natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this study, I show that U11-48K, a protein factor specific to the minor spliceosome, specifically recognizes the U12-type 5' splice site sequence, and is essential for proper function of the minor spliceosome.
Tulokseni osoittavat, että proteiini U11-48K on välttämätön U12-tyypin intronien silmukoinnille, ja siten myös U12-tyypin introneja sisältävien geenien ilmentymiselle.
The removal of noncoding sequences, or introns, from the eukaryotic messenger RNA precursors is catalyzed by a ribonucleoprotein complex known as the spliceosome.
Geenien ilmentymisen ensimmäinen vaihe on DNA:n geenien sisältämän informaation kopioiminen lähetti-RNA:ksi, joka toimii mallina proteiinien synteesille.
The levels of many known splicing factors are regulated through unproductive alternative splicing events, which lead to inclusion of premature STOP codons, targeting the transcripts for destruction by the nonsense-mediated decay pathway.
Aitotumallisten eliöiden geenit ovat tyypillisesti jakaantuneet proteiineja koodaaviin jaksoihin eli eksoneihin, joita erottavat toisistaan introneiksi nimitetyt jaksot.
Furthermore, the expression of U11-48K is regulated through a feedback mechanism, which functions through conserved sequence elements that activate alternative splicing and nonsense-mediated decay.
Väitöskirjassani osoitankin, että U11-48K:n ilmentymistä säädellään muuttamalla sitä itseään koodaavaan lähetti-RNA:n silmukointia: ylimääräiset U11-48K:ta koodaavat lähetti-RNA:t silmukoidaan poikkeavalla tavalla, mikä johtaa niiden tuhoamiseen ja proteiinisynteesin estymiseen.
This mechanism is conserved from plants to animals, highlighting both the importance and early origin of this mechanism in regulating splicing factors.
Näiden mekanismien säilyminen näin pitkiä aikoja osoittaa, että niillä on ja on ollut merkittävä rooli aitotumallisten eliöiden, myös ihmisen, elintoimintojen kannalta.
Often, the activation is achieved by binding of products of the gene in question, resulting in negative feedback loops.
Lähetti-RNA:n silmukointi on välttämätön vaihe geenien ilmentymisessä, ja sen häiriöt voivat aiheuttaa sairauksia.
However, little information is currently available on how the activity of the U12-dependent spliceosome itself is regulated.
Tässä tutkimuksessa olen selvittänyt U12-tyypin intronien silmukointia ja sen säätelyä.
These results thus suggest that the feedback mechanism is finely tuned by multiple factors to achieve precise control of the activity of the U12-dependent spliceosome.
Aiemmissa tutkimuksissa onkin todettu useiden perinnöllisten sairauksien johtuvan silmukointimekanismien häiriöistä.
Due to their slow excision rates, the U12-type introns are expected to be involved in the regulation of the genes containing them by inhibiting the maturation of the messenger RNAs.
Lisäksi väitöskirjassani kuvatut tulokset antavat viitteitä aitotumallisten eliöiden ja niiden lähetti-RNA:n muokkaukseen osallistuvien prosessien evoluutiosta.
I also show that the feedback regulation of U11-48K is counteracted by a component of the major spliceosome, the U1 small nuclear ribonucleoprotein particle, as well as members of the hnRNP F/H protein family.
Sekä U12-tyypin intronit että U11-48K-proteiinin määrää säätelevä mekanismi ovat säilyneet useimmilla hyvin kaukaista sukua olevilla aitotumallisilla eliöillä, kuten eläimilla ja kasveilla.
The minor, U12-type introns are found in most but not all eukaryotes, and reside in conserved locations in a specific set of genes.
Aitotumallisia eliöitä, kuten kasveja ja eläimiä, erottaa tumattomista eliöistä, kuten bakteereista ja arkeista, mm. niiden geenien rakenne.
The major, U2-type introns account for over 99 % of all introns, and are almost ubiquitous.
Tämä viittaa siihen, että molemmat prosessit olivat olemassa jo kaikkien aitotumallisten eliöiden kantamuodossa, todennäköisesti noin miljardi vuotta sitten.
On the other hand, students skilfully make use of other participants and their talk to increase and diversify their own possibilities to participate.
Toisaalta oppilaat hyödyntävät taitavasti toisia osallistujia ja heidän puhettaan lisätäkseen ja monipuolistaakseen omia osallistumismahdollisuuksiaan.
In this way students increase each other s possibilities of participation.
Näin oppilaat lisäävät myös toistensa osallistumismahdollisuuksia.
The theoretical and methodological framework adopted in this study is that of conversation analysis.
Tutkimuksen teoreettisena ja metodologisena viitekehyksenä toimii keskustelunanalyysi.
The main objective is to investigate the verbal and non-verbal resources used by students to modify the participant roles of the ongoing conversation.
Työn tavoitteena on tutkia kielellisiä ja ei-kielellisiä keinoja, joiden avulla oppilaat muokkaavat meneillään olevan keskustelun osallistumisrooleja.
The student student participation arises spontaneously from a genuine need to communicate and thus represents authentic language use: by talking to each other, often playfully, the students appropriate Finnish vocabulary, grammar, and expressions.
Oppilaiden välinen vuorovaikutus nousee spontaanisti aidosta kommunikoinnin tarpeesta ja edustaa siten autenttista kielenkäyttöä: puhumalla toisilleen, usein leikillisesti, oppilaat omaksuvat suomen sanastoa, kielioppia ja ilmauksia.
Sometimes the whole-class conversation splits into two separate conversations, but participants usually orient to the overlapping nature of the talk and tend to bring the conversations together rapidly.
Joskus yhteinen keskustelu jakautuu useaksi rinnakkaiskeskusteluksi, mutta osallistujat yleensä suuntautuvat keskustelujen päällekkäisyyteen ja pyrkivät yhdistämään keskustelut nopeasti.
They combine various techniques in order to actively compete for public turns, and they monitor the ongoing conversation carefully to adjust their participation to the activities of other participants.
Oppilaat yhdistelevät eri keinoja kilpaillakseen aktiivisesti julkisesta puheenvuorosta, ja he seuraavat meneillään olevaa keskustelua voidakseen sovittaa osallistumisensa muiden toimintaan.
The data consist of ten videotaped lessons of Finnish as a second language in three secondary schools (grades 7 9) in southern Finland; the number of students per group varies from five to ten.
Aineisto muodostuu kymmenestä videoidusta oppitunnista kolmessa eteläsuomalaisessa yläkoulussa; ryhmissä on viidestä kymmeneen oppilasta.
The resources studied are attention-getting devices such as hand-raising and address terms, recycling and other forms of collaborative talk, means of reference to persons, such as pronouns, as well as gaze and other embodied resources.
Näitä keinoja ovat muun muassa huomionkiinnityskeinot kuten viittaaminen ja puhuttelutermien käyttö, toisten puheen kierrättäminen ja täydentäminen, pronominit ja etunimet henkilöön viittaamisen keinoina sekä katseet ja eleet.
The interaction is constantly multi-layered: in addition to the pedagogic agenda, the students orient to social goals, for example, by teasing each other and putting on humorous performances for their peer audience.
Vuorovaikutus on jatkuvasti kaksitasoista: opetuksen sisällön lisäksi oppilaat suuntautuvat sosiaalisiin tavoitteisiin esimerkiksi kiusoittelemalla toisiaan ja esittämällä humoristisia performansseja tovereidensa viihdyttämiseksi.
Students interact with each other even during the public whole-class conversation.
Oppilaat ovat vuorovaikutuksessa myös toistensa kanssa koko ryhmän yhteisen keskustelun aikana.
Students orient to one another often even when talking to the teacher, but they also address talk directly to one another, as part of the public conversation.
Oppilaat suuntautuvat toisiinsa jopa puhuessaan opettajalle, mutta he kohdistavat yhteiseen keskusteluun kuuluvia vuoroja myös suoraan toisilleen.
In this way the structure of the interaction reflects the particular nature of Finnish as a second language lessons: all talk serves the pedagogic goal of enabling students to communicate in the target language.
Vuorovaikutus rakennetaan yhteistyössä, ja se heijastaa oppiaineen luonnetta: kaikki puhe palvelee pedagogista tavoitetta, joka on saada oppilaat kommunikoimaan kohdekielellä.
For example, they recycle elements of each other s turns or refer to the currently speaking student in order to gain access to the conversation.
He esimerkiksi kierrättävät toistensa puhetta tai viittaavat edelliseen puhujaan päästäkseen mukaan keskusteluun.
The findings show that the multi-party context of the classroom conversation is both a disadvantage and an affordance for student participation.
Tutkimus osoittaa, että keskustelun osallistujamäärä on oppilaiden näkökulmasta sekä rajoite että resurssi.
This study describes how students influence their possibilities of participating in whole-class conversation.
Tämä tutkimus kuvaa, miten oppilaat vaikuttavat osallistumismahdollisuuksiinsa koko ryhmän yhteisessä keskustelussa suomi toisena kielenä -tunnilla.
Finnish has a triple role in the data as the medium of teaching, the target language, and the lingua franca used by the participants.
Suomen kieli on aineiston oppitunneilla niin opetuksen väline, oppimisen kohde kuin oppilaiden yhteinen kieli, lingua franca.
The results also reveal that C. elmorei and C. hispida are not monophyletic as currently understood.
Tulokset paljastavat myös, että C. elmorei ja C. hispida eivät ole monofyleettisiä siinä muodossa kuin ne on aiemmin kuvattu.
All these genera have small asci with eight spores.
Kaikilla näihin sukuihin kuuluvilla lajeilla on pienet, kahdeksan itiötä sisältävät itiökotelot.
Vagrant growth form seems to have evolved several times among the distantly related lineages and even within a single population.
Kasvualustasta irralliset sekovarret näyttävät kehittyneen useaan otteeseen eri kehityslinjoissa ja kasvutavassa esiintyy vaihtelua jopa populaatioiden sisällä.
If sphaerothallioid species are accepted as a distinct genus, the rest of the Circinaria species would remain as a paraphyletic assemblage.
Jos sferotalliset lajit erotettaisiin omaksi suvukseen loput Circinaria-suvun lajit jäisivät parafyleettiseksi kokonaisuudeksi.
Lobothallia is sister of the four other genera, while Aspicilia and Sagedia form the next clade.
Lobothallia on muiden sukujen muodostaman kokonaisuuden sisarryhmä ja Aspicilia ja Sagedia muodostavat sitä seuraavan monofyleettisen ryhmän.
The reasons behind the high plasticity in the external morphology of the sphaerothallioid Circinaria remain, however, unknown.
Tämän ulkoisessa morfologiassa havaitun merkittävän vaihtelevuuden syyt ovat kuitenkin edelleen epäselvät.
The presence of certain morphological characters such as pseudocyphellae, thickness of cortex and medulla layers, as well as ecological differences in sphaerothallioid species distinguish it from some other crustose species, especially those containing aspicilin and characterised by thin cortex and medulla layers, conidium length c. 6 12 µm and absence of pseudocyphellae.
Tietyt rakennepiirteet kuten valehuokoset, sekovarren kuorikerroksen ja ytimen paksuus sekä eräät lajien ekologiaan liittyvät ominaisuudet erottavat ne muista rupimaisista lajeista, jotka sisältävät aspikiliinia, joilla sekovarren kuorikerros ja ydin ovat ohuita, joilla ei ole valehuokosia ja joiden kuromien pituus on 6-12 mikrometriä.
In addition, 13 new combinations in the genus Circinaria are proposed.
Tutkimuksissa esitetään lisäksi 13 uutta nimistöllistä kombinaatiota.
Circinaria is a sister genus of Megaspora, and these two have in common asci with (1 4) 6 8 large spores.
Circinaria on Megaspora-suvun sisarryhmä ja molempiin sukuihin kuuluvilla lajeilla on itiökotelot, joissa on kuudesta kahdeksaan (joskus vain yhdestä neljään) suurta itiötä.
Since characters such as vagrant, erratic and crustose growth forms proved to be misleading for the recognition of some species, a combination of several characters (including molecular data) is recommended.
Koska ominaisuudet, kuten sekovarren kiinnittyminen kasvualustaan, osoittautuivat harhaanjohtaviksi on suositeltavaa käyttää mahdollisimman monia ominaisuuksia - myös sekvenssitason informaatiota - lajien tunnistamisessa.
Circinaria forms a monophyletic group and sphaerothallioid species form a monophyletic group within Circinaria.
Circinaria on monofyleettinen ja ns. sferotalliset lajit muodostavat monofyleettisen ryhmän suvun sisällä.
Phylogeny at the species level was studied using nrITS sequence data.
Lajitason fylogeniaa tutkittiin tuman ITS-alueen sekvenssien avulla.
The phylogeny of the family Megasporaceae is inferred from the combined dataset of nuLSU and mtSSU sequences.
Megasporaceae-heimon fylogeniaa tutkittiin tuman ja mitokondrion ribosomaalista RNA:ta koodaavien geenien sekvenssien avulla.
Based on an analysis of nrITS dataset, three new erratic, vagrant and crustose species were also recognized, but these require additional study.
Tuman ITS-alueen sekvenssien perusteella voidaan ilmeisesti erottaa näiden ohella vielä kolme uutta lajia, joiden kuvaaminen vaatii jatkotutkimuksia.
Traditionally, morphological characters have been used for the recognition of species.
Perinteisesti sekovarren ulkoisia rakennepiirteitä on käytetty lajien tunnistamisessa ja niiden käyttökelpoisuutta arvioitiin uudelleen sekvensseistä saadun informaation perusteella.
This dissertation is focused on the taxonomy, phylogeny, and ecology of the vagrant, erratic and allied terricolous and saxicolous species of the genera Aspicilia A. Massal.
Väitöskirja käsittelee jäkälöityneiden kotelosienten Megasporaceae-heimoon kuuluvien Aspicilia- ja Circinaria-sukujen ekologiaa, fylogeniaa ja taksonomiaa.
Thus, it is proposed as a correct generic name also for the manna lichens described originally in other genera.
Circinaria-suku, kuten se on aiemmissa tutkimuksissa rajattu, on kuitenkin monofyleettinen ja sisältää kaikki sferotalliset lajit; sukuun kuuluvat myös kaikki ne manna-jäkälät, jotka on kuvattu alunperin muissa suvuissa.
and Circinaria Link (Megasporaceae), particularly those traditionally referred to as manna lichens .
Näitä lajeja on perinteisesti kutsuttu manna-jäkäliksi ja ne on erotettu toisistaan sekovarren ulkoisten piirteiden avulla.
Old, New and Borrowed : The Positioning of Christian Social Work within the Tampere City Mission in the Building of a Welfare State 1939-1973
Uutta, vanhaa ja lainattua : Tampereen Kaupunkilähetyksen kristillissosiaalisen työn asemoituminen hyvinvointivaltion rakentumisessa vuosina 1939−1973
The research subject was also evaluated from the point of view of third sector research in addition to that of professionalization studies and gender studies.
Tutkimuksessa analysoitiin myös toiminnan ja toimijoiden ammatillistumista ja sukupuolittumista.
Care work employed a number of men, which went against the traditional segregation of labour between the sexes.
Työssä ja sen johtamisessa rikkoontui perinteisiä sukupuolirooleja.
The positioning of the activities is described on the basis of these tendencies.
Kaupunkilähetys oli näiden toimintojen pioneeri.
The use of its own property to produce ever-changing social services may be the reason why the association s work continued on with vitality.
Yhdistyksen kiinteistöt muodostivat alustan, jolla voitiin tuottaa sosiaalipalveluja.
This development continued, even though new areas of activity emerged and older ones fell into disuse.
Yhdistyksen työaloissa oli vaihtuvuutta, mutta myös pitkiä, kehittyviä uria.
The TCM was a community in which women had a relatively strong position and an opportunity to make a difference.
Kaupunkilähetyksessä ilmeni jo varhain ammatillistumista, naisten erityisen vahvaa asemaa ja työn sekä sen tekijöiden kehittämistä.
In the 1960s the municipal takeover of social services impacted the TCM activities.
Vielä 1940 50-luvuilla valtio ja kunnat, kuten Tampere, suosivat järjestöjen tuottamia sosiaalipalveluita.
In particular, social welfare and Christian social work technical journals of were used as printed sources.
Osa toiminnasta oli perinteistä sosiaalityötä, kuten lastenkotitoiminnot.
The study consists of charting the processes of change and connections within the activities of the TCM and how examining these were linked to the general tendencies of the period, in lay work, social work, professionalization and the representation of gender.
Tutkimuksessa verrataan tuloksia myös teorioihin kolmannen sektorin rooleista ja olemuksesta ja sen suhteista muihin toimijoihin, kuten julkiseen sektoriin ja yritysmaailmaan.
The main purpose of this study was to provide a full account of the Christian social work carried out at the Tampere City Mission (TCM) as well as the Missions sphere of operations from the Second World War to the early 1970s, comprising a period of significant change.
Kristillinen leima alkoi heikentää yhdistyksen statusta, eivätkä 1950-luvulla hyvin toimineet verkostot enää olleet entisellä tasolla 1960-luvulta eteenpäin.
Functional networks and political aid in the field of social services also bolstered the association.
Tampereella aseveliakseli ja verkostoituminen tukivat Kaupunkilähetystä.
Female staff were reasonably equal to men, and women worked as heads of a several institutions.
Kaupunkilähetys hakeutui vähitellen yhteistyöhön muiden vastaavien yhteisöjen kanssa.
Rules for government subsidies and municipal allowances were not well established; hence these funds were not easily available, making improvements difficult.
Yhdistys verkostoitui 70-luvun alussa suomalaisten ja pohjoismaisten kaupunkilähetysten kanssa, mutta virikkeistä huolimatta tästä ei syntynyt juurikaan uusia palvelutoimintoja.
On the national level, the TCM pioneered the provision of sheltered industrial work for intellectually disabled persons as well as housing services for them.
Osa oli Suomessa uutta ja kokeilevaa, kuten avioliittoneuvonnan, kristillisen teollisuustyön, kehitysvammaisten teollisen työtoiminnan ja tuetun asumisen aloitukset.
As in other Nordic countries, nonprofit organizations served as partners rather than competitors, with the State establishing institutional welfare arrangements.
1960-luvulla valtio ja kaupunki alkoivat olla epäluotettavia kumppaneita Kaupunkilähetyksen kaltaiselle sosiaalipalvelujen tuottajalle.
As new activities were initiated, they overlapped with the established ones, and the TCM handed some of its child protection functions over to the municipality, in accordance with the current adaptation theory.
Kaupunkilähetyksen jäsenistö rahoitti ompeluseuroilla, lahjoituksilla ja testamenteilla osan toiminnasta.
The archives of the Helsinki, Turku and Stockholm Missions supplied comparison reference and other material.
Tampereen NNKY:n ja NMKY:n kanssa omistettu hotelli Emmaus tuotti tasaisesti osan rahoista.
The inter-relationships of the civic movement, political transformation, and eroding of a hegemony based on small scale farming in the Finnish society in the late 1950's.
Hyvinvointivaltion läpimurto : Pienviljelyhegemonian rapautumisen, kansalaisliikehdinnän ja poliittisen murroksen keskinäiset suhteet suomalaisessa yhteiskunnassa 1950-luvun loppuvuosina
The most crucial battle of the great transformation was waged over the nature of the state: Should we build a welfare state and construct social security systems, or should we revert to the old night watchman state and, for example, cancel the modest forms of redistribution of income carried out in the 1950's?
Kamppailu käytiin siitä, palattaisiinko budjettisäästöjen kautta 1930-luvun yövartijavaltioon vai luotaisiinko ekspansiivisemmalla talouspolitiikalla jonkinlainen hyvinvointivaltio?
The Finnish social insurance developed in the midst of a change in the structure of production of the society, and it became a compromise to satisfy the needs of both the waning society of small scale agriculture and the rising proletarian society based on wage labour.
Lisääntyvä palkkatyöväki oli siirtymässä työnjaon yhteiskuntaan, jossa elantoa ei voitu täydentää omalta maatilkulta eikä vanhoja voitu hoitaa itse hautaan.
The waning vitality of semi self-sufficiency and small scale agriculture triggered a political ferment and started a period of searching for something new.
Puolittaisen omavaraistaloden ja metsäteollisuuden tarpeita palvelevan pienviljelytalouden järjestelmä oli päätymässä umpikujaan.
The research describes the way the former semi self-sufficient, semi-proletarian and labour-intensive form of production - a simple and discriminatory system in itself - made it possible for the majority of the population to survive through hard work.
Tutkimuksessa kuvataan vanhan järjestelmän olemusta ja sen lajoamisvaihetta sekä seurataan ruohonjuuritason liikehdintää ammattiosastoissa.
The process was so intense that it broke up most of the parties and tore down the old consensus that was based on the power of economic and political elite.
Vanha poliittinen eliitti hajautuu ja poliitikot ryvettyvät mediaryöpytyksessä ja korruptio-oikeudenkäynneissä.
Archive and newsprint material are also used.
Aineistona käytetään myös arkisto- ja lehtimateriaalia.
The subject matter is analyzed on three levels: global, European and Nordic.
Aihetta käsitellään kolmella tasolla, maailmanlaajuisella, eurooppalaisella ja pohjoismaisella tasolla.
A standard model for this type of approach was created by Edward W. Said in his 1978 work Orientalism.
Eräänlaisen standardin tällaiselle lähestymistavalle loi Edward W. Said 1978 ilmestyneellä teoksellaan Orientalism.
The central concepts of the analysis are decolonization, otherness, ethnicity and identity.
Analyysin keskeisiä käsitteitä ovat dekolonisaatio, toiseus, etnisyys ja identiteetti.
The Sámi movement began as a reaction to state assimilation policies.
Saamelaisjohtoinen saamelaisliike nousi reaktiona valtioiden assimilaatiopolitiikalle.
The discourse on indigenous peoples has grown into a question of human rights, which is examined in different national and international contexts.
Alkuperäiskansadiskurssista on kasvanut ihmisoikeuskysymys, jota käsitellään eri kansallisissa ja kansainvälisissä yhteyksissä.
The migration of the Sámi people from their traditional territories to increasingly multi-ethnic urban areas alters one's relationship to one's own community as the relationship to cultural traditions changes.
Saamelaisten migraatio perinteisiltä asuinalueilta monietniseen urbaaniympäristöön muuttaa jatkuvasti suhdetta omaan yhteisöön, jolloin suhde myös omiin perinteisiin muuttuu.
The dissertation consists of four published articles and an introduction.
Väitöskirjan rungon muodostavat neljä artikkelia yhdessä johdannon kanssa.
This study examines the Sámi people and the construction of the Sámi identity and the role of language in the cross-border Sámi movement within the context of the international indigenous movement and discourse between 1962 and 2008.
Tämä tutkimus käsittelee saamen kansan ja saamelaisten identiteetin rakentamista ylirajaisessa saamelaisliikkeessä ja kielen roolia kansainvälisen alkuperäiskansaliikkeen ja -diskurssin kontekstissa vuodesta 1962 vuoteen 2008.
International treaties have facilitated the unification of new concepts and rights, such as the right to self-determination and language, also helping in transforming them into rights of the Sámi people on a national level.
Kansainväliset sopimukset ovat auttaneet yhtenäistämään alkuperäiskansaisuuden ja alkuperäiskansaoikeudet, kuten oikeuden itsemääräämiseen ja kieleen ja kääntämään ne saamelaisten oikeuksiksi kansallisella tasolla.
The approach of the study is auto-ethnographic.
Lähestymistapa on autoetnografinen.
The study is based on ethnographic data that has been collected via interviews, questionnaires and participant observation with the researched people in different meetings and events.
Tutkimus perustuu etnografiseen aineistoon, joka on koottu haastatteluin, kyselylomakkein ja osallistavalla havainnolla.