiden ammatillinen kehittyminen ei rajoittunut vain aktoreiden itsensä tavoitteeksi asettamiin kehittymisalueisiin.
Most (21) of the students were studying for a BSc degree, two for a BBA degree and two students were enrolled on the courses of the open university of Häme Polytechnic.
Siihen osallistui 21 (teknikosta tai merkonomista) insinööriksi ja kaksi (merkonomista) tradenomiksi työn ohessa opiskelevaa sekä kaksi avoimen ammattikorkeakoulun opiskelijaa.
MENTORING AS A METHOD OF PROFESSIONAL AND CAREER DEVELOPMENT WITH ADULT STUDENTS The purpose of the study was to increase the understanding of mentoring as a method of professional and career development with adult students.
Tutkimus ja keskeiset tutkimustulokset Tutkimuksen tarkoituksena oli laajentaa ymmärrystä mentoroinnista aikuisopiskelijan ammatillisen kehittymisen tukena.
Mentoring was carried out in the Industrial Management and Engineering Study Programme at Häme Polytechnic University of Applied Sciences during years 2002­2003.
Tutkimuksen kohteena oli Hämeen ammattikorkeakoulun tuotantotalouden koulutusohjelmassa Valkeakoskella vuosina 2002 2003 toteutettu aikuisopiskelijoiden mentorointiprosessi.
The study involved 25 adult students as mentees and seven teachers as mentors.
Mentoreina toimi seitsemän kokenutta aikuiskouluttajaa.
The findings showed that there were substantial differences in the self-directiveness, goal-orientation, openness and roles of the mentees as well as the strategies and the roles of the mentors.
2) Mentorointisuhde, mentoroinnin ohjaaminen ja roolit Tutkimus osoitti, että aktoreiden itseohjautuvuudessa ja niissä toimintastrategioissa, joilla mentorit osallistuivat mentorointiin, oli merkittäviä eroja.
The ob-jectives and the focus were liable to be changed during the mentoring process.
Kehittymisen pääpainopiste saattoi muuttua merkittävästi alkuperäisestä.
The commitment of quite many mentees either became stronger or weaker.
Mentoroinnin seurauksena joidenkin aktoreiden turhautuminen vähentyi, mutta joidenkin lisääntyi.
The study was conducted to find answers to the following questions: what kind of professional and career development took place among the mentees, what were the orientations the mentees and mentors had like, and what kinds of mentee­mentor relationships were formed.
Tutkimus keskittyi kolmeen tutkimusongelmaan, joissa tarkasteltiin sekä mentoroinnin tuloksia, ohjausta että vuorovaikutussuhdetta: Millainen merkitys mentoroinnilla oli aktoreille ammatillisen kehittymisen näkökulmasta?
The categories provide a summarized picture of the research problems.
Kvantitatiivinen tutkimus voisi antaa lisätietoa erityisesti tutkimuslöydösten yleistettävyyden osalta.
The findings showed that mentoring greatly developed the professional growth of adult students.
Mentorointi aikuisopiskelijan ammatillisen kehittymisen tukena
It seemed that because the empowerment both increased and reduced the commitment to the organization the empowerment concept had to be divided into two concepts.
Tutkimus osoitti, että vaikka aktoreiden sitoutumisessa nykyiseen organisaatioon tapahtui suuria muutoksia (lisääntyi tai vähentyi) mentoroinnin seurauksena, aktoreiden sitoutuminen ja voimaantuminen sinänsä eivät olleet sidoksissa keskenään.
The empirical results of the study are divided into categories which represent different dimensions of professional and career development, the orientations of the mentees and mentors, as well as the mentoring relationship.
Merkittävimmät tutkimuslöydökset Tämän tutkimuksen merkittävimmiksi tuloksiksi nousevat seuraavat löydökset: - Mentoroinnin vuorovaikutussuhteen perinpohjainen kuvaus.
The change in commitment was caused by the empowering process of the mentee during the mentoring.
Mentoroinnin onnistuminen oli hyvin paljon kiinni aktorin omasta aktiivisuudesta ja oma-aloitteisuudesta.
The findings showed that mentoring caused changes in mentee­organization commitment.
Erityisesti edellä luetellut löydökset tuottavat uutta tietoa mentoroinnista ja lisäävät mentoroinnin olemuksen ymmärtämistä.
Mentoring also developed the careers and career plan-ning of adult students.
Osaaminen, tutkinto ja uramahdollisuudet nousevat uudelle tasolle.
The study represents and develops case philosophy which was created by German philosopher and author Günther Anders (1902-1992).
Tapausfilosofia on saksalaisen filosofin ja kirjailijan Günther Andersin (1902-1992) luoma käsite.
The ethics of the product-world is pondered against the moral principles emerging from the praxis of education.
Tuotemaailman etiikkaa tarkastellaan suhteessa kasvatuksen praksiksesta lähteviin moraaliperiaatteisiin.
Besides the works of Günther Anders this dissertation is based on early critical theory and phenomenology.
Tutkimus perustuu Andersin teoksien tulkinnan lisäksi varhaiseen kriittiseen teoriaan ja fenomenologiaan.
The study constitutes of three sections which are introduction, four peer refereed and published articles and conclusion respectively.
Tutkimus koostuu johdanto-osasta, neljästä vertaisarvioidusta julkaisusta ja yhteenveto-osasta.
The case philosophical thinking is analyzed as moral epistemology and prognostic hermeneutics.
Tapausfilosofista ajattelua analysoidaan moraalisena epistemologiana ja prognostisena hermeneutiikkana.
The concept of education used in this study is presented as well as concept ‘world’ is divided into ecosystem world, interpreted world and product-world.
Johdanto-osassa esitellään aihe, tuodaan esiin tutkimuksen kannalta keskeinen kasvatuskäsitys, esitellään ekosysteemisen maailman, tulkitun maailman ja tutkimuksen kannalta keskeisen tuotemaailman käsitteet.
The case philosophy is study of a phenomenon in its worldliness.
Tapausfilosofia on yksittäisten ilmiöiden maailmallisuuden tutkimusta käsitteellistämällä ilmiö sen maailmassaan.
This doctoral dissertation presents the study of education in late modern society.
Tämä väitöskirja kokoaa yhteen myöhäismodernin kasvatuksen tapausfilosofisen tutkimuksen.
The conceptualization of imagination makes the case philosophical study in the articles intelligible.
Kuvittelukyvyn käsite taustoittaa tutkimusartikkeleissa käytettyä tapausfilosofista otetta.
In this context, the Anders’ philosophical view of technology is illuminated against different views of philosophy of technology.
Tuotemaailman käsitteen yhteydessä tarkastellaan Andersin teknologiakäsitystä ja sen yhteyttä teknologian filosofiaan.
The second article illuminates the metaphysics of education in the product-world and its relation to educational praxis.
Yhteenvetoluvussa tiivistetään tuotemaailman luonne ja sen vaikutus kasvatuksen maailmallisuuteen ja kasvatuksen ilmiöihin.
First article contextualizes case philosophy and considers case philosophy viable form of critical educational thinking.
Lisäksi yhteenvetoluvussa käsitellään tapausfilosofiaa suhteessa moraaliseen mielikuvitukseen ja perustellaan, miksi tapausfilosofia on merkityksellinen osa kriittistä kasvatusajattelua varsinkin kasvatuksen myöhäismodernin maailman hahmottamiseksi.
For the case philosophy, vital concept of imagination is clarified and deliberated.
Johdanto-osassa selvitetään tapausfilosofian vaatimaa kuvittelukyvyn käsitettä, johon moraalinen tietoteoria ja prognostinen hermeneutiikka perustuvat.
Standardization and unique customer experiences in industrial services
Vakiointi ja ainutkertaiset asiakaskokemukset teollisissa palveluissa
They also appreciated professional support, especially its psychoeducative and psychotherapeutic elements and continuity of the services.
He arvostivat myös ammatillista psykososiaalista tukea ja erityisesti sen psykoedukatiiviisia ja psykoterapeuttisia elementtejä sekä palveluiden jatkuvuutta.
The role of theory-based psychological care and attachment in facilitating recovery
Teoriapohjaisen psykososiaalisen tuen ja kiintymyssuhteen merkitys toipumiselle
Trauma recovery after a school shooting.
Selviytyminen koulusurmien jälkeen.
The study confirmed earlier results regarding the benefits of the secure attachment style in trauma recovery.
Seurantatutkimuksen tulokset vahvistivat turvallisen kiintymyssuhteen hyödyn traumasta toipumiselle.
It analyzes the contents of the multilevel and multiprofessional models of support provided to those traumatized in the shootings, the perceptions of the trauma-exposed students regarding the support they perceived, and the role of attachment style in trauma recovery.
Tutkimus analysoi myös koulusurmille altistuneiden opiskelijoiden kokemuksia heille tarjotusta tuesta ja sen hoitavista elementeistä sekä kiintymyssuhteen merkitystä traumasta toipumiselle.
The support was provided comprehensively, frequently, and for a long enough period to meet the needs and timetables of recovery of the trauma-affected individuals, families, and communities.
Tutkimustulokset osoittavat, että sekä lyhyt- että pitkäkestoista tukea tarjottiin voimassaolevien suositusten mukaisesti niin yksilöille, perheille kuin yhteisöillekin.
It also revealed the unique vulnerabilities of both the insecure-avoidant and insecure-preoccupied attachment styles.
Ne toivat myös esille turvattomiin kiintymyssuhteisiin liittyvät erityiset haavoittuvuudet: turvattomasti kiintyneet opiskelijat reagoivat posttraumaattisen stressin oirein eri tavoin ja toipumisen eri vaiheissa.
It was especially targeted to those in greatest need, i.e., those who lost loved ones in the shootings and those with the most severe trauma exposure.
Erityistä tukea tarjottiin niille, joita traagiset tapahtumat koskettivat suoraan: läheisensä menettäneille omaisille sekä tapahtumakoulun opiskelijoille ja henkilökunnalle.
The long roots of acute crisis work, together with updated trauma- and attachment-theory-based knowledge, guided the planning and implementation of the outreach model of psychosocial services after the shooting in Kauhajoki in 2008.
Teoriapohjaisen psykososiaalisen tuen ja kiintymyssuhteen merkitys toipumiselle Jokelan ja Kauhajoen kouluampumisten vuoksi suomalaisen koulujärjestelmän ja yhteiskunnan turvallisuudentunne järkkyi kaksi kertaa vuoden sisällä: vuosina 2007 ja 2008 tapahtuneet kouluampumiset vaativat yhteensä kahdeksantoista sivullisen hengen.
The trauma-exposed students considered support from their natural social networks to be the most important for their recovery.
Vakavimmin altistuneet opiskelijat olivat ammatillisen tuen piirissä muita useammin.
The main findings were that the need for both acute and long-term psychosocial care was acknowledged and that psychosocial services were provided according to current national and international guidelines.
Tämä väitöstutkimus esittelee Kauhajoen koulusurmien jälkihoidon traumateoreettisen pohjan ja analysoi akuutin ja pitkäkestoisen psykososiaalisen tuen perustana olevien kansallisten ja kansainvälisten suositusten toteutumista.
This is why preparedness for psychosocial care should be comprehensive and the experiences and lessons learned so far should be shared for the common goal of facilitating recovery.
On olennaista ottaa huomioon myös kiintymyssuhdetyylien erityisyys sekä opiskelijoiden ja omaisten kokemukset tuen hoitavista elementeistä, kun psykososiaalisen tuen käytäntöjä kehitetään edelleen.
School shootings as a form of mass violence are a phenomenon of our era, and unfortunately, there will be another shooting someday, somewhere.
Kouluampumiset herättivät pelkoa, turvattomuudentunnetta ja epäluuloja myös yhteisöllisesti ja valtakunnallisesti.
This dissertation aims to increase the variety of practical, theory-based models to support a large number of people after a mass tragedy.
Tämän väitöstutkimuksen tuloksia ja mallinnettuja tukiprosesseja voidaan hyödyntää vastaavien tapahtumien jälkihoidossa.
Two school shootings within a single year shattered the sense of safety in Finland and placed healthcare providers in a situation in which the preparedness and functionality of psychosocial care were tested in practice.
Selviytyneiden oppilaiden, opiskelijoiden ja koulujen henkilökunnan oli kohdattava ne tunteet ja reaktiot, joita hengenvaaraan joutuminen aiemmin turvallisessa työskentely-ympäristössä heissä herätti.
This dissertation describes the rationale and guidelines behind the outreach.
On tärkeää, että järkyttyneitä yksilöitä, perheitä ja yhteisöjä tuetaan voimassaoleviin suosituksiin ja ohjeistuksiin perustuvilla keinoilla ja menetelmillä.
Normalizing psychoeducative information was also provided in order to enhance resilience among citizens.
Tukea ja psykoedukaatiota tarjottiin myös laajemmalle yhteisölle, kuten alueen muille kouluille sekä viranomaisille.
Its results can be used in educational policy, in the elaborating of curricula and in teacher training.
Sen tuloksia voidaan hyödyntää koulutuspolitiikassa, opetussuunnitelmien kehittelyssä sekä opettajien koulutuksessa.
The reply percentage was 41­43% of all upper secondary school teachers of Finnish and literature.
Kyselyyn vastasi 41-43 % kaikista suomenkielisten lukioiden äidinkielen ja kirjallisuuden opettajista.
It is also seen to function as the basis for a literary conception which deviates from the aesthetic literary conception: according to this approach, even works of fiction ultimately find meaning on the basis of their cognitive features.
Sen katsotaan myös voivan toimia pohjana esteettisestä kirjallisuuskäsityksestä poikkeavalle kirjallisuuskäsitykselle, jonka mukaan kaunokirjallisetkin teokset merkityksellistyvät viime kädessä kognitiivisten ominaisuuksiensa perusteella.