natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The metathetic variant (saunhaan > sauhnaan into sauna , käymhään > käyhmään to go ) is a characteristic feature of the Tornio Valley dialect.
Tornionjokeen vedetyn Haminan rauhan rajan 1809 seurauksia on tutkittu pääosin Ruotsin puolella, missä tornionlaaksonsuomen (nykyään meänkielen) puhujien kielellistä identiteettiä sävyttää periytyvä kielitrauma.
The region and the dialect are treated as perceptual constructs in the study.
Tutkimuksessa tarkastellaan Suomen tornionlaaksolaisnuorten alueellista identiteettiä murretietoisuuden näkökulmasta.
The work is at the same time linguistic typology and Uralic studies.
Työ liittyy sekä kielitypologiaan että uralilaiseen kielentutkimukseen.
The predicates of these clauses are nouns, adjectives and locational expressions, respectively.
Keskeisiä käsitteitä ovat sanaluokat, muoto- ja lauseoppi ja kielellinen kompleksisuus.
This study exploits the theory of (a)symmetry for the first time in order to describe verbal vs. nonverbal predication.
Työni liittyy yleiseen kielitieteeseen, etenkin artikkeli, jossa sovellan rakenteiden ja paradigmojen symmetriaa tutkivaa teoriaa ensi kertaa predikaatioon.
This study shows that even though predicativity must not be considered a sufficient tool for defining parts of speech in any language, the Erzya lexical classes of adjective, noun and verb can be distinguished from each other also in predicate position.
Tutkimukseni osoittaa, että ersän nominipredikaattirakenteet ovat maailman kielten joukossa erityisiä sekä runsaan vaihtelun että nominien tempus- ja persoonataivutuksen puolesta.
It should further be observed that identificational statements are encoded with a predicative suffix in Moksha, but seldom in Erzya.
Otan kantaa myös kahden mordvalaiskielen, ersän ja mokshan, välisiin eroihin osoittamalla, että mokshassa nominipredikaatit taipuvat verbien tavoin säännöllisemmin kuin ersässä.
This study reveals differences between the two Mordvinic languages Erzya and Moksha.
Tutkimus kasvattaa tietoamme maailman kielten erilaisuudesta ja tekee ersän kieltä kansainvälisesti tunnetuksi.
The findings based on a large corpus of empirical Erzya data, which was collected using several different methods and included recordings of the spoken language, made it possible for the present study to apply, then test and finally discuss the previous theories based on cross-linguistic data.
Tutkimus perustuu ersän aineistoon, jonka olen kerännyt kaunokirjallisuudesta, artikkeleista, kansanrunoudesta, puhekielestä sekä myös lomakkeiden avulla.
The predicative suffix is the main pattern in the present tense over the whole domain of nonverbal predication in Standard Erzya, but if it is replaced it is most likely to be with a zero-copula construction in a nominal predication.
Kolmantena tyyppinä nominipredikaattilauseissa voidaan muissa aikamuodoissa kuin preesensissä käyttää kopulaa, joka on suomen olla-verbin vastine.
The five parts address the same topic, nonverbal predication in Erzya, from different perspectives.
Keskityn nominaalisten (nonverbal) sanaluokkien käyttöön niille epätyypillisessä funktiossa, nimittäin predikaatiossa.
Nonverbal predication in Erzya : Studies on morphosyntactic variation and part of speech distinctions
Samalla pohdin kieltenvälisten tutkimusten rajoitteita ja kehitän kielen sisäisen vaihtelun tutkimusta typologian metodein.
When symmetric structures are employed, the functional complexity of grammar decreases, even though morphological complexity increases.
Pienten uralilaisten kielten dokumentointi on erityisen tärkeää, koska katoavan kielen mukana kadotamme lopullisesti jotain myös ihmisyydestä.
The genre also affects the incidence of the translative in uľ(ń)ems copula constructions.
Ersässä on kuitenkin yleistä käyttää myös sellaisia rakenteita, joissa verbit ja nominaaliset sanaluokat käyttäytyvät eri tavoin.
It has been suggested that verbs and nouns cannot be clearly distinguished on morphological grounds when functioning as predicates in Erzya.
Ensiksikin ersässä myös muut sanaluokat kuin verbit voivat predikaattiasemassa taipua verbien tavoin, jolloin ne saavat persoona- ja tempustunnuksia.
The relative frequency and degree of obligation for using the predicative suffix construction decreases when moving left to right on the scale verb adjective/locative noun ( identificational statement).
Nominaaliset sanaluokat, kuten substantiivit ja adjektiivit, ovat semanttisina predikaatteina lauseissa, joissa kerrotaan mikä, millainen tai missä jokin on. Uralilaiskielissä, kuten suomessa, verbien ja muiden sanaluokkien välille tehdään yleensä selkeä ero: predikaattiverbit taipuvat aikamuodoissa ja moduksissa ja ne saavat persoonapäätteitä, mutta nominaaliset sanaluokat eivät taivu predikaattiasemassa samoin kuin verbit.
In translations from Russian to Erzya the translative case is employed relatively frequently in comparison to other data.
Typologiselle tutkimukselle tyypillisesti testaan työssäni empiirisen aineiston avulla laajojen kieltenvälisten vertailujen pohjalta tuotettuja lainalaisuuksia.
Language of administrative press releases
Hallinnon lehdistötiedotteiden kieli
The results can be applied to the improvement of texts produced by the authorities and even by other organizations.
Tuloksia voi soveltaa viranomaisten ja muidenkin organisaatioiden tekstien kehittämiseen.
Key words: change in administrative language, press releases, critical text analysis, linguistic text analysis
Asiasanoja: hallinnon kielen muutos, lehdistötiedotteet, kriittinen tekstintutkimus, lingvistinen tekstianalyysi
The theoretical basis of the study is provided by critical text analysis, supplemented with, e.g., the metafunction theory of Systemic Functional Grammar, the theory of poetic function, and Finnish research into syntax.
Taustateoriana on kriittinen tekstintutkimus, ja lisäksi sovelletaan mm. systeemis-funktionaalisen kieliopin metafunktioteoriaa, poeettisen funktion teoriaa ja suomalaista syntaksin tutkimusta.
The data includes 83 press releases by the City of Helsinki Public Works Department, 14 of which were written between 1979 and 1980 (old press releases), and 69 of which were written between 1998 and 1999 (new press releases).
Aineisto koostuu Helsingin kaupungin rakennusviraston lehdistötiedotteista vuosilta 1979 - 80 ja 1998 - 99.
The guiding is more persuasive in the new press releases than in the old ones, and the new ones also include imperative clauses and verbless directives that construct direct interaction.
Suostutteleva ohjailu on ajan mittaan lisääntynyt, ja uusissa tiedotteissa käytetään myös imperatiivilauseita ja verbittömiä direktiivejä, joilla rakennetaan suoraa vuorovaikutusta.
The changes in the releases can be explained by the development towards more professional communications and the more market-oriented ideology adopted in the communicative environment.
Tiedotteiden muutoksia selittää, että tiedotus on muuttunut ammattimaisemmaksi ja tiedotusympäristö ideologialtaan markkinoivammaksi.
The language of the releases is made concrete and structurally detailed by, e.g., concrete vocabulary, proper nouns and terms, as well as definitions, adverbials and comparisons, which are used specifically to present places and administrative organizations in detail.
Niille ovat tyypillisiä konkreettinen sanasto, erisnimet ja termit sekä määritteet, adverbiaalit ja rinnastukset, joilla esitetään yksityiskohtaisesti etenkin paikkoja ja hallinnon organisaatioita.
This study seeks to answer the question of what the language of administrative press releases is like, and how and why it has changed over the past few decades.
Tutkimuksessa analysoidaan kielitieteen menetelmin hallinnon lehdistötiedotteiden kieltä ja sen muutoksia 1970-luvun lopusta 1990-luvun loppuun.
The new releases also include words that are colloquial in style, making the communicative situations less official.
Uusissa tiedotteissa esiintyy myös tyyliltään arkisia sanoja, joilla tiedotustilanteesta rakennetaan epävirallista.
The core research method is linguistic text analysis.
Tutkimusmenetelmänä on lingvistinen tekstianalyysi, jota täydennetään haastatteluin.
The emphasized features are used to draw the readers' attention and to highlight the core contents of the texts.
Uusissa tiedotteissa esiintyy poeettisia piirteitä, kuten alkusointua, metaforia ja jopa sanaleikkejä, joilla herätetään lukijan huomio etenkin otsikoissa sekä painotetaan tekstien keskeistä sisältöä.
The releases guide the residents of the city using modal verbal expressions and performative verbs that enable the mass media to publish the guiding expressions on their own behalf as such.
Tiedotteissa ohjaillaan kaupunkilaisia ilmauksin, jotka yleensä ovat sellaisinaan julkaistavissa tiedotusvälineiden nimissä (esim. "viemärikaivot on pidettävä vapaina", "autoilijoita pyydetään siirtämään autonsa").
Structurally, the releases have changed from being letter-like to a more newsflash-like format.
Lehdistötiedotteet ovat muuttuneet kokonaisrakenteeltaan kirjemäisistä uutismaisiksi, ja tiedotteiden kieli on tullut markkinoivammaksi.
Women are shut out of the war experience.
Naiset sen sijaan on suljettu sotakokemuksen ulkopuolelle.
Vilho Helanen (1899 1952) was a right-wing opinion leader in interwar Finland.
FT Vilho Helanen (1899 1952) oli aktiivinen oikeistolainen poliittinen vaikuttaja Suomessa 1920-luvulta aina 1940-luvulle saakka.
Also, strong feelings have a negative connotation in the series, and showing them is forbidden behaviour.
Myös voimakkaiden tunteiden tunteminen ja niiden näyttäminen on epätoivottavaa käytöstä sarjassa.
Men become criminals when they are insufficiently masculine or when they have not carried out their duty by fighting in the war.
Miehistä tulee sarjassa rikollisia, kun he eivät ole osallistuneet sotaan tai kun he pyrkivät pois luontaiselta paikaltaan yhteisössä.
Men can earn their place in society by fighting at the front, and after the war a homosocial bond exists between all the former soldiers.
Miehet ansaitsevat paikkansa yhteisössä osallistumalla sotaan ja sodan jälkeen rintamakokemus yhdistää heitä.
The community is threatened by artists and immoral bohemians, but not the working class.
Sarjan kuvaamassa yhteisössä rajoja rikkovat boheemit, moraalittomat taiteilijat, mutta myös sivistyneistön ja yläluokan jäsenet on osittain kuvattu avoimen turmeltuneina.
Finally, the study examines the Rauta series in terms of the genre conventions of detective fiction, that is, the study compares the Rauta series with other Finnish crime fiction and international crime fiction written during the 1940s.
Helanen kirjoitti salapoliisiromaaneja lajin murrosaikana, jolloin suomalainen traditio oli vielä ohut, joten tutkimuksessa tarkastellaan myös Helasen salapoliisiromaanien yhteyksiä salapoliisiromaanin lajipiirteisiin sekä sarjan eroja ja yhtäläisyyksiä kotimaisen 1940-luvun rikoskirjallisuuden ja ajan ulkomaisen rikoskirjallisuuden kanssa.
Sadistic sexuality is often characteristic of the criminals, who are mostly femme fatales in the fashion of hard-boiled detective stories and film noir.
Naishahmot ovat usein rikollisia ja heihin liittyy niin itsenäisen, ammatissa toimivan, modernin uuden naisen piirteitä kuin kohtalokkaan viettelijättären, femme fatalen ominaisuuksia.
He began to write detective fiction, and between 1946 and 1952 published seven novels (one had already been published in 1941).
Helanen julkaisi seitsemän romaania (yksi oli ilmestynyt jo sodan aikana) vuosina 1946 1952 varatuomari Kaarlo Raudan tutkimuksista, ja näistä muodostui ensimmäinen merkittävä suomalainen salapoliisiromaanisarja.
The Iron and The Cross Spider uses the term citizenship education when analyzing how Helanen implicitly continued his political teaching when writing crime fiction.
Rikollisen hahmon, Ristilukin Helanen kytkee venäläisyyteen viittaamalla Sibeliuksen sävellykseen Laulu ristilukista.
The study also situates the series within Finnish society during and after the war.
Väitöskirja tarkastelee Rauta-sarjaa yhteydessä toisen maailmansodan jälkeiseen suomalaiseen yhteiskuntaan ja kirjailijan elämänvaiheisiin sekä hänen aatteelliseen taustaansa.
Helanen portrayed the communists, his political opponents from the 1930s, as criminals in his post-war series, but they were not openly represented as Russians or communists.
Rikollisiin liittyy myös vahvasti kytkös kommunismiin ja vasemmistolaisuuteen, vaikka sitä ei toisen maailmansodan jälkeen olekaan esitetty lukijoille suoraan.
The masculine detective and his beautiful wife are prominent, as is the fictive community and the tensions that criss-cross it. After the war, the Rauta series takes on a positive tone.
Hän toimi näkyvästi Akateemisessa Karjala-Seurassa ja oli tunnettu, kiistelty mielipidejohtaja, mutta yhteiskunnallisten olosuhteiden muututtua jatkosodan päättymisen jälkeen hän jäi sivuun poliittisesta elämästä ja elätti perheensä kirjoittamalla salapoliisiromaaneja.
Artists have affairs outside of marriage and abnormal sexual habits.
Aviopari Rauta edustaa sallittua, avioliittoon kytkeytyvää seksuaalisuutta.
The novels protagonist is Kaarlo Rauta, a lawyer who acts as a private investigator.
Rauta ja Ristilukki : Vilho Helasen salapoliisiromaanisarja
On Toponymic Constructions as an Alternative to Naming Patterns in Describing Finnish Lake Names
Paikannimikkonstruktioiden käyttäminen nimeämismallien sijasta Suomen järvinimistön kuvaamiseen
In describing toponymic structure and the processes involved in naming, cognitive linguistics presents itself as a promising theoretical basis.
Parempi lähtökohta nimenantoon liittyvien mekanismien kuvaamiseen löytyy kognitiivisesta kielitieteestä.
This thesis combines a computational analysis of a comprehensive corpus of Finnish lake names with a theoretical background in cognitive linguistics.
Väitöskirja liikkuu kolmen alan rajamailla: tietojenkäsittelytieteellisen paikkatiedon louhinnan, nimistöntutkimuksen ja kognitiivisen kielentutkimuksen.
The new model accounts nicely for various aspects of naming that are problematic for the traditional description based on analogy and patterns.
Toiseksi konstruktioihin perustuva kuvaustapa sopii paikannimistön analysointiin paremmin kuin aiempi, nimeämismalleihin perustunut.
Based on all this, the thesis proposes a descriptive model where a new name -- or more generally, a new linguistic expression -- can be formed by conceptual integration from either a single prior example or a construction generalised from a number of different prior ones.
Nimen antaminen on toisaalta tietoinen, uutta luova tapahtuma; toisaalta tuntuu kuitenkin mahdottomalta pitää ainutkertaisena sellaista innovaatiota, joka on tehty täysin samanlaisena eri puolilla maata kymmeniä, joskus jopa satoja kertoja.
Prior research has suggested that analogy plays an important role, often also in cases where there are other motivations for the name, and the current study confirms this.
Vanhastaan on ollut tunnettua, että uudet nimet perustuvat suureksi osaksi olemassa olevan nimistön antamiin malleihin, mutta tähänastinen teoria ei kaikilta osin riitä selittämään nyt havaittuja säännönmukaisuuksia.
However, it also appears that naming patterns are very fuzzy and that their nature is somewhat hard to define in an essentially structuralist tradition.
Aiemman nimistön vaikutus ei myöskään ole välttämättä esitettävissä selvärajaisina malleina.
However, now productivity becomes a problem: it is not nearly as clear-cut as the latter theory often assumes, and this is even more apparent in names than in more traditional linguistic material.
Paikannimistön kuvaus paljastaa tavanomaisempaa kieliaineistoa selvemmin, että raja kielen jokapäiväisen käytön ja kieltä uudistavien innovaatioiden välillä ei sekään ole jyrkkä.
The current work starts with an exploratory computational analysis of co-location patterns between different lake names.
Ensiksikin tietojenkäsittelytieteellinen data-analyysi sopii selvästi tämäntapaisen laajan paikannimiaineiston käsittelyyn.
The varying degree of productivity is most naturally described by a prototype-based theory.
Toinen pääteema on vastakohtaisuuteen perustuvan nimeämisen selittäminen.
The combination results on the one hand in a description of the toponymic system and the processes involved in analogy-based naming and on the other hand some adjustments to Construction Grammar.
Tutkimuksen teemoista ensimmäisenä on peruskartan nimistön analysointi uusin, paljolti tarkoitusta varten kehitetyin tietojenkäsittelytieteellisin menetelmin.
Such an analysis makes it possible to assess the importance of analogy and patterns in naming.
Tällainen analyysi paljastaa, että vierekkäisten paikannimien väliset vastakohtasuhteet ovat yleisempiä kuin tähän saakka on ajateltu.
The dissertation is twofold.
Sen kysymyksenasettelu jakautuu kahtia.
These works are the novel Rakastunut rampa (1922) by Joel Lehtonen, the novel Prins Efflam (1953, transl. into Finnish as Kalastajakylän prinssi) by Sally Salminen, the short story Orjien kasvattaja (1965) by Juhani Peltonen, and the novel Veljeni Sebastian (1985) by Annika Idström.
Nämä teokset ovat Joel Lehtosen romaani Rakastunut rampa (1922), Sally Salmisen romaani Prins Efflam (1953, suom. Kalastajakylän prinssi), Juhani Peltosen novelli Orjien kasvattaja (1965) ja Annika Idströmin romaani Veljeni Sebastian (1985).
Again and again it reveals different sides of humanity stripped of idealisation and glorification.
Yhä uudestaan se paljastaa idealisoinnista ja ylevöittämisestä riisutun ihmisyyden eri puolia.
Simultaneously, the grotesque unravels categorisations and questions our way of perceiving the world.
Samalla groteski purkaa kategorisointeja ja kyseenalaistaa tapaamme hahmottaa maailmaa.
The dissertation reveals that Finnish literature is not a solitary island, even regarding the grotesque, for it continues and offers variations of the common tradition of grotesque literature, and likewise draws on grotesque visual arts.
Väitöskirja osoittaa, että suomalainen kirjallisuus ei ole groteskinkaan suhteen mikään erillinen saareke, se jatkaa ja varioi yhteistä groteskin kirjallisuuden traditiota ja ammentaa myös groteskista kuvataiteesta.
The most significant strategy for breaking the norm is incongruence: the grotesque combines conflicting or mutually exclusive categories and elements on different levels.
Keskeisimmäksi normin rikkomisen strategiaksi nousee inkongruenssi: groteski yhdistää eri tasoilla sellaisia kategorioita ja elementtejä, jotka ovat toistensa kanssa ristiriidassa tai sulkevat toisensa pois.
Firstly, it focuses on the genre tradition of the grotesque, especially its other main branch, which has been named, following in Bakhtin s footsteps, subjective ( chamber ) grotesque, to be distinguished from carnivalistic ( public square ) grotesque.
Se keskittyy ensinnäkin groteskin lajitraditioon ja erityisesti sen toiseen päähaaraan, joka on nimetty Bahtinin jalanjäljissä ja erotukseksi karnevalistisesta ( torin ) groteskista subjektiiviseksi ( kamarin ) groteskiksi.
An analysis of the fictional works is presented as case studies of each chosen work as a whole.
Teosanalyysien osalta kyse on tapaustutkimuksista, joissa paneudutaan valittuihin teoksiin kokonaisuuksina.
Secondly, the dissertation analyses and interprets four fictional literary works within the context of the grotesque genre, constructed on the basis of previous research and literature.
Toiseksi tutkimuksessa analysoidaan ja tulkitaan neljää kaunokirjallista teosta muun tutkimuksen ja kaunokirjallisuuden pohjalta konstruoidussa groteskin lajikehyksessä.
What connects these stirring novels, representing early or full modernism, is the supposition that they belong to the tradition of the subjective grotesque, not only due to occasional details, but also in a more comprehensive manner.
Näitä hämmennystäkin herättäneitä, varhaista tai täyttä modernismia edustavia teoksia yhdistää oletus niitten liittymisestä yksittäisiä, satunnaisia yksityiskohtia laajemmin subjektiivisen groteskin traditioon.
The analysis is based on the method of close reading, which draws on both classical and postclassical narratology, and the analysis and interpretation are expanded within the genre tradition of the grotesque.
Analyysin perustana on sekä klassista että jälkiklassista narratologiaa hyödyntävä lähiluku, ja analyysiä ja tulkintaa laajennetaan groteskin lajitradition kehyksessä.
The grotesque in Finnish literature.
Väitöskirjan aihe on groteski suomalaisessa kirjallisuudessa.
This is accomplished through different means: degradation, distortion, inversion, combination, exaggeration and multiplication.
Groteski perustuu eri keinoin: arvonalennus, vääristäminen, nurinkääntäminen, yhdistely, liioittelu ja monistuminen tapahtuvaan normin rikkomukseen.
The main characteristic of the grotesque is breaking the norm.
Groteskin pääpiirteeksi hahmottuu normin rikkomus.
The grotesque is also analysed in terms of its relationship to the neighbouring categories and genre traditions, such as the tragic, the sublime, the horror story and the coming-of-age story.
Groteskia pohditaan myös suhteessa lähikategorioihin ja lajitraditioihin mm. traagiseen, subliimiin, kauhukertomukseen ja kehityskertomukseen.
This dissertation is the first monograph in Finnish literature research focusing on the subjective grotesque.
Tutkimus on ensimmäinen subjektiivista groteskia käsittelevä monografia suomalaisessa kirjallisuudentutkimuksessa.
This dissertation shows how the grotesque is constructed repeatedly on deviations from the norm as well as on incongruence, also in the works analysed, and how it stratifies in these novels on and between different levels, such as the story, text, narration, composition and the world of the novels.
Myös analysoiduissa teoksissa groteski rakentuu toistuvasti normipoikkeamalle ja inkongruenssille ja kerrostuu niissä eri tasoille ja tasojen välille: tarinaan, tekstiin, kerrontaan, teoksen kompositioon ja maailmaan .
The premises are that genre is a significant part of the work and that reading a novel in the context of the genre tradition adds something essential to the interpretation of individual texts and reveals meanings that might otherwise go unnoticed.
Lähtökohtana on ajatus, että groteskin lajitradition kehyksessä lukeminen avaa muuten ehkä huomiotta jääviä merkityksiä niissä.
In all the works analysed, the grotesque reduces and subverts.
Kaikissa niissä groteski merkitsee astumista järjestyneestä ja rationaalisesta epäjärjestykseen, nurinkuriseen ja sekasortoiseen.
Why and where is repetition used?
Miksi ja mihin toistoa käytetään?
Day by day more and more : Repetitive constructions in Finnish
Päivä päivältä enemmän ja enemmän : Suomen toistokonstruktioita
Under investigation are short repetitive constructions in which the construction is connected by a morpheme, for example, päivä päivältä day by day , uudelleen ja uudelleen again and again .
Tutkimuksen kohteena ovat lyhyet toistokonstruktiot, joissa morfeemi kytkee kaksi samaa lekseemiä toisiinsa esimerkiksi päivä päivältä, uudelleen ja uudelleen, mies kuin mies.
The study is a qualitative corpus-based study.
Tutkimus on kvalitatiivinen korpustutkimus.
It has three study questions.
Sillä on kolme tavoitetta.
Durative situations become continuative, and semelfactive iterative.
Duratiivisesta tilanteesta tulee kontinuatiivinen ja semelfaktiivisesta iteratiivinen.
Firstly, it changes the aspectual interpretation of utterances.
Ensinnäkin toisto muuttaa ilmauksen aspektitulkintaa.
Repetitive constructions in Finnish The study describes syntactic repetition in Finnish.
Tutkimuksessa tarkastellaan suomen syntaktista toistoa.
Secondly, repetition is an iconic phenomenon, and the study investigates the motivation for repetition.
Toisto on ikoninen kielellinen keino, ja toisena tavoitteena selvitetään toiston motivaatiota.
Thirdly, the study will tentatively explain the syntactic productivity of the constructions.
Kolmanneksi tutkimuksessa selvitetään katsauksenomaisesti toistonkonstruktioiden sekä produktiivisuutta että ilmausten kiteytymistä.
Secondly, repetition is also used to intensify expressions.
Toisekseen syntaktista toistoa käytetään intensifiointiin.