natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All the Finnish FAP patients until April 30th 2015 were included in the study for which the effect of screening was evaluated.
Kaikki tunnetut FAP-potilaat otettiin tutkimukseen jossa selvitettiin seulonnan vaikutusta eloonjäämiseen.
The treatment of FAP-related desmoids was more difficult, intralesional resections were more common and there are desmoid-related deaths (14% of all deaths) among FAP patients in contrast to sporadic desmoids.
Kasvaimen koko poisto oli usein mahdotonta, ja desmoidikasvaimeen liittyviä kuolemia oli FAPiin liittyvien desmoidien ryhmässä 14%.
Desmoid tumours among FAP patients carry a more complex course of disease compared to patients with a sporadic desmoids, and thus the treatment of FAP-related desmoids is also more complex.
FAP:iin liittyvien desmoidikasvainpotilaiden taudinkulku on monimutkaisempi, ja tämän vuoksi myös hoito on usein monimutkaisempaa.
In the long run, however, more patients in the IRA group ended up with ileostomy than in the IPAA group.
IRA-ryhmässä useampi potilas päätyi pysyvään avanteeseen.
They were offered both endoscopic screening and gene mutation testing.
Heille tarjottiin sekä tähystys että geenitesti, mikäli näitä ei ollut aiemmin tehty.
The disease outcome of patients with FAP-related tumours was compared with that of sporadic desmoid tumours in the Finnish population.
Sporadisesti esiintyvien ja FAP:iin liittyvien desmoidikasvaimien taudinkulkua verrattiin.
After this diagnosis family members of that proband are called for screening.
Heidän lähisukulaisensa kutsutaan seulontatutkimuksiin ennen oireiden alkua.
There were more intra-abdominal desmoids in the FAP desmoid tumour group, and the desmoid tumours were bigger and more often multiple than those in the sporadic desmoid tumour group.
Ne sijaitsivat useammin vatsaontelon sisällä ja niitä on useammin useita.
This study broadens the scope of aesthetic research to an area that has so far been studied only superficially.
Tutkimukseni laajentaa esteettisen tutkimuksen kenttää aiemmin vain pintapuolisesti tutkitulle alueelle.
This means that urban nature is both conceptually and in its concrete forms of manifestation a hybrid between human made and natural , a combination or a constantly changing state of intermingling of these concepts.
Tämä tarkoittaa sitä, että kaupunkiluonto on sekä käsitteellisesti että konkreettisten ilmenemismuotojensa osalta ihmisen luoman ja luonnollisen yhdistelmä ja jatkuvasti muuttuva sekoittuneisuuden tila.
The main point of departure in this study is the claim that if one attempts to examine urban nature on its own terms then one has to accept that urban nature is a hybrid.
Tutkimukseni lähtökohta on, että mikäli kaupunkiluontoa pyritään tarkastelemaan sen itsensä ehdoilla, on hyväksyttävä väite, että kaupunkiluonto on hybridi.
Even though the main focus of the study is on the downtown areas of the city of Helsinki, the main arguments about the essential characteristics of urban nature are more generally applicable.
Konkreettinen tarkastelualueeni on Helsingin kantakaupunki, mutta keskeiset väitteeni kaupunkiluonnon ominaispiirteistä pätevät yleisemminkin.
The first two chapters of the study discuss the following topics: Western concepts of nature, notions of naturalness and artefact , the concept of hybrid, and urban nature as hybrid.
Tutkimukseni alkuosassa (luvut 1 ja 2) tarkastelen kriittisesti näitä teemoja: länsimaista luontokäsitystä, luonnollisuuden ja keinotekoisuuden käsitteitä, sekä selkiytän kaupunkiluonnon käsitteellistä määrittelyä hybridi-lähtökohtaan perustuen.
Through the case study, also the questions of planning and managing urban nature as well as the potentialities of urban nature in terms of the quality of urban environments are discussed.
Keskityn myös kaupunkiluonnon suunnittelun ja hallinnan kysymyksiin, sekä kaupunkiluonnon potentiaaleihin osana kaupunkiympäristöä.
Starting from Chapter 3, an alternative approach to the aesthetic understanding of urban nature is developed.
Luvusta 3 lähtien hahmottelen omaa lähestymistapaani kaupunkiluonnon esteettiseen tarkasteluun.
The final chapter focuses more concretely on how urban nature affects the quality of urban environments.
Viimeisessä luvussa tarkastelen konkreettisesti kaupunkiluontoa suhteessa kaupunkiympäristön laatuun.
Thus approaches to the concept of urban nature based on, for example, naturalness and authenticity are misleading if the aim is to examine urban nature as urban nature.
Siten esimerkiksi luonnollisuuden ja alkuperäisyyden kaltaiset käsitteet ja niihin perustuvat tarkastelutavat ovat harhaanjohtavia kaupunkiluonnon tarkastelussa.
Also affectivity as a fundamental aspect through which we are responsive and sensitive in relation to our environment is underlined.
Korostan erityisesti havaitsemisen affektiivisuutta keskeisenä ulottuvuutena, jonka kautta olemme alttiita suhteessa kokemaamme maailmaan.
The main starting point is our everyday lived experience as the basic horizon of encountering urban nature.
Painotan arkipäiväistä, elettyä kaupunkitilakokemusta kaupunkiluonnon kohtaamisen perustavana horisonttina.
The matter is approached through the case study of Töölönlahti Bay in Helsinki and especially the southern part of the area.
Keskeinen konkretisoiva esimerkkikohteeni on Töölönlahti Helsingissä, jonka eteläosan suunnitteluhistoriaa ja tulevaisuutta analysoin yksityiskohtaisesti.
Chapter 4 concentrates on the main registers through which urban nature affects us as experiencing human beings: otherness , place and atmosphere .
Luvussa 4 analysoin vastaavasti niitä keskeisiä rekistereitä, joiden kautta kaupunkiluonnon vaikuttavuus suhteessa meihin kokijoina todellistuu.
This study concentrates on urban nature and its significance in terms of the quality of urban environments.
Tutkimukseni tarkastelee kaupunkiluonnon merkitystä laadukkaan kaupunkiympäristön yhtenä osatekijänä.
From the point of view of the experiencing human being, different aspects of perception and experiencing urban environments are examined.
Tarkastelen aluksi kokijan näkökulmasta esteettisen kokemisen perusedellytyksiä havaitsemisen eri osa-alueiden kautta.
Genetics and genomics of musical abilities
Musikaalisuuden genetiikkaa ja genomiikkaa
The best 40 genes showed enrichment of cognition.
Parhaiden 40 molekyylin joukossa oli rikastuneina erityisesti kognitiivisiin kykyihin liittyviä geenejä.
A convergent genomics approach ranked EGR1, cortisol, FOS and FOXP2 as the most prominent molecules that affect musical abilities.
Konvergoivan genomiikan menetelmällä arvotimme todennäköisimmiksi musikaalisuuteen vaikuttaviksi molekyyleiksi EGR1-, FOS- ja FOXP2-geenit sekä kortisolin.
Earlier studies have shown that genetic component affects musical traits; here, heritability was estimated as 21-68%.
Näiden ominaisuuksien heritabiliteetiksi, eli geneettiseksi osuudeksi yksilöiden välisistä eroista, arvioitiin 21-68%.
Musical ability is a diverse phenotype that includes both acquired and innate abilities.
Musikaalisuus on monitekijäinen ominaisuus, johon vaikuttavat sekä synnynnäiset kyvyt että opitut taidot.
The genes within the resulting regions showed enrichment of inner ear development, schizophrenia and the long-term depression pathway, which is a molecular pathway important in learning and memory.
Tunnistetuilta alueilta löytyneet geenit liittyivät erityisesti sisäkorvan kehitykseen, skitsofreniaan sekä oppimiseen ja muistiin liittyvään LTD-reaktioreittiin.
The best association for musical aptitude (KMT, SP and ST) was obtained at 3q21.3 near GATA2 and the best linkage at 4p14 adjacent to PCDH7.
Parhaat tulokset löytyivät kromosomeista 3q21.3, 4p14 ja 18q21.
Using three selection signature methods, FST, haploPS and XP-EHH, over 100 candidate genomic regions were detected to be under positive selection in individuals with high music test scores in the music tests.
Positiivisen valinnan merkkejä tunnistimme yli 100 sellaiselta perimän alueelta, jotka ovat ominaisia musikaalisuustesteissä pärjääville.
Previous studies have shown that musical abilities share a common background with cognitive abilities, such as intelligence, and this study is the first to suggest the associated molecules.
Aiemman tutkimuksen valossa tiedetään kognitiivisilla kyvyillä ja musikaalisuudella olevan osittain yhteinen tausta, mutta yhteisiä geenejä ei ole tunnettu.
In this thesis, I studied abilities to identify pitch, tone duration and sound patterns with Karma s test for auditory structuring (KMT), and Seashore s tests for time (ST) and pitch (SP).
Musikaalisuus sisältää paljon erilaisia ominaisuuksia, joista tässä työssäni keskityn kuullun musiikin erotteluun perustuviin Karman ja Seashoren testeihin, jotka mittaavat sävelkorkeuden, -pituuden ja rakenteiden erottelua, sekä musikaalisen luovuuden ominaisuuksiin, erityisesti säveltämiseen ja sovittamiseen.
Musical abilities were linked to multiple different chromosomes of which the 4q22 region is especially interesting.
Erityisen kiinnostava on kromosomin 4 alue, joka on löydetty monessa eri tutkimuksessa eri musiikin ominaisuuksilla.
Interestingly, regions near 4q22.1 and 16p12.3 were linked with multiple musical traits.
Lisäksi useampaan ominaisuuteen kytkeytyivät alueet kromosomeista 4 ja 16.
We made a literary survey combining information of molecules related to musical traits that can be used to evaluate genomics results in the future.
Väitöskirjan osatöissä käytimme aineistona suomalaisia sukuja, joiden avulla tunnistimme musikaalisuuteen vaikuttavia genomin alueita.
The fourth part of this thesis integrates our musical ability gene mapping results with other music-related studies, including also animal model studies.
Viimeisessä osatyössä yhdistimme aiemmat osatyöt muihin musikaalisuuden julkaistuihin geeni- ja molekyylituloksiin, kuten linnunlauluun ja musiikkialtistukseen liitettyihin geeneihin.
Most people have the capacity for music perception and production, but the degree of music competency varies between individuals.
Musiikki vaikuttaa lähes kaikkiin, mutta yksilöiden välillä on eroja: kaikki eivät kasva musiikin ihmelapsiksi ja joillekin sävelen muistaminen on helpompaa kuin toisille.
The genetic predisposition for music is affected by a large number of genes of which only a few have been identified.
Oletettavaa on, että musiikkiin liittyy satoja, jopa tuhansia geenejä.
The FINDRISC questionnaire proved to be a practicable first-step screening method.
Diabeteksen riskikysely FINDRISC osoittautui käyttökelpoiseksi seulontamenetelmäksi.
In a globally operating airline, irregular working hours and time-zone flights are challenging to workers coping strategies and their health, especially as they age.
Maailmanlaajuisesti operoivassa lentoyhtiössä epäsäännölliset työajat ja aikaerolennot ovat haasteellisia työntekijöiden jaksamiselle ja terveydelle ikääntymisen myötä.
We found that metabolic syndrome, a clustering of risk factors for cardiovascular disease, was more prevalent among former male shift workers than workers who had never worked shifts.
Havaitsimme, että sydän- ja verisuonisairauksien riskirypäs metabolinen oireyhtymä oli miehillä yleisempi päivätyöhön siirtyneiden entisten vuorotyöntekijöiden keskuudessa verrattuna niihin, jotka eivät olleet koskaan tehneet vuorotyötä.
From research to practice: former shift workers increased risk for metabolic syndrome should be recognized in occupational health care and taken into account in preventive work.
Tutkimuksesta käytäntöön: Vuorotyötä aiemmin tehneillä miehillä havaittu lisääntynyt riski sairastua metaboliseen oireyhtymään pitää tunnistaa ja pyrkiä ehkäisemään työterveyshuollossa.
Health check-ups effectively identified employees with increased risk of type 2 diabetes and cardiovascular diseases.
Terveystarkastus löysi tehokkaasti ne henkilöt, joiden sydän- ja verisuonisairauksien ja tyypin 2 diabeteksen riski oli kohonnut.
In addition, lower systolic blood pressure and a declining trend for heart rate in a flexible shift system indicated a decrease in psychophysiological stress.
Lisäksi joustavammassa työvuorojärjestelmässä työntekijöiden verenpaine laski ja pulssi hidastui lähes merkitsevästi, viitaten psykofysiologisen stressin vähenemiseen.
In addition, combining individual elements with company-based working-time flexibility may have favourable effects on shift workers cardiovascular health.
Joustava työaika, jossa työntekijä voi paremmin vaikuttaa työaikoihinsa, saattaa olla edullinen vuorotyöntekijän sydänterveydelle.
Shift work is carried out by 17% of workers across the EU.
Vuorotyötä tekee EU:ssa noin 17 % väestöstä ja joka kolmannen suomalaisen työaika on muu kuin säännöllinen päivätyö.
In shift rotation, a faster speed together with a change from the backward to forward direction alleviated daytime sleepiness and older workers had less sleep complaints in a quickly forward rotating shift system than their younger colleagues.
Nopeasti eteenpäin kiertävässä vuorojärjestelmässä oli iäkkäämmillä työntekijöillä vähemmän unihäiriöitä ja päiväväsymystä kuin hitaasti taaksepäin kiertävässä vuorojärjestelmässä työskentelevillä.
Circadian misalignment, shortened and disturbed sleep, and alterations of lifestyle aspects are the main factors related to shift workers health problems.
Vuorokausirytmin häiriintyminen, univaje ja unihäiriöt sekä muutokset elintavoissa vaikuttavat vuorotyöntekijän terveyteen.
The main purpose of this study was to evaluate the feasibility and effectiveness of screening and prevention of cardiovascular risk factors and type 2 diabetes among the workers of a Finnish airline.
Väitöskirjatyössäni selvitettiin, onnistuuko sydän- ja verisuonisairauksien riskitekijöiden ja tyypin 2 diabeteksen seulonta ja ehkäisy lentoyhtiön työntekijöillä, testaamalla kahta interventiota; vuorotyörytmin muutosta ja elintapaneuvontaa.
It is important to identify the work and individual related characteristics affecting intervention project attendance to develop more effective methods for the preventive work of occupational health care.
Terveystarkastusten suuntaaminen korkean riskin henkilöihin ja osallistumiseen vaikuttavien taustatekijöiden huomioiminen elintapaohjauksessa voivat tehostaa ennalta ehkäisevää työtä työterveyshuollossa.
In the design of new shift systems, a faster speed, together with the forward rotation of the shift system enhances older workers well-being and coping strategies for shift work.
Tutkimuksemme vahvisti tietoa, että nopeasti eteenpäin suuntautuva vuorokierto lisää iäkkäämpien työntekijöiden hyvinvointia ja jaksamista vuorotyössä.
Employees with higher baseline FINDRISC score and clinical and lifestyle risk factors were eager to take part in lifestyle counselling by a dietician or a diabetes nurse.
Korkea diabetesriskipistemäärä, kliiniset ja elintapoihin liittyvät riskitekijät sekä uneen ja mielialaan liittyvät ongelmat lisäsivät ohjaukseen hakeutumista.
However, only modest health benefits were observed among the men with increased risk.
Kohonneen riskin miehet hyötyvät vähäisestäkin elintapaohjauksesta, joskin selvempien terveysvaikutusten saamiseksi tarvitaan intensiivisempiä interventioita.
This PhD study concentrated on the white-rot fungal species Phlebia radiata, Finnish isolate number 79 (FBCC0043).
Tässä väitöskirjatutkimuksessa oli keskeisessä roolissa Suomesta eristetty rusorypykän (Phlebia radiata) sienikanta 79 (FBCC0043).
The enzymes have many potential applications in biotechnology and industrial purposes including bioenergy production.
Sienten tuottamia entsyymejä voidaan hyödyntää bioteknisissä ja teollisissa sovelluksissa, kuten biopolttoaineiden ja uusien biomateriaalien tuotannossa.
Simultaneously, lytic polysaccharide monooxygenases and several CAZyme glycoside hydrolases attacking cellulose, hemicellulose and pectin were produced, which demonstrates ongoing depolymerization of the polysaccharides to monomers and oligomers.
Samanaikaisesti kun ligniiniä hajotettiin, rusorypykkä tuotti tasaisemmin lyyttisiä polysakkaridi-mono-oksygenaaseja sekä useita selluloosaa, hemiselluloosaa ja pektiiniä hajottavia glykosidihydrolaaseja, jotka pilkkovat hiilihydraattipolymeerejä helpommin hyödynnettäviksi mono- ja oligomeereiksi.
The sequenced and annotated mitochondrial genome of P. radiata was discovered to have features that indicate evolutionary pressure and structural diversity in fungal mitogenomes, not being as stable and compact entities than was previously believed.
Rusorypykän mitokondrion genomin sekvensointi osoitti, että tumallisten eliöiden mitogenomit eivät ole niin vakaita ja yhteneviä yksikköjä kuin aikaisemmin on uskottu.
Evolutionary background of the fungal species and their organelles thus requires deeper understanding to aid in elucidating the relationship of the species to their lifestyles.
Puunlahottajien ja niiden mitokondrioiden pitkän evoluutiohistorian selvittäminen on tärkeää, jotta sienilajien ja niiden elintapojen välisiä suhteita voidaan ymmärtää.
Norway spruce (Picea abies) is a common tree species in the boreal forests providing an important source of biomass for forest-based industry.
Kuusi (metsäkuusi, Picea abies) on yksi pohjoisen havumetsävyöhykkeen tärkeimmistä raaka-aineista.
In this study, P. radiata together with species like Phlebia acerina and Phlebia brevispora was demonstrated to form a Phlebia sensu stricto group which consists of efficient producers of lignin-modifying enzymes.
Laajempi Phlebia-suvun lajien ja isolaattien fylogeneettinen tutkimus osoitti, että rusorypykkä muodostaa yhdessä lajien Phlebia acerina ja P. brevispora kanssa Phlebia sensu stricto -ryhmän, jonka jäsenet tuottavat tehokkaasti ligniiniä hajottavia hapetus-pelkistysentsyymeitä.
Therefore, P. radiata was cultivated on Norway spruce wood under conditions mimicking natural solid-wood colonization, up to six weeks of growth, and the dynamics of fungal enzyme production and gene expression was studied.
Tästä syystä rusorypykän isolaattia 79 kasvatettiin kuusipuuaineksella sienirihmaston luonnollisia kasvuolosuhteita jäljittelevissä oloissa kuuden viikon ajan lahoentsyymien tuoton ja niitä koodaavien geenien ilmentymisen muutosten seuraamiseksi.
Thus, the previously observed unique and strong ability of P. radiata to degrade wood lignin and lignin-like aromatic compounds was confirmed.
Nämä havainnot vahvistavat aikaisempia tuloksia rusorypykän erinomaisesta kyvystä hajottaa puuainesta sekä muokata ja pilkkoa ligniiniä sekä ligniinin kaltaisia aromaattisia yhdisteitä.
Electron microscopic examination of fungal-colonized wood after six weeks of growth indicated that the decay of wood cell walls was initiated at the tracheid lumen side apparently proceeding towards the middle lamellae.
Elektronimikroskopia osoitti, että kuusipuuaineksen hajotus alkoi puusolujen soluonteloista ja ilmeisesti eteni paksuihin puusoluseiniin ja kohti välilamelleja.
The results pinpointed that there is a species-level connection of fungal molecular systematics to the efficiency in the production of wood-decaying enzymes and activities.
Tässä tutkimuksessa huomattiin myös, että molekyylisystematiikan perusteella arvioidut lajien väliset geneettiset suhteet ovat yhteydessä puuta sisältävällä alustalla tuotettaviin entsyymiaktiivisuuksiin ja lajien entsyymiprofiileihin.
The phylogenetic studies confirmed positioning of P. radiata species in the systematic class Agaricomycetes of Basidiomycota, and in the phlebioid clade of the order Polyporales.
Fylogeneettinen monigeenitarkastelu vahvisti rusorypykän ja lajin muiden edustajien kuuluvan kantasienten Agaricomycetes-luokan Polyporales-lahkoon, ja siinä edelleen niin kutsuttuun phlebioid-sukuryhmään.
This is due to the efficient ability of the fungus to express and produce a versatile enzyme repertoire for degradation of wood lignocellulose, and in consequence, to generate diverse reactions and bioconversions important for carbon cycling in the forest ecosystems.
Tulosten perusteella voidaan todeta, että rusorypykkä P. radiata tuottaa valkolahottajille tyypillisen entsyymikirjon ja hyödyntää monipuolisia biokemiallisia reaktioita kierrättääkseen lignoselluloosan hiiltä kasvuympäristössään.
Furthermore, degradation of spruce wood lignin was detected by pyrolysis-GC/MS as decrease in the amount of phenylpropane units with concomitant increase in the number of smaller fragmented products from these lignin units.
Lisäksi massaspektrometrinen analyysi (pyrolyysi-GC/MS) osoitti, että ligniinin hajotusta oli tapahtunut kuuden viikon seuranta-aikana.
Moreover, these extracellular oxidoreductases enhance the accessibility of lignocellulose carbohydrates and thereby, they promote fungal growth in wood.
Havainnot osoittivat näiden peroksidaasientsyymien tärkeyden havupuuligniinin hajotuksen alkuvaiheessa sekä merkityksen hiilihydraattipolymeerien saatavuuden ja sienirihmaston kasvun edistämisessä.
The lignin-modifying class-II peroxidases (LiPs and various MnPs) were produced, especially in the beginning of fungal growth and colonization of wood, thus indicating the essence of class-II peroxidase as the primary enzymes to function against coniferous wood lignin.
Rusorypykkä tuotti ligniiniä muokkaavia hapetus-pelkistysentsyymeitä, kuten ligniini- ja mangaaniperoksidaaseja, runsaasti jo ensimmäisellä kasvuviikolla.
These fungi and their enzymes have evolved to modify the various lignocellulose feedstocks in nature, and thereby, they are important organisms for bioconversions as well as in fundamental research on fungal biology.
Valkolahottavat sienet ovat evoluution myötä kehittyneet tuottamaan erilaisia entsyymejä, jotka kykenevät muokkaamaan ja pilkkomaan monimutkaisia raaka-aineita.
The present study demonstrated that cereal prolamins can be modified by metal-catalysed oxidation, and their immunoreactivities against R5 antibody were reduced.
Tutkimus osoitti, että viljojen prolamiineja voi muokata metallikatalysoidulla hapetuksella, jolloin niiden immunoreaktiivisuus R5-vasta-aineen suhteen pienenee.
The information of their oxidative modifications offers a new alternative to be utilised in the elimination of prolamins for gluten-free applications.
Oksidatiivinen muokkaus tarjoaa uuden vaihtoehdon prolamiinien eliminoinnille gluteenittomissa sovelluksissa.
The immunoreactivity of oxidised peptides, C-hordein or whole hordein decreased in R5 antibody-based measurements that are used in gluten-free detection.
Hapetettujen peptidien, C-hordeiinin ja koko hordeiinin immunoreaktiivisuus pieneni R5-vasta-aineeseen pohjautuvassa gluteenittomuusmäärityksessä.
On the other hand, aggregation also occurred, through dityrosine formation, disulfide bridges or carbonyl interactions.
Toisaalta myös aggregoitumista esiintyi dityrosiini- ja disulfidisidosten kautta tai karbonyylien reagoidessa muiden ryhmien kanssa.
The fragmentation of prolamin peptides and proteins was observed to be a consequence, partly due to proline oxidation.
Prolamiinipeptidien ja proteiinien fragmentoituminen aiheutui osittain proliinien hapettumisesta.
In order for foods derived from Triticeae grains to be considered as gluten-free, the prolamins need to be eliminated.
Jotta Triticeae -heimoon kuuluvista viljoista voidaan valmistaa gluteenittomia tuotteita, tulee niistä poistaa viljan sisältämät prolamiinit.
The amino acid profile and protein structure affected the oxidation behaviours and resulted in various modifications that were compared after metal-catalysed oxidation treatments.
Aminohappoprofiili ja proteiinin rakenne vaikuttivat prolamiinien hapettumiseen, ja siten hapettumisen myötä tapahtuneet muutokset olivat vaihtelevia.
Gluten-free foods are defined by their lack of prolamins that trigger coeliac disease.
Viljatuotteet ovat gluteenittomia, mikäli niistä puuttuu keliakiaa aiheuttavat prolamiinit.
The metal-catalysed oxidation was first examined on model peptides, including repetitive sequences of prolamin peptides and a model coeliac-toxic peptide (33-mer), and then tested on C-hordein, a model monomeric barley prolamin, and finally on whole hordein, thus covering the range from peptides to a whole protein.
Metallikatalysoitua hapettumista tutkittiin ensin mallipeptideillä, kuten niin sanotulla 33-meerillä, jossa esiintyy tunnettuja keliakian kannalta haitallisia prolamiinipeptidien aminohappojärjestyksiä.