natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Methodologically, the aim is to develop tools to systematically analyze intertwined multi-domain scaffolding and learning dynamics.
Menetelmällisesti tavoitteena on kehittää välineitä systemaattisesti analysoida ohjauksen ja oppimisen yhteenkietoutunutta moniulotteista dynamiikkaa.
When the individual learning dynamics behind the group level were scrutinized, large intra- and inter-individual variability were identified.
Tarkasteltaessa yksilöiden kehitystä ryhmätason taustalla havaittiin suurta yksilöiden välistä ja sisäistä vaihtelua.
Missed opportunities were observed when the teacher created high-level opportunities, but faced challenges in pulling low achievers to this level or failed to take up opportunities created by the low achievers.
Menetettyjä mahdollisuuksia havaittiin, kun opettaja loi mahdollisuuksia korkealla tasolla, mutta ei saanut oppimisvaikeusoppilaita tälle tasolle tai epäonnistui oppilaiden luomiin mahdollisuuksiin tarttumisessa.
Interesting group differences, fluctuations and non-linear developments were also found.
Vuorovaikutuksissa samalla tasolla ja mahdollisuuksissa havaittiin myös mielenkiintoisia ryhmienvälisiä eroja, satunnaista vaihtelua ja ei-lineaarista kehitystä.
The aim of this dissertation is to theoretically and empirically deepen our understanding of scaffolding and learning as intertwined, dynamic, and multi-domain processes.
Tämän väitöskirjan tavoitteena on teoreettisesti ja empiirisesti syventää ymmärrystämme ohjauksesta ja oppimisesta yhteenkietoutuneina, kehityksellisesti vaihtelevina ja moniulotteisina prosesseina.
However, Leena’s emotional support showed more inter-session variation than Petra’s.
Leenan tunnetuki vaihteli kuitenkin tuokioiden välillä enemmän kuin Petran.
Intervention students (n = 8) and two pairwise-matched controls for each intervention student (n = 16) were selected from the lowachievers in word problem solving among the total sample.
Opetuskokeiluun osallistuvat oppilaat (n = 8) ja jokaiselle kaksi mahdollisimman soveltuvaa vertailuoppilasta (n = 16) valittiin sellaisista tutkimukseen osallistuneista oppilaista, joilla oli vaikeuksia sanallisten ongelmien ratkaisemisessa.
Leena provided more positive emotional support and had more and longer consistent phases in her emotional support than Petra, whose emotional support was mainly neutral.
Leena tarjosi enemmän myönteistä tunnetukea ja hänellä johdonmukaisia, oppimista tukevia ohjausjaksoja oli enemmän ja ne olivat pidempiä kuin Petralla, jonka tunnetuki oli pääosin neutraalia.
Positive emotional support typically manifested as engaged reading, positive feedback, and encouraging facial expressions.
Myönteinen tunnetuki ilmeni tyypillisesti eläytyvänä lukemisena, myönteisenä palautteena ja kannustavina ilmeinä.
To construct optimal cognitive–metacognitive scaffolding backed by consistent positive emotional support, we also need to pay greater attention to emotional support.
Jotta optimaalista kognitiivis–metakognitiivista ohjausvuorovaikutusta vahvistettaisiin johdonmukaisella myönteisellä tunnetuella, myös tunnetukeen tulisi kiinnittää enemmän huomioita.
We introduced an educational application of the State Space Grid (SSG) method for analyzing teachers’ scaffolding in relation to students’ learning in real time.
Esittelimme opetuksellisen sovelluksen vuorovaikutusruudukosta (State Space Grid), jolla voidaan tutkia opettajan ohjausta suhteessa oppilaiden osallistumisiin reaaliajassa.
Scaffolding research has traditionally concentrated on teachers’ short-term support and, thus, has not scrutinized the calibration of long-term support for students’ learning.
Ohjausvuorovaikutustutkimus on perinteisesti keskittynyt opettajien lyhytkestoiseen tukeen eikä ole huolellisesti tarkastellut ohjauksen yhteensovittumista oppilaiden oppimisen kanssa pitkäkestoisissa prosesseissa.
Taken together, the four studies demonstrated that, to progress towards optimal scaffolding of low achievers’ learning, scaffolding needs to be scrutinized not only theoretically, but also empirically by combining intertwined, dynamic, and multi-domain perspectives.
Yhteenvetona neljä tutkimusta osoittavat, että eteneminen kohti oppimisvaikeusoppilaiden oppimisen optimaalista ohjausta edellyttää ohjausvuorovaikutuksen tarkastelua—ei vain teoreettisesti vaan myös käytännössä—yhteenkietoutuneisuuden, dynaamisuuden ja moniulotteisuuden näkökulmia yhdistellen.
The developed emotional support classification offers an in-depth method for recognizing the strengths and weaknesses of emotional support.
Tunnetukiluokittelu tarjoaakin perusteellisen välineen tunnistaa tunnetuen vahvuuksia ja heikkouksia.
This study deepened our understanding of the intertwined and dynamic nature of cognitive–metacognitive scaffolding and emphasized the need to continue developing collaborations between researchers and teachers to increase optimal scaffolding.
Tämä tutkimus syvensi ymmärrystämme kognitiivis–metakognitiivisen ohjausvuorovaikutuksen yhteenkietoutuneesta ja kehityksellisesti vaihtelevasta luonteesta sekä korosti tarvetta jatkaa opettajien kanssa tehtävän yhteistyön kehittämistä optimaalisen ohjausvuorovaikutuksen lisäämiseksi.
The scaffolding interactions should focus on or at least gradually move towards focusing on high strategic and meta-strategic levels during long-term processes.
Monimutkaisten taitojen oppimiseen tähtäävän ohjausvuorovaikutuksen tulisi painottua tai ainakin vähitellen pitkäkestoisten prosessien aikana siirtyä yhä enemmän korkeille strategisille ja metastrategisille tasoille.
We also built a theoretically integrated optimal scaffolding model that uses concepts of interpersonal positioning, creation, and the take-up of opportunities to interpret interactions illustrated with SSGs.
Kehitimme myös teoreettisesti integroidun lähestymistavan, joka käyttää käsitteitä yksilöiden välinen asemointi sekä mahdollisuuksien luominen ja toteutuminen tulkitessaan vuorovaikutusruudukkoa.
The methodological and theoretical progress made in Study II formed the basis for scrutinizing long-term scaffolding interactions with more cases in Study III.
Tutkimuksen menetelmälliset ja teoreettiset edistysaskeleet muodostivat perustan ohjausvuorovaikutusten entistä systemaattisemmalle tutkimiselle pidempien vuorovaikutusprosessien aikana useammissa esimerkkitapauksissa tutkimuksessa III.
Based on the findings of this dissertation, we need to carefully consider how to optimally spend the precious time we can afford for scaffolding low achievers.
Tulostemme perusteella pitää huolellisesti harkita, miten käytetään optimaalisesti se vähäinen, mutta kuitenkin ainutlaatuisen merkityksellinen aika, joka voidaan käyttää oppimisvaikeusoppilaiden tukemiseen.
These missed opportunities showed that the teacher had difficulties calibrating her level of scaffolding to pull the lowachievers toward new levels of independent activity.
Menetetyt mahdollisuudet osoittivat, että opettajalla oli vaikeuksia johdonmukaisesti nostaa ohjaustasoaan kohti oppimisvaikeusoppilaiden uusia itsenäisen toiminnan tasoja.
The results showed that teacher domination and interaction at low matched levels were very typical.
Tulokset osoittivat, että opettajan dominointi sekä opettajan ja oppimisvaikeusoppilaiden vuorovaikutus samalla alhaisella tasolla olivat erittäin tyypillisiä.
We developed a systematical observation method to deepen the understanding of teachers’ emotional scaffolding and its variation during interaction processes.
Kehitimme systemaattisen havainnointimenetelmän syventääksemme ymmärrystä tunnetuesta ja sen vaihtelusta vuorovaikutusprosesseissa.
Observations showed the power of the innovative learning environment in deepening students’ engagement in problem solving, but also the challenges in scaffolding low achievers’ complex skills.
Opetuskokeilun aikaiset havainnot osoittivat innovatiivisen oppimisympäristön voiman oppilaiden syvälliseen ongelmanratkaisuun sitoutumisen lisäämisessä, mutta myös haasteita oppimisvaikeusoppilaiden monimutkaisten taitojen oppimisen ohjaamisessa.
We designed an intervention to develop the cognitive–metacognitive and motivational–emotional domains needed in mathematical word problem solving.
Suunnittelimme opetuskokeilun kehittämään matemaattisessa ongelmanratkaisussa tarvittavia kognitiivis–metakognitiivisia ja motivationaalis–emotionaalisia ulottuvuuksia.
In Study I, the aim was to determine the effectiveness of multi-domain scaffolding in supporting low achievers’ learning.
Tutkimuksessa I tavoitteena oli arvioida moniulotteisen ohjauksen tehokkuutta oppimisvaikeusoppilaiden oppimisen tukemisessa.
The mixed methods approach, including carefully designed tests, quasi-experimental and single-subject designs, and longitudinal in-depth case studies with systematic interaction video-observations, was used in the studies.
Menetelmällisiin ratkaisuihin sisältyi huolellisesti suunniteltuja testejä, näennäiskokeellinen asetelma, yksittäistapaus-tutkimusasetelma sekä syvälle luotaavia pitkittäistapaustutkimuksia, joissa vuorovaikutusta havainnointiin systemaattisesti videoilta.
After the intervention, the intervention group’s word problem solving skills no longer differed from those of the other students (n = 405), who served as a comparison group to establish the typical skill level of the age group.
Opetuskokeilun jälkeen siihen osallistuneen ryhmän ongelmanratkaisutaidot eivät enää eronneet ikäryhmän tyypillisestä tasosta (n = 405), mutta kontrolliryhmien taidot olivat edelleen tyypillistä tasoa alhaisemmat.
Consistent, harmful-to-learning phases (variations between negative and neutral emotional support) were observed in Petra’s mainly neutral emotional support in each session.
Oppimista haittaavaa johdonmukaisuutta eli jatkuvaa vaihtelua neutraalin ja kielteisen tunnetuen välillä ilmeni Petran pääosin neutraalin tunnetuen taustalla joka tuokiossa.
It was concluded that low achievers’ word problem solving skills progress when they are given intensive and systematic multi-domain teacher scaffolding in a carefully designed computer-supported learning environment.
Tulosten perusteella oppimisvaikeusoppilaat kehittyvät sanallisessa ongelmanratkaisussa, kunhan tarjotaan intensiivistä, systemaattista ja moniulotteista opettajan ohjausta huolellisesti suunnitellussa tietokoneavusteisessa oppimisympäristössä.
Methodological illustrations were produced by analysing from videotapes the strategic levels of opportunities created and taken up between a special education teacher and three fourth-grade low achievers during three lessons in a multi-domain small-group reading comprehension intervention.
Menetelmällisiä esimerkkikuvauksia tuotettiin analysoimalla videoilta erityisopettajan ja kolmen 4. luokkalaisen oppimisvaikeusoppilaan luomien ja toteuttamien mahdollisuuksien strategisia tasoja.
Based on the optimal scaffolding model, we expected an increase in high-level matches and a decrease in low-level matches during the intervention.
Optimaalisen ohjausvuorovaikutuksen mallimme perusteella oletimme, että opetuskokeilun aikana vuorovaikutus samalla korkealla tasolla lisääntyisi ja vuorovaikutus samalla matalalla tasolla vähenisi.
At the group level, some positive and lasting effects for the intervention group’s word problem solving were indicated by the statistical test results and effect sizes from the pre-test, post-test, and follow-up test comparisons.
Myönteisiä ja pysyviä vaikutuksia opetuskokeiluun osallistuneiden ongelman-ratkaisutaitoihin havaittiin ryhmätasolla alku- ja loppumittauksen sekä viivästetyn mittauksen tilastollisten testausten ja vaikutusten kokojen perusteella.
In Study IV, the aim was to gain insight into the nature and evolution of scaffolding in the motivational–emotional domain.
Tutkimuksessa IV tavoitteena oli tarkentaa näkemystä oppimisen ohjauksen luonteesta ja kehityksestä motivationaalis–emotionaalisella ulottuvuudella.
To successfully support learning in the cognitive–metacognitive domain, scaffolding was supposed to include both dynamic matches between opportunities created by the teacher and taken up by the students and opportunities created by the teacher at a higher level than the students’ following participation.
Onnistunut kognitiivis–metakognitiivinen ohjausvuorovaikutus edellyttää sekä jatkuvasti uudelleen määrittyvää yhteensopivuutta opettajan luomien mahdollisuuksien ja oppilaiden toteumien välillä että opettajan luomia mahdollisuuksia, jotka ovat korkeammalla tasolla kuin oppilaiden sen hetkinen osallistuminen.
Variability of learning dynamics within and between students emphasizes that the careful, on-going calibration of the multi-domain support from the teacher and the learning environment are vital in optimally scaffolding each student’s progress towards learning goals during long-term interventions.
Oppilaiden välinen jasisäinen oppimisvaihtelu korostavat opettajan ja oppimisympäristön moniulotteisen tuen huolellisen ja jatkuvan yhteensovittamisen tärkeyttä, jotta voidaan tukea jokaisen oppilaan etenemistä kohti oppimistavoitteita pitkäkestoisten opetuskokeilujen aikana.
Using the developed categories, we observed the positive, neutral, and negative emotional support of the other two preschool teachers, called here Petra and Leena, developmentally across the intervention during three sessions, variation of emotional support during single reading sessions and typical expressions of emotional support.
Kehittämämme luokittelun avulla havainnoimme kahden, tässä Petraksi ja Leenaksi nimetyn, lastentarhanopettajan myönteistä, neutraalia ja kielteistä tunnetukea kehityksellisesti kolmessa tuokiossa opetuskokeilun aikana.
The interesting variability in the low achievers’ development and the vital role of the instructional discussion between the low achievers and the teacher highlighted the importance of in-depth analysis of multi-domain scaffolding interactions to deepen our understanding of the most optimal ways to scaffold low achievers and formed the basis of Studies II to IV.
Oppilaiden kehityserot ja opetuskeskustelun keskeisyys korostivat ohjausvuorovaikutuksen huolellisen analysoinnin tärkeyttä pyrkiessämme syventämään ymmärrystä optimaalisimmista tavoista ohjata oppimisvaikeusoppilaiden oppimista sekä muodostivat pohjan tutkimuksille II-IV.
We also showed that studying scaffolding interactions has great potential for understanding teachers’ expertise and the dynamics behind resistance and resilience to learning.
Osoitimme myös, että ohjausvuorovaikutusten tutkiminen tarjoaa mahdollisuuden ymmärtää paremmin opettajan asiantuntijuutta sekä oppimisen onnistumisiin ja haasteisiin liittyvää ohjausvuorovaikutusta.
Intervention students participated in the intervention in pairs during 14 game lessons.
Oppilaat osallistuivat opetuskokeiluun pareittain neljällätoista noin 45 minuutin pelikerralla.
Methodological illustrations were produced by analysing from videotapes the teachers’ emotional support in a multi-domain dialogic story readingintervention.
Menetelmällisiä esimerkkikuvauksia tuotettiin analysoimalla tunnetukea videoilta moniulotteisen keskustelevan lukemisen opetuskokeilun aikana.
We further developed the optimal scaffolding model and applications of the SSG method for studying long-term scaffolding.
Kehitimme edelleen teoreettista malliamme optimaalisesta ohjausvuorovaikutuksesta sekä vuorovaikutusruudukon (State Space Grid) käyttötapoja, joilla voidaan tutkia pitkäkestoista ohjausvuorovaikutusta.
In Study II, the aim was to establish the potential of dynamic interaction analysis to study scaffolding.
Tutkimuksessa II tavoitteena oli osoittaa kehitykselliseen tarkasteluun soveltuvan vuorovaikutusanalyysin mahdollisuudet ohjausvuorovaikutuksen tutkimisessa.
Both groups participated in the reading comprehension intervention developed in Study II, and interactions were analysed in the same way as in Study II.
Ryhmät osallistuivat samaan luetun ymmärtämisen opetuskokeiluun kuin ryhmä tutkimuksessa II ja samoja strategisen osallistumisen luokkia käytettiin analysoitaessa osallistumisten tasoja.
Based on the optimal scaffolding model, during scaffolding, students are positioned by moment-to-moment opportunities to participate in particular ways.
Lähestymistapamme perusteella ohjausvuorovaikutuksessa hetki-hetkeltä luodut mahdollisuudet asemoivat oppilaita osallistumaan tietyin tavoin.
Interestingly, there was a linear increase in the high-level opportunities created by the low achievers in both groups.
Sen sijaan oppilaiden luomat korkeatasoiset mahdollisuudet lisääntyivät molemmissa ryhmissä.
In Study III, the aim was to deepen understanding of the intertwined and dynamic nature of evolving scaffolding patterns in the cognitive–metacognitive domain.
Tutkimuksessa III tavoitteena oli syventää ymmärrystä kognitiivis–metakognitiivisten ohjausvuorovaikutuksen yhteenkietoutuneesta ja kehityksellisesti vaihtelevasta luonteesta.
New methods developed to systematically analyze and represent educationally meaningful multi-domain interaction patterns revealed several challenges in scaffolding low achievers.
Opetuksellisesti merkityksellisten vuorovaikutuskulkujen analysointiin kehittämämme uudet menetelmät paljastivat useita haasteita oppimisvaikeusoppilaiden oppimisen ohjauksessa.
The results demonstrated that low-level matches were too typical and high-level matches too rare also during long-term scaffolding.
Tulokset osoittivat, että opettajan ja oppilaiden vuorovaikutus samalla alhaisella tasolla oli liian tyypillistä ja vuorovaikutus samalla korkealla tasolla liian harvinaista myös pitkän aikavälin ohjausvuorovaikutuksessa.
To achieve these aims, this dissertation comprises four intervention studies.
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi väitöskirja koostuu neljästä opetuskokeilututkimuksesta, joissa käytettiin monimenetelmäistä lähestymistapaa.
With the help of the systematic observation method, it was possible to scrutinize the differences between the cases and both the stability and the variability of emotional support.
Systemaattisen havainnointimenetelmän avulla voitiin tutkia opettajien välisiä eroja sekä tunnetuen vaihtelua ja pysyvyyttä.
With these methodological illustrations, we established the power of SSGs for representing and analyzing instructional match and mismatch in the cognitive–metacognitive domain.
Menetelmällisten kuvausten avulla osoitimme vuorovaikutusruudukoiden voiman kognitiivis–metakognitiivisen ohjausvuorovaikutuksen osallistumisten yhteensopivuuden ja -sopimattomuuden kuvaamisessa ja analysoinnissa.
Low-level matches were too typical and high-level matches too rare.
Opettajan ja oppilaiden vuorovaikutus samalla alhaisella tasolla oli liian tyypillistä ja samalla korkealla tasolla liian harvinaista.
With these tools, the opportunities created and taken up during interactions by both low achievers and their teachers are scrutinized and integrated to unveil both low achievers’ readiness for challenges and teachers’ flexibility in calibrating scaffolding to students’ needs.
Näiden välineiden avulla tarkastellaan ja integroidaan sekä oppimisvaikeusoppilaiden että opettajien luomia ja toteuttamia mahdollisuuksia.
We expected an increase in opportunities created by the teacher during the intervention.
Optimaalisen ohjausvuorovaikutuksen mallimme perusteella oletimme, että opetuskokeilun aikana opettajan luomat mahdollisuudet lisääntyisivät.
TOWARDS OPTIMAL SCAFFOLDING OF LOW ACHIEVERS’ LEARNING : combining intertwined, dynamic, and multi-domain perspectives
KOHTI OPPIMISVAIKEUSOPPILAIDEN OPPIMISEN OPTIMAALISTA OHJAUSTA: Yhteenkietoutuneisuuden, dynaamisuuden ja moniulotteisuuden näkökulmia yhdistellen Tämä väitöskirja pyrkii edistämään oppimisvaikeusoppilaiden oppimisen optimaalista ohjaamista.
To overcome challenges reported in earlier studies on scaffolding low achievers’ complex skills, our intervention combined teacher scaffolding with word problems embedded in a computer-supported adventure game.
Opetuskokeilussamme opettajan ohjaus yhdistettiin seikkailulliseen tietokonepeliin sijoitettuihin sanallisiin ongelmanratkaisutehtäviin, jotta voitiin yrittää vastata aikaisemmissa tutkimuksissaesille nostettuihin haasteisiin oppimisvaikeusoppilaiden oppimisen ohjaamisessa.
Future research was challenged to understand the scaffolding in both the cognitive–metacognitive and the motivational–emotional domains to deepen the understanding of the systemic formation and maintenance of learning dynamics.
Jatkotutkimuksen haasteeksi asetettiin ymmärtää ohjausvuorovaikutusta sekä kognitiivis–metakognitiivisella että motivationaalis–emotionaalisella ulottuvuudella.
On a practical level, by developing and identifying scaffolding practices, this dissertation aims to promote and explore teachers’ professional development in optimal scaffolding.
Käytännön tavoitteena on edistää opettajien ammatillista kehittymistä optimaalisen ohjausvuorovaikutuksen toteuttamisessa tunnistamalla ja kehittämällä oppimisen ohjaustapoja.
Second, in the thesis purchasing is observed from service logic point of view.
Toiseksi, väitöskirjassa hankintaa tarkastellaan palvelulogiikan näkökulmasta.
For example in project deliveries, products are developed and defined during the delivery requiring flexibility in purchasing.
Esimerkiksi projektimaisessa toiminnassa tuotteet määritellään ja kehitetään osana toimitusta, jolloin hankintaa tehdään joustavasti.
Given the expansive cycle nature of learning, knowledge is interesting resource – more it is used, more it increases.
Oppimisen jatkuvan kehän vaikutuksesta tieto on mielenkiintoinen resurssi, sillä tieto lisääntyy mitä enemmän sitä käytetään.
First, the purchasing management has to manage contracts and coded knowledge in order to obtain reliability, quality and performance.
Ensiksi, koodatun tiedon ja sopimusten hallinta on hankinnan perustoiminto, jolla saadaan toimintaan luotettavuutta, tehokkuutta ja laatua.
The thesis attempts to answer two questions.
Tutkimuksen avulla pyritään vastaamaan informaatioprosessin viitekehyksen puitteissa kahteen kysymykseen.
The thesis sheds light on changes on purchasing when firm expands to new supply markets and when market shifts towards service logic.
Tutkimus tuo esille miten hankinnan tehtävät muuttuvat, kun yrityksen toimintakenttä laajenee tai kun yritys siirtyy kohden palvelulogiikan mukaista liiketoimintamallia.
Global supply market is opening up for all size of firms, servitization as product strategy is changing what is delivered and technological advancement enables digitalization changing the business processes.
Toimitusketjuja muokkaavat laajenevat globaalit toimittajamarkkinat, palvelullistaminen tuotestrategiana sekä tietotekniikan kehittymisen mahdollistama digitalisaatio.
In the thesis, different learning orientations are matched against different operational strategies and compared with expectations on buyer-supplier relationships.
Väitöskirjassa kartoitetaan erilaisten oppimisstrategioiden valintaa sen mukaan, mitä toimittajasuhteilta odotetaan.
However, purchasing must bring in new knowledge and skills to organization beyond what has been stipulated in contracts.
Hankinnan tulee myös kyetä tuomaan organisaatioon uutta tietoa ja osaamista, joita ei ole vielä sopimuksissa.
As management implications, the thesis provides constructive methods to assess what new purchasing capabilities are needed and how they should be developed in accordance with overall strategy development.
Käytännön toimitusketjun johtamistyöhön väitöskirja tarjoaa konstruktiivisen menetelmän arvioida miten ja millaisia hankinnan kyvykkyyksiä tulisi kehittää yhdessä muun strategiatyön kanssa.
Purchasing management in small and medium sized firms is in contradictory position in stringent competition, when innovation capability and time-to-market are gaining more and more importance.
Kiristyvässä kilpailussa innovaatiosta ja oikea-aikaisesta markkinoinnista on tullut entistä tärkeämpiä.
In purchasing, the service logic turns the focus from contact-controlled transactions towards continuous development of skills and knowledge with suppliers.
Hankinnassa palvelulogiikka siirtää toiminnan painopistettä sopimuksellista vaihdannasta jatkuvaan osaamisen kehittämisen prosessin hallintaan.