natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Developments in surgical techniques and anaesthesiological methods have also made the procedure safer for patients.
Lisäksi leikkaustekniikkaan ja anestesiaan liittyvät muutokset ovat tehneet tekonivelleikkauksista potilaalle aiempaa turvallisempia.
However, the risk of basalioma was higher in the MoM cohort than in the general Finnish population and in patients with other bearing surfaces.
Kuitenkin tyvisolusyövän riski oli metalli-metalli -ryhmässä suurempi kuin keskimääräisessä suomalaisessa väestössä tai potilailla, joille oli asetettu muista liukupareista koostuva tekonivel.
With MoM hip implants no increase in the overall risk of cancer was detected during midterm follow-up.
Metalli-metalli -liukupintaisiin lonkan tekoniveliin ei liittynyt lisääntynyttä syövän kokonaisriskiä keskipitkällä aikavälillä.
However, earlier in the development of THA it was thought that cemented hip arthroplasty is associated with higher peri- and post-operative mortality compared to uncemented hip arthroplasty due to bone cement implanting syndrome (BCIS), especially in fracture surgery.
Kuitenkin, tekonivelien kehityksen alkutaipaleella epäiltiin sementtikiinnitteisiin lonkan tekoniveliin liittyvän suurentunutta leikkauksen aikaista ja leikkauksen jälkeistä kuolleisuutta luusementti -oireyhtymästä johtuen, verrattuna sementittömiin tekoniveliin, erityisesti reisiluun kaulan murtumaleikkauksiin liittyen.
In this study, we found no statistically significant difference in early postoperative mortality when using bone cement in THA or HA.
Tutkimuksessa ei havaittu tilastollisesti merkitsevää eroa varhaisvaiheen kuolleisuudessa sementtikiinnitteisten ja sementittömien lonkkaproteesien välillä, olivatpa nämä osa- tai kokotekoniveliä.
Cementing is the gold standard for implant fixation, especially in elderly patients in both elective surgery for osteoarthritis (OA) and facture surgery due to femoral neck fracture.
Tekonivelen sementtikiinnitys on vakiintunut käytäntö erityisesti iäkkäillä potilailla sekä elektiivisissä nivelrikon vuoksi tehtävissä leikkauksissa että reisiluun kaulan murtuman vuoksi tehtävissä leikkauksissa.
Posterior approach, fracture diagnosis and American Society of Anesthesiologists (ASA) class III–IV were found to be associated with increased risk of revision due to dislocation after total hip arthroplasty.
Lonkan taka-avauksen, murtumadiagnoosin ja ASA luokkien III–IV havaittiin altistavan uusintaleikkaukselle tekonivelen sijoiltaanmenon vuoksi.
Both patient-related and surgical factors may predispose to THA dislocation.
Sijoiltaanmenolle altistavat sekä potilaaseen liittyvät että leikkaukseen liittyvät tekijät.
Since the introduction of the first modern hip implants in the 1960s, total hip arthroplasty (THA) and hemiarthroplasty (HA) have continued to evolve towards minimizing implant-related complications.
Lonkan tekoniveliin liittyvä sijoiltaanmenon, syövän ja kuolleisuuden riski Ensimmäisen modernin lonkan kokotekonivelleikkauksen jälkeen 1960-luvulla, lonkan koko- ja osatekonivelet ovat olleet jatkuvan kehitystyön kohteina, jotta tekoniveliin liittyvien haittojen riskit saataisiin mahdollisimman vähäisiksi.
Lower revision rates for cemented implants in elderly patients has been found in all major registries compared to uncemented implants.
Verrattuna sementittömiin tekoniveliin sementtikiinnitteisiin tekoniveliin on havaittu liittyvän vähemmän uusintaleikkauksia iäkkäillä ihmisillä useissa tekonivelrekistereissä kansainvälisesti.
In THA, dislocation is the second most common reason for revision surgery in Finland.
Tekonivelen sijoiltaanmeno on yleisimpiä uusintaleikkauksen syitä lonkan kokotekonivelleikkauksen jälkeen.
Large-diameter head (LDH) metal-on-metal (MoM) THA and hip resurfacing arthroplasty (HRA) were developed to address this problem.
Suurinuppiset metalli-metalli -liukupintaiset kokotekonivelet ja pinnoitetekonivelet kehitettiin ratkaisuksi muun muassa tähän ongelmaan.
The main aims of this doctoral thesis were 1) to determine the mortality associated with the use of bone cement in THA and HA, especially during and immediately after surgery; 2) to investigate the risk of cancer in patients with MoM hip devices; and 3) to examine the predisposing factors for revision for dislocation after primary THA.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa selvitettiin liittyykö luusementin käyttöön lonkan tekonivelleikkauksessa lisääntynyttä kuolleisuutta verrattuna sementittömiin tekoniveliin, erityisesti leikkauksen aikana ja ensimmäisinä päivinä leikkauksen jälkeen.
However, these devices have their own unique problems, and increased risk of cancer has been suggested to be related to the metal particles resulting from corrosion and wear of MoM hip implants.
Metallmetalli –liukupinnasta kulumisen seurauksena irtoavan metallihierteen on epäilty lisäävän näiden potilaiden syöpäriskiä.
The more players there are, the more likely it is that bugs are noticed.
Bugien ilmeneminen on todennäköisempään, mitä useampi pelaa peliä.
Quality assurance has a significant effect on the success of a video game.
Videopelien laadunvarmistuksella on merkittävä vaikutus pelien menestymiseen.
Because of the limited resources in video game development, all bugs cannot be detected and fixed before the release.
Koska pelinkehittäjien resurssit laadunvarmistuksessa ovat rajalliset, kaikkia bugeja ei voida löytää ennen julkaisua.
When a game is released, it is followed by a sales period which is affected by the bugs present in the video game.
Kun videopeli julkaistaan, sitä seuraa myyntijakso, jonka menestymiseen vaikuttaa pelissä ilmenevät bugit.
Because video games depend on real-time execution and the interaction of the player, implementing reverse debugging for video games has different requirements from conventional software.
Koska pelit perustuvat sekä reaaliaikaiseen suoritukseen että pelin ja pelaajan väliseen vuorovaikutukseen, pitää peleille toteutetun käänteisen debuggaamisen vaatimukset määrittää erikseen.
This thesis studies the possibility to implement reverse debugging as a feature in a video game.
Tässä diplomityössä tutkitaan mahdollisuutta toteuttaa käänteinen debuggaaminen osaksi peliä.
In modern platforms, resources are divided at the operating system level.
Moderneissa pelialustoissa pelien suoritukseen vaikuttaa laitteiston resursseja jakava käyttöjärjestelmä.
Reverse debugging can be implemented on a platform level, but it will affect game performance negatively.
Käänteinen debuggaaminen on mahdollista toteuttaa hallitsemalla allaolevaa pelialustaa, mutta pelien näkökulmasta tämä vaikuttaa liian merkittävästi alustan suorituskykyyn.
If non-determinism can be recorded and replayed, the software can be re-executed deterministically which leads to more powerful debugging techniques.
Jos sovellukseen vaikuttavat epädeterministiset syötteet voidaan tallentaa ja toistaa tarvittaessa, voidaan sovelluksen debuggaamiseen käyttää käänteisenä debuggaamisena tunnettua tekniikkaa.
If reverse debugging is implemented as a feature for the game, it will perform better than platform-wide solutions.
Käänteinen debuggaus voidaan tehdä pelin ominaisuudeksi, jolloin sen käyttö on suorituskykyisempää kuin koko alustaa nauhoittavat ratkaisut.
The compatibility of existing reverse debugging solutions for video games are evaluated.
Käänteisen debuggauksen yhteensopivuutta peleihin selvitetään perehtymällä ohjelmistotuotannossa käytettyihin ratkaisuihin.
With reverse debugging it is possible to step forwards as well as backwards in the execution of a software.
Käänteinen debuggaaminen mahdollistaa prosessin, jossa sovellusta voidaan eteenpäin suorituksen lisäksi suorittaa myös taaksepäin.
The splitting of resources adds non-determinism to the execution of the software.
Resurssien jako on edellytys sille, että sovelluksia voidaan suorittaa rinnakkain.
Reverse debugging is successfully implemented in the game and additional requirements for interactive reverse debugging are shown.
Toteutuksesta käy myös ilmi interaktiivisen käänteisen debuggaamisen haasteet.
Appropriate model for reverse debugging in video games is proposed and the proposal is validated through the creation of a video game.
Havaittujen vaatimusten pohjalta valitaan toteutusmalli videopelien käänteiselle debuggaamiselle ja sitä käyttäen toteutetaan yksinkertainen videopeli.
Debugging based on deterministic re-execution is known as reverse debugging.
Siitä ilmenee, että käänteinen debuggaaminen on mahdollista toteuttaa.
The follow-up time was 14 months.
Seuranta-aika oli 14 kuukautta.
In the use of alcohol was little but not remarkable changes.
Alkoholin käytössä oli vähäisiä mutta ei merkittäviä muutoksia.
Regarding lifestyle, changes in eating habits were the easiest ones to implement.
Elämäntavoissa helpoimmin toteutuivat muutokset ruokailutottumuksissa.
The results were analysed as changes occurred in the groups between the initial and the final measurements, and as differences between the groups in these changes.
Tulokset analysoitiin ryhmissä tapahtuneina muutoksina alkuja loppumittausten välillä sekä ryhmien välisenä erona muutoksissa.
The clinical measurements of the risk factors of falling were easy to carry out and then contributed to the planning of preventive actions.
Kaatumisen riskitekijöiden kliiniset mittaukset olivat nopeita toteuttaa ja auttoivat ehkäisytoimenpiteiden suunnittelussa.
The use of osteoporosis medicines increased in both groups; whereas there was no difference between the groups.
Osteoporoosilääkkeiden käyttö lisääntyi molemmissa ryhmissä, ryhmien välillä ei ollut eroa.
As regards the other factors examined, such as the weekly amount of exercise, smoking, eyesight, balance and quality of life, no significant changes could be observed in or between the groups.
Muissa testatuissa muuttujissa, kuten liikunnan viikoittainen määrä, tupakointi, näkökyky, tasapaino ja elämänlaatu, ei ollut merkitseviä muutoksia ryhmissä tai ryhmien välillä.
Method: The intervention included the development of an individual treatment and rehabilitation plan in cooperation between a doctor, health nurse and the person examined, and the invitation of the person to join a training programme on fracture prevention.
Menetelmä: Koeohjelma sisälsi yksilöllisen, yhdessä lääkärin, terveydenhoitajan ja tutkittavan kanssa laaditun hoito- ja kuntoutussuunnitelman sekä kutsun murtumien ehkäisyn koulutusohjelmaan.
Recognizing fracture risks, finding their causes and launching measures to decrease risks should belong to a good and holistic care of every patient with a low-energy fracture.
Murtumariskien tunnistaminen, niiden syiden selvittäminen ja toimenpiteiden käynnistäminen riskien vähentämiseksi tulisi kuulua jokaisen pienienergisen murtuman saaneen potilaan kokonaisvaltaiseen hyvään hoitoon.
There were significant differences only in the daily intake of calcium and in the stand-up test between the groups.
Ryhmien välillä oli merkitsevä ero ainoastaan kalsiumin päivittäisessä käytössä ja tuolilta nousutestissä.
Conclusions: About four out of five of the persons aged 50 years or over with an upper limb fracture showed reduced bone density and, respectively, about every other of them had also an increased risk of falling.
Johtopäätökset: Noin neljällä viidestä kaatumisen seurauksena yläraajamurtuman saaneista, yli 50 vuotta täyttäneistä henkilöistä oli alentunut luun tiheys, ja noin joka toisella oli lisääntynyt kaatumisriski.
Material: A total of 219 persons aged 50 years or over with upper limb fracture due to a fall, who lived at home, were randomized to an intervention group (n=105) and a control group (n=114).
Aineisto: 219 yli 50-vuotiasta kotona asuvaa, kaatumisen seurauksena yläraajamurtuman saanutta henkilöä satunnaistettiin koe- (n = 105) ja kontrolliryhmiin (n = 114).
The use of fish foods and vitamin D supplement and the regular use of anti-slip devices in slippery conditions increased in both groups, the difference between the groups was not statistically significant.
Kala-ateriat ja päivittäinen D-vitamiinilisä sekä kenkien liukuesteiden säännöllinen käyttö liukkaalla lisääntyivät molemmissa ryhmissä, mutta ryhmien välillä ei ollut eroa.
The patients with fractures were motivated to find out the risk factors for fractures and to follow the prescribed medical treatment.
Murtuman saaneet olivat motivoituneita murtumien riskitekijöiden selvittämiseen ja myös toteuttamaan annettua lääkehoitoa.
The average results of the ten-metre-walking test showed no changes in either group.
Kymmenen metrin kävelyssä ei tapahtunut tulosten keskiarvossa muutoksia kummassakaan ryhmässä.
<b>Prevention of new fractures among persons aged over 50 years suffering from an upper limb fracture</b> Aim: The aim of the study was to describe the effects of a strengthened fracture prevention programme on the lifestyle, facture risk factors, falls, falling injuries and quality of life of persons aged 50 years or over with upper limb fracture .
Tarkoitus: Tarkoituksena oli selvittää murtumien tehostetun ehkäisyohjelman vaikutuksia yläraajamurtuman saaneiden yli 50-vuotiaiden henkilöiden elämäntapoihin, murtumien riskitekijöihin, kaatumisiin, kaatumisvammoihin ja elämänlaatuun.
In the femur neck, bone density did not show changes in either group.
Reisiluun kaulassa luun tiheys ei muuttunut kummassakaan ryhmässä.
The orthostatism reduced in the control group (p=0.049), and the depressive symptoms reduced in the intervention group (p=0.041), but there was no statistical difference between the groups.
Ortostatismi vähentyi kontrolliryhmässä (p = 0,049), ja masentuneisuus vähentyi koeryhmässä (p = 0,041), mutta ryhmien välillä ei näissä ollut merkitsevää eroa.
The daily intake of calcium increased in the intervention group on an average by 167 mg (p<0.001), and in the control group by 30 mg (p=0.475), the difference between the groups being statistically significant (p=0.031).
Päivittäinen kalsiumin saanti lisääntyi koeryhmässä keskimäärin 167 mg (p<0,001) ja kontrolliryhmässä 30 mg (p = 0,475), ryhmien välinen ero oli tilastollisesti merkitsevä (p = 0,031).
The time used for five stand-ups in a stand-up test situation reduced in the intervention group on an average by 0.49 seconds (p=0.185) and increased in the control group by 0.39 seconds (p=0.475); this difference was statistically significant (p=0.02).
Viiteen tuolilta nousukertaan käytetty aika vähentyi koeryhmässä keskimäärin 0,49 sekuntia (p = 0,185) ja lisääntyi kontrolliryhmässä 0,39 (p = 0,475), ero ryhmien välillä oli tilastollisesti merkitsevä (p = 0,02).
No significant differences were detected between the groups in the amount of falls (intervention group 33/ control group 35) and fractures (5/3).
Kaatumisten (koeryhmä 33, kontrolliryhmä 35) ja murtumien (koeryhmä 5 ja kontrolliryhmä 3) määrissä ei myöskään ollut merkitseviä eroja ryhmien välillä.
The persons examined in the control group were referred to a nurse further educated in preventions of fractures for counselling.
Kontrolliryhmän tutkittavat saivat kehotuksen hakeutua murtumahoitajan ohjaukseen.
Results: The average bone mineral density of the lumbar spine improved in the intervention group (p<0.001) and in the control group (p=0.038); however, the difference between the groups was not statistically significant (p=0.134).
Tulokset: Keskimääräinen luun tiheys lannerangassa lisääntyi koeryhmässä (p<0,001) ja kontrolliryhmässä (p = 0,038), ryhmien välinen ero ei ollut tilastollisesti merkitsevä (p = 0,134).
Changes in exercise habits were not detected.
Liikuntatottumuksien muuttaminen sen sijaan onnistui melko huonosti.
Eight people responded to this request.
Kahdeksan vastasi tähän pyyntöön.
It can be said that every participant in this study was survivor.
Voidaan kuitenkin todeta, että kaikki tähän tutkimukseen osallistuneet olivat selviytyjiä.
It is essential how these experiences are faced.
Olennaista on se, miten näihin vaikeuksiin suhtaudutaan.
People participating to the research were involved in the Health & Social Support(HeSSup) -study in the years 1998 and 2003.
Tutkimukseen osallistuneet olivat Health and Social Support tutkimukseen vuosina 1998 ja 2003 osallistuneita.
Each typology consisted of four types.
Kukin typologia sisälsi neljä tyyppiä.
The substantive theory is valid in this data.
Saatu substantiivinen teoria on pätevä tässä aineistossa.
During the review of the results a short description of life course research and social and cultural environment was presented.
Tulosten tarkasteluvaiheessa tehtiin kuitenkin lyhyt kuvaus elämänkulkututkimuksesta sekä sosiaalisesta ja kulttuurisesta ympäristöstä.
In the third phase seven people were interviewed.
Kolmannessa vaiheessa haastateltiin seitsemää.
Those with the strongest sense of coherence have the best chances to cope with life’s challenges.
Eheillä on parhaat edellytykset käsitellä elämän haasteita.
During analysis interviewees’ experiences were not linked to certain contexts but they were affiliated with their actions and behaviour.
Haastateltavien kokemuksia ei analyysivaiheessa pyritty liittämään tiettyyn kontekstiin, vaan ne liittyivät toimintaan ja käyttäytymiseen.
In the second phase additional information in written form was collected.
Toisessa vaiheessa haastateltavilta kerättiin lisäaineistoa kirjallisesti.
The description of the typologies reveal that all typologies included difficult life experiences.
Typologioiden kuvauksista voidaan lukea, että kaikissa tyypeissä kuvataan vaikeita elämänkokemuksia.
The original sample represented the Finnish population in the age groups: 20-24 y, 30-34 y, 40-44 y and 50-54 y. In the study grounded theory methodology (Glaserian procedure) was applied.
Koko kyseinen tutkimusotos edusti vuonna 1998 20–24, 30–34, 40–44 ja 50–54 -vuotiasta Suomen väestöä.
Results partly followed Antonovsky’s theoretical model i.e. the higher the SOC –scores the more coherent was the typology of the factors.
Tulokset noudattelevat Antonovskyn salutogeenista teoreettista mallia siltä osin, että mitä korkeammat koherenssipisteet olivat, sitä enemmän typologiassa oli eheyttä lisääviä tekijöitä.
Phases of the Basic Social Process were: Past life experiences, Leaning on past life experiences while creating a base for future living (certain personality, living in present, view of life) and Future.
Sosiaalisen perusprosessin vaiheet olivat: ehdot tämän hetken taustalla, eläminen ehtojen varassa ja uusia luoden (tietynlainen ihminen, eläminen tässä hetkessä, kokonaisnäkemys elämästä) sekä jatkaminen ehtojen varassa ja uusia luoden.
The results of the study are descriptive and improved understanding of what kinds of factors are connected with sense of coherence and how the connection is constructed.
Tutkimustulokset ovat kuvailevia ja niiden perusteella saadaan viitteitä siitä, millaiset asiat ovat yhteydessä koherenssin tunteeseen ja millä tavalla yhteys rakentuu.
During the interviews people participating in the study filled in the 13-item Sense of coherence scale (SOC 13).
Haastattelujen yhteydessä haastateltavat täyttivät koherenssin tunteen mittarin (13-osainen).
In phase one 27 people were interviewed.
Ensimmäisessä vaiheessa haastateltiin 27 tutkittavaa.
As a result a substantive theory including the Basic Social Process called "Wholeness of life in this moment" was identified.
Tutkimuksen tuloksena kuvattiin sosiaalinen perusprosessi, joka nimitettiin Elämän kokonaisuudeksi tässä hetkessä.
The data was collected in three phases.
Tutkimuksen aineistonkeruu toteutettiin kolmessa eri vaiheessa.
With knowledge gained from the research the aim was to increase theoretical knowledge of Antonovsky’s salutogenic theoretical model.
Tutkimuksella halutaan tuottaa aineistolähtöisesti tietoa siitä, mitkä käsitteet kuvaavat tutkittavien kerrottujen elämänkokemusten kautta selvitettyä koherenssin tunnetta ja samalla lisäämään ymmärrystä Antonovskyn salutogeenisesta teoreettisesta mallista.
Sense of coherence (SOC) – typological examination with grounded theory approach The purpose of this study was to deepen the knowledge about sense of coherence of working age adults (aged between 28-60).
Tutkimuksen tarkoituksena on laadullisin menetelmin syventää tietoa työikäisten (28–60-vuotiaiden) suomalaisten kvantitatiivisesti mitatun koherenssin tunteen takana olevista tekijöistä.
The data was divided in three parts according to increasing SOC scores and were analyzed separately.
Aineisto analysoitiin koherenssipisteiden mukaisesti kolmena eri aineistona.
The types were attached to the Basic Social Process.
Sosiaalisen perusprosessin sisällä on typologia.
Blood myxovirus resistance protein A (MxA) levels were increased in most of the pharyngitis patients with virus detection further supporting the causative role of viruses.
Veren myxovirus resistance protein A (MxA) -pitoisuus oli suurentunut suurimmalla osalla viruspositiivisista potilaista tukien ajatusta viruksesta kyseisen taudin aiheuttajana.
The results of this study show that point-of-care tests (POCTs) for white blood cell count and C-reactive protein (CRP) were feasible and relatively accurate in comparison with standard laboratory methods.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että valkosolujen ja C-reaktiivisen proteiinin (CRP) nopeat vieritestit olivat käytettävyydeltään hyviä ja suhteellisen tarkkoja laboratorion vakiomenetelmiin verrattuna.
Finally, we found that febrile pharyngitis was caused solely by viruses in 59%, by viruses together with group A streptococcus (GAS) in 13% and solely by GAS in 10% of the children.
Nielutulehduksen aiheuttajaksi todettiin 59 %:lla lapsista virus, 13 %:lla virus ja A-ryhmän streptokokki (GAS) yhdessä ja 10 %:lla GAS yksinään.
In addition, a multianalyte antigen detection POCT for respiratory viruses was proven user-friendly and specific.
Antigeenin osoitukseen perustuva monianalyyttinen hengitystievirusten pikatesti osoittautui käyttäjäystävälliseksi ja tarkaksi.
It gave an overall sensitivity of 83% for influenza viruses, 89% for respiratory syncytial virus but only 25% for adenovirus in comparison with the polymerase chain reaction method.
Vertailussa nukleiinihapon osoitukseen perustuvaan menetelmään testin herkkyys influenssaviruksille oli 83 %, RS-virukselle 89 % mutta adenovirukselle vain 25 %.
We did four distinct clinical studies, mainly in the emergency department (ED) setting, to pragmatically evaluate the accuracy, feasibility and characteristics of different diagnostic tests in children with acute infections, and documented the etiology of febrile pharyngitis.
Teimme neljä erillistä kliinistä tutkimusta selvittääksemme tiettyjen laboratoriokokeiden käytettävyyttä, tarkkuutta ja ominaisuuksia äkillisiä infektioita sairastavien lapsien diagnostiikassa.
We confirmed an earlier finding that PCT rises more rapidly than CRP in bacteremic patients and made a new observation that PCT increases also in patients with acute diabetic ketoacidosis.
Vahvistimme samalla aiemmat havainnot siitä, että PCT-pitoisuus suurenee CRP:tä nopeammin baktereemisilla potilailla.
These results highlight the usefulness of POCTs in ED setting.
Tuloksemme korostavat vieritestien käyttökelpoisuutta päivystyspoliklinikalla.
In addition, we completed the etiological picture of febrile pharyngitis.
Lisäksi täydensimme tietämystä lasten nielutulehduksen etiologiasta.
The occurrence of discrepant plasma procalcitonin (PCT) and CRP levels in acutely ill children was 29%.
Totesimme myös, että 29 %:lla äkillisesti sairastuneista lapsista prokalsitoniinin (PCT) ja CRP:n pitoisuudet plasmassa ovat keskenään ristiriidassa.
Diagnostic studies in children with acute infections : Microbes and biomarkers
Tutkimuksia lasten äkillisten infektioiden diagnostiikasta: mikrobeja ja merkkiaineita Kuumeisen lapsen lääketieteellinen arvio perustuu ensisijaisesti potilaan kliiniseen tutkimiseen.
On average, it explains 14 percent of the family variance.
Se selittää perheiden välisestä vaihtelusta noin 14 prosenttia.
The empirical analyses of the four research articles are based on highly reliable and voluminous Finnish register data.
Väitöskirjan neljän artikkelin empiiriset analyysit perustuvat suomalaisiin luotettaviin rekisteriaineistoihin.
Analyses are conducted by comparing siblings with random and fixed effect regression models.
Analyysit on toteutettu vertailemalla sisaruksia satunnaisten ja kiinteiden vaikutusten malleilla.