natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On all plots, nitrous oxide emissions didn’t significantly differ from collar to collar, even though emissions measured from logging-residue covered collars (0.20–0.30 mg m-2 h 1) were two to three times larger than on the other collars (0,10 mg m-2 h-1).
Kauluskäsittelyjen typpioksiduulipäästöt eivät eronneet toisistaan tilastollisesti merkitsevästi, vaikka hakkuutähteellisiltä kauluskäsittelyiltä (0,20–0,30 mg m-2 h 1) mitattiinkin kaksin- tai kolminkertaisia päästöjä hakkuutähteettömiin kauluksiin (0,10 mg m-2 h-1) verrattuna.
The fluxes were 1.5-2 times larger than on the control collars (0.40–0.54 g m-2 h-1).
Päästöt olivat 1,5–2-kertaisia hakkuutähteettömiin kauluksiin verrattuna (0,40–0,54 g m-2 h-1).
On each of the five plots, two chamber collars were installed on the machine’s tracks, full of logging residues, and other two collars were installed outside of the tracks with little to no logging residues.
Jokaisella koealalla ajouralle perustettiin kaksi hakkuutähteellistä kauluskäsittelyä, ajouran viereen yksi vähätähteinen kauluskäsittely ja yksi hakkuutähteetön kauluskäsittely.
Carbon dioxide emissions from residue-covered collars was measured at 0.81–0.88 g m-2 h-1.
Hakkuutähteiden peittämillä kauluksilla hiilidioksidipäästöt olivat 0,81–0,88 g m-2 h-1.
Plot #5 was investigated separately due to the Eriophorum vaginatum that had grown inside the collars.
Koeala 5 tutkittiin metaanipäästöjen osalta erikseen, sillä koealalle kasvaneet tupasvillat vaikuttivat tuloksiin merkittävästi.
A kilogram of logging residues raised methane fluxes by 0.003 ± 0.001 mg m-2 h-1.
Kilo hakkuutähdemassa nosti metaanipäästöjä 0,003 ± 0,001 mg m-2 h-1.
A kilogram of logging residues raised the emissions by 0.10 ± 0.01 g m-2 h-1.
Kilo hakkuutähteiden kuivamassaa nosti hiilidioksidipäästöjä 0,10 ± 0,01 g m-2 h-1.
Logging residues and the mechanical impact of the harvester on the peat soil increase emissions of carbon dioxide and methane.
Hakkuutähteet ja metsäkoneen mekaaninen vaikutus turpeeseen lisäävät hiilidioksidi- ja metaanipäästöjä ravinteikkailla ojitetuilla soilla voimakkaan harvennuksen yhteydessä.
Five plots were established and measurements taken with the closed-chamber method during 2016-2017.
Kasvihuonekaasuja mitattiin vuosien 2016–2017 ajan viidellä koealalla suljetun kammion menetelmällä Tammelan Lettosuolla, joka on 1969-vuoden uudisojituksen jälkeen vaihettunut mustikkaturvekankaaksi.
During the harvest, the harvester formed piles of logging residues on its tracks to avoid erosion of the soil.
Hakkuiden aikana metsäkone karsi puista hakkuutähteet ajourille.
The effect of ditching on the emissions of peat is stronger on nutrient-rich peatlands than on nutrient-poor peatlands.
Ravinteikkailla soilla ojituksen vaikutus turpeen kasvihuonekaasupäästöihin on suurempi kuin vähäravinteisilla soilla.
Forestry-drained peatlands are reaching maturity now, but there is little knowledge about the effect of forest management practices on greenhouse gas emissions from forestry-drained peatlands.
Metsätaloudellisten toimenpiteiden vaikutuksesta ojitettujen soiden kasvihuonekaasuihin on vain vähän tutkimustietoa.
Compared to the dry mass of branches, the dry mass of needles increased the emissions fourfold.
Neulasmassa nosti päästöjä neljä kertaa enemmän kuin oksamassa.
The non-significant effects of biochar can be due to the high amount of carbon already present in the soil, and similar results have been observed on the research site in previous years.
Biohiilen vähäiset vaikutukset voivat johtua maan korkeasta lähtökohtaisesta hiilipitoisuudesta, ja vastaavia tuloksia on myös saatu koekentältä edeltävinä vuosina.
The aim of this study was to determine the effects of softwood biochar on field soil moisture and nutrient contents, as well as its effects on yield components of barley (Hordeum vulgare L.) 8 years after its application (0, 5, 10, 20 and 30 t ha-1) to boreal soil.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää kuusipohjaisen biohiilen vaikutuksia peltomaan vesi- ja ravinnetalouteen, sekä ohran (Hordeum vulgare L.) satokomponentteihin 8 vuotta biohiilen lisäyksen (5, 10, 20 ja 30 t ha-1) jälkeen.
The positive effects of biochar on soil properties can also increase crop yields.
Biohiilien positiiviset vaikutukset maaperään voivat myös heijastua suurempiin viljelykasvien satoihin.
The growing season of 2018 was drier and warmer than the long-term average and drought during the beginning of the growing season combined with issues with weeds negatively affected crop development and yield components.
Kasvukausi 2018 oli myös poikkeuksellisen kuiva, ja kevään kuivuus yhdistettynä suureen rikkakasvimäärään vaikeutti kasvuston kehittymistä, jolloin mitattava sato jäi tavanomaista pienemmäksi.
However, most studies on the effects of biochar have been conducted in tropical or temperate climates, and currently very little is known on its effects on the yield formation of cereals, and more specifically, barley.
Merkittävä osa biohiilien vaikutuksia käsittelevistä tutkimuksista on kuitenkin tehty trooppisessa tai lauhkeassa ilmastossa, eikä tietoa ole juurikaan saatavilla biohiilien vaikutuksista viljojen, ja erityisesti ohran satokomponenttien muodostumiseen.
In addition, the effects of organic and mineral fertilizers, alone and together with biochar, on soil moisture, nutrient contents and barley yield components were studied.
Lisäksi tutkimuksessa selvitettiin eloperäisen ja mineraalilannoitteen vaikutuksia, yksin ja yhdessä biohiilen kanssa, maan ravinne- ja kosteuspitoisuuteen sekä ohran satokomponentteihin.
Fertilization had significant effects on contents of soil moisture and nutrients, electrical conductivity, pH and the biomass, leaf chlorophyll content, number and weight of seeds and the final yield of barley.
Lannoituskäsittelyt vaikuttivat merkitsevästi maan kosteus- ja ravinnepitoisuuksiin, johtolukuun, pH-arvoon, ohrakasvuston lehtivihreäpitoisuuteen, biomassaan, jyvien määrään ja painoon sekä satoon.
Biochars are soil amendment materials produced via pyrolysis of biomass.
Biohiiliä, eli pyrolyysimenetelmällä valmistettuja hiilipitoisia aineita, voidaan hyödyntää pitkäikäisenä maanparannusaineina.
Biochars can improve soil structure and water and nutrient retention capacity, and significant positive effects on soil aggregate stability, water retention capacity and nutrient availability have been observed in acidic soils with low carbon content.
Biohiilet voivat parantaa maan mururakennetta ja vesi- ja ravinnetaloutta, ja erityisen suuria vaikutuksia niillä voi olla happamilla tai vain vähän hiiltä sisältävillä mailla.
Biochar did not have significant effects on soil moisture or nutrient contents or on barley yield components.
Biohiili ei vaikuttanut merkitsevästi maan kosteus- tai ravinnepitoisuuteen, eikä myöskään ohran satokomponentteihin.
The added biochar may also have been misplaced by soil management or degraded by weathering.
Lisätty biohiili on myös voinut kulkeutua syvemmälle maahan maanmuokkauksen yhteydessä, ja osa biohiilihiukkasista on voinut rapautua.
They are resistant to degradation and can be used as a way to sequester carbon from the atmosphere.
Biohiilien pitkä säilyvyys maassa mahdollistaa myös hiilen sitomisen ilmakehästä maaperään, mikä vähentää ilmakehässä olevan hiilidioksidin määrää.
Tomatoes (Solanum lycopersicum) are one of the most important food crops in the world.
Tomaatti (Solanum lycopersicum) on yksi maailman tärkeimmistä ruokakasveista.
In addition to a demand for more flavorful produce, consumers are also increasingly interested in healthy food and are looking at the nutritional value of their food before the price tag.
Maukkaamman ruoan kysynnän lisäksi kuluttajat ovat kiinnostuneita terveellisyydestä ja tarkkailevat ruokansa ravintoarvoja hinnan sijaan.
Long supply chains force producers to harvest the fruit before ripening.
Pitkät tuotantoketjut kuitenkin pakottavat viljelijät keräämään hedelmät ennen täyttä kypsymistä.
Partly due to the early harvest, tomatoes are perceived flavorless, especially in the wintertime.
Osittain siksi, että tomaatit kerätään aikaisin, kuluttajat mieltävät ne erityisesti talvikaudella mauttomiksi.
Ripening then happens in super markets or at the end–consumer.
Kypsyminen tapahtuu täten ruokakaupoissa ja kuluttajan kotona.
Steering post-harvest quality of tomato (Solanum lycopersicum) with light treatments
Tomaatin (Solanunm lycopersicum) sadonkorjuunjälkeisen laadun säätely valokäsittelyillä
The study was done on two cultivars by measuring TSS, TA, lycopene, vitamin C and firmness of the tomatoes every fourth day for 12 and 15 days.
Kokeet tehtiin kahdelle tomaattilajikkeelle, ja niistä mitattiin liukoiset sokerit, titrattava happamuus, C-vitamiini, lykopeeni sekä kiinteys joka neljäs päivä 12 ja 15 päivän ajan.
As tomatoes are a major crop, they could potentially also contribute to the daily nutrient intake of consumers, such as lycopene, which is i.e. suggested to have preventative qualities towards cancer.
Tomaattien suuri kulutus voisi mahdollisesti edistää kuluttajien vitamiinien ja mineraalien kulutusta, kuten esimerkiksi lykopeenin, jolla on arveltu olevan syöpääehkäiseviä ominaisuuksia.
Additionally, a set of tomatoes was analyzed for changes in weight and color.
Lisäksi, kymmenestä tomaatista kummastakin lajikkeesta analysoitiin painon ja värin muutokset varastoinnin aikana.
However, other external factors affecting quality, such as ethylene and temperature, should be included in the future research to study their effect and correlation with light in regard to tomato fruit quality.
Muut ympäristötekijät, kuten esimerkiksi etyleeni ja lämpötila tulisi kuitenkin ottaa huomioon seuraavissa tutkimuksissa, ja erityisesti niiden vaikutus ja korrelaatio valon kanssa tomaatin laatuun suhteutettuna.
Three continuous light treatments were used; Blue, far-red, a standard growing light with high red to far-red ratio and dark as control.
Tutkimuksessa käytettiin kolmea valokäsittelyä: sinistä, kaukopunaista, standardi-kasvatusvaloa korkealla punaisen ja kaukopunaisen suhteella sekä pimeää kontrollikäsittelynä.
The results suggest that LED-lights do influence the quality characteristics of tomato fruit.
Tulosten perusteella LED-valot vaikuttavat tomaatin laatutekijöihin.
Results on TSS and TA indicate differences in genotype responses, which further underlines the need for further research on the topic and especially the effect of cultivar.
Liukoisten sokerien ja titrattavan happamuuden tulokset viittasivat lajikkeiden välisiin eroihin valon vaikutuksessa, mikä puolestaan korostaa lisätutkimuksen tarvetta ja erityisesti lajikkeen merkityksen selvittämistä.
High red:far-red ratio lighting increases lycopene and brightens the coloration, and could be considered to be used during storage.
Korkea punaisen ja kaukopunaisen valon suhde lisäsi lykopeenia ja kirkasti väriä, ja tämänkaltaista valoa voitaisiinkin suositella käytettäväksi varastoinnin aikana.
Therefore, this study aimed to find out, how LED–light treatments could be used to steer the post-harvest quality of tomatoes.
Tässä tutkimuksessa keskityttiin selvittämään, kuinka LED-valokäsittelyitä voitaisiin käyttää tomaatin laatutekijöiden säätelyyn varastointivaiheessa.
Research on post-harvest LED–lighting suggests that quality attributes could also be influenced post-harvest.
Sadonkorjuunjälkeisten tutkimusten tulokset ovat kuitenkin osoittaneet, että laadullisiin ominaisuuksiin voitaisiin vaikuttaa myös hedelmien keruun jälkeen.
Several studies have been conducted to find out how light emitting diodes (LED –lights) could influence the plant and its compounds during growth, but post-harvest research to a lesser extent.
Useissa tutkimuksissa LED -valojen on huomattu vaikuttavan kasvien yhdisteisiin kasvun aikana, mutta sadonkorjuunjälkeistä vaikutusta on tutkittu vähemmän.
Blue light seemed to decrease firmness, but to increase lycopene.
Sininen valo teki tomaateista vähemmän kiinteitä, mutta lisäsi lykopeenipitoisuutta.
Both blue and high red to far-red ratio treatments increased the chroma values, making the tomatoes brighter in color.
Sininen valo ja standardivalo myös nostivat chroma-arvoja kirkastaen tomaattien väriä.
Far-red seemed to enhance red color development and to retain firmness, but to decrease lycopene accumulation and to make the color duller.
Kaukopuna vaikutti lisäävän punaista väriä ja pitävän tomaatit kiinteinä, mutta piti värityksen himmeämpänä.
Lycopene accumulation was also enhanced by a high red to far-red ratio, whereas far-red had a reversing effect.
Lykopeeni lisääntyi myös korkealla punaisen ja kaukopunaisen valon suhteella, kun taas kaukopunainen rajoitti lykopeenin kertymistä.
The results of the study indicate that tomatoes should not be kept in the dark during storage, as then the full potential of their external and internal quality will not be reached.
Tulokset osoittavat, että parhaan mahdollisen laadun saavuttamiseksi tomaatteja ei tulisi säilyttää pimeässä sadonkorjuun jälkeen.
Important parameters to look at are color and firmness, as they are what buying decisions are primarily based on. Further, lycopene, but also total soluble sugars (TSS) and titratable acidity (TA), and especially their ratio, which defines how tomato flavor is perceived, are worth studying.
Muita tärkeitä, tutkimisen arvoisia laatutekijöitä ovat lykopeeni, c-vitamiini, liukoiset sokerit sekä titrattava happamuus, ja kahden viimeisen suhde, jonka on huomattu vaikuttavan makukäsitykseen.
The earliest stage in the history of the universe is successfully modelled by cosmic inflation, a period of nearly exponential expansion.
Maailmankaikkeuden varhaisin vaihe selittyy menestyksekkäästi lähes eksponentiaalisen laajenemisen jaksolla eli kosmisella inflaatiolla.
This thesis consists of three articles investigating the robustness of Higgs inflation predictions.
Väitöskirja koostuu kolmesta tutkimusartikkelista, jotka kartoittavat Higgsin inflaation fysikaalista käyttäytymistä.
By varying the three aforementioned parameters both in the metric and Palatini formulations one can construct different kinds of features in the inflationary potential which widen the range of predictions of Higgs inflation.
Varioimalla kolmea yllä mainittua parametria sekä metrisessä formalismissa että Palatini-formalismissa voidaan saada aikaan erilaisia piirteitä Higgsin potentiaaliin, jotka vaikuttavat kentän dynaamiseen käyttäytymiseen.
In the Standard Model (SM) of particle physics the Higgs boson is the only fundamental scalar field, which makes it an interesting candidate for the inflaton.
Hiukkasfysiikan Standardimalli (SM) sisältää vain yhden fundamentaalin skalaarikentän: Higgsin bosonin.
In addition to these free parameters, the choice of the gravitational degrees of freedom, or the choice between the metric or the Palatini formulations, affects predictions of Higgs inflation.
Lisäksi gravitaatiovapausasteiden valinta, toisin sanoen valinta yleisen suhteellisuusteorian metrisen ja Palatinin formalismin välillä, vaikuttaa Higgsin inflaation fysikaaliseen ennustuksiin.
Detailed understanding of Higgs inflation predictions is crucial in contrasting the scenario against future observations of the Cosmic Microwave Background and gravitational waves which may favour some realisations of Higgs inflation and rule out others.
Higgsin inflaation ennusteiden yksityiskohtainen kartoittaminen on tärkeää rajoitettaessa mallin mahdollisia realisaatioita tulevaisuuden CMB-havaintojen ja gravitaatioaaltohavaintojen avulla.
We also consider the combined Higgs-Starobinsky model of inflation that is motivated by quantum corrections.
Väitöskirjassa käsitellään myös ns. Higgs-Starobinsky-inflaatiota metrisessä formalismissa; kyseessä on eräänlainen Higgsin inflaation laajennus.
In the simplest scenario, inflation is driven by a scalar field, the inflaton.
Yksinkertaisimmillaan inflaation saa aikaan jonkin skalaarikentän energiadominenssi.
This may help to understand the microscopical mechanism of inflation, and, if the Higgs really is the inflaton, also shed new light to the high energy behaviour of the SM coupled to gravity.
Tämän avulla voidaan syventää ymmärrystä paitsi inflaatiomekanismista myös Standardimallin kytkeytymisestä gravitaatioon suurilla energioilla, mikäli Higgs todella on inflaation aiheuttaja.
This leaves basically three parameters determining the Higgs inflation potential: the jumps in the Higgs self-interaction and the top Yukawa couplings and the strength of the non-minimal coupling between the Higgs and gravity.
Nämä hypyt, joista tärkeimmät ovat Higgsin itseisvuorovaikutuksen hyppy sekä top-kvarkin Yukawa -kytkinvakion hyppy, muodostavat yhdessä Higgsin ja gravitaation välisen vuorovaikutuksen voimakkuutta kuvaavan kytkinvakion kanssa tärkeimmät Higgsin inflaation ennustuksiin vaikuttavat parametrit.
However, pure SM Higgs potential does not produce the requirement amount of inflation.
Higgs ei yksinkertaisimmillaan voi kuitenkaan aiheuttaa inflaatiota vääränlaisen potentiaalienergiansa ansiosta.
The effective theory of non-minimally coupled Higgs and gravity is non-renormalisable and breaks perturbative unitarity at an energy step below the inflationary regime.
Higgsin inflaatio kärsii kuitenkin tietyistä matemaattisista ongelmista: renormalisoitumattomuudesta ja unitaarisuuden rikkoutumisesta inflaation energiaskaalaa pienemmillä energioilla.
This is known as the Higgs inflation model.
Ne laajentavat Higgsin inflaation mahdollisten ennusteiden joukkoa.
This prevents the use of perturbative quantum field theory methods in running the couplings up to the inflationary scales.
Siksi teorian kytkinvakioita ei voida normaaliin tapaan juoksuttaa mittaustuloksia vastaavalta matalaenergia-alueelta inflaatiota vastaaville energioille kvanttikenttäteorian häiriöteoreettisia metodeja käyttäen.
Due to inflation, the universe became spatially flat, old, and statistically homogeneous with small inhomogeneities in the energy density that later acted as seeds of structure.
Se tuottaa havaitunlaisen laakean ja tasaisen universumin sekä synnyttää varhaiseen alkuhiukkasplasmaan pieniä epähomogeenisuuksia.
It has been proposed, however, that effects of the non-perturbative or the non-renormalisable physics below the inflationary scale could be parametrised by threshold corrections which amount to undetermined jumps in couplings of the model.
Niitä voidaan kuitenkin parametrisoida kytkinvakioiden efektiivisillä hypyillä, jotka tapahtuvat häiriöteorian rikkoutumisskaalalla.
Therefore, only a small number of data for these objects will ever be available.
Näin ollen näistä kohteista kerättävä data tulee aina olemaan määrältään hyvin vähäistä.
Small bodies of the Solar System, asteroids and comets, are the populations which reveal the initial conditions, overall structure, and previous processes shaping the Solar System.
Aurinkokunnan pienkappaleiden, asteroidien ja komeettojen, populaatiot ovat avainasemassa paljastamassa aurinkokunnan alkuperäisiä olosuhteita yleisrakennetta ja aurinkokuntaa muokanneita menneitä prosesseja.
Each generation of new astronomical surveys delivers new insights into the structure of the Universe, including our Solar System.
Alati kehittyvät tähtitieteelliset seurantaohjelmat tuovat ilmi uusia näkökulmia maailmankaikkeuden rakenteeseen, sisältäen myös oman aurinkokuntamme.
Astrometry, i.e., the study of positions of stellar-appearing heavenly bodies, is the basis for all astronomical research.
Astrometria, eli tähtimäisten taivaankappaleiden paikanmittaukseen keskittyvä tieteenala toimii perustana koko tähtitieteen tutkimukselle.
Also, the detectability of Earth's temporarily-captured orbiters with the upcoming Large Synoptic Survey Telescope is investigated, raising the importance of dedicated treatment for small fast-moving objects in the processing.
Myös väliaikaisesti kaappautuvien kuiden havaitsevuutta tulevan sukupolven LSST-teleskoopin avulla on tutkittu, korostaen pienten nopeasti liikkuvien kohteiden erityiskohtelun merkitystä datan käsittelyssä.
With the incremental development of the impressive survey programmes, certain types of objects will always be on the threshold of discoveries.
Vaikuttavasta seurantaohjelmien harppauksisesta kehityksestä huolimatta tietyt kohteet tulevat aina olemaan hankalasti havaittavissa.
Candidates for newly discovered asteroids are processed daily and distributed to follow-up observers.
Uudet asteroidiehdokkaat käsitellään automaattisesti, ja niiden paikkaennusteet jaetaan jatkohavaitsijoille päivittäin.
In this thesis, two such Solar System populations are investigated: Earth's temporary natural satellites, and asteroids discovered by the Gaia mission.
Tässä väitöskirjassa tarkastellaan kahta aurinkokunnan pienkappalepopulaatiota, joista on ainoastaan harvoja havaintoja: Maapallon väliaikaisesti kaappautuvia kuita, sekä Gaia-mission löytämiä uusia asteroideja.
The challenges for detection and prospects for future investigation of Earth's natural satellites are discussed.
Maapallon väliaikaisesti kaappautuvien kuiden havaitsemisen ongelmat ja niitä koskevan tutkimuksen tulevaisuudennäkymiä on avattu.
This thesis gives an overview of the phenomenon of the temporary capture of asteroids by planets.
Tämän väitöskirjan johdanto-osiossa käsitellään yleisesti asteroidien väliaikaista kaappautumista planeettajärjestelmiin ja tilastollisia radanlaskentamenetelmiä.
The statistical properties and steady-state population of two sub-populations of Earth's natural satellites, temporarily-captured orbiters and flybys, are assessed.
Molempien alapopulaation tilastolliset ominaisuudet ja pysyväispopulaatiot on määritelty.
The advancements in the fields of stellar and asteroid astronomy over the ages, and respective breakthroughs in the relevant fields of astronomy are assessed.
Lisäksi väitöskirjassa pohditaan tähti- ja asteroidiastrometrian historiallista kehitystä ja sen vaikutusta muihin tähtitieteen osa-alueisiin läpi vuosisatojen.
One of the many fields of astronomy where ESAs Gaia mission makes an important contribution is the discovery of newly discovered asteroids.
Euroopan avaruusjärjestön Gaia-missiolla on tärkeä panos moneen tähtitieteen osa-alueeseen.
Additionally, the method to improve follow-up predictions by lowering the effect of systematic errors is introduced.
Gaia-mission asteroidihavaintoja varten on yhtäältä kehitetty uusi radanlaskentamenetelmä, ja toisaalta rakennettu metodi, jonka tarkoituksena on pienentää satunnaisvirheiden vaikutusta radanlaskentaan, mikä johtaa pienempiin ja helpommin hallittaviin ennusteisiin jatkohavaitsijoille.
In Study I, the learning environment of participating integrated special groups (n = 17) was assessed using the Learning Environment Assessment Scale (Strain & Joseph 2004).
Tutkimuksessa arvioitiin oppimisympäristön laatua 17 integroidussa erityisryhmässä strukturoidulla Oppimisympäristön arviointi -lomakkeella (Strain & Joseph 2004).
In regard to guidance of play, five different pedagogical practices were identified, forming the typology of five types of pedagogical guidance.
Leikin ohjauksessa tunnistettiin erilaisia pedagogisia ohjaustapoja, joiden toteutumisen perusteella muodostettiin viiden ohjaajatyypin typologia.
This study is based on the idea of belonging to a group and interaction as basic human needs and the core of inclusion.
Tutkimukseni lähtökohta on joukkoon kuuluminen ja vuorovaikutus, jotka nähdään ihmisen myötäsyntyisinä tarpeina.
The assessed overall quality as well as the quality in enhancing peer interaction were good on average.
Tutkimuksessa arvioitu oppimisympäristön laatu oli sekä kokonaisuudessaan että vertaisvuorovaikutuksen näkökulmasta tarkasteltuna keskimäärin hyvää.
Ten items of the assessment form were identified to assess the quality of enhancing peer interaction, and the results were expanded using the content analysis of the qualitative material.
Lomakkeesta erotettiin kymmenen vertaisvuorovaikutuksen vahvistamista kuvaavaa väitettä, joiden osalta määrällistä arviointitietoa syvennettiin samanaikaisesti tuotetun laadullisen materiaalia avulla.