natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Other conditions such as vaginal epithelial deficiencies after pelvic surgery, congenital vaginal agenesis or transgender genital reconstructions are relatively rare conditions that frequently necessitate advanced surgical techniques and materials for their treatment.
Emättimen alueen limakalvopuutokset lantion alueen kirurgian jälkeen, synnynnäiset epämuodostumat ja transsukupuolisten sukuelinkirurgia ovat harvinaisia, mutta niiden kirurginen korjaaminen vaatii usein edistynyttä kirurgista tekniikkaa ja biomateriaaleja.
Risk factors for AI symptoms were instrumental vaginal delivery, more severe types of injury and advancing maternal age.
Ulosteenkarkailun riskitekijöitä olivat instrumenttiavusteinen alatiesynnytys, sulkijalihasrepeämän vaikeusaste ja äidin ikä.
The survival and phenotype of the cells were assessed at day 7 and 14.
Solujen kasvua ja fenotyyppiä seurattiin laboratoriomenetelmin viikon ja kahden viikon aikapisteissä.
In Study II our aim was to develop a tissue engineering method for acute anal sphincter rupture and thus help to create a novel treatment method for AI.
Osatyön II tavoitteena oli kehittää peräaukon sulkijalihasvaurioon ja täten ulosteenkarkailuun uutta kudosteknologista hoitoa.
The tensile and elastic properties of the scPLCL-scaffold seemed adequate for vaginal tissue engineering.
PLCL-biomateriaalin fysikaaliset ominaisuudet näyttäisivät sopivan hyvin emättimen alueen kudosteknologiseen hoitoon.
In Study IV a new scaffold material, supercritical carbon dioxide (scCO2) foamed poly-l-lactide-ε-co-caprolactone (scPLCL) combined with vaginal epithelial and stromal cells was used to develop a reconstructive graft for treatment of epithelial defects, e.g. congenital vaginal agenesis.
Neljännessä osatyössä selvitettiin uudella hiilidioksidimenetelmällä valmistetun PLCL-biomateriaalin ja emättimen pinta- ja tukisolujen yhdistelmän soveltuvuutta emättimen limakalvopuutosten kudosteknologiseen hoitoon.
Human adipose stem cells (hASCs) were combined with either polyacrylamide hydrogel (Bulkamid®) or saline combined with surgery to treat iatrogenic anal sphincter rupture in a rat model.
Tutkimuksessa ihmisestä eristetyt rasvan kantasolut yhdistettiin joko 0,9 % keittosuolaan tai polyakryyliamidigeeliin (Bulkamid®), ja pistoksilla hoidettiin kirurgisesti aiheutettua ja korjattua rotan peräaukon sulkijalihasvauriota.
Anal incontinence (AI), urinary incontinence (UI) and pelvic organ prolapse (POP) are common conditions and surgical interventions are often required for their successful treatment.
Ulosteen- ja virtsankarkailu sekä synnytinelinten laskeuma ovat yleisiä ongelmia, jotka vaativat usein kirurgisia hoitomenetelmiä.
The vaginal epithelial and stromal cells were separated and expanded in culture and seeded on three-dimentional (3D) scPLCL scaffold specimens.
Emättimen epiteeli- ja tukikudossolut eroteltiin ja viljeltiin, jonka jälkeen solut siirrettiin kasvamaan kolmiulotteiselle PLCL-materiaalille.
In a pilot study (Study III) adipose stem cell (ASC) injections were tested in a clinical trial.
Osatyö III oli kliininen pilottitutkimus, jossa naisten ponnistusvirtsankarkailua hoidettiin virtsaputken kautta annetuilla kantasolupistoksilla.
The anorectal manometry revealed that both Bulkamid® and saline combined with hASCs produced better functional results than the controls without the hASCs.
Peräaukon sulkijalihaspainetutkimuksen perusteella kantasoluilla hoidetuilla rotilla peräaukon sulkijalihaksen supistusvoima oli parempi kuin pelkkää keittosuolaa tai Bulkamid®-geeliä saaneilla kontrolleilla.
What is the problem?
Mikä on ongelma?
Thus, the idea of using problems in education is not new.
Tämän vuoksi ongelmien käyttäminen koulutuksessa ei ole uusi ajatus.
In this study, the participants were information technology students from Greece, Finland and the United Kingdom.
Tämän tutkimuksen osallistujat olivat informaatio teknologia-alan opiskelijoita Kreikasta, Suomesta ja Iso-Britanniasta.
In total, there were 20 small-group work sessions.
Yhteensä näitä pienryhmätyöskentelysessiota kertyi 20 kappaletta.
That is, students prefer problems that are motivating but do not bring anxiety; these problems tend to be better structured.
Tämä tarkoittaa sitä, että opiskelijat suosivat ongelmia jotka ovat motivoivia mutta eivät tuo ahdistusta; tällaiset ongelmat ovat paremmin jäsentyneitä.
However, PBL has rarely been compared and contrasted to other kinds of educational innovations.
Kuitenkin PBL:ää on harvoin vertailtu toisenlaisten koulutuksellisten innovaatioiden kanssa.
That is, without the appropriate questions, it is difficult to effectively handle problems and learn from them.
Ilman asianmukaisia kysymyksiä on vaikeaa tehokkaasti käsitellä ongelmia ja oppia niistä.
Problems are central in our societal, professional and personal lives, and they also should be central in our education.
Ongelmat ovat keskeisessä osassa meidän yhteiskunnassa, ammatillisessa ja henkilökohtaisessa elämässä, siksi niiden pitäisi olla keskeisessä osassa myös meidän koulutuksessa.
Based on the results of these studies, it can be concluded that there is a need to build a convincing bridge between educational institutions and the societal, professional and personal realms.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tulosten perusteella voidaan vetää sellainen johtopäätös, että on tarve rakentaa vakuuttava silta koulutusorganisaatioiden ja yhteiskunnallisten, ammatillisten sekä henkilökohtaisten maailmojen välille.
Problem-based learning (PBL) seems to be an attractive candidate for producing appropriate problem awareness for every student.
Ongelmaperustainen oppiminen (PBL) näyttää olevan houkutteleva ehdokas tuottamaan asiaankuuluvaa ongelmatietoisuutta jokaiselle opiskelijalle.
Such changes can, for instance, contribute to designing new kinds of formal functional roles, which represent the multidisciplinary teamwork that occurs in real life.
Nämä muutokset voivat esimerkiksi tarkoittaa uusien muodollisten toiminnallisten roolien suunnittelemista, mitkä havainnollistavat monitieteistä tiimityötä mitä käytetään oikeassa elämässä.
This dissertation revealed that problems need to be well-designed but ill-structured to fulfil certain purposes.
Tämä tutkimus paljasti että ongelmien tarvitsee olla hyvin suunniteltuja mutta huonosti jäsennettyjä täyttääkseen tietyt päämäärät.
These kinds of problems will increasingly arise in the societal, professional and personal spheres now and in the future because of the increasing uncertainty in the world.
Tämänlaisia ongelmia alkaa ilmaantua lisää yhteiskunnallisessa, ammatillisessa ja henkilökohtaisen elämän piirissä koska epävarmuus maailmalla lisääntyy.
This trend is problematic since there is a need to learn from tackling ill-structured problems, or even problems that do not have a convincing resolution.
Tämä trendi on ongelmallinen koska on olemassa selvä tarve oppia kamppailemaan huonosti jäsentyneiden ongelmien kanssa, tai peräti ongelmien joilla ei ole vakuuttavaa ratkaisua.
This structured and consistent process aims to help students identify, tackle and understand problems as effectively as possible.
Tämän jäsennetyn ja yhdenmukaisen prosessin tavoitteena on auttaa opiskelijoita tunnistamaan ja ymmärtämään ongelmia sekä kamppailemaan niiden kanssa niin tehokkaasti kuin mahdollista.
However, it is worth asking what kinds of ‘problem awareness’ a certain educational innovation can produce for students.
Kuitenkin, on hyödyllistä kysyä minkälaista ’ongelmatietoisuutta’ tietty koulutusinnovaatio voi tuottaa opiskelijoille.
The meaning of problem in problem-based learning context - Towards problem-aware students
Ongelman merkitys ongelmaperustaisen oppimisen kontekstissa - kohti ongelmatietoisia opiskelijoita
Problems seem to appear everywhere in societal, professional and personal life, but the question is whether education sufficiently prepares us to identify and address problems.
Ongelmia näyttää ilmaantuvan kaikkialle niin yhteiskunnalliseen, ammatilliseen kuin henkilökohtaiseen elämään, mutta kysymys on valmistaako koulutus meitä riittävän hyvin tunnistamaan ongelmia ja tarttumaan ongelmiin.
I selected one university from each country and collected data with my co-authors during a two-month period.
Tutkija valitsi yhden yliopiston joka maasta ja keräsi tutkimusaineiston kahden kuukauden aikana tutkimuspartnereiden avulla.
For students and teachers or tutors, this means having a clear idea of what is worth knowing, and for education policymakers, this means having a clear idea of what kind of education is of the most worth.
Opiskelijoilla ja opettajilla tai tutoreilla tämä merkitsee sitä että heillä on selvä ajatus siitä mikä on tietämisen arvoista, ja koulutuspolitiikan tekijöille että heillä on selvä ajatus minkälainen koulutus on kaikista arvokkainta.
During the previous century, education specialists made the mistake of believing that accommodating and tackling well-structured problems in learning processes automatically helped students to tackle ill-structured problems.
Viime vuosisadan aikana, koulutuksen asiantuntijat tekivät virheen uskoessaan että kamppailu hyvin jäsentyneiden ongelmien kanssa automaattisesti auttoi opiskelijoita kamppailemaan huonosti jäsentyneiden ongelmien kanssa.
It is crucial to know what kinds of problem features can be used to logically select, design and integrate appropriate problems to build convincing curricula, programmes and/or courses.
On ratkaisevaa tietää minkälaisia ongelman piirteitä voidaan käyttää kun loogisesti valitaan, suunnitellaan ja yhdistellään sopivia ongelmia ja rakennetaan vakuuttavia opetussuunnitelmia, ohjelmia ja/tai kursseja.
Tutors and students, with their discussion leader in a formal role, asked most of the transformative questions, while other students with or without a formal role asked mostly other types of questions such as confirmation questions.
Tutorit ja opiskelijat, jotka on valjastettu puheenjohtajan muodollisella roolilla, kysyivät eniten transformatiivisista kysymyksistä, kun taas muut opiskelijat, muodollisen roolin kanssa tai ilman, kysyivät enimmäkseen toisen tyyppisiä kysymyksiä kuten vahvistavia kysymyksiä.
What kinds of activities could help to a) improve students’ question asking and b) epitomise how central problem selection (as an educational innovation) is in teaching and learning and should be in education?
Minkälaiset aktiviteetit voisivat auttaa a) parantamaan opiskelijoiden kysymysten kysymistä ja b) olemaan täydellinen esimerkki sille kuinka keskeinen ongelman valinta (koulutuksellisena innovaationa) on opettamisessa ja oppimisessa ja pitäisi olla koulutuksessa?
This is important for the education stakeholders of students, faculty, staff and educational policy decision makers.
Tämä tieto on tärkeää opiskelijoille, oppilaitosten henkilökunnalle ja koulutuspolitiikan päätöksentekijöille.
We cannot afford to continue using inappropriate educational reforms with educational innovations that are based on processes, activities and materials that do not develop students’ collaborative ability and willingness to identify and address ill-structured and yet-to-be solved problems.
Meillä ei ole varaa jatkaa sopimattomien koulutusreformien käyttämistä koulutuksellisiin innovaatioihin mitkä perustuvat prosesseihin, aktiviteetteihin ja materiaaleihin, mutta eivät kehitä opiskelijoiden yhteistoimintakykyä ja -halukkuutta tunnistaa ja tarttua huonosti jäsentyneisiin sekä ei-vielä-ratkaistuihin -ongelmiin.
Cognitive psychological studies have proved this wrong, showing that different problem types require different skills, knowledge and/or conceptual changes for potential resolution.
Kognitiivisen psykologian tutkimukset ovat kumonneet tämän uskomuksen osoittamalla että erityyppiset ongelmat vaativat erilaisia taitoja, tietoja ja/tai käsitteellisen ymmärryksen muutosta mahdollisen ratkaisun tuottamiseksi.
PBL has a specific relationship with problems: PBL drives from a problem, triggers learning from a problem by using well-designed but ill-structured problems, and then builds a learning environment by integrating collaborative small-group work, independent self-directed learning demand and the use of various learning resources for supporting students’ learning.
PBL:lla on erityinen suhde ongelmiin: PBL lähtee liikkeelle ongelmasta, laukaisee oppimisen ongelmasta käyttämällä hyvin suunniteltuja mutta huonosti jäsennettyjä ongelmia, ja rakentaa oppimisympäristön yhdistämällä yhteistoiminnallisen pienryhmätyöskentelyn, itsenäisen itseohjautuvan oppimisen vaatimukset, ja käyttämällä erilaisia oppimisresursseja opiskelijoiden oppimisen tukemiseksi.
Yet, educational institutions are not very enthusiastic about this kind of multidisciplinary work, although dealing with certain kinds of problems demands multidisciplinary work since the resolution cannot be found in one discipline.
Kuitenkin, oppilaitokset eivät ole kovin innostuneita monitieteisestä työskentelytavasta, vaikka tietynlaisten ongelmien käsittely vaatii juuri monitieteistä otetta koska kestävää ratkaisua ongelmaan ei voida löytää yhden oppiaineen sisältä.
For the second empirical study, I designed a semi-open questionnaire.
Toista empiiristä tutkimusta varten tutkija suunnitteli puoli-avoimen kyselylomakkeen.
The institutions use learning activities in some courses that could be considered a PBL hybrid, that is, a combination of problem-projects and small-group work.
Nämä yliopistot käyttivät joillakin kursseilla oppimisaktiviteetteja joita voi rinnastaa PBL hybrid malliin eli yhdistelmä ongelma-projekteja ja pienryhmätyöskentelyä.
There are many educational innovations, each one accompanied by a claim of superiority concerning their methods and aims and each one handling problems in different ways.
On olemassa monia koulutuksellisia innovaatioita, mistä jokainen yrittää vakuuttaa ylivertaisuutta suhteessa keinoihin ja päämääriin, ja jokainen innovaatio käsittelee ongelmia tavalla tai toisella.
We cannot afford education which produces poor problem awareness in the sense of identifying, addressing and understanding problems.
Meillä ei ole varaa koulutukseen joka tuottaa huonoa ongelmatietoisuutta ongelmien tunnistamisen, tarttumisen ja ymmärtämisen merkityksessä.
The research investigated to what extent students’ problem feature preferences match the experts’ recommendations of what kinds of problems (and their features) are considered appropriate within PBL.
Tämä tutkimus otti selvää sitä, että missä määrin opiskelijoiden ongelmapiirteiden mieltymykset sopivat yhteen asiantuntijoiden suositusten kanssa siitä, että minkälaiset ongelmat (ja niiden piirteet) ovat sopivia PBL:ään.
The results from the second empirical study imply that students prefer less demanding problems than educational experts recommend in the learning process.
Toisen empiirisen tutkimuksen tulokset viittaavat siihen suuntaan että opiskelijat suosivat vähemmän vaativia ongelmia oppimisprosessissa kuin mitä koulutuksen asiantuntijat suosittelevat.
Many studies have compared PBL and traditional subject-based, teacher-directed, and lecture-based educational innovations to show that PBL works and is an effective way of learning.
Monet tutkimukset ovat vertailleet PBL:ää perinteiseen oppiaineperustaiseen, opettajajohtoiseen ja luentoihin pohjautuvaan koulutukselliseen innovaatioon, ja yrittäneet osoittaa että PBL toimii ja on siten tehokas tapa oppia.
The questions that this dissertation asks are the following: In an educational institution’s context and curricula, which problems are considered suitable for increasing students’ deep learning and problem understanding?
Tämä väitöstutkimus kysyy seuraavia kysymyksiä koulutusorganisaatioiden ja opetussuunnitelman kontekstissa: Mitkä ongelmat ovat sopivia lisäämään opiskelijoiden syväoppimista ja ongelman ymmärtämistä?
The results from the literature review study in this thesis imply that educational innovations need to put problems in the centre.
Kirjallisuuskatsaukseen perustuvan tutkimuksen tulokset viittaavat siihen että koulutuksellisten innovaatioiden tarvitsee asettaa ongelmat toiminnan keskiöön.
This bridge needs to encompass content and process, and it needs to value correspondence.
Tämän sillan tarvitsee kattaa sisältö-, prosessi- ja arvo yhtenevyys.
The second empirical study focussed on suitable features of problems used in the learning process, which is also a topic that has received limited attention in educational research.
Tämä toinen empiirinen tutkimus keskittyi sopivien ongelman piirteiden käyttöön oppimisprosessissa, mikä on myös aihe joka on saanut vähän huomiota tutkimuksissa.
The results from the first empirical study indicate that students ask a lot of questions during small-group work, but ask only a few transformative questions that challenge their understanding.
Ensimmäisen empiirisen tutkimuksen tulokset osoittavat että opiskelijat kysyvät pienryhmätyöskentelyn aikana paljon kysymyksiä, mutta vähän transformatiivisia kysymyksiä mitkä haastavat heidän senhetkistä ymmärrystä.
The aim of this thesis is to investigate the meaning of the problem in PBL context through a sequential qualitative multimethod conducted as follows: through two observations for becoming acquainted with the research context, two empirical studies and one literature review study.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on tutkia ongelman merkitystä PBL kontekstissa jaksottaisen laadullisen monimetoditutkimuksen avulla, mikä koostuu kahdesta kontekstiin tutustumisen havainnointijaksosta, kahdesta empiirisestä tutkimuksesta ja yhdestä kirjallisuuskatsaukseen perustuvasta tutkimuksesta.
From this perspective, problem-focussed education is considered an appropriate innovation to be adopted by educational institutions and policymakers.
Tästä näkökulmasta, ongelmaan keskittynyt kasvatus voidaan ajatella olevan asianmukainen innovaatio mitä voidaan soveltaa oppilaitoksiin ja suositella koulutuspolitiikan tekijöille.
The literature review study concentrated on comparing and contrasting three currently popular educational innovations: work-based learning, problem-based learning and problem-focussed education.
Kirjallisuuskatsaukseen perustuva tutkimus vertaili kolmea suosittua koulutuksellista innovaatiota: työelämälähtöinen oppiminen, ongelmaperustainen oppiminen, ja ongelmakeskittynyt kasvatus.
This study outlined some key differences and similarities to contribute to the body of knowledge on educational innovations.
Tämä kirjallisuuskatsaukseen perustuva tutkimus esittää pääpiirteittäin joitakin avaineroja ja -yhtäläisyyksiä ja siten osallistuu kerryttämään tietoa koulutuksellisista innovaatioista.
To engage all students in asking more transformative questions, and thus potentially increase the quality of collaborative small-group work while tackling problems, some changes need to be made.
Tämän vuoksi joitakin muutoksia tarvitaan jotta kaikki opiskelijat saadaan täysipainoisesti mukaan kysymään enemmän transformatiivisia kysymyksiä, ja siten mahdollisesti saadaan lisättyä pienryhmätyöskentelyn yhteistoiminnallista laatua kun kamppaillaan ongelmien kanssa.
Yet, studies are limited on the problem (or the problem awareness) itself in PBL.
Kuitenkin PBL:n piirissä ongelmaa (tai ongelmatietoisuutta) on tutkittu rajoitetusti.
The first familiarisation phase included two years of participatory observation of small-group work (tutorials) within a PBL-Professional Development programme (PBL-PD) at Tampere, Finland.
Ensimmäinen kontekstiin tutustumisen jakso sisälsi kahden vuoden osallistuvan havainnoinnin pienryhmätyöskentelyyn (tutoriaali) PBL-Ammatillinen Kehitys -ohjelmassa (PBL-PD) Tampereella.
For the first empirical study and for approximately two years, I continued audio and video recording seven physiotherapy students’ small-group work with seven different problems in one of these highly experienced PBL-institutions.
Ensimmäinen empiirinen tutkimus jatkui suoraan tutkijan tekemillä seitsemän eri ongelman ja eri fysioterapia-opiskelijoiden pienryhmätyöskentelyn audio- ja videokuvauksilla yhdestä kokeneesta PBL oppilaitoksesta noin kahden vuoden ajan.
The second familiarisation phase was a one-month observation of three experienced PBL institutions’ small-group work (tutorials) at Tampere, Finland.
Toinen kontekstiin tutustumisen jakso sisälsi pienryhmätyöskentelyn (tutoriaali) havainnointia kuukauden ajan kolmessa kokeneessa PBL oppilaitoksessa Tampereella.
The first empirical study examined question-asking during the PBL tutorial (small-group work); this topic has received little attention in studies, although it is crucial for identifying, tackling and understanding problems.
Ensimmäinen empiirinen tutkimus tutki kysymysten kysymistä PBL tutoriaalin (pienryhmätyöskentely) aikana.
Managing resources is essential in many games.
Resurssien hallinta on keskeistä useassa pelissä.
Such outcomes can be achieved, for example, if the material and tools for music-making are defined as resources and their use is measured.
Tällaisiin lopputuloksiin päästään esim. määrittelemällä musiikin tekemisen välineet ja materiaalit resursseiksi ja mittaamalla niiden käyttöä.
The tools and materials of music-making software are not resources because they can be used unlimitedly.
Musiikinteko-ohjelmistojen toiminnot ja äänitiedostot eivät ole resursseja, sillä niiden käyttöä ei ole rajoitettu.
Thus, making music with music-making software is not ludus type of play.
Täten musiikin tekeminen musiikinteko-ohjelmistoilla ei ole ludus-tyyppistä pelaamista.
Music-making software titles are interpreted as open simulations, that is, a kind of "playgrounds" that offer the tools and materials for making music with the approach of paidia play.
Musiikinteko-ohjelmistot tulkitaan avoimiksi simulaatioiksi eli eräänlaisiksi "leikkikentiksi", jotka tarjoavat välineet ja materiaalit musiikin tekemiseen paidia lähestymistavalla.
Music-making software titles do not influence the behavior of the music-maker as games influence the behavior of the player by valorizing certain outcomes of the play activity over others.
Musiikinteko-ohjelmistot eivät vaikuta musiikintekijän käyttäytymiseen kuten pelit vaikuttavat pelaajien käyttäytymiseen määrittelemällä tietyt pelaamisen lopputuloksista toisia arvokkaammiksi.
Music-making software titles resemble video games that combine playing with creating and experimenting.
Musiikinteko-ohjelmistot muistuttavat videopelejä joissa pelaaminen yhdistyy luomiseen ja kokeiluun.
As in video games with the objective of construction, so also in music-making software immaterial objects are made by selecting, modifying, and arranging prefabricated components.
Kuten videopeleissä joissa on pyrkimyksenä rakentaminen, myös musiikinteko-ohjelmistoilla tehdään objekteja valitsemalla, muuntelemalla ja sijoittelemalla esivalmistettuja komponentteja.
Music-making software titles are compared to the following aspects of video games: Formal elements, dramatic elements, video games as systems and simulations, and mimicry in play.
Tutkimuksessa vertaillaan musiikinteko-ohjelmistoja seuraaviin videopelien ominaisuuksiin: formaalit elementit, dramaattiset elementit, videopelit systeemeinä ja simulaatioina, sekä jäljittely pelaamisessa.
Examples are presented of how the techniques have been used in music-making.
Tutkimuksessa määritellään näiden tekniikoiden taustat ja annetaan esimerkkejä siitä miten tekniikoita on hyödynnetty musiikin tekemisessä.
Following the definition by the game researcher Jesper Juul, the rules of ludus type of video games that involve nonlinear multitrack composing should define outcomes that are variable, quantifiable, and valued.
Ludus-tyyppistä pelaamista ja epälineaarista moniraitasäveltämistä yhdistävien pelien sääntöjen tulee määritellä lopputulos joka on vaihteleva, määrällisesti mitattavissa oleva ja arvotettu.
The following nonlinear multitrack composing techniques can be realized with music-making software as well as multitrack studio equipment: Sampling, sound design, mixing, programming, sound spatialization, and remixing.
Musiikinteko-ohjelmistoilla pystytään toteuttamaan seuraavat epälineaarisen moniraitasäveltämisen tekniikat: samplaaminen, äänisuunnittelu, miksaaminen, ohjelmointi, äänen spatialisointi ja remiksaaminen.