natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Student teachers’ and pupils’ co-regulated learning behaviours in authentic classroom interaction in teaching practicums were investigated in Study III.
Kolmannessa osatutkimuksessa tarkasteltiin sitä, miten opettajaopiskelijat ja oppilaat yhteissäätelevät oppimistaan autenttisissa luokkahuonetilanteissa eri opetusharjoitteluissa.
Accordingly, findings revealed that in positively -experienced learning incidents, student teachers’ and pupils’ co-regulated behaviours focused on the task, but in negatively perceived incidents, the focus was more on task-management.
Positiiviksi koetuissa oppimistilanteissa opettajaopiskelijoiden ja oppilaiden yhteissäätely keskittyi itse tehtävään ja opiskeltavaan asiaan, kun taas negatiiviseksi koetuissa tehtävän hallintaan.
The findings from Study I showed that student teachers’ adapted active self- and co-regulated learning activities in especially positively experienced learning incidents.
Osatutkimuksen I tulokset osoittivat, että opettajaopiskelijat itse- tai yhteissäätelivät oppimistaan erityisesti positiivisiksi koetuissa oppimistilanteissa.
Although co-regulated learning activities were reported less often than self-regulated activities, were they overall perceived highly significant and instructive experiences in terms of teacher learning.
Tutkimuksen tulokset osoittivat myös, että vaikka itsesäätelyä sisältäneitä kriittisiä oppimiskokemuksia raportoitiin enemmän, koettiin yhteissäätelyä sisältäneet erittäin merkityksellisiksi ja opettajuutta kehittäneiksi oppimiskokemuksiksi.
The aim of this doctoral dissertation is to provide new insights into the dynamics of class student teachers’ self- and co-regulated learning in the critical and meaningful learning incidents experienced along their study path.
Väitöskirjatutkimuksessa tarkasteliin luokaopettajaopiskelijoiden oppimisen itse- ja yhteissäätelyä opintojen aikaina kriittisiksi ja merkityksellisiksi koetuissa oppimistilanteissa opettajakoulutuksessa.
Self-regulated learning activities were adapted in courses calling for individual responsibility in learning (e.g., Thesis seminars) and co-regulated learning emphasised in teaching practicums and courses in which teacher educators had created a supportive yet challenging learning enviroment, i.e. constructive friction for teacher learning.
Yhteissäätelyä taas esiintyi opetusharjoitteluissa ja kursseilla, joissa opettajankouluttajat samanaikaisesti tarjosivat tukea, mutta myös positiivisella tavalla haastoivat opiskelijoita ja tarjosivat rakentavan jännitteen oppimiselle.
The critical incidents (one positively perceived and one negatively) student teacher had chosen from the video was analysed.
Eri vaiheissa opintojaan ja eri opetusharjoitteluita suorittavilta luokanopettajaopiskelijoilta (N=43) kuvattiin yksi heidän valitsemasa oppitunti, josta analysoitiin opiskelijoiden itsensä valitsemat kriittiset kohdat, yksi onnitustuneeksi ja yksi haastavaksi koettu luokkahuonetilanne.
Because of their importance in the resolution of inflammation, we investigated the effects of hMSCs and hMSC-EVs on macrophages with a focus on regulatory macrophages (Mregs).
Väitöskirjassa tuotimme uutta tietoa hMSC:jen ja hMSC-EV:ien vaikutuksesta sääteleviin makrofageihin.
Lipid mediators are derived from polyunsaturated fatty acids (PUFAs) that can be stored in membrane phospholipids.
Solukalvon fosfolipidit ja niiden rakennusosaset eli monityydyttymättömät rasvahapot (PUFA) ovat esiasteita tulehduksessa toimiville lipidimediaattoreille.
Due to the supplementation, the membrane phospholipid and fatty acid composition were notably modified and the downstream lipid mediator production was enhanced.
Lisäksi lisätyt PUFA:t lisäsivät tulehdusta vaimentavien lipidimediattorien tuotantoa.
Due to the discrepancies in the therapeutic response, hMSC therapy requires further development and standardisation.
Näiden seikkojen vuoksi on tärkeää kehittää hMSC-terapiaa pidemmälle.
It has been established that hMSCs mediate their therapeutic effect via cell-cell contact and especially by secreting several paracrine factors that include lipid mediators and extracellular vesicles (EVs).
Onkin ajateltu, että hMSC:t osallistuisivat tulehduksen alasajoon, mutta näiden solujen ja tulehdusta vaimentavien lipidimediaattoreiden välistä yhteyttä ei ole kunnolla muodostettu.
Furthermore, we investigated the possibility of improving the hMSC immunomodulation with PUFA supplementations that would represent an easy and safe way to enhance the therapeutic potential of hMSCs or hMSC-EVs.
Lipidimediaattoreiden esiasteina toimivien rasvahappojen lisäykset olisivat helppoja ja turvallisia keinoja parantaa hMSC:jen ja hMSC-EV:en terapeuttista tehoa ja siten parantaa potilasturvallisuutta.
We elucidated that both hMSCs and hMSC-EVs enhanced the anti-inflammatory and proresolving properties of these less-studied macrophages, highlighting the importance of PGE2 in the function of hMSC-EVs.
Havaitsimme, että hMSC:t ja hMSC-EV:t paransivat säätelevien makrofagien tulehdusta alentavaa ilmiasua.
Interestingly, the membrane lipid composition correlates with the immunosuppressive capacity of hMSCs, suggesting that membrane lipids play a role in mediating the immunomodulatory response of hMSCs.
Lisäksi havaintomme PUFA:jen vaikutuksista hMSC:jen lipidiaineenvaihdunnalle ja immuunisoluja säätelevälle vasteelle tukevat muiden tutkimusten tuloksia siitä, että nämä rasvahapot edistävät solujen terapeuttista tehoa.
Remarkably, we showed that the PUFA modifications in the phospholipid composition were transferred into the EVs, highlighting the importance of EVs as transporters of the immunomodulatory factors derived from hMSCs.
Havaitsimme myös, että nämä PUFA:illa muokatut hMSC:t saivat aikaan kaikkein suurimman vasteen aikaan makrofageissa tarkoittaen, että näiden hMSC:jen immuunisoluja säätelevä vaste oli kaikkein voimakkain.
A more detailed understanding of the complex immunomodulatory mechanisms of hMSCs is in key position when investigating new possibilities in the development of hMSC therapy.
Lisäksi makrofagien solusyöntiaktiivisuus, joka on tärkeää tulehduksen alasajossa, lisääntyi hMSC:jen vaikutuksesta.
Intriguingly, hMSC-derived EVs (hMSC-EVs) are able to mediate the therapeutic response of MSCs, which has led to a growing interest in and research on cell-free hMSC-EV therapy.
Aiempien tutkimusten perusteella on osoitettu, että solunulkoiset vesikkelit (EV) välittävät hMSC:jen terapeuttista vastetta.
Human mesenchymal stromal cells (hMSCs) are fibroblast-like cells that have an exceptional ability to modulate immune cells.
Lisäksi solukalvon lipidikoostumus on linkitetty solujen vasteen tehoon.
Due to their immuno-modulatory properties, hMSCs have been employed in various clinical trials in the treatment of autoimmune or inflammatory diseases.
Aikuisesta ihmisestä peräisin olevia mesenkymaalisia stroomasoluja (hMSC) on käytetty erilaisissa soluterapiasovellutuksissa jo kymmenien vuosien ajan lupaavin tuloksin.
In addition to EVs, lipid metabolism and especially the lipid mediator prostaglandin E2 (PGE2) are vital to the hMSC immunomodulation.
Tutkimme myös, miten PUFA:t vaikuttavat hMSC:jen ja hMSC-EV:en lipidikoostumukseen.
The role of bioactive lipid mediators and extracellular vesicles in mesenchymal stromal cell immunomodulation
Tulehdusta vaimentavat lipidimediaattorit ovat hyvin tärkeitä tulehdusreaktion aktiivisessa alasajossa.
These novel specialized proresolving mediators (SPMs) have several essential roles in modulating immune cells, including macrophages.
Havaitsimme, että nämä lipidimediaattoreiden esiasteet tulivat osaksi solukalvoja ja muokkasivat solujen rasvahappokoostumusta.
This thesis, its entire version history, and all of the scripts developed for it have been made available at GitHub: https://github.com/sampoves/thesis-data-analysis.
Tämä pro gradu -tutkielma, sen koko versiohistoria ja sitä varten tehdyt skriptit ovat julkaistu GitHubissa: https://github.com/sampoves/thesis-data-analysis.
Parking private cars and spatial accessibility in Helsinki Capital Region : Parking time as a part of the total travel time
Henkilöautojen pysäköinti ja spatiaalinen saavutettavuus pääkaupunkiseudulla : pysäköintiajat osana kokonaismatka-aikaa
Accessibility – what can be reached from a given point in space and how – is an essential field of study to measure the physical structure of cities, travel mode choices of residents, and the competitiveness of areas.
Saavutettavuus – mitä tietystä paikasta voidaan saavuttaa ja miten – on keskeinen käsite, kun tutkitaan kaupunkirakennetta, asukkaiden liikkumistapavalintoja sekä alueiden keskinäistä kilpailukykyä.
The invitation to respond to the survey was mostly spread on the social media platform Facebook.
Kyselyä mainostettiin valtaosin sosiaalisessa mediassa, Facebookin kaupunginosaryhmissä.
Making use of the Helsinki Region Travel Time Matrix, a dataset developed by the research group Digital Geography Lab of the University of Helsinki, the thesis survey data was compared to total travel chain durations.
Tässä tutkimuksessa hyödynnettiin Helsingin yliopiston Digital Geography Labin tuottamaa Helsingin alueen matka-aikamatriisia, josta laskettiin kokonaismatka-ajat postinumeroalueiden välille.
Travel time studies, and more specifically, parking studies, can produce accurate data to aid in this transformation.
Matka-aikatutkimukset ja tarkemmin, pysäköintiaikatutkimukset, ovat eräs keino edelläkuvatun muutoksen edesauttamiseksi.
The survey, filled out with a web application specifically programmed for this thesis, received 5200 data rows from over 1000 unique visitors.
Kyselystä saatiin yli 5200 vastausta yli tuhannelta tutkimukseen osallistuneelta henkilöltä.
Researchers increasingly acknowledge that accessibility is a fundamental concept on understanding how urban regions work and its position in future development of cities is paramount.
Tutkijat ovat entistä enemmän yhtä mieltä siitä, että kaupunkien tulevaisuudentutkimuksessa tulee ottaa huomioon saavutettavuus.
Travel time is considered an intuitive measure to indicate accessibility and a strong predictor of mode choice, and usually, private car is the fastest mode of transport in urban environments.
Matka-aikaa pidetään intuitiivisena tapana mitata saavutettavuutta ja muuttujana se ennustaa vahvasti liikkumistapavalintaa.
Adhering to the door-to-door approach, the survey respondents were enquired how long it took for them to find a parking place and park their car, and walk from the car to the destination in different postal code areas of Helsinki Capital Region.
Pääkaupunkiseudulle sijoittuneessa tutkimuksessa kysyttiin, kuinka kauan vastaajalla yleensä kestää pysäköidä autonsa ja kävellä autolta matkan lopulliseen määränpäähän seudun eri postinumeroalueilla (pysäköintiprosessi).
The survey results indicate that there are spatial differences in parking process durations in different postal code areas of the Helsinki Capital Region.
Kyselyn tutkimustulokset viittaavat siihen, että pysäköintiajoissa sekä kävelyajoissa autolta määränpäähän on eroavaisuuksia pääkaupunkiseudun postinumeroalueiden välillä.
To explain a hypothetical variation in parking process durations (searching for parking, and walking to one's destination) in different areas, additional questions, such as the time of the day of parking, were presented.
Jotta hypoteettinen pysäköintiprosessissa tapahtuva ajallinen vaihtelu voitaisiin selittää tutkimuksen analyysivaiheessa, kyselyssä esitettiin joitain lisäkysymyksiä, esimerkiksi minä vuorokaudenaikana vastaaja yleensä pysäköi alueelle.
The parking process times are proportionally largest in the inner city of Helsinki, where the reported parking process duration exceeds that of the actual driving segment.
Pysäköintiprosessi oli koko matkaan suhteutettuna pisin Helsingin kantakaupungissa, missä pysäköintipaikan löytämiseen, pysäköintiin ja määränpäähän kulunut aika oli monin paikoin pidempi kuin matka-aikamatriisista laskettu kokonaismatka-aika.
In this thesis, a parking related research survey was developed and conducted in the Helsinki Capital Region, Finland.
Tässä pro gradu -tutkielmassa kehitettiin ja toteutettiin henkilöautojen pysäköintiä koskeva kyselytutkimus.
Short parking process durations were reported from scarcely built areas but more often than not these areas had extreme values reported.
Lyhyitä pysäköinti- ja kävelyaikoja mitattiin enimmäkseen pääkaupunkiseudun harvasti asutuilla postinumeroalueilla, mutta myös näillä alueilla esiintyi merkittäviä eroavaisuuksia pysäköintiaikojen pituuksissa.
An understudied issue, the rather stressful activity is engaged in when arriving by car at the general area of desired parking, but no space is available.
Autoilija päätyy pysäköintipaikan etsintään silloin, kun autolle ei ole saatavilla pysäköintipaikkaa sillä alueella, jonne olisi tahdottu pysäköidä.
Out of the spatial explanatory variables added in the survey data processing, zones of urban structure (yhdyskuntarakenteen vyöhykkeet) could be used to find statistically significant differences in the parking process between variable groups and study area municipalities.
Yhdyskuntarakenteen vyöhyke tuotti tilastollisesti merkitseviä eroja tutkimusalueen kaupunkien sekä vyöhykkeiden välille.
The inner city of Helsinki was experienced as the most difficult location to park in with regional subcenters such as Matinkylä, Espoo and Tikkurila, Vantaa, receiving relatively long parking process durations.
Alueellisesti merkittävän pitkiä pysäköintiprosesseja löytyi muun muassa Matinkylästä Espoosta sekä Vantaan Tikkurilasta.
Interestingly, area familiarity did not necessarily translate to faster parking process, while the type of the usual parking place was a better indicator.
Huomionarvoista tuloksissa oli, että lähialuetuntemus ei nopeuttanut pysäköintitapahtumaa.
Motorists are then forced to continue search for parking, significantly contributing to urban congestion.
Tällainen liikenne on omiaan pahentamaan kaupunkien ruuhkia.
In catering to mobility rather than accessibility, the modern urban planning has made it challenging to move away from private cars toward alternative, often more sustainable, modes of transport.
Vuosikymmenten mobiliteettipainotetun kaupunkisuunnittelun jälkeen on haasteellista kehittää kaupunkia, jossa henkilöautoliikenteen osuus on pienempi.
A central issue which stems from private cars and accessibility is the process of searching for parking.
Pysäköintipaikan etsiminen on kaupunkien autoilijoille tuttu prosessi, jossa yhdistyy henkilöautojen ja saavutettavuuden yhteensovittamisen haastavuus.
The thesis survey data indicates that the proportion of time it takes to park one's car and walk to one's destination is a much larger part of the entire travel chain than previously estimated in the dataset.
Tästä saatiin selville, että matka-aikamatriisin arvio pysäköintiprosessin pituudesta oli huomattavasti alhaisempi verrattuna pysäköintikyselyssä tuotettuun aineistoon.
More and more younger children have their own smartphones.
Lapsilla on yhä nuorempana omat älypuhelimet.
The quantitative part of the data was analyzed using the Mann-Whitney U-test and the Kruskal-Wallis’ H-test.
Aineiston määrällinen osio analysoitiin Mann-Whitneyn U-testin ja Kruskal-Wallisin H-testin avulla.
The qualitative section of the data was analyzed using content analysis.
Aineiston laadullinen osio analysoitiin sisällönanalyysiä käyttäen.
The data was collected a questionnaire by social media, so the answering based on voluntary.
Aineisto kerättiin kyselylomakkeella sosiaalisen median kautta, joten vastaaminen perustui vapaaehtoisuuteen.
Children should understand dangers of social media, so it will be able to prevent, for example, child abuse and mistreatment in the virtual world.
Lapsien tulisi ymmärtää sosiaalisen median vaarat, jotta pystyttäisiin ennaltaehkäisemään muun muassa lasten kaltoinkohtelu ja hyväksikäyttö virtuaalimaailmassa.
The results showed that parents are somewhat concerned about children’s use of social media.
Tuloksista ilmeni, että vanhemmat olivat jossakin määrin huolissaan lasten sosiaalisen median käytöstä.
The content and amount of sexual and safety skills education is not defined in the Curriculum for Basic Education (2014), but the implementation of education depends completely about the school and the teacher.
Seksuaali- ja turvataitokasvatuksen sisältöä ja määrää ei määritetä Perusopetuksen opetussuunnitelmassa (2014) vaan kasvatuksen toteutus riippuu täysin koulusta ja opettajasta.
It would be absolutely essential that some party will teach to children how to act on social media.
Olisi ehdottoman tärkeää, että lapsille opetettaisiin, miten sosiaalisessa mediassa tulisi toimia.
The target group here were the parents with a child in primary school (N = 75).
Tässä tutkimuksessa tutkittiin alakouluikäisten lasten vanhempia (N = 75).
Parents also felt that having conversation about sexuality and safety skills is easy with their own children even though they didn’t always know how and when things should be discussed.
Vanhemmat kokivat myös, että seksuaalisuuteen ja turvataitoihin liittyvä keskustelu omien lasten kanssa oli helppoa, vaikka he eivät aina tienneetkään, miten ja milloin asioista tulisi keskustella.
The commonness of smartphones and smart devices means that children may have free access to the Internet and through it to social media.
Älypuhelimien ja -laitteiden lisääntyminen tarkoittaa sitä, että lapsilla voi olla vapaapääsy Internetiin ja sitä kautta sosiaaliseen mediaan.
Parents felt that sexual and safety skills education was important and it should start early enough, even before school age.
Vanhemmat kokivat, että koulussa järjestettävä seksuaali- ja turvataitokasvatus on tärkeää ja se tulisi aloittaa tarpeeksi aikaisin, jopa ennen kouluikää.
The study was carried out as a mixed methods study, where the research data came from both quantitative and qualitative orientation.
Tutkimus toteutettiin mixed methods –tutkimuksena, joten aineistoa kertyi niin laadullista kuin määrällistäkin.
Parents felt that sexual and safety skills education organized by the school was not enough.
Vanhemmat kokivat, että koulun järjestämä seksuaali- ja turvataitokasvatus ei ollut riittävää.
"I have heard about grooming" : parents of primary school children’s perceptions of the possibilities of sexual and safety skills education to promote children to use safe social media
"Olen lukenut groomingista" : alakouluikäisten lasten vanhempien käsityksiä seksuaali- ja turvataitokasvatuksen mahdollisuuksista edistää lasten turvallista sosiaalisen median käyttöä
The co-operation between the school and the home on issues related to sexual and safety skills education was also dissatisfied, as the parents consider it to be low or non-existent.
Myöskään yhteistyöhön koulun ja kodin välillä seksuaali- ja turvataitokasvatukseen liittyvistä asioista ei oltu tyytyväisiä, koska yhteistyö oli vanhempien mielestä vähäistä tai sitä ei ollut lainkaan.
Essential questions are do parents know how sexual and safety education is implemented in their children’s school and what contents are conversed on the education.
Keskeisiä kysymyksiä ovat, tietävätkö vanhemmat, miten heidän lapsensa koulussa seksuaali- ja turvataitokasvatusta toteutetaan ja mitä sisältöjä kasvatuksessa käsitellään.
The aim of the study was to find out what kind of perceptions parents have about the sexual and safety skills education offered by the school and what effect they have on their safe use of social media.
Tämän pro gradu -tutkielman tavoitteena oli selvittää, millaisia käsityksiä vanhemmilla on koulun tarjoamasta seksuaali- ja turvataitokasvatuksesta ja mikä vaikutus niillä on lasten turvalliseen sosiaalisen median käyttöön.
Even though the discussion may seem easy to parents, they think it would be nice to have some additional information on how they can implement sexual and safety skills education themselves at home. Based on the results, it can be concluded that there should be a little more sexual and safety skills education in school so children can prevent dangers on social media.
Vaikka keskustelu vanhempien mielestä tuntui helpolta, silti heidän mielestään olisi tarpeen saada lisätietoa siitä, miten itse voisi toteuttaa seksuaali- ja turvataitokasvatusta kotona.
The bleeding rate was 18%.
Verenvuoto oli 18% tapauksista.
PEP occurred in 6 cases (9.8%).
PEP esiintyi 6:ssa tapauksesta (9,8%).
Additionally, the study examines the effect of using different tools during the procedure on the complication rate and the means to minimize the complication rates in the future.
Lisäksi tutkimuksessa tarkastellaan eri työkalujen käytön vaikutusta komplikaatioiden määrään ja keinoja minimoida komplikaatioiden määrä tulevaisuudessa.
The main purpose of this study is to assess the safety of ERCP for different groups of patients, and the adverse effects that can follow.
Tämän tutkimuksen päätarkoitus on arvioida ERCP: n turvallisuutta eri potilasryhmille ja mahdollisia haittavaikutuksia.
In conclusion, the new criteria of difficult biliary cannulation are important because the complication risk increases with the complexity of cannulation.
Yhteenvetona voidaan todeta, että vaikean kanyylaation uudet kriteerit ovat tärkeitä, koska komplikaatioriski kasvaa kanylaation monimutkaisuuden myötä.
Therefore, the data concerning the risk factors of ERCP is essential.
Tämän takia tiedot ERCP:n riskitekijöistä ovat välttämättömiä.
The outcome of 61 endoscopic papillectomies was retrospectively studied in study II.
61 endoskooppisen papillektomian tulosta tutkittiin takautuvasti tutkimuksessa II.
Broad RPLT could not predict the adverse effects of ERCP in study (IV).
Laaja RPLT ei voinut ennustaa ERCP: n haittavaikutuksia tutkimuksessa (IV).
Altogether 5 (9.5%) patients underwent a pancreaticoduodenectomy, and 46 out of 51 (90.5%) were treated endoscopically.
Yhteensä 5 (9,5%) potilasta leikattiin (pankreaticoduodenoektomia) ja 46 potilasta 51: stä (90,5%) hoidettiin endoskooppisesti.
The primary cannulation success rate was 79% in the absence of difficult cannulation criteria compared to 20.4% when at least one criteria was present (p<0.001).
Ensisijainen kanylaation onnistumisaste oli 79% kun vaikean kanylaation kriteereitä ei ollut, mutta 20,4%, kun ainakin yksi kriteeri oli läsnä (p <0,001).
The role of RPLT in safety of ERCP is minimal.
RPLT: n rooli ERCP: n turvallisuudessa on vähäinen.
In the prospective study (III) of 821 consecutive patients with native papilla were evaluated the complication rates in difficult cannulation cases.
Prospektiivisessä tutkimuksessa (III) 821 potilaalla, joilla oli natiivi papilla, arvioitiin komplikaatioita vaikeissa kanylointitapauksissa.
The roles of preoperative laboratory testing and the new criteria of difficult biliary cannulation are poorly studied.
Preoperatiivisten laboratoriotestien rooli ja vaikeiden sappikanylointien uudet kriteerit ovat huonosti tutkittu.
To evaluate the relationship between ERCP complications and the need for routine preoperative laboratory tests (RPLT) before the ERCP procedure, we conducted prospective study (IV) with 1196 patients.
ERCP-komplikaatioiden ja rutiini preoperatiivisten laboratoriotestien (RPLT) tarpeen arvioimiseksi ennen ERCP-menettelyä teimme prospektiivisen tutkimuksen (IV) 1196 potilaan kanssa.
Endoscopic papillectomy for benign tumours is feasible and relatively safe.
Hyvänlaatuisten kasvainten endoskooppinen papillektomia on toteutettavissa ja suhteellisen turvallista.
The risk factors of ERCP complications in 441 consecutive PCS patients were retrospectively analysed.
ERCP-komplikaatioiden riskitekijät 441 peräkkäisellä PSC-potilaalla analysoitiin takautuvasti (I).
In PSC patients (study I) the PEP and cholangitis rates were 7 and 1.4 %, respectively.
PSC-potilailla (tutkimus I) haimatulehduksen ja kolangiitin esiintymät olivat 7% ja 1.4%.
In study (III), when the primary cannulation method used to cannulate the bile duct succeeded, the PEP rate was 2.3%, but when the surgeon used advanced methods to achieve the cannulation, the PEP rate increased up to 13.5%.
Tutkimuksessa (III), kun sappikanavan kanylointi onnistui ensimmäisellä yrityksellä, PEP:n osuus oli 2,3%, mutta kun kirurgi käytti muita menetelmiä kanyylaation aikaansaamiseksi, PEP:n määrä nousi 13,5%: iin.