natgillin/translations-raw huggingface dataset:
α2-Macroglobulin has also been associated with MS, thus this finding substantiate the relationship between POP and MS.
α2-Makroglobuliini on myös yhdistetty MS-taudin patogeneesiin.
All the differences observed in POP activity/inhibitor levels (serum, serum with DTT, CSF) between healthy controls and patients with RR-MS in this study did not reach statistical significance due to low values in all the samples.
Mikään havaittu ero POP-aktiivisuudessa tai inhibiittoritasoissa terveiden kontrollien ja RR-MS-potilaiden välillä ei tavoittanut tilastollista merkitsevyyttä johtuen hyvin alhaisista pitoisuuksista kaikissa näytteissä.
Thus, the data supports further, more comprehensive, studies on the role of POP in MS. After series of chromatographic runs, a mass spectrometry analysis revealed the endogenous POP inhibitor to be α2-macroglobulin, a panprotease inhibitor in serum.
Kromatografisten ajojen jälkeen massaspektrometrinen analyysi identifioi endogeenisen POP-inhibiittorin panproteaasi-inhibiittori α2-makroglobuliiniksi.
Also they observed increased levels of the endogenous POP inhibitor in plasma samples of patients with RR-MS.
Myös endogeenisen POP-inhibiittorin tasot havaittiin tutkimuksessa kohonneiksi.
However, the results of reinstatement test differed partly between genotypes.
Retkahdustestin tulokset erosivat kuitenkin osittain genotyyppien välillä.
During the development of drug addiction, plastic changes in the neuronal connections related to memory and learning occur for example in the amount of synapses and in the efficacy of their action.
Päihderiippuvuuden kehittyessä tapahtuu muistiin ja oppimiseen liittyviä hermosoluyhteyksien plastisia muutoksia esimerkiksi synapsien määrässä ja niiden toiminnan tehokkuudessa.
During the conditioning phase, the mice were trained to associate the effects of morphine (20 mg/kg) with a specific environment.
Ehdollistamisvaiheessa hiiret opetettiin yhdistämään morfiinin (20 mg/kg) vaikutukset tiettyyn ympäristöön.
GluA1-/- mice were more hyperactive when placed in the testing environment compared to the wildtype mice.
GluA1-/- hiiret olivat hyperaktiivisempia koeympäristössä villityypin hiiriin verrattuna.
GluA1 subunit may have an importance in morphine reinstatement, although the results of reinstatement test were partly contradictory.
GluA1-alayksiköllä saattaa olla merkitystä morfiiniin retkahtamisessa, vaikka retkahdustestin tulokset olivat osittain ristiriitaisia.
Locomotor activity of mice was studied during all the phases of experiment.
Hiirien lokomotorista aktiivisuutta tutkittiin kaikkien koevaiheiden aikana.
Glutamatergic AMPA receptor and especially its GluA1 subunit are thought to be included in the neurobiological mechanisms related to drug addiction.
Glutamatergisen AMPA-reseptorin ja erityisesti sen GluA1- alayksikön uskotaan sisältyvän riippuvuuden taustalla oleviin neurobiologisiin mekanismeihin.
After conditioning, the extinction with morphine paired conditioning environment was assessed by giving saline (0,9 % NaCl solution) to mice.
Ehdollistamisen jälkeen arvioitiin ehdollistumisen sammumista eli ekstinktiota morfiiniin liitettyyn ehdollistamisympäristöön antamalla hiirille saliinia (0,9 % NaCl-liuos).
The seeking of animals with morphine paired conditioning environment described drug-seeking during different phases of experiment.
Eläinten hakeutuminen morfiiniin liitettyyn ehdollistamisympäristöön kuvasi päihdehakuisuutta eri koevaiheiden aikana.
Glutamate interacts with other neurotransmitters such as dopamine in the actions concerning addiction.
Glutamaatti on vuorovaikutuksessa muiden välittäjäaineiden kuten dopamiinin kanssa riippuvuuteen liittyvissä tapahtumissa.
As a result of these experiments, extinction method can have an impact on the results of reinstatement test and conclusions cannot be done on the importance of GluA1 subunit in morphine reinstatement.
Näiden kokeiden perusteella ekstinktiomenetelmällä saattaa olla vaikutusta retkahdustestin tuloksiin, eikä koetulosten perusteella voi tehdä johtopäätöksiä GluA1-alayksikön merkityksestä morfiiniin retkahtamisessa.
However, based on these experiments, GluA1 subunit is not important in morphine extinction, as one might assume on the basis of literature.
Koetulosten perusteella GluA1-alayksiköllä ei ole kuitenkaan merkitystä morfiinin ekstinktiossa, kuten kirjallisuuden perusteella voi olettaa.
In conclusion, the results of place preference experiments support the conception that GluA1 subunit is not significant in morphine conditioning.
Yhteenvetona voidaan todeta, että paikkaehdollistamiskokeiden tulokset tukevat käsitystä, minkä perusteella GluA1-alayksikkö ei ole merkittävä morfiiniin ehdollistumisessa.
The extinction phase was followed by reinstatement test, in which mice were given morphine (20 mg/kg).
Ekstinktiovaihetta seurasi retkahdustesti, jonka yhteydessä hiirille annettiin morfiinia (20 mg/kg).
Instead of place preference, wildtype mice exhibited place aversion, when extinction method was saline conditioning.
Villityypin hiirillä esiintyi paikkahakuisuuden sijaan paikka-aversiota retkahdustestissä, kun ekstinktiomenetelmänä oli saliinilla ehdollistaminen.
Morphine induced place preference in both genotypes.
Morfiini aiheutti myös paikkahakuisuutta molemmilla genotyypeillä.
Glutamatergic neurotransmission plays a central role in the development and maintenance of drug addiction.
Glutamatergisen hermovälityksen merkitys päihderiippuvuuden kehittymisessä ja ylläpidossa on keskeinen.
Glutamatergic AMPA receptor GluA1 subunit-deficient (GluA1-/-) and their control (wildtype) mice, based on C57BL/6J mouse strain, were used in the experiments.
Koe-eläiminä käytettiin C57BL/6J hiirikannan pohjalta kehiteltyjä glutamatergisen AMPA-reseptorin suhteen GluA1 villityypin ja GluA1 poistogeenisiä (GluA1-/-) hiiriä.
The aim of this master's thesis was to examine the importance of glutamatergic AMPA receptor GluA1 subunit in the morphine-induced place preference and in its extinction and reinstatement behaviour.
Erikoistyön tavoitteena oli selvittää glutamatergisen AMPA-reseptorin GluA1-alayksikön merkitystä hiirillä morfiinin paikkahakuisuudessa ja sen sammumisessa sekä retkahduskäyttäytymisessä.
Locomotor activity of both genotypes was sensitized equally in consequence of repeated morphine exposures.
Morfiinin indusoima liikkuminen ei kuitenkaan eronnut genotyyppien välillä, vaan molempien genotyyppien lokomotorinen aktiivisuus herkistyi yhtä lailla toistuvien morfiinialtistuksien seurauksena.
Glutamate is the principal excitatory neurotransmitter in the central nervous system.
Glutamaatti on keskushermoston pääasiallinen eksitatorinen eli toimintaa kiihdyttävä välittäjäaine.
Compulsive drug craving and relapses to drug use after a period of abstinence are central problems among people suffering drug addiction.
Päihderiippuvuudesta kärsivillä ihmisillä on keskeisinä ongelmina pakonomainen halu käyttää päihdettä ja raittiiden kausien jälkeen tapahtuvat retkahtamiset päihteisiin.
The place preference was reinstated by morphine in wildtype mice, but not in GluA1-/- mice, when using repeated testing extinction method.
Villityypin hiiret retkahtivat morfiiniin, kun käytettiin toistettujen testien ekstinktiomenetelmää, mutta GluA1-/- hiiret eivät.
Furthermore, the extinction of morphine place preference happened in both genotypes.
Morfiinin paikkahakuisuus sammui edelleen kummallakin genotyypillä.
About 50 % of the analytes were detected without sample preparation and almost 100 % after sample cleanup.
Ilman esikäsittelyä tutkituista analyyteistä havaittiin vain n. 50 % ja esikäsittelyn jälkeen lähes 100 %.
Desorption Atmospheric Pressure Photoionization Mass Spectrometry in Bioanalysis
Desorptioilmanpaine fotoionisaatio massaspektrometria (DAPPI-MS) bioanalytiikassa
The reliability of the method can further be improved by investigating the metabolites of the analytes and improving the system towards automation.
Menetelmän luotettavuutta voidaan todennäköisesti parantaa entisestään tutkimalla yhdisteiden metaboliitteja ja niiden vaikutusta analyysiin sekä kehittämällä laitteistoa automatisoitavaan suuntaan.
It is however difficult to estimate the suitability of DAPPI-MS as a screening method because not all analyte concentrations of the urine samples were known.
DAPPI-MS:n luotettavuutta seulontamenetelmänä on kuitenkin hankalaa arvioida, koska nyt tutkituista virtsanäytteistä ei kaikkien yhdisteiden pitoisuuksia ollut määritetty.
A functional bioanalysis has to be quick, easily automated, sensitive, selective and stable.
Toimivalta bioanalyysiltä edellytetään nopeutta, automaatiomahdollisuutta, herkkyyttä ja selektiivisyyttä, soveltuvuutta suurten näytemäärien tutkimiseen sekä vakautta.
Therefore we cannot be certain weither the results obtained without sample preparation are caused by the suppression of the urine matrix or if the concentrations of the analytes are below the limits of detection.
Ei siis voida olla varmoja, johtuvatko ilman esikäsittelyä saadut tulokset pelkästään virtsamatriisin aiheuttamasta suppressiosta, vai jäätiinkö joidenkin yhdisteiden osalta vain alle niiden havaintoalarajan.
Desorption atmospheric pressure photoionization (DAPPI) is a novel direct desorption/ionization technique for mass spectrometry that enables direct analysis of solids from surfaces or liquid samples from a suitable sample plate often without any sample preparation.
DAPPI eli ilmanpaineessa tapahtuva desorptiofotoionisaatio on uusi ionisaatiomenetelmä, joka mahdollistaa kiinteiden aineiden analysoinnin pinnoilta sellaisenaan ja nestemäisten näytteiden analysoinnin sopivalta näytealustalta usein ilman edeltävää näytteen esikäsittelyä.
The most important part in bioanalysis is the sample cleanup process which is usually the most laborious and time consuming part of the analysis and very susceptible to errors.
Näytteenkäsittelyvaihe on useimmiten työläin, eniten aikaa vievä sekä virheille altis prosessi.
On grounds of this research DAPPI-MS should be used cautiously as a screening method for urine samples without sample preparation and with only high enough analyte concentrations.
Tämän tutkimuksen perusteella DAPPI-MS:aa tulisi käyttää virtsanäytteiden seulonnassa suoraan ilman esikäsittelyä vain harkiten ja vain riittävän suuria analyyttipitoisuuksia analysoitaessa.
The suitability of DAPPI-MS for biological samples was investigated by measuring the limits of detection for selected opioids and benzodiazepines and screening them from authentic urine samples.
DAPPI-MS:n soveltuvuutta biologisille näytteille testattiin määrittämällä havaintoalarajat ja seulomalla opioideja ja bentsodiatsepiineja virtsasta.
Limits of detection were measured for standard solutions and spiked urine.
Yhdisteille määritettiin havaintoalarajat standardiliuoksista sekä spiikatusta virtsasta.
Opioids and benzodiazepines were analyzed from post mortem urine samples with an optimized DAPPI-MS method.
Optimoidulla DAPPI-MS-menetelmällä analysoitiin opioideja sekä bentsodiatsepiineja post mortem-virtsanäytteistä.
Post mortem urine samples were analyzed with and without sample preparation.
Post mortem-virtsanäytteet tutkittiin sellaisinaan täysin käsittelemättöminä sekä esikäsiteltyinä.
Currently, Finland is self-sufficient in milk.
Tällä hetkellä Suomi on maidontuotannon suhteen omavarainen.
Achieving and maintaining national self-sufficiency in milk and meat play important roles in ensuring future food security.
Kansallisen omavaraisuuden saavuttaminen ja ylläpitäminen tärkeimmissä kotieläntuotteissa on keskeisessä roolissa ruokaturvan takaamisessa.
Even though the efficiency and productivity in dairy herds have increased substantially during the last decades, the profitability of milk, and especially combined milk and beef production, has remained low.
Viime vuosikymmenten aikana saavutetusta tuotostason noususta huolimatta maidontuotannon ja erityisesti yhdistetyn maidon- ja naudanlihantuotannon kannattavuus on ollut heikkoa.
The main goal of this thesis was to investigate sustainable breeding and production strategies for increasing the productivity and efficiency in dairy herds in order to improve profitability and contribute to mitigation of the environmental impact of milk and beef production.
Tämän tutkimuksen yleisenä tarkoituksena oli kehittää kestäviä kotieläinjalostus- sekä tuotantostrategioita lypsykarjatilojen tuotannon tehokkuuden, maidon- ja naudanlihantuotannon kannattavuuden ja ympäristötehokkuuden parantamiseksi.
The results of this thesis support that combined milk and beef production would likely be the most viable and sustainable way to achieve self-sufficiency in beef while maintaining sufficient milk production in Finland.
Tämän tutkimuksen mukaan maidon- ja naudanlihan yhdistelmätuotannon kehittäminen olisi todennäköisesti kannattavin ja ympäristötehokkain tapa parantaa naudanlihantuotannon omavaraisuutta sekä samalla ylläpitää riittävä maidontuotannon taso.
The current global tendency towards specialized dairy and beef production systems will likely further reduce beef production from dairy herds, potentially leading to an increasing negative environmental impact of livestock production.
Tämänhetkinen maidon- ja naudanlihantuotannon erikoistuminen vähentää mahdollisesti edelleen maidontuotannon ohessa saatavaa lihamäärää ja lisää tuotannon ympäristörasitetta, jos naudanlihantuotanto pohjautuu entistä enemmän emolehmätuotantoon.
However, in order to increase the current rate of crossbreeding, procedures that would ensure a sufficient number of replacement heifers and clear economic benefits from the production of crossbred calves to dairy farmers are needed.
Tämänhetkisissä tuotanto-olosuhteissa liharotusiemennysten käytön lisääminen vaatii tuotantoratkaisuja, jotka takaavat viljelijälle riittävän uudistuseläinten saannin tai merkittäviä taloudellisia hyötyjä risteytysvasikoiden tuottamisesta.
The derivation of economic values of different traits for the Finnish Ayrshire breed using a bio-economic approach showed that milk yield with the highest relative economic value (29-40% of the sum of standardized economic values over all traits) strongly dominated the breeding goal under the Finnish production and economic conditions in 2011.
Ominaisuuksien taloudellisten arvojen määrittäminen bio-ekonomisella mallilla suomalaiselle ayrshirerodulle osoitti, että maidontuotanto-ominaisuuksilla on suurin taloudellinen arvo tutkitussa jalostustavoitteessa.
However, beef production, which is strongly related to dairy production, has fallen below consumption mainly because of a decreased number of dairy cows and low profitability.
Tämän vuoksi suurelta osin lypsyrotuiseen eläinainekseen perustuva naudanlihantuotanto on laskenut alle kulutustason.
More specific objectives were to derive economic values of feed efficiency traits along with several production and functional traits in Finnish milk production and to evaluate economic benefits of including additional feed efficiency, growth, and carcass traits in the breeding goal for combined milk and beef production systems.
Tätä varten määritettiin rehun hyväksikäytön (syödyn rehumäärän ja tuotoksesta ja ylläpidosta lasketun tarpeen erotuksen) ja muiden tärkeiden ominaisuuksien taloudelliset arvot lypsylehmien jalostustavoitteessa ja arvioitiin rehun hyväksikäyttö-, kasvu- ja teurasominaisuuksien jalostusvalinnan taloudellista vaikutusta yhdistetylle maidon- ja naudanlihantuotannolle.
Moreover, the possibilities of different production strategies for increasing beef production from dairy herds and mitigating overall greenhouse gas emissions from beef production were assessed.
Näiden lisäksi tutkittiin lypsykarjaan perustuvan naudanlihantuotannon tehostamista erilaisten tuotantovaihtoehtojen avulla.
Therefore, for production systems where growth and carcass traits are not subject to selection, selecting for RFI traits could be more profitable even with only small economic benefits.
Sitä vastoin tuotantosysteemissä, jossa kasvu- ja teurasominaisuudet eivät ole jalostusvalinnan kohteena, aikuispainon sisällyttäminen jalostustavoitteeseen on tappiollista.
According to the results, the inclusion of a better growth performance of fattening animals and growing replacement heifers in the breeding goal while simultaneously preventing higher LW of cows would be the most promising option to improve the profitability of the combined milk and beef production systems.
Teuraaksi kasvatettavien nautojen ja uudistushiehojen nopeamman päiväkasvun sekä lehmien alhaisemman aikuispainon samanaikainen jalostusvalinta osoittautui lupaavimmaksi vaihtoehdoksi parantaa maidon ja lihan yhdistelmätuotannon kannattavuutta, kun tarkasteltiin rehun hyväksikäyttökyky-, kasvu- ja teurasominaisuuksien lisäämistä jalostustavoitteeseen.
In addition, the environmental challenges facing the dairy cattle industry are increasing;the environmental impacts of dairy farming are of growing public concern and production is likely to be affected by new environmental legislation and constraints in the future.
Tuotannon kannattavuuden parantamisen lisäksi kotieläntuotantosektorin haasteina ovat yhteiskunnan jatkuvasti kasvavat vaatimukset eettisesti ja ekologisesti kestävämmästä elintarviketuotannosta.
Therefore, the current dairy production systems should be developed more towards systems that efficiently produce milk and beef rather than increased specialization.
Lypsykarjaan perustuvan naudanlihantuotannon lisääminen olisi myös ympäristötehokkaampi tapa parantaa tuotannon omavaraisuutta kuin laajentaa emolehmiin perustuvaa lihantuotantoa.
However, the moderate relative economic values (given in parentheses) found for the traits not currently included in the breeding goal: daily gain of animals in the rearing and fattening periods (4-5% both), residual feed intake (RFI) trait group (6-7%) as well as mature live weight (LW) of cows (6- 11%), indicate that the inclusion of these traits in the breeding goal for Finnish milk production systems could result in economic benefits.
Tämän lisäksi jalostustavoitteeseen kuulumattomille ominaisuuksille (kasvavien nautojen päiväkasvu teuras- ja alkukasvatuksessa, rehun hyväksikäyttö ja lehmien aikuispaino) löydettiin taloudellinen merkitys.
When considering the studied strategies that enable the increased use of crossbreeding in dairy herds, reducing the herd replacement rate showed the most potential for enhancing beef production, even though it would require substantially higher use of crossbreeding.
Liharoturisteytysten tuottamisessa lypsykarjan uudistusnopeuden hidastaminen osoittautui tehokkaammaksi tavaksi lisätä naudanlihantuotantoa kuin naarassiemenen käyttö uudistushiehojen tuotantoon.
To meet the future challenge of safeguarding food security with more intensive use of resources, new breeding and production strategies for milk and beef production are needed.
Liharoturisteytysten käytön lisääminen ja sukupuolilajitellun urossiemenen käyttö olisi lupaava strategia tehostaa lypsyrotuihin perustuvaa naudanlihantuotantoa.
The edges of the ROS scale are strongly represented in the study area.
ROS-asteikon äärilaidat ovat tutkimusalueella vahvasti edustettuna.
It is to be expected that the most developed recreation areas in Helsinki will face increasing population pressure in the near future.
On odotettavissa, että Helsingin kehittyneimmät virkistysalueet kohtaavat lähitulevaisuudessa entistä voimakkaampaa välitöntä väestöpainetta.
The social conditions of recreation areas were examined through their theoretical population pressure.
Sosiaalisia olosuhteita arvioitiin virkistysalueen teoreettisen väestöpaineen kautta.
The method is based on an idea whereby a high quality recreation experience is best ensured by offering diverse recreation possibilities.
Menetelmä pohjautuu ajatukselle, jonka mukaan laadukas virkistyskokemus turvataan parhaiten tarjoamalla useita erilaisia virkistysmahdollisuuksia.
The Recreation Opportunity Spectrum (ROS) method was developed to solve recreation areas´ management problems caused by a rapid increase of recreation areas´ users in United States.
Recreation Opportunity Spectrum -menetelmä (ROS) kehitettiin ratkaisemaan maa-alueiden hallinnoinnin ongelmia, jotka aiheutuivat ennen kaikkea virkistysalueiden käyttäjien määrän runsaasta kasvusta Yhdysvalloissa.
The purpose of the thesis is to explore the diversity of summertime outdoor recreation possibilities in Helsinki by using the ROS method.
Tutkielman tavoitteena on selvittää Helsingin kesäaikaisten ulkovirkistysmahdollisuuksien monimuotoisuutta ROS-lähestymistavan avulla.
The variables were analyzed by GIS methods, most importantly by distance analyzes.
Muuttujia analysoitiin paikkatietomenetelmillä, joista keskeisimmäksi muodostuivat erilaiset etäisyyspinta-analyysit.
The expected population growth causes pressure to the amount, quality and regionally equal distribution of the city´s recreation areas.
Ennusteiden mukainen väestönkasvu synnyttää paineita kaupungin virkistysalueiden määrälle, laadulle ja saavutettavuudelle sekä alueellisesti tasa-arvoiselle jakautumiselle.
The actual diversity of Helsinki´s recreation possibilities is low on a city level since most of the recreation areas´ land area has both natural and urban features according to the different variables.
Helsingin virkistysmahdollisuuksien todellinen diversiteetti on kaupunkitasolla tarkasteltuna pientä, sillä suurimmalle osalle virkistysalueiden maapinta-alasta kohdistuu ROS-asteikkoon perustuen sekä kaupunkimaisia että luonnonmukaisia olosuhteita eri muuttujilla tarkasteltuna.
The most urban recreation possibilities of the city can be found from the southern parts of Central Park and from small and fragmented recreation areas typically close to the main roads and railway line.
Kaupunkimaisimmat virkistysmahdollisuudet löytyvät Keskuspuiston eteläosista sekä sirpaleisilta ja pieniltä virkistysalueilta usein tieliikenteen pääväylien ja junaradan läheisyydestä.
Helsinki is a densely built and populated Finnish city, which faces special land use management needs due to its capital status.
Helsinki on Suomen mittapuulla tiiviisti rakennettu ja asutettu kaupunki, joka kohtaa sen pääkaupunkiaseman vuoksi erityisiä maankäytön kehittämis- ja tehostamispaineita.
The Diversity of Recreation Possibilities in Helsinki examined by Recreation Opportunity Spectrum Method
Helsingin virkistysmahdollisuuksien diversiteetti Recreation Opportunity Spectrum -menetelmällä tarkasteltuna
Variables of recreation areas´ physical environment consisted of the size of the area and the impacts of the surrounding land use.
Virkistysalueen fyysisen ympäristön muuttujina tarkasteltiin alueen kokoa sekä ympäröivän maankäytön vaikutusta virkistysalueella.
The ROS method developers believed that by offering diverse recreation possibilities the injurious environmental and recreational impacts caused by the increase of the users would be minimized.
ROS-menetelmän kehittäjät uskoivat, että tarjoamalla monenlaisia virkistysympäristöjä niiden kasvavan käytön haitalliset vaikutukset sekä luonnonympäristöön että virkistyskokemukseen vähenisivät.
The importance of diverse recreation possibilities is rationalized by three main arguments in the research literature.
Virkistysmahdollisuuksien monimuotoisuuden tärkeyttä perustellaan tutkimuskirjallisuudessa kolmella keskeisellä tekijällä.
The impression of naturalness, access to the recreation areas and their service facilities determined the managerial conditions.
Alueen luonnonmukaisuuden vaikutelma, pääsy alueelle ja alueen palveluvarustus määrittivät virkistysalueen ylläpidon olosuhteita.
The most natural recreation areas of Helsinki are located in Östersundom, Isosaari and Pikku Niinisaari.
Helsingin luonnonmukaisimmat virkistysalueet sijoittuvat Östersundomin peruspiiriin, Isosaareen ja Pikku Niinisaareen.
The diversity of recreation possibilities is justified most importantly by the high diversity of recreationists.
Virkistysmahdollisuuksien monimuotoisuus on tavoiteltavaa ennen kaikkea virkistyskävijöiden suuren diversiteetin vuoksi.