natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Irregular screening attendance increased the risk of FP results with an OR of 1.46 (95% Cl: 1.37–1.56).
Lisäksi epäsäännöllinen seulontoihin osallistuminen lisäsi FP-tuloksen riskiä OR 1.46 (95 % Lv: 1.37–1.56).
Previous FP findings increased the risk of (another) FP results with an odds ratio (OR) of 1.91 (95% Cl: 1.78–2.04), and OR 3.09 (95% Cl: 2.49–3.83) for one or more previous FP results, respectively.
Aiemman FP-tuloksen todettiin lisäävän uuden FP-tuloksen riskiä: yhdellä aiemmalla, odds ratio (OR) 1.91 (95 % Lv: 1.78–2.04) ja usealla aiemmalla OR 3.09 (95 % Lv: 2.49–3.83).
The purpose of this thesis is to study the cumulative probability of a false-positive (FP) test result during the Finnish 20-year breast cancer screening program.
Tässä pro gradu -tutkielmassa tutkitaan väärän positiivisen (FP) tuloksen kumulatiivista todennäköisyyttä Suomen 20-vuotisessa rintasyöpäseulonnassa.
The estimated cumulative risk of at least one FP during the screening program was 15.84% (95% Cl: 15.49–16.18%).
Lopputuloksena kumulatiivisen todennäköisyyden arvo oli 15.84 % (95 % Lv: 15.49–16.18 %).
The cumulative probabilities are calculated from the modeling of individual examinations by using the theory and formulas of conditional probability.
Tästä lasketaan kumulatiivinen todennäköisyys käyttämällä ehdollisen todennäköisyyden kaavoja.
In the theoretical part we present the corresponding theory together with reviewing the theory of generalized linear models (GLM).
Työn tilasto-osuudessa esitellään yleistettyjen lineaaristen mallien ja yleistettyjen estimointiyhtälöiden teoriaa.
Generalized estimating equations (GEE) are used to estimate the cumulative probability of a FP screening result.
Kumulatiivisen todennäköisyyden mallintamiseen käytetään yleistettyjä estimointiyhtälöitä (GEE), joilla mallinnetaan yksittäisen mammografian FP-tuloksen todennäköisyyttä.
Yet, it is not enough to just build or use an appropriate concept.
Siltikään tarkoituksenmukaisen konseptin luominen tai käyttäminen ei vielä riitä.
This means that studies employ concepts that differ from each other.
Tämä tarkoittaa, että tutkimukset käyttävät toisistaan eroavia konsepteja.
However, the concepts should not differ from each other randomly; the concepts cannot be "right" or "wrong", but they can be more or less appropriate.
Nämä konseptit eivät kuitenkaan eroa toisistaan sattumanvaraisesti; konseptit eivät voi olla "oikeita" tai "vääriä", mutta ne voivat olla enemmän tai vähemmän tarkoituksenmukaisia.
There is not and cannot be one true concept for any linguistic phenomenon as there are no "true", language-independent linguistic phenomena.
Millekään kielelliselle ilmiölle ei voi olla olemassa yhtä "oikeaa" konseptia, sillä ei ole olemassa kielistä riippumattomia "oikeita" kielellisiä ilmiöitä.
The work has been structured in such a way that the central ideas are easy to transfer to the study of other linguistic phenomena as well.
Työ on jäsennelty siten, että keskeiset ideat ovat helposti hyödynnettävissä myös muiden kielellisten ilmiöiden tutkimuksessa.
The dissertation is metatheoretical in its nature: I examine twelve already existing concepts of tense: I have broken their structure down into individual components, which may have several different values.
Väitöskirja on luonteeltaan metateoreettinen: Tarkastelen kahtatoista olemassaolevaa tempuksen konseptia: olen hajoittanut niiden rakenteen yksittäisiksi komponenteiksi, joilla voi olla erilaisia arvoja.
The dissertation also provides methodology for the systematic analysis of concepts in general.
Väitöskirja tarjoaa myös metodologiaa konseptien systemaattiseen analyysiin.
This means that in addition to addressing the main objectives the dissertation also provides answers to the questions "what is typically considered as tense in the literature" and "what tense markers are typically like".
Pääasiallisten tavoitteiden lisäksi työ tarjoaa siis vastauksen myös kysymyksiin "mitä yleensä pidetään tempuksena kirjallisuudessa" sekä "millaisia tempusmuodot yleensä ovat".
These effects are individually illustrated with the typological data and the studies used as examples.
Tätä olen havainnollistanut typologisen aineiston ja esimerkkeinä käytettyjen tutkimusten avulla.
It is also important to be explicit on the choices made to prevent further misunderstandings and to make the results of the study easier to understand and to compare; the results are always dependent on the theoretical background, yet the composition of concepts is too often too implicit.
On myös tärkeää tuoda tehdyt valinnat eksplisiittisesti ilmi, jotta tulevilta väärinkäsityksiltä vältyttäisiin ja tutkimuksen tulokset olisivat helposti ymmärrettävissä ja vertailtavissa; tulokset ovat aina riippuvaisia tutkimuksen teoreettisesta taustasta, mutta konseptien rakenne jätetään silti usein implisiittiseksi.
The results show that carefully considering the concept is indeed an essential part of any linguistic study: Using different component values as a part of the concept results in different types of data that may be more or less suitable for a given purpose.
Tulosten mukaan konseptien huolellinen pohdinta on keskeinen osa mitä tahansa kielitieteellistä tutkimusta: Erilaisten komponenttiarvojen käyttäminen konseptin osana johtaa luonteeltaan erilaisiin aineistoihin, jotka ovat enemmän tai vähemmän soveltuvia tarkoituksiinsa.
The typological data also serves as a typological study of tense in its own right.
Typologinen aineisto on myös itsessään typologinen tutkimus.
The objectives of the dissertation are to make past and future tense research more comparable, to examine how the choice of concept affects the data, the analysis and the results, to help in building appropriate concepts that best serve the research question and to highlight the importance of making concepts and their component values explicit.
Väitöskirjan tavoitteina on tehdä mennyt ja tuleva tempustutkimus vertailukelpoisemmaksi, tutkia kuinka konseptin valinta vaikuttaa aineistoon, analyysiin ja tuloksiin, ohjata luomaan tarkoituksenmukaisia konsepteja, jotka parhaiten palvelevat tutkimuskysymystä ja korostaa konseptien ja niiden komponenttien arvojen eksplisiittistä esilletuontia.
The dissertation examines the concepts of tense.
Väitöskirja tarkastelee tempuksen konseptia.
The results also include a detailed list of components and their values relevant for tense as well as an analysis of their frequency, centrality and canonicity in regard to the concepts of tense.
Tuloksiin lukeutuu myös yksityiskohtainen tempukselle relevanttien komponenttien ja niiden arvojen lista, sekä niiden yleisyyden, keskeisyyden ja kanonisuuden arviointi.
I have compared this theoretical data with a typological data of 193 tense markers from 62 languages and evaluated how each component value affects the possible data, the analysis and the results of any given study (typological or other).
Olen vertaillut tätä teoreettista aineistoa 193 tempusmuodosta koostuvaan typologiseen aineistoon, joka on kerätty 62 kielestä (ja joka on analysoitu samaan tapaan).
The consequences can differ in various soil types.
Seuraukset voivat olla erilaisia eri maatyypeillä.
Dynamics of soil carbon and nitrogen in changing boreal environments
Maaperän hiilen ja typen dynamiikka muuttuvissa boreaalisissa ympäristöissä
My study involved two separate experimental areas, a peatland and an agroecosystem.
Tutkimukseni sisälsi kaksi erillistä aluetta, turvemaan ja maatalousmaan.
NH4+ is a substrate for nitrification, and nitrate (NO3 ) can easily leach into aquatic ecosystems, where it may cause eutrophication.
NH4+ toimii substraattina nitrifikaatiolle, ja nitraatti (NO3 ) huuhtoutuu helposti vesistöihin, joissa se saattaa aiheuttaa rehevöitymistä.
In addition, a lower nitrification / immobilization ratio in the no-till indicated a decreased NO3 leaching risk.
Lisäksi pienempi nitrifikaatio/immobilisaatio -suhde suorakylvöllä indikoi alhaisempaa NO3 :n huuhtoutumisriskiä.
Higher post-harvest immobilization rate further supports no-till because it may be beneficial for crop growth during the following growing season.
Nopeampi sadonkorjuun jälkeinen immobilisaatio tukee suorakylvöä myös siksi, että se saattaa hyödyttää viljelykasveja seuraavana kasvukautena.
Dissolved organic carbon (DOC), N, and phosphorus (P) loads to aquatic ecosystems in general have caused concern.
Liuenneen orgaanisen hiilen (DOC), typen sekä fosforin vesistökuormitus ylipäätään on aiheuttanut huolta.
However, DOC production in pristine peat, followed by its release into water, was also high enough to compensate the dilution caused by water additions to the mesocosms.
Kuitenkin myös DOC:n tuotanto luonnontilaisessa turpeessa oli riittävän suurta kompensoidakseen laimenemisvaikutuksen, joka aiheutui vesilisäyksistä malliekosysteemeihin.
In my in situ mineral soil agroecosystem experiment I quantified gross N transformation process rates in no-till and moldboard-ploughed soils after harvesting.
Maatalousmaa-kokeessani (mineraalimaa) kvantifioin in situ typen kierron prosessien bruttonopeuksia suorakylvetyllä ja kynnetyllä viljapelloilla sadonkorjuun jälkeen.
In drained peat mesocosms, the hydrological manipulation decreased the DOC concentrations, and the DON and NH4+ concentrations did not change significantly.
Ojitetun turpeen uudelleen vettyessä DOC pitoisuus laski, eivätkä DON:n ja NH4+:n pitoisuudet muuttuneet merkitsevästi.
My focus was on changes in DOC, dissolved organic nitrogen (DON), and ammonium (NH4+) concentrations in soil water as a response to hydrological manipulation.
Keskityin DOC:n, liuenneen orgaanisen typen (DON), sekä ammoniumin (NH4+) pitoisuuksien muutoksiin suovedessä vasteena hydrologiselle manipulaatiolle.
The changes in soil C and N cycles may also have an effect on adjacent aquatic systems and in the atmosphere.
Maaperän hiilen ja typen kiertojen muutokset vaikuttavat myös vesistöihin ja ilmakehään.
Anthropogenic actions and climate change greatly affect e.g. carbon (C) and nitrogen (N) cycles in soils.
Ihmistoiminnot ja ilmastonmuutos vaikuttavat suuresti esimerkiksi hiilen ja typen kiertoihin maaperässä.
Therefore, the observed higher gross immobilization rate, lower nitrification rate, and lower NO3 loss flux rate in no-till supported this practice when assessing the post-harvest leaching risk.
Täten havaitsemani suorakylvön korkeampi immobilisaationopeus (brutto) sekä alhaisemmat nitrifikaatio- ja NO3 :n poistumavirtausnopeudet antoivat tukea suorakylvölle sadonkorjuun jälkeisen ravinnehuuhtoutumisen näkökulmasta tarkasteltuna.
Hydrology remarkably impacted the element concentrations in pristine peat soil water.
Hydrologialla oli suuri vaikutus aineiden pitoisuuksiin luonnontilaisen turpeen vedessä.
These compounds were produced during the drought in the aerated soil layer and released to the added water by physicochemical processes when the mesocosms were rewetted.
Näiden yhdisteiden tuotanto lisääntyi kuivan kauden aikana aerobisessa maakerroksessa, ja ne vapautuivat malliekosysteemeihin myöhemmin lisättyyn veteen.
In this thesis, I mostly discuss soil C and N cycles.
Käsittelen väitöskirjassani etupäässä maaperän hiiltä ja typpeä.
To a minor extent I also cover C and N in aquatic ecosystems and in the atmosphere, as they are connected to soil cycles.
Lisäksi sivuan vesistöjen ja ilmakehän hiiltä ja typpeä, sillä ne ovat yhteydessä maaperän ainekiertoihin.
In my peat soil mesocosm experiment, I studied peat profiles taken from a complex with a pristine and a forestry-drained peatland.
Turvemaan malliekosysteemikokeessa tutkin turveprofiileja, jotka haettiin suokompleksilta, jossa on luonnontilainen ja ojitettu osa.
My agricultural experiment results give some environmental support for no-till over ploughing.
Maatalousmaakokeen tulokset tukivat suorakylvöä kynnön sijaan ympäristönäkökulmasta tarkasteltuna.
An increase in DON and NH4+ concentrations was seen as a response to hydrology, while DOC concentrations were not affected in comparison to control concentrations.
Havaitsin DON:n ja NH4+:n pitoisuuksien kasvua vasteena hydrologiselle manipulaatiolle.
In addition, the knowledge of aerosol formation mechanisms is needed to solve air quality problems faced in polluted environments.
Lisäksi tietoa aerosolihiukkasten muodostumismekanismeista tarvitaan ilmanlaatuongelmien ratkaisemiseen.
Due to the climate effects of atmospheric particle formation, it has been widely studied in recent decades.
Hiukkasten muodostumista ilmakehässä on tutkittu laajalti viime vuosikymmeninä.
Despite their small size, aerosol particles significantly affect human life: they deteriorate air quality and influence the climate directly by scattering and absorbing solar radiation, and indirectly by modifying the properties of clouds.
Vaikka aerosolihiukkaset ovat pienikokoisia, ne vaikuttavat merkittävästi ihmisten elämään: aerosolihiukkaset huonontavat ilmanlaatua ja vaikuttavat ilmastoon suorasti sirottamalla ja absorboimalla auringon säteilyä ja epäsuorasti muokkaamalla pilvien ominaisuuksia.
At all the study sites, sub-3 nm particle concentration was higher during daytime than at night.
Kaikissa tutkituissa paikoissa alle 3 nm:n hiukkasten pitoisuus oli korkeampi päivällä kuin yöllä.
The majority of atmospheric aerosol particles are formed in the process called new particle formation.
Suurin osa ilmakehän aerosolihiukkasista muodostuu prosessissa, jota kutsutaan hiukkasmuodostukseksi.
The formation of sub-2 nm molecular clusters and their further growth were found to be two separate processes.
Molekyyliklusterien muodostumisen ja sitä seuraavan kasvun todettiin olevan kaksi erillistä prosessia.
If the particles produced in this process reach large enough sizes they can finally act as cloud condensation nuclei and thus affect the climate.
Jos nämä hiukkaset saavuttavat riittävän ison koon, ne voivat lopulta toimia pilvipisaroiden tiivistymisytiminä ja siten vaikuttaa ilmastoon.
In boreal forest sub-3 nm particle concentration was higher in summer than in winter, suggesting the importance of biogenic precursor vapors.
Boreaalisessa metsässä alle 3 nm:n kokoisten hiukkasten pitoisuus oli korkeampi kesällä kuin talvella, mikä viittaa kasvillisuudesta peräisin olevien höyryjen tärkeyteen tässä ympäristössä.
Electrically neutral particles were observed to dominate the sub-3 nm particle population in polluted environments and in boreal forest during spring and summer.
Sähköisesti neutraaleja hiukkasia havaittiin olevan enemmän kuin varattuja hiukkasia saastuneissa ympäristöissä sekä boreaalisessa metsässä keväällä ja kesällä.
The understanding of the first steps of particle formation and growth obtained in this thesis is essential when trying to reduce the uncertainties in the climate predictions related to the indirect effects of aerosol particles.
Tässä väitöskirjatyössä saatua tietoa hiukkasten muodostumisen ja kasvun ensimmäisistä vaiheista voidaan hyödyntää, kun pyritään pienentämään ilmastoennusteiden epävarmuuksia liittyen aerosolihiukkasten epäsuoriin ilmastovaikutuksiin.
The highest concentrations were detected in polluted environments, likely due to anthropogenic sources of precursor vapors.
Korkeimmat hiukkaspitoisuudet havaittiin saastuneissa ympäristöissä, mikä todennäköisesti johtuu ihmisperäisistä heikosti haihtuvien höyryjen lähteistä.
The results indicate that sulfuric acid is a key compound in particle formation but low-volatile organic compounds are likely also important, especially in accelerating particle growth.
Työn tulokset viittaavat siihen, että rikkihappo on merkittävässä osassa hiukkasmuodostuksessa, mutta myös heikosti haihtuvat orgaaniset yhdisteet ovat todennäköisesti tärkeitä etenkin hiukkasten kasvulle.
In the system containing only sulfuric acid, base compounds, and ions, small acid base clusters and ions can also enhance the growth.
Systeemissä, joka sisältää vain rikkihappoa, emäksisiä yhdisteitä ja ioneja, pienet happo−emäs -klusterit ja ionit voivat myös voimistaa hiukkasten kasvua.
Neutral particle formation mechanisms were observed to dominate over ion-mediated mechanisms.
Neutraalien hiukkasmuodostusmekanismien havaittiin olevan voimakkaampia kuin varattujen mekanismien.
Air consists of different gas molecules but also liquid or solid aerosol particles.
Ilma koostuu paitsi erilaisista kaasumolekyyleistä myös nestemäisistä tai kiinteistä aerosolihiukkasista.
The research in this thesis was conducted by analyzing measurements performed with novel instrumentation in different environments in the field and in the laboratory.
Väitöskirjatyön tutkimus tehtiin analysoimalla uudella laitteistolla saatuja mittaustuloksia sekä ilmakehästä että laboratoriokokeista.
The concentration of sub-3 nm particles was observed to vary strongly between different environments.
Alle 3 nm:n kokoisten hiukkasten pitoisuuden todettiin vaihtelevan voimakkaasti.
In addition, cluster population simulations were performed.
Mittausten analysoinnin lisäksi klusteripopulaation käyttäytymisestä tutkittiin simulaatioiden avulla.
The measurements with ion mobility spectrometers measuring atmospheric ions, and chemical ionization mass spectrometers detecting low-volatile gaseous compounds were also utilized.
Työssä hyödynnettiin myös ionispektrometreillä tehtyjä mittauksia ilmakehän ioneista ja kemiallinen ionisaatio -massaspektrometreillä tehtyjä mittauksia heikosti haihtuvista kaasumaisista yhdisteistä.
The primary instrument was the Particle Size Magnifier (PSM), which is a recently developed condensation particle counter able to detect particles down to even 1 nm.
Keskeisin mittalaite oli hiukkaskoonsuurentaja (PSM; Particle Size Magnifier), joka on äskettäin kehitetty kondensaatiohiukkaslaskuri.
However, because of challenges in detecting nanometer-sized clusters and particles and their precursor vapors, many questions remain open.
Nanometrin kokoluokkaa olevien klusterien ja hiukkasten sekä heikosti haihtuvien höyryjen havaitseminen mittalaitteilla on kuitenkin haasteellista ja sen takia moni hiukkasmuodostukseen liittyvä asia on yhä epäselvä.
On the formation and growth of sub-3 nm atmospheric particles and molecular clusters
Alle 3 nm:n kokoisten aerosolihiukkasten ja molekyyliklusterien muodostuminen ja kasvu ilmakehässä
New particle formation proceeds by the formation of nanometer-sized clusters from low-volatile vapors and their following growth to larger particles.
Hiukkasmuodostus alkaa nanometrin kokoluokkaa olevien molekyyliklusterien muodostumisella ilmakehän höyryistä, minkä jälkeen klusterit kasvavat isommiksi aerosolihiukkasiksi.
The aim of this thesis is to elucidate some of the unresolved issues related to the first steps of particle formation and growth by investigating the dynamics of sub-3 nm atmospheric particles and molecular clusters.
Tämän väitöskirjan tavoitteena on saada uutta tietoa hiukkasten muodostumisen ja kasvun ensimmäisistä vaiheista.
Stable isotopes are natural tracers.
Stabiilit isotoopit ovat luonnollisia merkkiaineita.
These results confirm that there are many applications for isotopic methods.
Tulokset vahvistavat, että isotooppi-menetelmille on paljon käyttöä.
The base flow component was too old to be dated by this method.
Jokiveden pohjavesikomponentti on liian vanha tällä menetelmällä ajoitettavaksi.
In this study, stable isotopes are utilized together with multiple chemical analyses and modelling methods to further understand the processes that control the hydrosphere.
Tässä tutkimuksessa stabiileja isotooppeja on käytetty yhdessä kemiallisten analyysimenetelmien ja mallinnuksen kanssa tavoitteena hydrosfäärissä tapahtuvien prosessien parempi ymmärtäminen.
The study sites included two rivers, the Vantaanjoki and the Kokemäenjoki River, in southern and southwestern Finland, respectively, and a managed aquifer recharge (MAR) site at Virttaankangas in southwestern Finland.
Tutkimuksen kohteina oli kaksi jokea, Vantaanjoki ja Kokemäenjoki, Etelä- ja Lounais-Suomessa, sekä Virttaankankaan tekopohjavesilaitos Lounais-Suomessa.
The two main aims are: 1) to establish the conditions under which the stable isotopic composition of hydrogen and oxygen in water can be used to determine mean residence times (MRT), and 2) to better understand the processes controlling the dissolved carbon contents in artificial and natural water systems, in order to use this understanding to help maintain and improve the quality of the water.
Tutkimuksen kaksi päätavoitetta olivat: 1) määritellä reunaehdot tilanteille, joissa hapen ja vedyn isotooppikoostumusta voidaan käyttää onnistuneesti veden keskimääräisen viipymän selvittämiseen, ja 2) tuottaa tietoa keinotekoisten ja luonnollisten vesijärjestelmien hiilitaseen ymmärtämiseksi auttamaan veden laadun parantamisessa ja valvonnassa.
This process could be monitored by combining the isotopic technique with geochemical modelling.
Tämän prosessin seuraamiseksi oli isotooppimenetelmä yhdistettävä geokemialliseen mallinnukseen.
The beginning of the decomposition was delayed compared to most MAR sites, which may be due to an uncommonly high pH of the water in the aquifer, caused by calcite dissolution.
Orgaanisen aineksen hajoamisen alku oli Virttaankankaalla viivästynyt muihin tekopohjavesilaitoksiin verrattuna, mahdollisesti kalsiitin liukenemisen aiheuttamasta epätavallisen korkeasta pH:sta johtuen.
This was the case for the Vantaanjoki River, where the water mainly comes from two distinct sources: base flow and surface flow during spring flooding.
Tällainen tilanne on esimerkiksi Vantaanjoessa, jossa jokivesi muodostuu kahdesta komponentista: pohjavedestä sekä kevättulvan kuljettamasta pintavalunnasta.
In addition, studying the carbon contents of river water increases our understanding of the vulnerability of catchments, and helps to enhance the quality of drinking water.
Lisäksi hiilen kiertokulku jokisysteemeissä antaa tietoa valuma-alueiden haavoittuvuudesta ja helpottaa juomaveden laadun seurantaa ja parantamista.
Better knowledge of the carbon cycle in rivers is, therefore, an important part of preparing for changes due to the increase in the CO2 concentration of the atmosphere.
Näin ollen vesistöissä tapahtuvan hiilen kiertokulun ymmärtäminen auttaa valmistautumaan ilmakehän kasvavan hiilidioksidikuorman aiheuttamiin muutoksiin.
The isotopic composition of dissolved inorganic carbon in the river water can be used to investigate the origin of carbon, which provides implications for the organic and inorganic processes transferring carbon into the water.
Liuenneen epäorgaanisen hiilen isotooppikoostumusta voidaan puolestaan hyödyntää hiilen lähteen selvittämiseen, mikä auttaa ymmärtämään hiiltä veteen tuottavia orgaanisia ja epäorgaanisia prosesseja.
The annual isotope signal in precipitation is a good tool for determining the MRT, especially in two component systems.
Sadannan isotooppikoostumuksen vuosittaiset vaihtelut ovat hyvä keino selvittää keskimääräinen viipymä soveltuvissa, kahden komponentin vesissä.
The stable isotopic composition of oxygen and hydrogen in water can be used to monitor the travel times and routes of surface and groundwater by utilising the fractionation effects caused by temperature on precipitation, and evaporation on surface water.
Hapen ja vedyn isotooppikoostumusta voidaan käyttää veden viipymän ja kulkeutumisreittien selvittämisessä tutkimalla lämpötilan ja haihtumisen aiheuttamaa fraktioitumista.
Access to clean water is a growing global concern, and understanding all the different processes affecting the quantity and quality of both surface and groundwater is crucial to meeting this increasing demand for water.
Veden laatuun ja määrään vaikuttavien prosessien ymmärtäminen onkin avainasemassa, kun kasvavaan kysyntään yritetään vastata.
The mean residence time of water was determined for both rivers and the MAR site using the isotopic composition of oxygen in water.
Veden keskimääräinen viipymä määritettiin molemmista joista sekä tekopohjavesilaitoksen imeytysvedestä käyttäen hapen stabiileja isotooppeja.
The results suggested that isotope based MRT determination is applicable in simple systems with known water sources.
Tuloksista kävi ilmi, että menetelmä toimii yksinkertaisissa vesistöissä, joissa veden muodostavat komponentit tunnetaan hyvin.