natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study was a longitudinal study (N = 235), where kindergartners' mathematical skills, more precisely, the mastery of relations and number sequences, were evaluated by The Early Numeracy Test for Toddlers three times during one school year.
Tutkimus oli pitkittäistutkimus (N = 235), jossa esikoululaisten matemaattisia taitoja, tarkemmin suhde- ja lukujonotaitojen hallintaa, arvioitiin Lukukäsitetestillä kolme kertaa yhden lukuvuoden aikana.
According to the results, children's task avoidance should be monitored already in kindergarten to ensure the earliest possible support in terms of both task avoidance and mathematical skills.
Tulosten perusteella lasten ei-tehtäväsuuntautuneisuuteen tulisi kiinnittää huomiota jo esikoulussa mahdollisimman varhaisen tuen takaamiseksi niin tehtäviin suuntautuneisuuden kuin matemaattisten taitojen osalta.
Individual differences in mathematical skills and task avoidance in kindergarten
Lasten yksilölliset erot matemaattisissa taidoissa ja ei-tehtäväsuuntautuneisuudessa esikoulussa
The belonging to a task avoidance group was relatively stable during kindergarten, especially within the lots of problems -group.
Ei-tehtäväsuuntautuneisuusryhmiin kuuluminen oli melko pysyvää esikoulun aikana, erityisesti oli tyypillistä pysyä paljon pulmia -ryhmässä.
Moreover, it was studied how children's task avoidance was linked to mathematical skills and their development during the kindergarten year.
Lisäksi selvitetään miten lasten ei-tehtäväsuuntautuneisuus on yhteydessä matemaattisiin taitoihin ja niiden kehitykseen esikoulun aikana.
The children with most task avoidance behavior had weaker mathematical skills than the others in the beginning of kindergarten.
Ei-tehtäväsuuntautuneimmat lapset olivat esikoulun alussa matemaattisilta taidoiltaan heikompia kuin muihin ryhmiin kuuluvat lapset.
Previous studies have shown that task avoidance is not a stable child characteristics in kindergarten-aged children, but may begin to stabilize during the first school years.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että ei-tehtäväsuuntautuneisuus ei ole pysyvä ominaisuus vielä esikouluiässä, mutta jo ensimmäisellä luokalla ei-tehtäväsuuntautuneiden toimintatapojen on havaittu olevan pysyviä.
his study examines the prevalence and stability of task avoidance in kindergarten-aged children.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan ei-tehtäväsuuntautuneen toiminnan esiintymistä ja pysyvyyttä esikouluikäisillä lapsilla.
Furthermore, task avoidance behavior in kindergarten-aged children has been shown to be linked to slower acquisition of mathematical skills in the course of school years.
Lisäksi esikouluikäisten lasten ei-tehtäväsuuntautuneiden toimintatapojen on havaittu ennustavan hitaampaa matemaattisten taitojen kehitystä koulun edetessä.
Those belonging to the lots of problems -group improved the most during the kindergarten year, reaching the skill level of those with less task avoidance characteristics.
Toisaalta paljon pulmia -ryhmään kuuluvat lapset kehittyivät lukuvuoden aikana eniten saavuttaen tehtäväsuuntautuneempien lasten matemaattiset taidot.
Task avoidance has been shown to be linked to mathematical skills during the first school years.
Ei-tehtäväsuuntautuneisuudella on todettu olevan yhteys matemaattisiin taitoihin koulun alussa.
The focus of this study was on kirgergartners' mathematical skills and task avoidance.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia matemaattisia taitoja ja ei-tehtäväsuuntautuneisuutta esikouluikäisillä lapsilla.
Further studies are needed to form a reliable overview on the developmental relationship between task avoidance and mathematical skills in children below school-age.
Ei-tehtäväsuuntautuneisuuden ja matemaattisten taitojen suhteesta alle kouluikäisillä lapsilla tarvitaan vielä lisätutkimusta laajemman kokonaiskuvan muodostamiseksi.
Multinomial logistic regression was used for the analysis.
Analyysina käytettiin multinomiaalista logistista regressiota.
The applicants were more likely to be female, and younger than the rest of the population.
Hakijat olivat huomattavasti todennäköisemmin naisia ja keskimäärin nuorempia kuin muu väestö.
The participants applied for teacher education in University on Helsinki in 2011–2014, and were included in SeSTE study.
Tässä tutkielmassa käytetty aineisto on kerätty Helsingin yliopiston luokanopettajan koulutukseen pyrkineiltä hakijoilta vuosina 2011–2014 osana SeSTE-tutkimusta.
For analyses the applicants were grouped into those who didn't pass the written exam (n=640), those who didn't pass the suitability test (n=284), and those who got accepted in the teacher education program (n=185).
Hakijat luokiteltiin analyyseissa kirjallisessa kokeessa karsiutuneisiin (n=640), soveltuvuuskokeessa karsiutuneisiin (n=284) ja luokanopettajan koulutukseen hyväksyttyihin (n=185).
Teachers have an important social role and a great responsibility in creating the basis of the education for young students.
Luokanopettajan työ on yhteiskunnallisesti tärkeää ja luokanopettajilla on suuri vastuu oppilaiden koulutuksellisen perustan luomisessa.
The applicants were also compared to the main population with the data collected in the Young Finns study (n=2102).
Lisäksi kaikkia hakijoita vertailtiin muuhun väestöön LASERI-tutkimuksen aineiston (n=2102) avulla.
These results suggest that there are other reasons behind the high frequency of stress in teachers' occupation than higher sensitivity to stress among teachers, but further research is needed on the subject.
Tulokset antavat viitteitä siitä, että luokanopettajilla esiintyvän stressin yleisyys johtuisi muista tekijöistä kuin kohonneesta alttiudesta stressille, mutta aiheesta tarvitaan myös seurantatutkimuksia.
The applicants for teacher education were, on average, less sensitive to stress than the rest of the population – meaning that their harm avoidance and emotionality were lower.
Luokanopettajan koulutukseen hakeutuneet yksilöt osoittautuivat muuta väestöä vähemmän stressiherkiksi, eli harmien välttäminen ja emotionaalisuus olivat heillä matalampia kuin muulla väestöllä.
Sensitivity to stress and advancing in teacher education's entry examinations
Temperamenttipohjaisen stressiherkkyyden yhteys hakijan etenemiseen luokanopettajan koulutuksen valintakoeprosessissa
The student's temperament has an important effect on the process of teaching, learning, and studying, but so does the teacher's temperament.
Opetus-oppimis-opiskeluprosessiin vaikuttaa oppilaan temperamentin lisäksi myös opettajan oma temperamentti.
Teachers usually experience a lot of stress, so it's interesting to see whether the applicants for teacher education are more sensitive to stress because of their temperament (harm avoidance and emotionality), and whether sensitivity to stress is connected to advancing in teacher education's entry examinations.
Luokanopettajan työ koetaan henkisesti hyvin kuormittavana, joten on tärkeää pyrkiä selvittämään, eroavatko luokanopettajan koulutukseen hakeutuneet tai valitut henkilöt muusta väestöstä temperamenttipohjaiselta stressiherkkyydeltään (harmien välttäminen ja emotionaalisuus) ja onko hakijan temperamenttipohjainen stressiherkkyys yhteydessä valintakoeprosessissa etenemiseen.
Sensitivity to stress was measured by two temperament traits: harm avoidance was measured via TCI questionnaire, and emotionality via EASI questionnaire.
Harmien välttämistä mitattiin TCI-kyselylomakkeella ja emotionaalisuutta EASI-kyselylomakkeella.
The applicants who didn't pass the written exam were more likely to be male and slightly older than those who passed the written exam.
Kirjallisessa kokeessa karsiutuneet hakijat olivat jatkoon päässeitä todennäköisemmin miehiä ja keskimäärin hieman vanhempia.
Compared to the people that got accepted in the teacher education program, the ones who didn't pass the written exam were more emotional.
Kirjallisessa kokeessa karsiutuneet olivat koulutukseen valittuja hieman emotionaalisempia, mutta harmien välttäminen ei ollut yhteydessä valintakokeissa etenemiseen.
Spine heads are dynamic structures, with long protrusions often visible on their surface.
Okasten päät ovat dynaamisia rakenteita, joiden pinnalla on usein nähtävissä pitkänomaisia pullistumia.
Consequently, dendritic spines are crucial for cognitive processes, e.g. learning.
Tästä johtuen ne ovat äärimmäisen tärkeitä kognitiivisissa prosesseissa, esimerkiksi oppimisessa.
Numerous disorders such as intellectual developmental disorders, schizophrenia and cognitive impairment are associated with functional and structural abnormalities of dendritic spines.
Häiriöt, kuten kehitysvammaisuus, skitsofrenia ja kognitiivisten kykyjen heikentymät ovat yhdistetty dendriittien okasten toiminnallisiin ja rakenteellisiin poikkeamiin.
Within this context the formation of and stabilization of dendritic spines is an important step in the maturation of glutamatergic transmission.
Tässä yhteydessä dendriittisten okasten muodostuminen ja vakautus on tärkeä vaihe glutamatergisen viestinnän maturaatiossa.
We also describe a novel observation of filopodial root polymerization.
Lisäksi esitämme havainnon filopodiaalisen juuren polymerisaatiosta.
The inhibition of βPix by KCC2 leads to decreased cofilin-1 inactivation and subsequent reduction in the fraction of actin that is stable.
βPix:n inhibointi KCC2:n avulla johtaa vähentyneeseen cofiliini-1 inaktivaatioon ja laskee rakenteellisesti vakaan aktiinin määrää.
However, in terms of functional maturation, chloride regulatory proteins, such as the K-Cl cotransporter KCC2, are crucial regulators of GABAergic -inhibitory- transmission.
Kuitenkin, toiminnallisen maturaation yhteydessä kloriditasoja säätelevät proteiinit, kuten K-Cl kotransportteri KCC2 ovat tärkeitä säätelijöitä GABAergisen inhibition välittymisessä.
Spine maturation is accompanied by expansion of the spine head.
Okasen maturaatiota seuraa sen pään laajentuminen.
We propose here that the actin polymerizing factor Arp2/3 complex takes active part in the branched actin polymerization during spine head expansion.
Väitämme aktiinin polymerisaatiotekijä Arp2/3-kompleksin olevan aktiivisesti mukana haaroittuneessa aktiinipolymerisaatiossa okasten päiden laajentumisen aikana.
We have characterized the molecular mechanisms leading to the diminished interaction of ICAM-5 and β1 integrins during spine maturation.
Olemme karakterisoineet molekulaariset mekanismit, jotka johtavat alentuneeseen interaktioon ICAM-5:n ja β1 integriinien välillä, okasten maturaation aikana.
In this thesis work we have identified the molecular interaction between the potassium-chloride cotransporter KCC2 and the guanine nucleotide exchange factor βPix.
Tässä väitöskirjatyössä olemme tunnistaneet molekyylitason interaktion kaliumkloridi kotransportteri KCC2:n ja guaniininukleotidin vaihtotekijä βPix:n välillä.
The intercellular adhesion molecule ICAM-5 negatively regulates the maturation of dendritic spines.
Solujenvälinen adheesiomolekyyli ICAM-5 säätelee negatiivisesti dendriittisten okasten maturaatiota.
Moreover, genetic manipulation of ICAM5 affected the morphology and function of dendritic spines.
Lisäksi ICAM-5:n geneettinen manipulaatio vaikutti dendriittisten okasten morfologiaan ja toimintaan.
We have studied molecules that control all steps of these processes, from filopodia formation to mature spine regulation; encompassing structural and functional synaptogenesis.
Olemme tutkineet molekyylejä, jotka kontrolloivat prosessin eri vaiheita: filopodioiden muodostumisesta maturoituneiden okasten säätelyn kautta kattavaan rakenteelliseen ja toiminnalliseen synaptisten yhteyksien muodostumiseen.
Our results demonstrate that the actin depolymerizing factor cofilin-1 has a double function in the regulation of dendritic spine actin dynamics.
Tulokset osoittavat, että aktiinin depolymerisaatiotekijä cofilin-1:llä on kaksi erillistä toimintoa dendriittisten okasten dynamiikan säätelyssä.
Increasing evidence shows that dendritic filopodia are crucial in the formation of dendritic spines.
Tutkimukset osoittavat, että filopodiat ovat keskeisiä dendriittisten okasten muodostumisessa.
Often filopodia act as precursors of mature dendritic spines.
Monesti filopodia toimii esiasteena täysin kehittyneelle dendriittiselle okaselle.
The maturation of synaptic networks is strictly dependent on the synchronous development of both inhibitory and excitatory transmission.
Synaptisten verkostojen maturaatio on hyvin tiukasti riippuvainen sekä inhiboivan, että eksitatoivan välittymisen synkronisesta kehittymisestä.
Fine-tuning of synaptic networks requires a delicate balance between positive and negative signalling mechanisms that regulate dendritic spine formation.
Synaptisten verkostojen hienosäätö vaatii olosuhteet, joissa okasia säätelevien positiivisen ja negatiivisen signaloinnin välillä vallitsee tasapaino.
Importantly, KCC2 inhibits the action of βPix towards the GTPase Rac1, a major regulator of the actin cytoskeleton in dendritic spines.
On huomionarvoista, että KCC2 estää βPix:n toiminnan GTPaasi Rac1:ä kohtaan, joka on tärkeä aktiinitukirangan säätelyssä dendriittisissä okasissa.
We have found that ICAM-5 binds to pre-synaptic β1 integrins in filopodia and immature dendritic spines, preventing spine maturation.
Olemme havainneet, että ICAM-5 sitoutuu filopodioissa sijaitseviin presynaptisiin β1 integriineihin ja dendriittisiin okasiin, estäen niiden maturoitumisen.
The results included in this thesis work contribute to the deeper understanding of the molecular mechanisms regulating the development of dendritic spines.
Tämän väitöskirjätyön tulokset auttavat meitä ymmärtämään dendriittien okasiin liittyviä molekulaarisia mekanismeja paremmin.
While filopodial protrusions in other cell types have been widely studied, the molecular mechanisms regulating the emergence and maintenance of dendritic filopodia are poorly understood.
Vaikka filopodisia pullistumia on tutkittu laajalti muissa solytyypeissä, ei niitä sääteleviä molekulaarisia mekanismeja tunneta hyvin.
Actin is the most abundant protein in dendritic spines.
Aktiini on dendriittien okasissa runsaslukuisin proteiini.
In this thesis work, we show that the polymerizing factor mDia2 promotes initiation and polymerization of actin in the filopodial tip.
Tässä väitöskirjassa kuvaamme polymerisaatiotekijä mDia2:ta edistävän aktiinin polymerisaatiota filopodian kärjessä.
On one hand cofilin-1 replenishes the actin monomer pool, and on the other hand it shapes the spines by severing the actin filaments and therefore controls actin filament length.
Cofilin-1 täydentää aktiinimonomeeri-varastoja, sekä muovaa okasia katkomalla aktiinifilamentteja säädellen samalla niiden pituutta.
Synaptic cell adhesion molecules orchestrate trans-synaptic recognition as well as specification of glutamatergic synapses.
Synaptiset soluadheesiomolekyylit aikaansaavat transsynaptisen tunnistuksen ja glutamatergisten synapsien määrittelyn.
This novel molecular pathway leads to the regulation of glutamatergic synaptogenesis and spine formation by KCC2 via βPix.
Tämä aikaisemmin dokumentoimaton reaktioreitti johtaa KCC2-välitteiseen glutamatergisen synaptogeneesin säätelyyn βPix:n kautta.
Rearrangements of the actin cytoskeleton are responsible for the morphological changes of dendritic spines, making actin a major player in the regulation of glutamatergic synaptogenesis.
Muutokset aktiinitukirangassa ovat pääsyy okasten rakenteellisiin muutoksiin, tästä johtuen aktiini on tärkeässä roolissa glutamatergisten synaptisten.
Dendritic spines are the main site of reception of glutamatergic -excitatory- neurotransmission in the central nervous system.
Tuojahaarakkeeet, eli dendriittien okaset, ovat keskushermoston keskeinen rakenne eksitatorisen, glutamatergisen hermovälityksen vastaanottamisessa.Nykykäsityksen mukaan okaset ovat keskeisessä roolissa muistiin liittyvien synaptisten verkostojen muodostamisessa.
The main objectives of this project were to identify molecular regulators of the structure and function of dendritic spines and to characterise novel mechanisms leading to dendritic spine development and synapse formation.
Tämän projektin päätavoitteena oli tunnistaa tuojahaarakkeiden okasten rakennetta ja toimintaa molekyylitasolla säätelevät tekijät.
The mechanism how KCC2 exerts its chloride-extrusion independent effect on dendritic spines and excitatory synapses remained obscure.
Aikaisemmat tutkimukset osoittavat KCC2:n olevan keskeisesti osallisena dendriittisten okasten ja glutamatergisen välityksen maturaatiossa.Mekanismi, jonka kautta KCC2 vaikuttaa dendriittisiin okasiin ja eksitatorisiin synapseihin kloridi-ionien ekstruusiosta riippumattomasti, jäi epäselväksi.
No curative treatment exists.
Sairauden syntysyytä ei tunneta eikä parantavaa hoitoa ole.
We investigated the serum and BALF concentrations of two potential fibrosis biomarkers, endothelin-1 (ET-1) and procollagen type III amino terminal propeptide (PIIINP) in dogs with CIPF, chronic bronchitis (CB), eosinophilic bronchopneumopathy (EBP) and healthy dogs.
Osatöissä II ja III tutkittiin kahden mahdollisen fibroosibiomarkkerin, endoteeli-1:n (ET-1) ja tyypin III prokollageenin aminoterminaalin propeptidin (PIIINP), käytettävyyttä koiran IPF:n diagnostiikassa.
Therefore, a measurable biomarker would be helpful.
Siksi IPF:stä kertova biologinen merkkiaine, biomarkkeri, olisi tärkeä lisätyökalu.
Differentiating CIPF from other chronic respiratory diseases is difficult.
Koiran IPF:n erottaminen muista kroonisista keuhkosairauksista on vaikeaa tavallisilla diagnostisilla menetelmillä.
Inspiratory Velcro crackles were characteristic and an abdominal breathing pattern was often present.
Keuhkoauskultaatiossa kuului tarranauharatinaa ja hengitystyyppi oli usein pumppaava.
Bronchointerstitial opacity was the most common radiographic finding.
Keuhkojen röntgentutkimuksessa todettiin lisääntyneesti bronkointerstitielliä tiiviyttä.
In high resolution computed tomography, ground glass opacity was a consistent feature, whereas honeycombing and traction bronchiectasis were less common.
Keuhkojen ohutleiketietokonetomografiassa yleisin muutos oli mattalasitiiviys, hunajakennomuutoksia ja traktionbronkiektasiaa esiintyi harvemmin.
We defined the histopathological lesions and their distribution in WHWTs with CIPF and compared them with those of human usual interstitial pneumonia (UIP), which is the histopathological pattern of human IPF, and human nonspecific interstitial pneumonia (NSIP), which is an important differential diagnosis of human IPF.
Löydöksiä verrattiin ihmisen IPF:ään ja sen erotusdiagnostiikassa huomioitavaan epäspesifiin interstitiaaliseen pneumoniaan (NSIP).
In this thesis we provide a detailed description of the clinicopathologic and diagnostic imaging features of CIPF and present quantitative values for arterial blood gases and BALF cytology.
Väitöskirjan osatyössä I selvitettiin koiran IPF:n taudinkuva sekä sairauteen liittyvät muutokset laboratorio-, röntgen- ja ohutleiketietokonetomografiatutkimuksissa ja keuhkoputkien tähystyksessä.
We described the clinicopathological and diagnostic imaging findings in dogs with CIPF and compared them with those of healthy WHWTs.
IPF-koirien biomarkkeripitoisuuksia verrattiin terveiden ja kroonista keuhkoputkentulehdusta tai eosinofiilista keuhkotulehdusta sairastavien koirien pitoisuuksiin.
Canine idiopathic pulmonary fibrosis (CIPF) is a chronic interstitial lung disease of unknown origin mainly affecting West Highland white terriers (WHWT).
Idiopaattinen keuhkofibroosi (IPF) on krooninen keuhkojen välitilan sairaus, jossa keuhkokudos korvautuu vähitellen sidekudoksella.
Serum ET-1 and BALF PIIINP are elevated in dogs with CIPF and could differentiate CIPF from CB.
Tulokset olivat lupaavia: seerumin ET-1-pitoisuus ja keuhkohuuhtelunesteen PIIINP-pitoisuus auttoivat erottamaan IPF-koirat muista ryhmistä.
The majority of CIPF dogs also had multifocal areas of accentuated subpleural and peribronchiolar fibrosis with occasional honeycombing and profound alveolar epithelial changes, reminiscent of human UIP.
IPF-koirilla esiintyi sekä ihmisen IPF:n että NSIP:n kaltaisia muutoksia: diffuusia ja kypsää fibroosia sekä epäkypsempiä fibroosin pahentuma-alueita.
BALF ET-1 was measurable only in dogs with CIPF.
Biomarkkerit ET-1 ja PIIINP voivat helpottaa diagnostiikkaa.
Bronchoalveolar lavage fluid (BALF) total cell count was elevated in CIPF and bronchial changes were common.
Pahentuma-alueet sijoittuivat pleuran alle tai bronkiolien ympärille.
Canine idiopathic pulmonary fibrosis : Clinical disease, biomarkers and histopathological features
IPF-koirat kärsivät yskästä, heikentyneestä rasituksensietokyvystä ja hapenpuutteesta.
The data consist of nearly 1600 individuals from around 150 families.
Aineisto koostuu lähes 1600 yksilöstä, jotka ovat peräisin noin 150 perheestä.
In other words, when the observations are dependent.
Toisin sanoen, kun havainnot ovat riippuvia toisistaan.
The data contain 23 quantitative traits relating to risk of CHD and roughly 28 million genetic variants.
Aineisto sisältää 23 jatkuvaa sydän- ja verisuonitauteihin liittyvää riskitekijää ja noin 28 miljoonaa geneettisiä varianttia.
Coronary heart disease (CHD) is one of the leading causes of death worldwide.
Sydän- ja verisuonitaudit ovat maailmanlaajuisesti yksi yleisimpiä kuolinsyitä.
Linear mixed models (LMMs) are presented in this thesis and they are applied to family data from the European Multicenter Study on Familial Dyslipidemias in Patients with Premature Coronary Heart Disease (EUFAM) -project.
Tutkielmassa esitellään lineaarinen sekamalli ja sitä sovelletaan European Multicenter Study on Familial Dyslipidemias in Patients with Premature Coronary Heart Disease (EUFAM) -projektin perheainestoon.
Linear mixed models are used when the data contain clustering or repeated measurements.
Lineaarisia sekamalleja käytetään, kun aineisto sisältää ryhmittäytymistä tai toistuvia mittauksia.
For example, in the genome-wide analysis done for the EUFAM-data the standard linear model gives a massive amount of false positives when compared to the linear mixed model.
Esimerkiksi EUFAM-aineistolle tehdyssä genominlaajuisessa assosiaatiotutkimuksessa tavallinen lineaarimalli antaa huomattavan määrään vääriä assosiaatioita verrattaessa lineaariseen sekamalliin.
The standard linear model also has inflated type I error rate.
Tavallinen lineaarimalli myös aliarvioi tyypin I virheet.
The thesis proves the usefulness of and need for linear mixed models when analyzing family data.
Tutkielma osoittaa lineaarisen sekamallin hyödyllisyyden ja tarpeellisuuden analysoitaessa perheaineistoja.
Both of these occur because the standard linear model does not take the relatedness of the individuals into account.
Nämä ovat seurausta siitä, ettei tavallinen lineaarimalli ota huomioon yksilöiden välisiä sukulaisuuksia.
Both in simulations and in the analyses with the EUFAM-data the need for LMMs can be seen.
Sekä simulaatioissa että EUFAM-aineiston analyyseissä havaitsemme lineaarisen sekamallin tarpeellisuuden.
The LMM has more statistical power than the standard linear model when heritability exists in the data.
Sekamallilla on enemmän tilastollista voimaa kuin tavallisella lineaarimallilla, kun selitettävään muuttujaan vaikuttaa periytyvyys.
Linear mixed models are applied for both heritability estimation and genome-wide association testing in this thesis.
Tutkielmassa sovelletaan lineaarisia sekamalleja periytyvyyden estimointiin ja genominlaajuiseen assosiaatiotutkimukseen.
This study aims to fill this space.
Tämä tutkimus täyttää tämän vajeen.
The research claims that even though the European states have lessened their autonomy by engaging in cooperation in the field of criminal law, this cooperation actually increases their sovereignty because it enables the Member States to react better to cross-border crime which affects their interests.
Tutkimus väittää, että vaikka eurooppalaiset valtiot ovat vähentäneet niiden autonomiaa ryhtymällä ja sitoutumalla eurooppalaiseen yhteistyöhön rikosoikeuden alalla, tämä yhteistyö itseasiassa lisää näiden valtioiden suvereniteettia mahdollistamalla jäsenvaltioiden paremman puuttumisen rajat ylittävään rikollisuuteen, joka vaikuttaa jäsenvaltioiden kansallisiin intresseihin.