natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Atherosclerotic cardiovascular disease (ASCVD) is the leading worldwide cause of mortality and morbidity, being both an economic burden for healthcare systems and a source of great individual suffering.
Ateroskleroosi eli valtimonkovettumatauti on maailman yleisin kuolinsyy ja se kehittyy vuosien kuluessa lapsuudesta lähtien.
Here, it was hypothesized that it is not only the plasma concentration of LDL particles that influences atherogenesis, but also their characteristics.
Kliinisesti on tärkeää tietää voiko LDL-hiukkasten aggregoitumisherkkyyteen vaikuttaa elintavoilla tai lääkityksellä.
Saturated fats were found to increase LDL aggregation, while unsaturated fats or simple sugars had no effect.
Muuntuneet LDL-hiukkaset ovat alttiita aggregoitumaan eli takertumaan toisiinsa, ja aggregoituneet LDL-hiukkaset puolestaan tarttuvat entistä tiukemmin soluväliaineeseen.
In the second publication it was demonstrated that genetic background, here ethnicity, influenced LDL aggregation susceptibility.
Näytin tässä työssä, että ravinnon rasvoilla on merkitystä, sillä tyydyttyneet rasvat huononsivat LDL-hiukkasten laatua ja lisäsivät LDL-hiukkasten aggregoitumisherkkyyttä.
There is currently no consensus on which method of assessment should be used.
Suositukset eivät kerro, mitä arviointimetodia tulisi käyttää.
Four studies were performed in the gastrointestinal endoscopy unit of Helsinki University Hospital.
Väitöskirja koostuu neljästä tutkimuksesta, jotka suoritettiin Helsingin yliopistollisen keskussairaalan endoskopiayksikössä.
Endoscopic retrograde cholangiopancreatography (ERCP) is a relatively common procedure utilizing fluoroscopy in the imaging of bile and pancreatic ducts and is used for diagnostic and therapeutic purposes.
Endoskooppinen retrogradinen kolangiopankreatografia (ERCP) on toimenpide, jossa suun kautta pohjukaissuoleen viedyn tähystimen kautta kuvannetaan sappi- ja haimatiehyitä ja tehdään niihin toimenpiteitä.
The clinical significance of the relation to cardiovascular depression remains unclear and is probably related to other health issues.
Löydöksen kliininen merkitys on epäselvä, ja johtunee muutokset aiheuttaneista sairauksista.
The fourth study (Study IV) investigated the use of doxapram as an adjunct to BiS-guided deep propofol sedation in order to reduce respiratory apneic episodes and hypoxemia.
Neljännessä osatyössä tutkittiin hengitysstimulantti doksapraamia syvän propofolisedaation aiheuttaman hengityslaman estämisessä kaksoissokkoutetussa, satunnaistetussa, lumelääkekontrolloidussa tutkimuksessa.
The results suggest that the practice of RPLT should be abandoned and an individual preoperative laboratory testing should be adopted.
Tutkimuksen perusteella voidaan sanoa, että rutiininomaisesta laboratoriotestauksesta voidaan luopua ja testit tulisi kohdentaa yksilöllisesti, mikä voi johtaa säästöihin terveydenhuollossa.
During the last two decades propofol, has become the sedative drug of choice for ERCP.
Parin viimeisen vuosikymmenen aikana nukutuslääke propofoli on käytännössä syrjäyttänyt muut sedatiiviset lääkkeet.
ERCP usually requires moderate to deep sedation to be successful due to considerable discomfort and pain for the patient.
ERCP aiheuttaa epämukavuutta ja kipua ja vaatii sedaatiota, jotta toimenpide saadaan suoritettua.
Doxapram seems ineffective in preventing respiratory depression caused by propofol sedation.
Doksapraamilla ei siis voitu estää hengityslamaa.
However, in the clinical setting of ERCP sedation BiS may be preferable to the other methods because it does not require communication with the sedated patient.
Kaikki tutkitut menetelmät olivat luotettavia toisiinsa verrattuina, mutta aivosähkökäyrän tulkintaan perustuva BiSpectral Index on kliinisessä käytössä yksinkertaisin, koska se ei vaatinut kommunikaatiota sedatoidun potilaan kanssa.
Assessment and recording the level of sedation during endoscopic procedures is advocated for in guidelines for sedation.
Kansainvälisissä suosituksissa kehotetaan arvioimaan sedaatiosyvyyttä toimenpiteiden aikana.
Traditionally, the anesthesiologist administers propofol, but today there are other ways to organize the procedural sedation, such as patient controlled sedation (PCS) and patient-maintained sedation (PMS).
Propofolia voidaan antaa perinteisesti anestesialääkärin annostelemana, mutta potilassäätöinen sedaatio (PCS), jossa potilas itse nappia painamalla annostelee lääkettä oman tarpeensa mukaan, on todettu tutkimuksissa hyväksi vaihtoehdoksi.
The analysis of 1196 ERCPs on 956 patients revealed that patients using PCS consumed less propofol with a similar incidence of adverse effects when compared to the other methods.
Ensimmäisessä osatyössä todettiin, että PCS:ssa propofolin kulutus oli vähäisempää verrattuna AAS:oon.
First study (Study I) was a prospective study to investigate how PCS is adopted in clinical practice for ERCP and differences in outcomes using different sedation methods commonly in use.
Ensimmäisessä osatyössä tutkittiin PCS:ta kliinisessä käytössä verrattuna anestesialääkärin annostelemaan sedaatioon (AAS) yhden vuoden aikana.
Respiratory depression caused by sedation was not associated with abnormal RPLTs.
Laboratoriotuloksista verihiutaleiden vähäinen määrä ja miespotilailla alhaiset natriumtasot olivat heikosti yhteydessä mataliin verenpaineisiin toimenpiteen aikana.
Routine preoperative laboratory testing (RPLT) has been increasingly been questioned and several guidelines are advising against RPLT for surgery and endoscopy in general, but studies regarding ERCP and RPLT are lacking.
Toimenpidettä edeltäviä laboratoriokokeita otetaan myös nykyään rutiininomaisesti potilailta, vaikka suositukset kehottavat yksilölliseen harkintaan kokeiden määräämisessä.
Multivariate analysis showed no association with RPLTs and post-ERCP pancreatitis.
Doksapraami- ja lumelääkeryhmien välillä todettu tilastollisesti merkitseviä eroja.
There are several ways to administer propofol sedation.
Propofolisedaatio voi aiheuttaa hengityslamaa.
Roller compaction has shown growing interest in recent years and it is used ever more frequently in pharmaceutical industry.
Telarakeistus on ollut kasvavan kiinnostuksen kohteena ja sitä käytetään nykypäivän lääketeollisuudessa yhä useammin.
The aim of this study was to find out how the mixture ratio of plastic and brittle material affects the physical properties of roller compacted ribbons such as the strength and stiffness of the ribbons and the structure of the ribbon surface.
Työn tavoitteena oli selvittää, miten plastisen ja murtuvan materiaalin seossuhde vaikuttaa telapuristettujen nauhojen fysikaalisiin ominaisuuksiin kuten lujuuteen ja jäykkyyteen sekä pinnan rakenteeseen.
The compaction force was probably not high enough to fragment the dicalsiumphosphate particles.
Kompaktoinnin puristusvoima ei ollut todennäköisesti riittävä dikalsiumfosfaattipartikkelien fragmentoitumiseen.
For the stiffness and strength studies a 3-point bending method was developed for Lloyd material tester.
Nauhojen lujuuden ja jäykkyyden mittaamista varten kehitettiin kolmipistetaivutusmenetelmä Lloyd material tester -laitteelle.
Also Young’s modulus, tensile strength and AUC decreased accordingly.
Myös Youngin moduuli, vetomurtolujuus ja työ pienenivät vastaavasti.
The strength and stiffness of the ribbons decreased with the increasing amount of dicalsiumphosphate.
Nauhojen lujuus ja jäykkyys pienenivät dikalsiumfosfaatin määrän lisääntyessä.
Roller compaction has many superior qualities compared to wet granulation such as good control of process and absence of moisture and heat in the process.
Telarakeistuksella on monia ylivoimaisia ominaisuksia verrattuna märkärakeistusmenetelmiin kuten helposti hallittava prosessi, kustannustehokkuus ja kosteudelta sekä lämmöltä välttyminen.
For the surface structure characteristics of ribbons a measurement set up for FlashSizer 3D image analysis device was designed.
Nauhojen pinnan rakenteen tutkimista varten suunniteltiin mittausasetelma valokuvista kolmiulotteisen kuvan muodostavalle FlashSizer-laitteelle.
In the roller compaction process powder mixture is fed between two counter-rotating rolls where the compaction occurs and ribbon is formed.
Telarakeistuksessa jauhemassa puristetaan kahden pyörivän telan välissä puristenauhaksi, joka sitten murskataan sopivan kokoisiksi rakeiksi.
Granulation is used to improve the flowability of pharmaceutical powders, reduce the amount of fines and increase the density of the material.
Rakeistuksen tarkoituksena on parantaa tabletointimassan valuvuusominaisuuksia, vähentää hienojakoisten partikkelien määrää sekä kasvattaa massan tiheyttä.
Therefore traditional granulation methods cannot be used.
Uudet lääkeaineet ovat usein kosteusherkkiä, minkä vuoksi perinteisesti käytettyjä märkärakeistusmenetelmiä ei voida käyttää.
The materials used were microcrystalline cellulose and dicalsiumphosphate.
Murtuvana materiaalina käytettiin dikalsiumvetyfosfaattia ja plastisena materiaalina mikrokiteistä selluloosaa.
For each batch of ribbons a slope of the linear area and maximum point of bending curves were defined, which represent the stiffness and strength of the ribbons accordingly.
Taivutustestien tuloksista määritettiin kullekin nauhaerälle kulmakerroin, joka kuvaa nauhojen jäykkyyttä sekä myötöraja, joka kuvaa nauhojen lujuutta.
Two methods were developed to study the above mentioned characteristics of the ribbons.
Nauhojen tutkimista varten kehitettiin kaksi erilaista mittausmenetelmää.
Nine powder mixtures of 0 to 40 w-% of dicalsiumphosphate were prepared after which the mixtures were roller compacted with the same compactor parameters.
Työssä valmistettiin 9 erilaista jauheseosta, joissa dikalsiumfosfaatin määrää lisättiin 5 massaprosenttiyksikön välein 0 ja 40 massaprosentin välillä.
The increase of dicalciumphosphate led to diminished compactibility of the powder mixtures.
Dikalsiumfosfaatin määrän lisääminen aiheutti jauheseoksen puristumisen heikentymisen siten, että suuremmilla dikalsiumfosfaattipitoisuuksilla täydellisiä nauhoja ei saatu muodostettua.
The ribbons showed higher strength and stiffness when the bending was done perpendicularly ie. across the ribbon width compared to parallel measurements.
Nauhat olivat poikittaissuuntaisesti mitattuna lujempia ja jäykempiä ja suhteelliset keskihajonnat olivat pienempiä.
The surface structure of the ribbons differed between formulations when evaluated visually.
Nauhojen pinnan rakennetta tutkittiin silmämääräisesti.
In addition area under curve, which represents the work done to break the ribbon, was calculated.
Lisäksi tuloksista laskettiin materiaalin ominaisuuksia kuvaavat Youngin moduuli ja vetomurtolujuus sekä laskettiin käyrän alle jäävä pinta-ala, joka kuvaa nauhan murtamiseen vaadittua työtä.
Ribbons with less dicalsiumphosphate had a surface structure that followed the knurled pattern of the compactor rolls better.
Nauhan pinnan rakennetta tarkasteltaessa huomattiin, että vähemmän dikalsiumfosfaattia sisältävät nauhat noudattivat pinnan rakenteeltaan tarkemmin telojen pintakuviointia.
The 3-point bending method could not mostly distinguish between adjacent formulations from each other but when the difference in the amount of dicalsiumphosphate increased to 10-20 w-% statistically significant differences were observed in most of the calculated values.
Kun dikalsiumfosfaatin määrän ero oli suurempi, nauhaerien välillä havaittiin tilastollisesti merkitseviä eroja.
Bending tests for the ribbons were performed in two different directions.
Taivutustestit suoritettiin sekä poikittais- että pitkittäissuuntaisesti.
Most of this time, roughly 8.7 FTE, consists of nurses filling narcotics registry forms while administering drugs, though only a tiny proportion of each nurses’ time is spent on this activity.
Suurin osa tästä ajasta, n. 8,7 henkilötyövuotta, on sairaanhoitajien työaikaa, vaikkakin yksittäisen sairaanhoitajan työajasta tähän kuluu vain pieni osa.
An electronic narcotics registry in combination with and ADC could reduce this down to 0.36 € - 1.16 € per narcotics package by removing the need to fill redundant information in different registries.
Sähköisten kulutuskorttien käyttöönotto voisi päällekkäisiä työvaiheita poistamalla laskea tämän summan 0,36 € - 1,16 €:n, riippuen sähköisen kulutuskortin käytännön toteutuksesta.
On average, it the cost of labor needed to fill one form is 9.3 €.
Yksittäisen kulutuskortin käsittelyyn kuluu eri ammattilaisten työaikaa keskimäärin 9,3 €:n edestä.
In conjunction with an electronic narcotics registry, they may significantly reduce the time needed for filling, checking and correcting narcotics registry forms.
Yhdistettynä sähköisiin huumausainekulutuskortteihin ne voivat myös vähäentä huumausainekulutuskorttien täyttämiseen ja tarkistukseen, sekä niiden puutteiden korjaamiseen kuluvaa aikaa.
With current number of narcotics distributed in the hospital annually, the overall time taken by narcotics registry activities can be 10.9 full time equivalents.
Nykyisillä toimitusmäärillä huumausainekulutuskorttien käsittelyyn kuluu HUS-alueella 10,9 henkilötyövuotta vuosittain.
Automated dispensing cabinets can improve patient safety by reducing medication errors, and consequently, the incidence of adverse drug events, as well as reduce the number of outdated drugs and the size of ward inventory.
Älylääkekaapit voivat parantaa potilasturvallisuutta lääkitysvirheitä, ja siten lääkityshaittoja, vähentämällä, sekä pienentää hävikkiä ja inventaarioon sidottua rahamäärää, sekä vähentää sairaanhoitajien ja muun henkilökunnan lääkejakoon, -tilauksiin ja inventointiin käyttämää aikaa.
No evidence was found to support the conclusion that automated dispensing cabinets speed up selection and picking of doses, and they may in fact slow it down.
Tässä tutkimuksessa ei havaittu, että älylääkekaappi nopeuttaisi lääkejakoa manuaaliseen jakoon verrattuna, vaan se voi päinvastoin hidastaa sitä.
This study evaluated the impact of automated dispensing cabinets on the amount of time nurses spend on selecting and picking doses for patients, as well as its effect on the size of ward inventory and wastage of drugs.
Tutkimuksessa arvioitiin älylääkekaappien käytön vaikutusta sairaanhoitajien lääkejakoon käyttämään aikaan sairaalan osastolla, sekä inventaarion arvoon ja hävikkiin.
The amount of time nurses, pharmacists, and technical staff spent on narcotics registry related activities in the hospital ward and hospital pharmacy was also measured.
Lisäksi mitattiin huumausainekulutuskorttien täyttämiseen, tarkastukseen, kirjauksiin ja virheiden korjaamiseen käytettyä sairaanhoitajien, farmaseuttien ja lääketyöntekijöiden aikaa sairaala-apteekissa ja sairaalan osastolla.
Microfluidics technique may further improve the properties of nanoparticles, being a platform that allows the production of homogenous and repeatable batches that are non-dependent by the operator using it.
Mikrofluidistiikka saattaa parantaa nanopartikkelien ominaisuuksia ennestään, sillä se mahdollistaa homogeeniset ja toistettavat tuotantoerät, jotka eivät ole riippuvaisia laitteen käyttäjästä.
In this thesis, it is described how microfluidics-based preparation of spermine-functionalised acetalated dextran nanoparticles co-loaded with a trisubstituted isoxazole and curcumin perform in physicochemical and in vitro experiments, in order to evaluate their potential in the application of ischemic myocardial injury therapy.
Tässä pro gradu -tutkielmassa esitetään, kuinka mikrofluidistiikalla valmistetut spermiinillä funktionalisoidut asetaloidut dekstraaninanopartikkelit, jotka ovat ladattu kahdella lääkeaineella, trisubstituoidulla isoksatsolilla ja kurkumiinilla, suoriutuvat fysikokemiallisissa ja in vitro-kokeissa, joilla arvioitiin nanopartikkelien potentiaalia iskeemisen sydänlihasvamman hoidossa.
Throughout the history, there has been a wide selection of drugs developed for therapy of cardiovascular diseases (CVD).
Historian saatossa monia lääkeaineita on kehitetty sydän- ja verisuonisairauksien hoitoon.
Despite a broad spectrum of different therapeutic strategies to deaccelerate and try to reverse the progression of cardiovascular diseases has been achieved, only a modest amelioration of the health of the CVD patients was achieved, as the mortality remains high by being the cause of nearly one in every three deaths yearly, myocardial infarction being involved in majority of these cases.
Vaikka monia terapeuttisia keinoja hidastaa ja kääntää näiden taudin kulun etenemistä on saavutettu, ovat tulokset potilaiden terveyden kohentamisessa vaatimattomia ja kuolleisuus on edelleen korkea.
Novel solutions are being studied to overcome this problem, one of them being nanoparticles, which may provide potential solution by carrying drugs to the desired location.
Yksi näistä ovat nanopartikkelit, jotka voivat tarjota mahdollisuuden kuljettaa lääkeaineet haluttuun paikkaan.
In this study, SYNTAX score was calculated before PCI (baseline SYNTAX score) and after PCI (residual SYNTAX score).
Tässä tutkimuksessa SYNTAX score laskettiin ennen sepelvaltimoiden pallolaajennusta (baseline SYNTAX score) ja pallolaajennuksen jälkeen (residual SYNTAX score).
The baseline SYNTAX score was associated with mortality, but its additive value in risk prediction beyond clinical assessment and risk scores was marginal.
Baseline SYNTAX score oli yhteydessä korkeampaan kuolleisuuteen, mutta sen tuoma lisäarvo riskinarviossa kliinisten tekijöiden ja riskilaskureiden ohella oli rajallinen.
The SYNTAX score is a tool created for assessment of the complexity of coronary artery disease.
SYNTAX score on työkalu, jolla voidaan arvioida sepelvaltimotaudin vaikeusastetta.
The patient data in this thesis are primarily included in a multinational, prospective, observational cohort study called the CardShock study, which investigated 219 CS patients with diverse CS aetiologies.
Väitöskirjan potilasmateriaali on pääosin peräisin 219 potilaan CardShock tutkimuksesta, joka on sydänperäisen shokin etenevä ja havainnoiva monikeskustutkimus.
In addition, assessment of procedural PCI complications showed that arrhythmic complications were the most common, but they did not associate with worse outcome.
Lisäksi tutkittiin pallolaajennuksen aikaisia komplikaatioita, joista rytmihäiriöt olivat yleisimpiä; niiden esiintyminen ei kuitenkaan huonontanut ennustetta.
Multivessel disease and unsuccessful revascularization of the infarct-related artery were associated with poor prognosis.
Monisuonitauti ja epäonnistunut verenkierron palautuminen pallolaajennuksen jälkeen liittyivät huonoon ennusteeseen.
Other causes of CS may include exacerbation of chronic heart failure, valvular dysfunction, myocarditis, and stress-induced cardiomyopathy.
Sydänperäisen shokin muita syitä voivat olla kroonisen sydämen vajaatoiminnan pahenemisvaihe, sydänläppien viat, sydänlihastulehdus tai järkytyksen aiheuttama sydänhalvaus.
ST-segment elevation and ventricular conduction blocks are markers of high mortality risk.
ST-nousu ja kammiojohtumisen häiriöt ovat yhteydessä korkeaan kuolleisuuteen.
Cardiogenic shock (CS) is a medical emergency in which cardiac dysfunction causes a state of shock resulting in end-organ hypoperfusion.
Sydänperäinen shokki on lääketieteellinen hätätilanne, jossa äkillinen sydämen vajaatoiminta aiheuttaa elimistön yleisen shokkitilan ja verenkierron vajauksen.
ST-segment elevation was associated with ACS, and in patients with ST-segment elevation, CS was often the first manifestation of coronary artery disease.
ST-nousupotilailla sepelvaltimotautikohtaus oli yleisimmin shokin aiheuttaja ja sydänperäinen shokki oli usein sepelvaltimotaudin ensimmäinen ilmentymä.
Multivessel disease carries a high mortality risk, whereas successful revascularization of the infarct-related artery is associated with better outcome.
Monisuonitauti on huonon ennusteen merkki, kun taas onnistunut verenkierron palautuminen pallolaajennuksen yhteydessä on yhteydessä parempaan ennusteeseen.
In addition, some angiographic features may prove useful in prognosis assessment.
Sepelvaltimoiden varjoainekuvauksen löydöksistä osa on hyödyllisiä sydänperäisen shokin ennusteen arvioinnissa.
Study III examined the prognostic value of the SYNTAX scores in STEMI-related CS patients.
Osatyössä III selvitettiin SYNTAX scoren ennusteellista merkitystä ST-nousuinfarktin aiheuttamassa sydänperäisessä shokissa.
Residual SYNTAX score did not associate with outcome in STEMI-related CS.
Residual SYNTAX scorella ei ollut merkitystä ennusteen arviossa.
In this population, ventricular conduction disturbances occurred more often in older patients with a higher burden of comorbidities.
Kammiojohtumisen häiriöt olivat yleisiä ja ne olivat yhteydessä korkeampaan ikään ja suurempaan riskiin sairastaa liitännäissairauksia.
Study II examined ventricular conduction disturbances in patients with ACS-related CS.
Osatyössä II arvioitiin kammiojohtumisen häiriöitä potilailla, joilla oli sepelvaltimotautikohtauksesta johtuva sydänperäinen shokki.
One-third of patients with ST-segment depression did not have ACS, but ST-segment depression was associated with a high burden of previous comorbidities.
Yhdellä kolmasosalla ST-laskupotilaista shokin syy oli muu kuin sepelvaltimotautikohtaus.
The aim of this study was to examine electrocardiographic and angiographic features in CS.
Tämän väitöskirjan tavoitteena on tutkia neljässä eri osatyössä sydänsähkökäyrän muutoksia ja sepelvaltimoiden varjoainetutkimuksen löydöksiä sydänperäisessä shokissa.
Despite progress in revascularization and development of mechanical circulatory support-devices, short-term mortality is still high at 40%, which calls for further advances in CS management and in risk stratification.
Sydänperäisen shokin hoitomuotojen kehityksestä huolimatta sairauden kuolleisuus on korkea, sillä jopa puolet potilaista menehtyy sairaalahoidon aikana.
All ventricular conduction disturbances were associated with poor prognosis, and the reversal of the block during the first three days was not associated with better one-year survival.
Kammiojohtumisen häiriöt liittyivät huonompaan ennusteeseen, sillä kaikki eri kammiojohtumisen häiriön muodot olivat yhteydessä korkeampaan kuolleisuuteen, eikä myöhempi johtumisen korjaantuminen parantanut ennustetta.
In conclusion, electrocardiography is an important tool for differentiating the aetiologies of CS and it can be useful in risk assessment.
Yhteenvetona voidaan todeta, että sydänsähkökäyrä on tärkeä työväline sydänperäisen shokin aiheuttajan ja ennusteen arvioinnissa.
In the subgroup of ACS patients, no difference in revascularization or mortality rates emerged between the studied ST-segment patterns.
Sepelvaltimotautikohtauspotilaat hoidettiin pallolaajennuksella yhtä usein ST-tason muutoksista huolimatta, eikä eroa kuolleisuudessa todettu.
Electrocardiographic and Angiographic Features in Cardiogenic Shock
Sepelvaltimotautikohtaus on yleisin sydänperäisen shokin aiheuttaja.
ST-segment elevation was associated with 90-day mortality in patients with mixed CS aetiologies.
ST-lasku oli kuitenkin yhteydessä suurempaan todennäköisyyteen sairastaa liitännäissairauksia.
The electrocardiogram (ECG) plays a major role at the first instance of CS management, as it provides essential information about cardiac ischaemia, rhythm, and conduction.
Sydänsähkökäyrä antaa tietoa sydänlihaksen hapenpuutteesta ja mahdollisista rytmi- ja johtumishäiriöistä.
The temporal evolution of ventricular conduction blocks from baseline to day three was high, because one-third of the blocks were transient.
Kammiojohtumisen häiriöt olivat usein ohimeneviä, sillä jopa puolet todetuista kammiojohtumisen häiriöistä hävisivät tai muuttuivat toiseksi häiriöksi kolmen päivän seurannan aikana.
After initial evaluation, emergent coronary angiography is the next step in CS management with the possibility of immediate revascularization with percutaneous coronary intervention (PCI).
Varjoainetutkimuksessa voidaan todeta tukkeutunut sepelvaltimo ja hoitaa se pallolaajennuksella.
The study consisted of five questionnaires between 2004 and 2006 as well as of interviews in 2011.
Tutkimus koostui viidestä kyselystä vuosina 2004-2006 ja haastattelusta 2011.