natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In terms of nationalities, Western immigrants were more positively welcomed than immigrants from war zones and areas with the crisis.
Kansalaisuuksittain vertailtuna nuoret suhtautuivat myönteisesti länsimaalaisiin maahanmuuttajiin, mutta kielteisesti kriisi- ja sota-alueilta muuttaviin.
According to the analysis, the attitudes of girls were more positive than the attitudes of boys.
Analyysin tulosten mukaan tytöt suhtautuivat poikia myönteisemmin maahanmuuttoon.
The group comparison showed that the attitudes varied toward different immigration groups.
Lisäksi nuorten asenteita tarkasteltiin vertailemalla erilaisiin maahanmuuttoryhmiin kohdistuvia asenteita.
College students were more positive in developing their personal relationships with immigrants than ninth-graders.
Lukiolaiset suhtautuivat myönteisemmin henkilökohtaisten suhteiden muodostamiseen maahanmuuttajien kanssa kuin yhdeksäsluokkalaiset mutta olivat samaan aikaan kriittisempiä maahanmuuttopolitiikkaa kohtaan.
The study was carried out in Oster Bothnia region where the number of immigrants is the smallest in the country.
Maakunnittain vertailtuna Etelä-Pohjanmaalla asuu Suomen vähiten maahanmuuttajia.
The aim of this study is to compare the attitudes towards immigrants among Finnish second grade students.
Tässä pro gradu -tutkimuksessa tarkastellaan Etelä-Pohjanmaan nuorten asenteita maahanmuuttajia kohtaan.
Attitudes towards the immigration of children, and workers for example, were more positive than the attitudes towards unemployed migrants and refugees.
Ryhmävertailu osoitti, että nuoret suhtautuivat myönteisesti esimerkiksi lasten, avioliittomuuttajien sekä työtätekevien muuttoon.
In the open answers, the attitudes towards immigration were particularly concerned with refugees and the policy of immigration.
Tutkimuksen pääongelmana selvitettiin, millaisia asenteita alueen nuoret kohdistavat maahanmuuttajiin ja maahanmuuttoon.
To meet this aim, I have studied two approaches: (i) Integrative biomass-based production; and (ii) Direct biofuel/chemical production.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi työssä tutkittiin kahta eri lähestymistapaa: (i) yhdistetty biomassapohjainen tuotanto ja (ii) suora biopolttoaine-/kemikaalituotanto.
The rising effects of climate change and global problems of resource scarcity and environmental pollution require a change in paradigm towards sustainable energy and chemicals production.
Yhä kasvavat ilmastonmuutoksen, resurssiniukkuuden ja ympäristön saastumisen aiheuttamat haitat vaativat uutta kestävämpää tapaa energian ja kemikaalien tuotantoon.
The first approach involved the integration of wastewater treatment with biofuel production, using native Finnish microalgae.
Ensimmäisessä lähestymistavassa sovellettiin yhdistettyä jätevedenpuhdistusta ja biopolttoaineiden tuotantoa hyödyntäen suomalaisia mikroleväkantoja.
Three different construction methods were used: (i) a pure TEMPO CNF hydrogel; (ii) a Ca2+-stabilized TEMPO CNF hydrogel; and (iii) a polyvinyl alcohol (PVA) crosslinked solid TEMPO CNF film.
Tässä lähestymistavassa käytettiin kolmea eri metodia: (i) puhdas TEMPO CNF hydrogeeli; (ii) Ca2+-ioneilla stabilisoitu TEMPO CNF hydrogeeli; ja (iii) polyvinyylialkoholilla (PVA) ristisilloitettu kiinteä TEMPO CNF filmi.
Important outcomes were the considerably higher hydrogen yields of TEMPO CNF immobilized Chlamydomonas reinhardtii (compared to alginate controls) and the recovery and efficient hydrogen production of Anabaena sp. PCC7120 ΔhupL cells after drying.
Tärkeimpiä tuloksia olivat TEMPO CNF immobilisoitujen Chlamydomonas reinhardtii viherlevien korkeampi vedyntuotto (verrattuna alginaatti verrokkiin) ja Anabaena sp. PCC7120 ΔhupL solujen tehokas vedyntuotto kuivausvaiheen jälkeen.
Overall, this thesis presents work demonstrating promising optimizations for improving efficiencies of microalgal wastewater treatment and biofuel (chemicals) production.
Yhteenvetona voidaan todeta, että tämä väitöskirjatyö osoitti lupaavia tapoja mikrolevillä tehtävän jätevedenpuhdistuksen ja biopolttoaineiden tuotannon tehostamiseksi.
Nutrient balances (C:N and N:P) were important in biomass accumulation and nutrient removal performance.
Ravinteiden suhteilla (C:N ja N:P) oli tärkeä rooli biomassan kasvussa ja ravinteiden sitomisnopeudessa.
Whilst Fatty acid methyl ester (FAME) profiles did not meet requirements of unblended fuel standards, workarounds such as hydrogenation may succeed in future.
Rasvahappojen metyyliesterien profiilit eivät täyttäneet sekoittamattoman biodieselin vaatimuksia, mikä voidaan välttää esimerkiksi hydrogenoimalla rasvahapot.
Photosynthetic microbes, including cyanobacteria and green algae, are promising raw materials for future production platforms which have high aerial productivity and don’t compete with food and feed.
Yhteyttävät mikrobit, jotka sisältävät syanobakteerit ja viherlevät, ovat lupaavia lähtöaineita niiden tuotantoon, koska niiden tuotto pinta-alaa kohden on suuri, eikä niiden kasvatus kilpaile ruuantuotannon kanssa.
At pilot scale, UHCC0027 demonstrated robust nutrient removal performance in real wastewater of both high and low organic loading and at different temperatures, including a cold temperature relevant to Nordic conditions.
Pilotti-mittakaavassa se osoitti tehokasta ravinteiden sitomista oikeassa jätevedessä useissa eri olosuhteissa (mm. korkea ja matala orgaanisen aineen pitoisuus ja eri lämpötilat).
Screening revealed the native alga UHCC0027 as a suitable candidate for efficient nutrient removal and lipid accumulation.
Leväkantojen seulonnassa UHCC0027 levälaji osoittautui lupaavaksi ravinteiden kerääjäksi.
The second approach involved the immobilization of cyanobacterial and green algal cells in a novel tunable immobilization material, TEMPO oxidized cellulose nanofibrils (TEMPO CNF).
Toinen lähestymistapa oli syanobakteerien ja viherleväsolujen immobilisointi TEMPO-hapetettuihin selluloosa nanofibrilleihin (TEMPO CNF), mikä tehtiin ensimmäistä kertaa tämän väitöskirjatyön puitteissa.
Drying was required for stable film formation and presents an opportunity for scaffold-free films in future.
Kuivausvaihe tarvittiin jäykän ja vahvan filmin aikaansaamiseksi.
They are also well suited to act as chassis for the direct and continuous production of targeted fuels and chemicals, thus functioning as true biocatalysts.
Lisäksi ne soveltuvat haluttujen polttoaineiden ja kemikaalien tuotantoon eräänlaisina biokatalyytteinä, jolloin solu tuottaisi näitä lopputuotteita ilman erillistä jalostusvaihetta.
However, efficiencies of photoautotrophic production system need improvement before a successful shift to these platforms.
Kuitenkin tarvitaan vielä merkittäviä parannuksia tuottotehokkuuteen, jotta näiden biokatalyyttien teollinen käyttö tulisi kannattavaksi.
Additionally, the novel employment of TEMPO CNF immobilization matrix for photobiological hydrogen production is an important step to addressing porosity and mechanical stability limitations of current immobilization techniques.
Lisäksi ensikertaa mikroleväsolujen immobilisointiin käytetyllä TEMPO CNF nanoselluloosalla on monia ominaisuuksia, kuten huokoisuus ja mekaaninen vahvuus, jotka parantavat biokatalyyttien tuottotehokkuutta
This transfers the capabilities of current suspension photosynthetic cell factories to a solid-state that restricts loss of energy to biomass accumulation and enables photosynthetic cells to operate as long-living true catalysts for bioproduction.
Lisäksi immobilisointi säilyttää fotosynteettisten solujen biokatalyyttisen aktiivisuuden pidempään.
The overall aim of this thesis is to improve efficiencies of photoautotrophic production platforms.
Väitöskirjan aiheena on tehostaa yhteyttävien mikrobien tehokkuutta eri sovelluksissa.
In the first phase of the study (2006–2012), the data collection methods were a literature review and an expert evaluation utilising the delphi method.
Tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa (2006–2012) tiedonkeruumenetelminä oli kirjallisuuskatsaus ja asiantuntija-arviointi hyödyntäen delphi-menetelmää.
Emergency nursing competence was measured on the VAS scale (scale 0–100), where the value 100 was the optimal target level.
Osaamista mitattiin VAS-janalla (asteikko 0–100) arvon 100 ollessa optimaalinen taso, johon pyrittiin.
In patient treatment, the following aspects are emphasised: triage, patient follow-up, fast decision-making and ensuring the patient treatment path.
Potilaan hoitamisessa korostuvat mm. triagen tekeminen, potilaan voinnin seuranta ja hoitoa koskevien päätösten tekeminen nopeasti potilaan voinnin mukaan sekä potilaan jatkohoidon turvaaminen.
The suggestions for the development of emergency nursing competence focus on developing the content and, quantity of teaching within vocational upper secondary and updating education and training, teaching and study methods, the assessment of competence and career planning.
Päivystyshoitotyön osaamisen kehittämisehdotukset kohdistuvat ammatillisen peruskoulutuksen ja täydennyskoulutuksen opetuksen sisältöihin ja määrään, opetus- ja opiskelumenetelmiin, osaamisen arviointiin sekä urasuunnitteluun.
The self-assessment of the emergency nursing competence of registered nurses already working in the field (N=586, n=280, response rate 48%) was compared with the equivalent of the nursing graduates.
Ammatissa toimivien sairaanhoitajien (N=586, n=280, vastausprosentti 48 %) itsearvioitua osaamista käytettiin vertailuperustana opiskelijoiden osaamiselle.
The purpose of the study was to define the present level of emergency nursing competence and to make necessary suggestions for the development of emergency nursing competence.
Tutkimuksen tavoitteena oli arvioinnin perusteella määrittää päivystyshoitotyön osaamisen nykytaso ja tehdä tarvittavat ehdotukset päivystyshoitotyön osaamisen kehittämiseen.
In the second phase of the study (2007–2012), the emergency nursing competence of graduating nursing students (N=382, n=208, response rate 55%) was evaluated with a tool developed for this study.
Tutkimuksen toisessa vaiheessa (2007–2012) valmistuvien suomalaisten sairaanhoitaja-opiskelijoiden (N=382, n=208, vastausprosentti 55 %) päivystyshoitotyön osaamista arvioitiin tätä tutkimusta varten kehitetyllä mittarilla (Päivystyshoitotyön osaaminen -mittari).
Statistically, registered nurses had a significantly higher emergency nursing competence than students.
Sairaanhoitajilla oli tilastollisesti merkitsevästi enemmän päivystyshoitotyön osaamista kuin opiskelijoilla.
Graduating students evaluated their competence to be the highest within ethical competence and in interaction and co-operation competence.The scores were the lowest within decision-making competence and clinical competence.
Opiskelijoilla oli mielestään eniten eettistä osaamista sekä vuorovaikutus- ja yhteistyöosaamista ja vähiten päätöksenteko-osaamista ja kliinistä osaamista.
The focus of this two-phase study is emergency nursing competence.
Tämä kaksivaiheinen koulutustutkimus kohdistui päivystyshoitotyön osaamiseen.
They had the lowest scores in patient education competence and decision-making competence.
Vähiten heillä oli ohjausosaamista ja päätöksenteko-osaamista.
Areas suggested for further study are the further development of the definition of emergency nursing competence and the tool used for assessing competence, development of various assessment methods as well as the further study of factors related to competence.
Jatkotutkimusehdotukset kohdistuvat päivystyshoitotyön osaamisen määrittelyn ja osaamista arvioivan mittarin edelleen kehittämiseen, erilaisten arviointimenetelmien kehittämiseen sekä osaamiseen yhteydessä olevien tekijöiden edelleen tutkimiseen.
The target level of the graduating nursing students was set at 80, assuming that the emergency nursing competence of the graduating nursing students will develop along with working experience.
Sairaanhoitajaopiskelijoiden tavoiteltavaksi osaamisen tasoksi asetettiin 80 olettaen opiskelijoiden osaamisen vielä kehittyvän työkokemuksen myötä.
The registered nurses already working in the field also evaluated their own competence to be the highest in interaction and co-operation competence.
Myös ammatissa toimivilla sairaanhoitajilla oli mielestään eniten vuorovaikutus- ja yhteistyöosaamista.
The framework of the tool was the emergency nursing competence defined in the first phase of the study.
Mittari perustui tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa muodostettuun määrittelyyn päivystyshoitotyön osaamisesta.
The results show that the emergency nursing competence of graduating nursing students, based on self-assessment, was lower than the target level.
Valmistuvien sairaanhoitajaopiskelijoiden itsearvioitu päivystyshoitotyön osaaminen oli alle tavoiteltavan osaamisen tason.
The sub-categories (n=61) were given to some experts (registered nurses, teachers, head nurses in the field of nursing and health care) for evaluation.
Kirjallisuuskatsauksen perusteella muodostettiin päivystyshoitotyön osaamista kuvaavat pääkategoriat, yläkategoriat ja alakategoriat.Alakategoriat (n=61) annettiin asiantuntijoille (sairaanhoitajat, opettajat, ylihoitajat) arvioitavaksi.Kaksivaiheisen asiantuntija-arvioinnin perusteella muodostui 92 päivystyshoitotyön osaamista kuvaavaa alakategoriaa.
The strongest factor explaining some of the graduating nursing students` high scores was a previous degree in nursing and health care.
Opiskelijoiden päivystyshoitotyön osaamista selitti eniten aikaisempi terveysalan tutkinto.
The students assessed their emergency nursing competence themselves, and the competence of the graduating students was compared with the emergency nursing competence of registered nurses already working in the field.
Osaamisen arvioinnin suorittivat opiskelijat itse ja vertailuperustana opiskelijoiden päivystyshoitotyön osaamiselle käytettiin ammatissa toimivien sairaanhoitajien päivystyshoitotyön osaamista.
Secondly, the emergency nursing competence of graduating nursing students and factors related to the competence were evaluated.
Tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa määriteltiin päivystyshoitotyön osaaminen ja toisessa vaiheessa arvioitiin valmistuvien sairaanhoitajaopiskelijoiden päivystyshoitotyön osaamista ja osaamiseen yhteydessä olevia tekijöitä.
By doing this, many projects should be able to avoid failures hurting firms’ competitiveness.
Näillä toimilla useat projektit voisivat todennäköisesti välttää yrityksille vahingolliset epäonnistumiset.
Inaccurate software cost estimates continue causing project overruns and hurting firms’ economy.
Epätarkat ohjelmistoprojektien kustannusarviot johtavat suunnitelmien ylittymiseen ja rasittavat yritysten taloutta.
The results show that top management support for estimation is mostly indirect.
Tulokset osoittavat, että ylimmän johdon tuki arvioinnille on pääasiallisesti epäsuoraa.
The quantitative study is based on views of 114 Finnish software professionals, and the quantitative studies are based on in-depth findings from three Finnish software producing companies and projects.
Määrällinen tutkimus pohjautuu 114 suomalaisen ohjelmistoammattilaisen näkemyksiin, kun taas laadulliset tutkimukset pohjautuvat löydöksiin kolmen suomalaisen ohjelmistoyrityksen toteuttamista kolmesta ohjelmistoprojektista.
The research questions are 1) How does top management support software cost estimation, and 2) What are the impacts of top management support for creating a good cost estimate for a software project?
Väitöskirjan tutkimuskysymykset ovat 1) kuinka ylin johto tukee ohjelmistojen kustannusarviointia ja 2) mitä vaikutuksia johdon tuella hyvän kustannusarvion laatimiseksi on ohjelmistoprojektille?
This thesis addresses the problem by focusing on top management role in applying estimation methodologies successfully in organisations.
Tämä väitöskirja keskittyy ylimmän johdon rooliin arviointimenetelmien menestyksekkäässä soveltamisessa organisaatioissa.
For example, unclear expectations may cause the project team to aim for the wrong outcome, expressed expectations may bias estimation and interpreting estimates as commitments may decrease estimators’ motivation and cause them to give high estimates.
Esimerkiksi epäselvät tavoitteet saattavat johtaa väärien asioiden tavoitteluun, johdon esittämät odotukset voivat vääristää arvioinnin tuloksia ja arvioiden tulkitseminen lupauksiksi voi laskea arvioitsijoiden motivaatiota ja johtaa perusteettoman korkeiden arvioiden antamiseen.
Three empirical studies, one quantitative and two qualitative, were conducted to address the research questions.
Väitöskirjan tulokset perustuvat yhteen määrälliseen ja kahteen laadulliseen tutkimukseen.
The studies identified practices, through which top management is involved in cost estimation, and collected evidence on the impact of practices on estimation success.
Tutkimukset tunnistivat tapoja, joilla johto osallistui kustannusarviointiin sekä keräsi näyttöä osallistumiskäytänteiden vaikutuksista arvioinnin onnistumiseen.
The practical implication is that top management should avoid direct participation in software estimation and focus on sustaining a supportive and unbiased environment.
Esitettyjen tulosten perusteella johdon pitäisi välttää suoraa osallistumista arviointiin ja keskittyä arviointia tukevan ilmapiirin luomiseen.
From the research perspective, the results provide evidence that people-related perspectives are an important factor in software estimation, implying that a shifting focus from methodologies toward managerial topics is justified.
Tutkimusnäkökulmasta tulokset osoittavat, että inhimilliset tekijät ovat merkittävässä roolissa kustannusarvioinnissa, ja lisäpanostukset johtamisnäkökulmien tutkimiseen ovat perusteltuja.
Management focuses on creating a successful environment for estimation instead of hands-on participation.The key factors of top management support include adequate resources, demonstrating the importance of estimation and seeking realism.
Tärkeimpiin tapoihin tukea arviointia kuuluvat mm. riittävien resurssien varmistaminen ja realististen arvioiden tavoittelu.
This indirect role is enough for successful estimation.On the other hand, the results provide evidence that top management may negatively impact estimation.
Yllä kuvattu epäsuora osallistuminen on riittävää arvioinnin onnistumiseksi.
Ecosystems are an emerging research topic.
Ekosysteemit ovat nouseva tutkimusaihe.
The study is qualitative.
Tutkielma on luonteeltaan kvalitatiivinen.
Secondary data has been collected through a literature analysis of academic research articles, books and existing case studies.
Sekundaaridata on kerätty akateemisten artikkeleiden, kirjojen ja olemassa olevien esimerkkitapausten kirjallisuuskatsauksen avulla.
The data has been analyzed and interpreted with aid of relevant ecosystem theory and foresight theory.
Data on analysoitu ja tulkittu relevanttien ekosysteemiteorioiden ja ennakointiteorian avulla.
To improve the credibility of foresight and foresight capabilities as well, more empiric research and case studies of successful foresight in ecosystems are required.
Ennakointiosaamisen ja ennakoinnin uskottavuuden parantamiseen tarvitaan lisää empiiristä tutkimusta ja esimerkkitapauksia onnistuneesta ennakoinnista ekosysteemeissä.
Based on that analysis semi-structured theme interviews were designed and conducted with highly qualified researchers and practitioners in order to gather primary empiric data.
Sekundaaridatan analyysin perustella on suunniteltu ja toteutettu teemahaastatteluja hyvin pätevien tutkijoiden ja ammattilaisten kanssa primaaridatan keräämiseen.
The main objective is to add to the body of empirical research of foresight in business ecosystems and innovation ecosystems and to contribute with insights to further development of foresight in this novel, complex and challenging collaboration environment.
Päätavoitteena on myötävaikuttaa empiiriseen tutkimukseen alueella ennakointi liiketoiminta- ja innovaatioekosysteemeissä, sekä tuoda esille oivalluksia, joista on hyötyä kehittäessä ennakointia tässä uudessa, kompleksisessa ja haastavassa yhteistyöympäristössä.
It can be concluded that ecosystems demand from foresight a high degree of customization and understanding of the context, structure, players, dynamics and lifecycle phases of the particular ecosystem.
Tutkielman loppupäätelmä on, että ekosysteemi edellyttää ennakoinnin räätälöintiä ja sitä varten ekosysteemin kontekstin, rakenteen, toimijoiden, dynamiikan ja elinkaaren ymmärtämistä.
Due to the very complex composition, structure and dynamics of ecosystems, the challenges of foresight in ecosystems multiply in comparison to foresight in more simple types of organization.
Ekosysteemien koostumus, rakenne ja dynamiikka ovat hyvin monimutkaisia ja tämä johtaa siihen, että ennakoinnin haasteet ekosysteemeissä moninkertaistuvat.
The results of this research emphasize the benefits of foresight along the lifecycle of business ecosystems and innovation ecosystems, from their design to their development and transformation.
Tutkimustulokset korostavat ennakoinnin hyödyt liiketoiminta- ja innovaatioekosysteemien elinkaaren aikana, niiden suunnittelusta niiden kehittämiseen ja muuntamiseen.
In the even faster changing and increasingly uncertain environment in which corporates, star-ups, public sector players and governmental institutions operate, the importance of ecosystems as a form of organization is growing and will further grow in the future.
Nykypäivänä yritykset, startup-yritykset, julkisen sektorin toimijat, sekä hallituksen alaiset instituutiot toimivat yhä nopeammin muuttuvassa ja epävarmemmassa ympäristössä.
Moreover challenges and best practices of foresight related to foresight design for ecosystems, limited foresight capabilities, ecosystem complexity, ecosystem-specific business aspects and ecosystem dynamics are discussed.
Tutkielma tuo esille myös ennakoinnin erityyppisiä haasteita ja parhaita käytäntöjä liiketoiminta- ja innovaatioekosysteemeissä liittyen ennakoinnin suunnitteluun, ennakointiosaamisen puutteisiin, monimutkaisuuteen, liiketoimintaan ja dynamiikkaan.
This research explores how foresight can contribute to the design, orchestration and development of business ecosystems and innovation ecosystems, and how it could be utilized in a more effective and impactful way.
Tämä Pro gradu-tutkielma käsittelee ennakoinnin mahdollisia hyötyjä liiketoiminta- ja innovaatioekosysteemien suunnittelussa, johtamisessa ja kehittämisessä.
Half of the discs were provided with a sol-gel derived TiO2 coating (MetAlive™, ID Creations, Turku, Finland).
Puolet testikappaleista pinnoitettiin TiO2-pinnoitteella (MetAlive™, ID Creations, Turku).
Materials and Methods Altogether 56 zirkonia discs (Z-CAD, Metoxit, Swizerland) were fabricated for the study.
Tutkimusta varten valmistettiin 56 kpl zirkoniasta (Z-CAD, Motoxit, Swizerland) jyrsittyä testikappaletta, jotka kiillotettiin korkeakiiltoisiksi materiaalin valmistajan ohjeiden mukaan.
Results The amount of epithelial cells was greater on TiO2 coated discs than on controls after 24 hours (p<0.05).
Epiteelisolujen määrä oli pinnoitetuilla näytteillä suurempi 24 tunnin sekä 3:n ja 7 vuorokauden jälkeen (p<0.05).
The cell layers on the coated discs appeared to be more uniform and cell rich than the layers on non-coated discs.
Valomikroskoopilla tarkasteltaessa havaittiin, että pinnoitettujen testikappaleiden solukerrokset olivat yhtenäisempiä ja sisälsivät enemmän soluja kuin pinnoittamattomien kontrollikappaleiden .
Epithelial Cell Attachment on TiO2 Modified Zirconia Surface
TiO2 –pinnoitteen vaikutus epiteelisolujen kasvuun zirkonia materiaalin pinnalla
This has good potential to enhance formation of epithelial junction to the coated zirconia surfaces.
Tulokset antavat viitteitä siitä, että pinnoitustekniikan avulla on mahdollista parantaa epiteeliliitoksen muodostumista zirkoniasta valmistettujen implanttijatkeiden pinnalle.
Conclusions This study indicated that TiO2 –coating improves epithelial cell attachment and proliferation on zirconia surface.
Tutkimus osoitti, että TiO2-pinnoite voi parantaa epiteelisolujen kasvua zirkoniakappaleiden pinnalla.
In addition, the proliferation was studied by growing epithelial cells (25 000/cm2) for 1, 3 and 7 days.
Kiinnittyneiden epiteelisolujen määrä laskettiin 1, 3, 6 ja 24 tunnin kuluttua sekä 1, 3 ja 7 vuorokauden aikapisteissä.