natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This study concluded that indigenous forest valuable for ecosystem services and that soil-vegetation relationships established be utilized along with soil analyses to select indigenous species to be planted in certain areas for rehabilitation.
Lisäksi tutkittiin paikallisten puulajien soveltuvuutta metsien ennallistamiseen selvittämällä niiden riippuvuus maaperätekijöistä ja ottaen huomioon paikallisyhteisön metsien tuottamiin hyötyihin kohdistuneet odotukset.
Such rehabilitation will enhance the floristic diversity and carbon sequestration and storage and therefore, contribute to restoration of the ecosystem services.
Metsien liikakäyttö sekä niiden puutteellinen suojelu ja hoito vähentävät niiden kykyä tuottaa ekosysteemipalveluja.
As populations increase, incidences of forest encroachments become frequent to affect the provision of the services.
Silloin kun paikallisyhteisöille ei ole annettu metsien käyttöoikeuksia, seurauksena on säännöllisesti laiton hakkuu ja lopulta metsien raivaus maatalousmaaksi.
Factors unrelated to soil variables, namely gaps were found to be important for the emergence and early establishment of seedlings.
Toisaalta monien alkuperäisten lajien kohdalla tällaista riippuvuutta ei pystytty osoittamaan, mutta sen sijaan latvuston aukkoisuus näytti yleisesti edistävän taimettumista.
A qualitative analysis was done for the socio-economic part of the study, from data obtained using selected participatory rural appraisal tools and semi-structured questionnaires.
Paikallisyhteisön metsiin kohdistuneet odotukset selvitettiin haastattelututkimuksin soveltaen osallistavan arvioinnin menetelmiä.
Indigenous forest also had higher soil carbon stocks than plantations of exotic species.
Verrattuna vieraiden puulajien viljelmiin alkuperäistä metsää arvostettiin enemmän ekosysteemipalvelujen tuottajana.
The perceptions of local community regarding how they use and value these benefits were also assessed.
Työssä todettiin kuitenkin myös, että jos paikalisyhteisöllä olisi täysi oikeus metsien hoitoon ja käyttöön, puuviljelmienkin arvostus voisi lisääntyä huomattavasti.
Soil-vegetation relationships were determined by Principal Component Analysis, using CANOCO 4.5 software.
Puulajiston riippuvuutta maaperätekijöistä tutkittiin käyttäen valmiita laskentamalleja.
These results suggest that the local, and possibly systemic, cytokine milieu is one factor determining the extent to which macrophages are activated by wear particles.
Tulokset viittaavat siihen, että paikallinen, ja mahdollisesti myös systeeminen, sytokiiniympäristö on yksi tekijä, joka määrittelee kuinka voimakkaasti kulumapartikkelit kykenevät makrofageja aktivoimaan.
Comparison of inflammatory cell populations between these conditions revealed that, in addition to neutrophils, B lymphocytes and plasma cells might be useful marker cells in the diagnosis of low-grade implant-related infection, but these results must be validated in larger series.
Vertailu tilojen välillä osoitti, että tavanomaisesti tekonivelten histopatologisessa infektiodiagnostiikassa käytettyjen neutrofiilien lisäksi, B-lymfosyytit ja plasmasolut saattavat olla hyödyllinen merkkisolu matala-asteisesta tekonivelinfektiosta, mutta löydös on varmistettava jatkotutkimuksin.
Fourth, we hypothesized that macrophages response to wear particles is dependent not only on particle characteristics but also on the state of macrophage polarization as determined by the cytokine milieu of the local microenvironment.
Neljäntenä tavoitteen oli arvioida hypoteesia, jonka mukaan kulumapartikkeleiden aikaansaaman makrofagiaktivaation laatu ja suuruus riippuvat paitsi partikkelin ominaisuuksista, myös sen mikroympäristön piirteistä ja tätä ympäristöstä vastaavasta makrofagien ilmiasusta, missä makrofagit partikkeleita tunnistavat.
In the mouse model, particles led to down-regulation rather than to up-regulation of peri-implant TLR levels and, in the macrophage culture, particles had no effect on TLR mRNA levels.
Hiirimallissa kulumapartikkelit aikaansaivat TLR:ta ilmentävien solujen lukumäärän vähenemisen ja soluviljelyssä partikkeleilla ei ollut vaikutusta TLR mRNA tasoihin.
These wear particles are in the peri-implant interface tissues phagocytosed by macrophages which are induced to produce inflammatory mediators that cause the local micro-environment to support osteoclast formation and function ultimately leading to implant loosening.
Puolustusjärjestelmän syöjäsolut, makrofagit, reagoivat näihin kulumapartikkeleihin tuottamalla tulehdusvälittäjiä, jotka puolestaan saavat aikaan luun syöjäsolujen, osteoklastien, muodostusta johtaen luun syöpymiseen ja nivelen irtoamiseen.
The first aim of the current thesis was to evaluate by immunohistochemistry and qRT-PCR the extent to which Toll-like receptors (TLRs) 1-9 occur and how they localize in the aseptic interface tissues.
Tutkimuksen ensimmäinen tavoite oli selvittää missä määrin irtoavaa tekoniveltä ympäröivässä kudoksessa ilmennetään eri Tollin kaltaisia reseptoreita (TLR).
The main long-term complication of the otherwise very successful total hip replacement surgery is osteolysis and resulting implant loosening that necessitate technically demanding revision operations.
Toimenpiteen keskeisin pitkänaikavälin komplikaatio on luun syöpyminen implantin ympäriltä ja tästä johtuva tekonivelen irtoaminen, jonka vuoksi osa tekonivelistä joudutaan ennen pitkää korvaamaan uudella.
The up-regulation of TLRs in aseptic interface tissue is thus likely mediated by factors other than the direct effect of wear particles on macrophages.
Näin ollen jotkin muute tekijät, kuin partikkeleiden suora vaikutus makrofageihin, johtaa TLR:n lisääntyneeseen määrän interfaasikudoksessa.
Limiting the action of M1-polarizing factors in the interface tissue and promoting M2 macrophage polarization might thus be a means to limit osteolysis and implant loosening resulting from inevitably forming wear particles.
Tämän ympäristön säätely, joko farmakologisesti tai biomateriaaliratkaisuin, saattaisi olla keino rajoittaa kulumapartikkeleiden aikaansaamaa makrofagiaktivaatiota.
In comparison to non-activated M0 macrophages, the inflammatory responses to wear particles was greatly enhanced in M1 macrophages and effectively suppressed in M2 macrophages.
Yhdessä näistä makrofagipopulaatiosta tulehdukselliset vasteet partikkeleihin voimistuivat ja toisessa vähenivät voimakkaasti.
Second, we evaluated the direct effect of titanium particles on TLR levels in a mouse model of wear-particle-induced inflammation and in a macrophage culture system.
Toisena tavoitteena oli selvittää, sekä partikkelitulehduksen hiirimallia että makrofagisoluviljelmiä käyttäen, vaikuttavatko kulmapartikkelit suoraan eri TLR:n määriin.
We differentiated M1 and M2 macrophages from human monocytes and compared their responses to titanium particles using a genome-wide microarray analysis and multiplex cytokine assay.
Hypoteesia testattiin soluviljelymallissa erilaistamalla ihmisen monosyyteistä kolme erilaista makrofagipopulaatiota ja vertailemalla näiden vasteita kulumapartikkeleihin.
Third, in hopes of identifying cell populations potentially useful as histopathological diagnostic markers of subclinical implant-related infection, we evaluated cell populations present in typical implant infection and aseptic interface tissue using cell line-specific antibodies and immunohistochemistry.
Tutkimuksessa vertailtiin kulumapartikkeleiden vuoksi irtoavan ja toisaalta bakteereilla infektoituneen tekonivelen interfaasikudoksen soluprofiilia käyttäen immunohistokemiallisia värjäysmenetelmiä.
We found that macrophages of aseptic interface tissue expressed TLR1-9 and, in comparison to control synovial tissue, actively produced all of these except TLR3 and TLR7.
Immunohistokemialliset värjäykset sekä qRT-PCR analyysi osoittivat, että irtoavaa niveltä ympäröivän interfaasikudoksen makrofagit ilmentävät ja aktiivisesti tuottavat valtaosaa yhdeksästä eri TLR:sta. On mahdollista, että jotkin näistä muodontunnistusreseptoreista osallistuvat kulumapartikkeleiden tunnistukseen ja sitä seuraavaan makrofagien aktivaatioon.
This aseptic loosening is primary caused by biomaterial wear particles released from the implant bearing surfaces because of abrasion.
Taustalla tekonivelen irtoamisessa ovat nivelen liukupinnoilta kulumisen vuoksi vapautuvat mikroskooppisen pienet muovi- ja metallipartikkelit.
The exact mechanisms of this wear-particle-induced macrophage activation have remained elusive.
Kulumapartikkeleiden aikaansaama makrofagien aktivaatio on siis keskeinen tapahtuma tekonivelen irtoamisessa mutta sen yksityiskohdat ovat huonosti tunnetut ja tämän tutkimuksen lähtökohta.
In this thesis we propose efficient computational methods for small molecules in metabolic applications.
Tässä väitöskirjassa esitetään tehokkaita laskennallisia menetelmiä pienille molekyyleille aineenvaihduntasovelluksissa.
It is responsible for cellular processes that break down nutrients for energy and produce building blocks for necessary molecules.
Aineenvaihduntaprosessit hajottavat ravinteita energiaksi ja rakennusaineiksi soluille tarpeellisten molekyylien valmistamiseen.
Metabolism is the system of chemical reactions sustaining life in the cells of living organisms.
Aineenvaihdunta on kemiallisten reaktioiden järjestelmä, joka ylläpitää elämää solutasolla.
Chemical reactions operate on small molecules called metabolites, which form the core of metabolism.
Kemiallisten reaktioiden muokkaamia pieniä molekyylejä kutsutaan metaboliiteiksi.
In this thesis we discuss four distinctive studies covering two major themes: the atom-level description of biochemical reactions, and analysis of tandem mass spectrometric measurements of metabolites.
Tämä väitöskirja sisältää neljä itsenäistä tutkimusta, jotka jakautuvat teemallisesti biokemiallisten reaktioiden atomitason kuvaamiseen ja metaboliittien massaspektrometriamittausten analysointiin.
We investigate the utility of the new representation in a reaction function classification task, where a descriptive category of the reaction's function is predicted.
Uutta reaktiokuvausta hyödynnetään reaktion funktion ennustustehtävässä, jossa pyritään määrittämään reaktiota sanallisesti kuvaava kategoria automaattisesti.
In the first part we study atom-level descriptions of organic reactions.
Väitöskirjan ensimmäisessä osassa käsitellään biokemiallisten reaktioiden atomitason kuvauksia.
In the second part we turn our focus on analysing tandem mass spectrometric measurements of metabolites.
Väitöskirjan toisessa osassa analysoidaan metaboliittien tandem-massaspektrometriamittauksia.
We begin by proposing an optimal algorithm for determining the atom-to-atom correspondences between the reactant and product metabolites of organic reactions.
Väitöskirjassa esitellään optimaalinen algoritmi reaktioiden lähtö- ja tuoteaineiden välisten atomikuvausten määrittämiseen.
We propose fragmentation tree models to describe the dependencies between fragments for higher identification accuracy.
Lopuksi väitöskirjassa esitetään fragmentaatiopuut, joiden avulla voidaan mallintaa fragmenttien välisiä suhteita ja saavuttaa parempi tunnistustarkkuus.
We propose an automatic machine learning framework to predict a set of structural properties of the unknown metabolite.
Väitöskirjassa esitetään koneoppimismenetelmä, joka ennustaa tuntemattoman metaboliitin rakennetta kuvaavia piirteitä ja muodostaa niiden perusteella rakenne-ennusteita tilastollisesti.
In a tandem mass spectrometer, an input molecule structure is fragmented into substructures or fragments, whose masses are observed.
Tandem-massaspektrometri hajottaa analysoitavan syötemolekyylin fragmenteiksi ja mittaa niiden massa-varaus suhteet.
To facilitate the prediction, we introduce the first feasible path-based graph kernel, which describes the reactions as path sequences to high classification accuracy.
Väitöskirjassa esitetään polku-perustainen verkkokerneli, joka kuvaa reaktiot atomien polkusekvensseinä verrattuna aiempiin kulkusekvensseihin saavuttaen paremman ennustustarkkuuden.
The kernels introduce support for high-accuracy mass spectrometric measurements for enhanced predictive accuracy.
Menetelmä esittelee ensimmäiset erityisesti massaspektrometriadataan soveltuvat kernel-funktiot ja saavuttaa hyvän ennustustarkkuuden.
This metabolite identification task is an important problem in metabolomics, underpinning the subsequent modelling and analysis efforts.
Ongelma on merkittävä ja edellytys aineenvaihdunnun analyyseille.
A combinatorial algorithm is presented to enumerate candidate substructures based on the given masses.
Väitöskirjassa esitetään perusteellinen kombinatorinen algoritmi fragmenttien tunnistamiseen.
We also demonstrate the usefulness of utilising approximated bond energies as a cost function to rank the candidate structures according to their chemical feasibility.
Menetelmän kustannusfunktio perustuu fragmenttien sidosenergioiden vertailuun.
The properties are turned into candidate structures by a novel statistical model.
Optimaalisuus määrittyy verkkojen editointietäisyyteen perustuvalla kustannusfunktiolla.
We continue by proposing a compact single-graph representation of reactions using the atom mappings.
Optimaalinen atomikuvaus mahdollistaa reaktion kuvaamisen yksikäsitteisesti yhdellä verkolla.
The software was found to identify core-fucosylation reliably from high-quality spectra, but identification of proteins were often incomplete from spectra with poor quality.
Ohjelman havaittiin tunnistavan tyvifukosylaation luotettavasti laadukkaista spektreistä, mutta proteiinin identifiointi oli usein puutteellista heikkolaatuisemmista spektreistä.
From the plasma sample with unknown proteins, a probable corefucosylation was found from IgG2, fetuin A, serotransferrin, hemopexin and ceruloplasmin.
Tuntemattomien proteiinien plasmanäytteestä löydettiin todennäköinen tyvifukosylaatio IgG2:lta, fetuiini A:lta, serotransferriiniltä, hemopeksiiniltä ja seruloplasmiinilta.
Identification of glycoproteins and determination of their glycan structure manually by mass spectrometry (MS) is time-consuming and laborious.
Glykoproteiinien identifiointi ja niiden glykaanirakenteen määritys massaspektrometrian (MS) avulla on manuaalisesti aikaavievää ja työlästä.
Core-fucosylation of N-glycoproteins is associated with different cancers and other pathologies.
N-glykoproteiinien tyvirakenteen fukosylaatio on yhteydessä erilaisiin syöpiin ja muihin patologisiin tiloihin.
The presence of glycopeptides was determined by high-performanve liquid chromatographymass spectrometry (HPLC-MS) analysis, and they were fragmented using collision-induced dissociation (CID) in a tandem-MS (MS/MS) analysis.
Glykopeptidien esiintyminen selvitettiin korkean erotuskyvyn nestekromatografiamassaspektrometria (HPLC-MS) -analyysissä ja ne fragmentoitiin törmäys-indusoidulla dissosiaatiolla (CID) tandem-MS (MS/MS) -analyysissä.
From IgG and plasma, also samples treated with α-Lfucosidase were prepared in order to cleave the core fucose.
Malliaine- ja plasmanäytteistä valmistettiin myös α-L-fukosidaasilla käsitellyt näytteet tyvifukoosin poistamiseksi.
The MS/MS spectra were analyzed with the Glycopeptide ID software.
MS/MS-spektrit analysoitiin in silico Glycopeptide ID –ohjelmalla.
Interpretation of tandem mass spectra of core-fucosylated N-glycopeptides and identification of glycoproteins in silico by using the spectrum-analyzing software Glycopeptide ID
Tyvifukosyloitujen N-glykopeptidien tandem-massaspektrin tulkinta ja glykoproteiinien identifiointi in silico Glycopeptide ID –ohjelman avulla
As a conclusion, the software Glycopeptide ID can be considered as an appropriate tool for identification of core-fucosylation in N-glycopeptides.
Johtopäätöksenä todettiin Glycopeptide ID –ohjelman olevan käyttökelpoinen väline Nglykopeptidien tyvifukosylaation tunnistamiseen.
For the MS analysis, the proteins were digested with trypsin, and the resulting glycopeptides were enriched using lectin affinity chromatography.
MS-analyysiä varten proteiinit digestoitiin trypsiinillä ja glykopeptidit rikastettiin lektiiniaffiniteetti-kromatografialla.
In this Pro gradu thesis, the use of the mass spectrum-analyzing software Glycopeptide ID for identification of core-fucosylation from a known standard, immunoglobulin G, was studied.
Tässä Pro gradu –työssä selvitettiin, soveltuuko Glycopeptide ID –massaspektrintulkintaohjelma tyvifukosylaation tunnistamiseen tunnetusta tyvifukosyloidusta malliaineesta, immunoglobuliini G:stä, sekä tuntemattomia glykoproteiineja sisältävästä plasmanäytteestä.
The main backgrounds were measured from data.
Merkittävimmät taustaprosessit mitattiin datasta.
The results were combined with the other final states analysed in CMS.
Tulokset yhdistettiin muiden CMS-kokeessa analysoitujen lopputilojen kanssa.
The Higgs sector of the SM suffers, however, from the so-called hierarchy problem, for which one possible solution is supersymmetry.
Standardimallin Higgs-osa kärsii kuitenkin niin sanotusta hierarkiaongelmasta, mihin yksi mahdollinen ratkaisu on supersymmetria.
The existence of a possible signal was statistically investigated with a frequentist method employing the distribution of the transverse mass of the tau-neutrino system.
Signaalin olemassaolon mahdollisuutta tutkittiin tilastollisesti frekventistisellä menetelmällä käyttäen tau-neutriino-järjestelmän poikittaisen massan jakaumaa.
The analysed events were triggered requiring a hadronically decaying tau and missing transverse energy.
Tallennetetut törmäykset liipaistiin vaatimalla hadroninen tau-hajoaminen ja puuttuvaa poikittaista energiaa.
The upper limit was interpreted in the MSSM m(h)max scenario, excluding a significant region of the (tan(beta), m(H+) parameter space.
Hajoamissuhteen yläraja tulkittiin MSSM-mallin m(h)max-skenaariossa, sulkien pois merkittävän alueen (tan(beta), m(H+)) parametriavaruudesta.
Results from the first 2.3/fb of the proton-proton collisions at the centre-of-mass energy of 7 TeV recorded by the CMS detector during the 2011 data gathering are presented.
Työssä analysoitiin ensimmäinen 2.3/fb osa 7 TeV massakeskipiste-energian protoni-protoni-törmäyksistä, jotka tallennettiin CMS-ilmaisimella vuoden 2011 tiedonkeruun aikana.
No significant evidence of signal was observed, and an upper limit of 2-3 % was established on the branching fraction B(t -> H+b) at the 95 % confidence level for charged Higgs boson masses between 80 and 160 GeV/c^2, with the assumption that B(H+ -> tau nu)=1.
Tilastollisesti merkittävää näyttöä signaalista ei havaittu, ja hajoamissuhteelle B(t-> H+b) laskettiin 2-3 % yläraja 95 % luottamustasolla varatun Higgsin bosonin massavälille 80-160 GeV/c^2 olettaen B(H+ -> tau nu)=1.
The analysis is also sensitive to the top quark pair decay ttbar -> H+H-bbar.
Analyysi on herkkä myös top-kvarkkiparin ttbar -> H+H-bbar hajoamiselle.
Supersymmetric models that extend the SM to contain at least two Higgs doublets, like the minimal supersymmetric standard model (MSSM), predict the existence of a charged Higgs boson.
Supersymmetriset mallit, joissa standardimalli laajennetaan sisältämään vähintään kaksi Higgs-dublettia, kuten minimaalinen supersymmetrinen standardimalli (MSSM), ennustavat sähköisesti varatun Higgsin bosonin olemassaolon.
A feature of the fully hadronic final state is that it allows the reconstruction of the transverse mass of the tau-neutrino system.
Täysin hadroninen lopputila mahdollistaa tau-neutriino-järjestelmän niin sanotun poikittaisen massan rekonstruoinnin.
Recently the CMS and ATLAS experiments at the CERN LHC reported evidence of a new particle compatible with the SM Higgs boson.
Hiljattain Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskuksen (CERN) LHC-törmäyttimen CMS- ja ATLAS-kokeet ilmoittivat löytäneensä uuden hiukkasen, jonka ominaisuudet ovat sopusoinnussa standardimallin Higgsin bosonin kanssa.
At offline, the events had to have in addition at least three jets, of which at least one was identified as originating from a bottom quark.
Analyysissä törmäysten vaadittiin lisäksi sisältävän vähintään kolme hiukkasryöppyä, joista vähintään yhden piti olla tunnistettu tulevan b-kvarkin hajoamisesta.
The study considers the fully hadronic final state of top quark pair decay ttbar -> H+W-bbar, where the charged Higgs boson decays as H+ -> tau nu, tau -> hadrons+nu, with the branching fraction B(H+ -> tau nu)=~1, and the associated W boson decays to hadrons.
Tutkimuksessa tarkastellaan top-kvarkkiparin ttbar -> H+W-bbar hajoamisprosessin täysin hadronista lopputilaa, missä varatun Higgsin bosonin hajoamiskanava on H+ -> tau nu, tau -> hadroneihin+nu olettaen hajoamissuhde B(H+ -> tau nu)=~1, ja W-bosoni hajoaa hadroneihin.
This process is one of the most important ones for the discovery of the light charged Higgs boson.
Tämä prosessi on yksi tärkeimmistä varatun Higgsin bosonin löytämiseksi.
This thesis describes a search for a light (m(H+) < m(t)) charged Higgs boson, which can be produced in the decay of the top quark, in the CMS experiment.
Tässä väitöskirjassa esitellään CMS-kokeessa tehty etsintä kevyestä (m(H+) < m(t)) varatusta Higgsin bosonista, joka voi syntyä top-kvarkin hajoamisissa.
In the standard model of particle physics (SM) the masses of the elementary particles are generated by the Higgs mechanism predicting the existence of the Higgs boson.
Hiukkasfysiikan standardimallissa alkeishiukkaset saavat massan Higgsin mekanismilla, mikä ennustaa Higgsin bosonin olemassaolon.
Therefore the search for the charged Higgs boson has an important role for further studies of the Higgs sector of the fundamental theory of the elementary particles.
Tästä syystä varatun Higgsin bosonin etsinnällä on tärkeä rooli Higgsin mekanismin täsmällisen rakenteen selvittämisessä.
The challenge is, however, the identification of the hadronic tau decays amongst the copious production of hadronic jets in QCD multijet events at the LHC.
Haasteena on kuitenkin hadronisten tau-leptonien hajoamisten tunnistaminen hadronisista hiukkasryöpyistä, joita syntyy runsaasti suurenergisissä protoni-protoni-törmäyksissä.
The Reception and Use of Christian Ideas about Dreams and Visions in the Early Middle Ages (400-900)
Unia ja näkyjä koskevan kristillisen ajattelun vastaanotto ja käyttö varhaiskeskiajalla (400-900)
Discussions on dreams and visions were always also discussions about the saints, religious images, the fates of the dead, orthopraxy, learned identity, or the interpretation of Bible.
Keskustelu unista ja näyistä oli aina myös keskustelua pyhimyksistä, pyhistä kuvista, kuolleiden tilasta, oikeasta uskonnollisesta käytännöstä, oppineiden identiteetistä, tai Raamatun tulkinnasta.
The study shows how Gregory's teaching on the difficult nature of dreams, and Augustine's ideas about the apparitions of the dead, and his epistemological model of three visions became, through the process of early medieval reception, standard interpretative frames for discussing dreams and visions.
Osoitan, kuinka Gregoriuksen opetus unien hankalasta luonteesta ja Augustinuksen ajatukset kuolleiden ilmestymisistä, sekä hänen tieto-opillinen kolmen näyn mallinsa tulivat nimenomaan varhaiskeskiaikaisen vastaanoton kautta uni- ja näkyilmiöiden keskeisiksi tulkintamalleiksi.
I demonstrate how the reception of the opinions of even the most influential of the fathers was conditioned by current concerns.
Tutkimukseni muistuttaa, että jopa kaikkein vaikutusvaltaisimpien kirkkoisien ajattelun vastaanottoa hallitsivat lukijoiden tarpeet.
In such discussions authoritative opinions could be used to argue both for and against the reality of certain dreams or visions.
Samat oppineet näkemykset kelpasivat niin puolustamaan kuin haastamaankin yksittäisiä kertomuksia unista ja näyistä.
This is a study of the early medieval reception and use of the teachings of Augustine of Hippo (mainly in his De cura pro mortuis gerenda and De Genesi ad litteram), and Gregory the Great (in his Moralia and Dialogi) on dreams and visions, and canon law related to dreams.
Tarkastelen Hippon piispa Augustinuksen (k. 430) ja Rooman piispa Gregoriuksen (k. 604) unia ja näkyjä koskevien ajatusten sekä näkyilmiötä sivuavien kanonisen oikeuden säännösten vastaanottoa.