natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There were no significant differences between the uncinectomy with additional antrostomy and the uncinectomy-only sides in terms of satisfaction with the operation, facial pain, nasal obstruction, or discharge values.
Leikkaustekniikoiden välillä emme havainneet eroa tyytyväisyydessä leikkauksen tulokseen, kasvokipuun, nenäntukkoisuuteen tai limaisuuteen liittyen.
It seemed that patients with asthma and/or job exposure to irritants might experience less satisfaction with the uncinectomy-only side, whereas patients without these risk factors experienced similar satisfaction after both procedures.
Potilaat, joilla oli astma ja/tai altistuminen työperäisille hengitysilmaärsykkeille olivat tyytyväisempiä keskikäytäväantrostomiaan, kuin pelkkään uncinektomiaan.
Comparison of the preoperative and postoperative CT scans revealed that a significant reduction in the radiological Lund-Mackay (LM) score was achieved on both sides, regardless of the procedure performed.
Ennen leikkausta ja 9kk:a leikkauksen jälkeen tehtyjen tietokonekerroskuvausten perusteella pystyttiin sivuonteloissa osoittamaan molemmilla puolilla selkeä vähentyminen tutkimuksessa käytetyssä kuvantamispohjaisessa Lund-Mackay pisteytyksessä.
A statistically significant postoperative decrease of mucosal eosinophils, as well as the correlation of the intraoperative eosinophils with the postoperative symptom score, was found only on the antrostomy side.
Tilastollisesti merkitsevä limakalvon eosinofiilien väheneminen postoperatiivisesti pystyttiin osoittamaan ainoastaan tehdyn keskikäytäväantrostomian puolella.
There were no statistically significant differences between the types of operation.
Vaikka tutkimustulokset osoittivat lievää etua tehdystä keskikäytäväantrostomiasta, eri leikkausmenetelmillä saatujen tulosten välillä ei yleisesti ottaen ollut suuria tilastollisesti merkitseviä eroja.
Surgery did not significantly improve the mucociliary function of the maxillary sinus mucosa; it remained poor even nine months postoperatively.
ESS- leikkaus ei parantanut poskiontelon mukosiliaaripuhdistumaa, se pysyi huonona myös 9kk:n kohdalla tehdyssä seurantatutkimuksessa.
After failure of maximal conservative therapy, endoscopic sinus surgery (ESS) aims to restore normal sinus function and ventilation through the natural ostia.
Endoskooppiavusteista sivuontelokirurgiaa (ESS) harkitaan, jos konservatiivisella hoidolla ei saavuteta riittävää oirelievitystä.
Results: We were able to demonstrate that the percentage of vessels expressing endothelial sulphated sialyl-LewisX epitopes (L-selectin ligands) in maxillary sinus biopsies taken intraoperatively increased during CRS compared with uninflamed control tissue.
Pystyimme osoittamaan, että pitkäaikaisessa sivuontelotulehduksessa verisuonten seinämässä esiintyvän ja valkosolujen L-selektiiniin sitoutuvien sulfatoitujen Lewis x sokerirakenteiden suhteellinen määrä lisääntyi merkitsevästi.
The postoperative area of the ostium remained significantly larger on the antrostomy side compared with the uncinectomy side.
Pelkkään uncinatuksen poistoon verrattuna ostiumin koko säilyi merkitsevästi suurempana keskikäytäväantrostomiapuolella.
There was a statistically significant correlation between the postoperative number of mucosal eosinophils and the symptom score, which was also independent of the surgical technique.
Oirearvioinnin ja postoperatiivisen poskiontelon limakalvon eosinofiilien välillä esiintyi vastaavuussuhde.
They all suffered from chronic maxillary rhinosinusitis with associated mucosal thickening or sinus opacification in the CT scan.
Potilailla, joilla oli käytössä paikallinen nenäkortikosteroidihoito, L-selektiinin ligandien määrä ja limakalvon eosinofiilisolujen määrä väheni postoperatiivisesti .
Background: Chronic rhinosinusitis (CRS) is an inflammation of the nose and paranasal sinuses lasting more than 12 weeks.
Keskikäytäväantrostomian merkitys poskiontelokirurgiassa Pitkäaikaisessa sivuontelotulehduksessa nenän ja sivuonteloiden oireet kestävät yli kolme kuukautta häviämättä välillä täysin.
Since the introduction of this technique, there have been controversial opinions on the advantages of simple uncinectomy over maxillary sinus antrostomy.
Väitöskirjatutkimuksen tarkoituksena oli verrata kahden eri endoskooppiavusteisen leikkausmenetelmän (uncinektomia vs. uncinektomia yhdistettynä keskikäytäväantrostomiaan) välisiä mahdollisia eroja, hyötyjä ja haittavaikutuksia.
In addition, the expression level of these epitopes and the number of mucosal eosinophils correlated with the inflammation, and they decreased nine months postoperatively compared with intraoperative samples, especially in patients with intranasal corticosteroid treatment.
Lisäksi osoitimme, että näiden epitooppien ja limakalvon eosinofiilisten tulehdussolujen esiintyvyys oli verrannollinen tulehduksen vaikeusasteeseen.
Part of the patients in the study group received conservative therapy (intranasal corticosteroid and/or oral antihistamine) both pre- and postoperatively.
Neljännessä osatyössä verrattiin kuvantamispohjaisen Lund-Mckay pisteytyksen muutoksia sivuonteloiden pre- ja postoperatiivisen tilanteen välillä.
Reason behind this trend remains largely unknown, but both genetic and environmental factors are known to be involved.
Syyt tähän kehitykseen ovat suurelta osin tuntemattomia, mutta sekä geneettisillä että ympäristötekijöillä tiedetään olevan merkitystä.
Toll-like receptor activation in experimental allergic asthma: Bridge between skin and airways
Toll-like reseptorien aktivaatio kokeellisessa allergisessa astmassa: ihon ja hengitysteiden välinen yhteys
The increasing prevalence of asthma in western countries during the last decades continues to be a significant public health problem causing both economical and social burden to the society.
Astman voimakas lisääntyminen viime vuosikymmeninä on erityisesti länsimaissa esiintyvä ongelma.
Micro-organisms present in the environment are recognized by different Toll-like receptors (TLRs), which bind viral and bacterial components and stimulate innate immune responses.
Ympäristössä esiintyvät mikrobit tunnistetaan erilaisten Tollin kaltaisten (Toll-like) reseptorien avulla, jotka tunnistavat virusten ja bakteerien rakenteita ja aktivoivat luonnollisen immuniteetin järjestelmän.
One of theories attempting to explain the rise in asthma prevalence is related to reduced exposure to microbial load and a change in Th1/Th2 cytokine balance towards Th2 type immunity in early childhood ("hygiene hypothesis").
Yksi allergioiden lisääntymistä selittävä teoria on nk. hygieniahypoteesi, jonka mukaan vähäinen mikrobialtistus varhaisessa lapsuudessa aikaansaa elimistön Th1/Th2 -välittäjäainetasapainon siirtymisen Th2-suuntaiseksi johtaen allergioiden lisääntymiseen.
TLR ligands have been used as immunotherapeutic agents to modify the response away from allergies and towards Th1 type immune response.
Reseptoreihin sitoutuvia ligandeja on käytetty tutkimuksissa suuntaamaan immuunivastetta allergioilta suojaavaan Th1-suuntaan, mutta tulokset ovat olleet vaihtelevia.
These studies are in line with hygiene hypothesis suggesting that bacterial endotoxins, i.e. LPS, may induce Th1 type responses and protect from development of asthma later in life.
Saadut tulokset tukevat hygieniahypoteesia, jonka mukaan altistuminen ympäristön endotoksiineille, kuten LPS:lle, voivat ehkäistä astman ja allergioiden myöhempää ilmentymistä.
Administration of LPS and Pam3Cys was shown to reduce total cell counts and eosinophils in BAL fluid, Th2 type cytokines in the lung and airway reactivity to metacholine, while Poly(I:C) had no clear effect on these parameters.
Bakteeriperäiset CpG, LPS ja Pam3Cys laskivat keuhkojen tulehdusta sekä Th2-sytokiinien tuotantoa, mutta virusperäisellä Poly(I:C):llä ei vastaavaa vaikutusta havaittu.
In the third part of the thesis, the effects of intradermally administered LPS, Pam3Cys and Poly(I:C) were studied in the murine model of asthma using ovalbumin as allergen.
Ihonsisäisesti annosteltujen CpG:n, LPS:n, Pam3Cys:n ja Poly(I:C):n vaikutukset astmaan olivat riippuvaisia erityisesti annostellun ligandin pitoisuudesta.
The specific approaches of the study included (i) characterization of mouse model of natural rubber latex (NRL) –induced asthma by studying the effects of different exposure routes on airway inflammation and airway reactivity, (ii) investigation of the effects of GpG (ligand for TLR9), and (iii) the effects of LPS (ligand for TLR4), Pam3Cys (ligand for TLR2) and Poly(I:C) (ligand for TLR3), on asthmatic parameters using the mouse model.
Tutkimuksen tavoitteena oli luoda uusi hiiren astmamalli, jota käyttämällä voitiin tutkia eri Toll-like reseptoreihin sitoutuvien, bakteeri- ja virusperäisiä sekvenssejä tunnistavien ligandien (CpG, LPS, Pam3Cys ja Poly(I:C)) vaikutuksia astman kehittymiseen.
In the second study of the thesis, the effects of immunostimulatory CpG molecules in the murine asthma model characterized in the first part of the thesis were investigated.
CpG-molekyylien sivuvaikutuksena havaittiin lisäksi lisääntyneestä IFN-γ:n tuotannosta johtuvaa hengitysreaktiviteetin nousua, millä voi olla merkitystä erityisesti astman immunoterapiatutkimuksissa.
These results show that allergen exposure via the skin and a subsequent airway challenge induces a vigorous Th2 type inflammation and airway hyperreactivity in mice, highlight the role of skin as the primary site of antigen exposure and subsequent development of airway diseases.
Tutkimuksessa havaittiin, että ihon kautta tapahtuva herkistyminen luonnonkumille ja myöhemmin hengitysteiden kautta tapahtuva altistus samalle allergeenille sai hiirillä aikaan voimakkaan allergisen Th2-tyypin keuhkotulehduksen, hengitysteiden reaktiivisuuden nousun ja allergeenispesifisten IgE -vasta-aineiden lisääntymisen veressä.
Also, our results give light to the importance of skin´s barrier function and host-microbe interaction in the development of allergies.
Tutkimustulos osoittaa, että ihon kautta tapahtuva altistuminen allergisoivalle aineelle, kuten luonnonkumille, voi olla merkittävässä roolissa myöhemmässä alttiudessa sairastua astmaan ja allergioihin.
3D printing: a systemic innovation in a value network
3D-tulostus: systeeminen innovaatio arvoverkostossa
Possibly other factors influence fast progression of the tumour more intensively, high apoptosis being only a compensatory phenomenon.
Mahdollisesti muut kasvaimen etenemistä ohjaavat tekijät vaikuttavat dominoivasti ja apoptoosi jää vain riittämättömäksi kompensatoriseksi toiminnaksi.
According to these results good prognosis for a patient with RCC is associated with: 1) low proliferation activity, 2) low preoperative IL-6 and ICAM-1 and high IL-12 values and marked postoperative elevation of IL-12, 3) membranous location of EGFR in tumour cells, 4) low apoptotic activity (estimated by Bax and Bcl-2 expression) and 5) absence of the prothrombotic PlA2 allele of platelet fibrinogen receptor GPIIb/IIIa associating with the risk of metastases.
Yllä olevan perusteella munuaissyövän ennustetta huonontavia tekijöitä näyttävät olevan korkea solunjakautumisaktiivisuus, sytokiiniprofiilissa korkeat IL-6 ja ICAM-1 ja matalat IL-12 -pitoisuudet ja leikkauksen jälkeisen IL-12 nousun puuttuminen, EGFR:n ilmenemisen puuttuminen tai solulimapainotteinen sijainti solutasolla, ohjelmoituneen solukuoleman voimakkuus (mitattuna Bax ja Bcl-2 esiintyvyydellä) sekä verihiutaleiden fibrinogeenireseptorin A2 alleelivariantti.
Only stage and Fuhrman classification reached statistical significance in multivariate analysis.
Monimuuttuja-analyysissä vain levinneisyysluokka ja Fuhrman-luokitus saavuttavat tilastollisen merkittävyyden, yo apoptoosimerkkiaineet assosioituvat jossain määrin Fuhrman-luokitukseen.
The frequency of presence of the GPIIIa PlA2 allele among patients with metastatic RCC was 43.6% and with local disease 24.7%, p=0.024.
Tutkimuksessa todettiin PlA2 alleelin esiintyvän metastaattisissa tapauksissa 43,6%:ssa ja paikallisissa munuaissyöpätapauksissa vain 24,7%:ssa jälkimmäisen vastatessa yleistä väestön esiintyvyyttä.
This study examined the prognosis of renal cell carcinoma in five different aspects: 1) The number of DNA losses found in comparative genomic hybridization (CGH) and proliferation activity.
Tutkimuksessa selvitettiin yhden sairaalan seuranta-aineistossa viiden eri osa-alueen merkitystä munuaissyövän ennusteessa: 1. solunjakautumisaktiivisuus (MIB-1 immmunohistokemia) ja kromosomiston puutosalueiden lukumäärä (vertaileva genominen hybridisaatio, lyh.
The prognosis in renal cell carcinoma (RCC) varies widely, from very good in small local and non-aggressive tumours to poor, only a few months survival, in aggressive and widely disseminated cases.
Munuaissyövän ennuste vaihtelee voimakkaasti pienten paikallisten kasvainten hyvästä aina levinneiden tautitapausten huonoon.
More efficient prognostic factors would be desireable for patient information, planning of follow-up and adjuvant treatments, and for evaluation of response to different chemo-immunotherapy schedules.
Taudin levinneisyysaste ja kasvainkudoksen erilaistumisaste ovat perinteiset riippumattomat ennustetekijät, mutta lisätehoa ennustearvioon tarvitaan potilasinformaation, seuranta-aikataulun ja hoidon suunnittelun avuksi.
Serum IL-6, sIL-2R and sICAM-1 levels before nephrectomy were significantly higher in non-local than in local tumours.
Korkeat leikkausta edeltävät IL-6, sIL-2R ja sICAM-1 arvot liittyivät levinneisiin tautitapauksiin, vastaavasti korkeat IL-6 ja sICAM-1 ja matalat IL-12 muutokset liittyivät huonoon varhaisennusteeseen (1vuosi).
The number of deleted areas in common type carcinomas had no association with prognosis, but high proliferation activity was associated with poor outcome.
Aiemmassa tutkimuksessa todettiin viitteitä, että VGH:lla todettujen kromosomiston puutosalueiden korkealla lukumäärällä olisi yhteys huonoon ennusteeseen.
5) The genetic polymorphisms in platelet fibrinogen receptor and possible associations with metastatic disease.
Veriteitse syntyvien etäpesäkkeiden muodostumisessa verihiutaleilla ja näiden fibrinogeenireseptoreilla on keskeinen rooli.
In contrast, IL-12 levels were higher in local tumours and the levels increased significantly (p Evaluation of patients with positive EGFR immunostaining (77%) showed prominent membranous staining to be associated with a good prognosis.
Epidermaalinen kasvutekijä ja myös sen reseptori (EGFR) osallistuvat keskeisesti normaalin kudoksen säätelyyn, kuitenkin EGFR:n yli-ilmeneminen on yhdistetty huonoon ennusteeseen monissa kasvaimissa, myös munuaissyövässä.
The different alleles of GPIIIa PlA1/A2, GIB-IX-V C3550T and GPIa/IIa C807T integrins were evaluated and their associations with metastatic disease were recorded.
Verihiutaleiden fibrinogeenireseptorilla (integriini αIIbβ3 tai GPIIb/IIIa) on rakennevaihtelua (polymorfiaa) tässä β3 (GPIIIa) osassa ja vastaavasti myös tämän alueen rakentumista ohjaavassa geenissä.
In prospective studies CGH evaluation was made in 20 patients, cytokines were studied in 24 patients and EGFR, Bax and Bcl-2 assays performed in 138 patients with RCC.
Tässä tutkimuksessa sekä Bax että Bcl-2 ilmenemisellä oli assosiaatio ennusteeseen ja molemmat tekijät viittasivat hieman paradoksaalisesti voimakkaaseen apoptoosiin huonoennusteisillä munuaissyöpäkasvaimilla.
In stepwise logistic regression (metastatic vs. local RCC) the PlA2 allele remained a significant risk factor, p=0.02.
Verihiutaleissa PlA2 alleelin on todettu lisäävän kardiovaskulaaristen komplikaatioiden, mm äkkikuoleman riskiä.
The frequencies of the different alleles of the GIB-IX-V C3550T and GPIa/IIa C807T polymorphisms did not differ between groups.
Ohjelmoituneen solukuoleman eli apoptoosin aktiivisuus Bax ja Bcl-2 merkkiaineiden kuvaamana (immunohistokemia) sekä 5. verihiutaleiden fibrinogeenireseptorin (αIIbβ3 tai GPIIb/IIIa) eri tyypit (PCR-RFLP määritys).
In the second group no patients over 75 years were included.
Toiseen ryhmään ei otettu yli 75-vuotiaita potilaita.
It has been criticised for being subjective and not being reliable enough.
Allenin testiä on arvosteltu siitä että se on subjektiivinen eikä tarpeeksi luotettava.
However, there are some challenges concerning its harvest and utilisation.
Värttinävaltimon käyttöön liittyy kuitenkin tiettyjä haasteita.
The AT is a simple clinical test that is easy to perform bedside and does not require any additional resources.
Allenin testi on yksinkertainen kliininen koe joka on helppo suorittaa missä tahansa eikä se vaadi laitteita tai muita ylimääräisiä panostuksia.
Patients over 60 years of age and emergency cases were excluded.
Yli 60-vuotiaita ja päivystyspotilaita ei otettu mukaan tutkimukseen.
Prior procurement of the RA it is important to ensure that the removal of the RA will not cause circulatory deficit in the hand.
Ennen värttinävaltimon preparointia on tärkeää varmistua, ettei sen poisto aiheuta verenkierron puutetta kädessä.
In its natural position the RA supports the circulation of the hand together with the ulnar artery.
Luonnollisessa asemassaan värttinävaltimo huolehtii käden verenkierrosta yhdessä kyynärvaltimon kanssa.
Traditionally the circulation of the hand is assessed preoperatively with the Allen test (AT).
Perinteisesti käden verenkiertoa on arvioitu ennen leikkausta Allenin testillä.
The second group consisted of 90 patients who underwent the AT and modified AT, pletysmography of the index and ring fingers both pre- and postoperatively.
Toinen ryhmä käsitti 90 potilasta joille tehtiin Allenin testi ja sen modifikaatio sekä verenpaineen mittaus etusormesta ja nimettömästi ennen ja jälkeen leikkauksen.
Intraoperative pressure measurement of the RA stump may be useful screening tool in selected situations.
Värttinävaltimon leikkauksen aikainen paineenmittaus voi olla hyödyllinen lisä värttinävaltimon arvioinnissa tietyissä tilanteissa.
The first group consisted of 145 patients who underwent the AT, ultrasonography of the forearm vessels and pletysmography of the fingers before operation.
Ensimmäiseen ryhmään kuului 145 potilasta joille tehtiin Allenin testi, kyynärvarren valtimoiden ultraäänitutkimus sekä sormien verenpainemittaus.
The study involved two sets of patients, both groups were scheduled for coronary artery bypass surgery.
Molempien ryhmien potilaat olivat tulossa sepelvaltimo-ohitusleikkaukseen.
It is easy to harvest and has excellent patency rates.
Se on helppo preparoida siirteeksi ja sen aukipysyvyys siirteenä on erinomainen.
The issues concerning the non-harvestable RA are often bilateral.
Seikat jotka estävät värttinävaltimon käytön sepelvaltimo-ohitussiirteenä ovat usein todettavissa molemmissa kyynärvarsissa.
A questionnaire concerning symptoms in the hand and forearm was also completed pre- and postoperatively.
Lisäksi potilaat täyttivät kyselyn käden ja kyynärvarren oireista ennen ja jälkeen leikkauksen.
The first aim of the present thesis was to ascertain whether the AT can be used to assess the circulation of the hand.
Väitöskirjatyö pyrkii selvittämään voidaanko Allenin testiä käyttää arvioimaan käden verenkiertoa luotettavasti.
Another issue is that, as a muscular artery, the RA is prone to atherosclerosis, which affects all patients with coronary artery disease.
Toiseksi, värttinävaltimo on lihasvaltimo, joka on altis valttimokovettumataudille josta kaikki sepelvaltimopotilaat kärsivät.
In patients with diabetes mellitus or peripheral vascular disease the result of the AT may not be conclusive and additional ultrasonography of the forearm arteries is recommended.
Potilailla joilla on sokeritauti tai valtimokovettumatauti suositellaan Allenin testin lisäksi kyynärvarren valtimoiden ultraäänitutkimusta.
The radial artery (RA) is widely used as a graft in coronary artery bypass surgery.
Värttinävaltimoa käytetään yleisesti ohitussiirteenä sepelvaltimo-ohituskirurgiassa.
If the AT is negative it is safe to harvest the RA.
Jos Allenin testi on normaali, voidaan värttinävaltimo käyttää turvallisesti.
The final aim was to evaluate the usefulness of intraoperative pressure measurement of the RA as an additional screening method.
Lopuksi pyritään vielä selvittämään leikkauksen aikaisen värttinävaltimon paineenmittauksen käyttökelpoisuutta värttinävaltimon siirrekelpoisuuden arvioinnissa.
The study revealed that the AT has good specificity rate and fairly good sensitivity rate.
Tutkimus osoitti että Allenin testi on riittävän luotettava ja käyttökelpoinen tutkimus.
The atherosclerotic involvement may compromise the RA as a bypass graft.
Valtimokovettumatauti voi estää värttinävaltimon käytön sepelvaltimosiirteenä.
When atherosclerotic changes are found in forearm arteries the risk for carotid artery atherosclerosis can be eightfold.
Potilailla, joilla todetaan kyynärvarren valtimoiden valtimokovettumatauti, on myös suurentunut riski kaulavaltimon valtimokovettumataudin esiintymiselle.
The second aim was to ascertain if the issues concerning the non-harvestable RA are confined to one hand only.
Lisäksi pyritään selvittämään onko värttinävaltimon käytön sepelvaltimosiirteenä estävät tekijät toispuoleisia vai ovatko yleensä molemmat värttinävaltimot käyttökelvottomia, ja onko kyynärvarren valtimoiden ja kaulavaltimoiden valtimokovettumataudilla yhteyttä.
Independent of this, population screening studies since the 1990s have uncovered a number of undetected cases and prevalence figures of roughly 0.5-1% have been reported on all continents of the world.
Tästä huolimatta 1990-luvulta lähtien tehdyt seulontatutkimukset ovat paljastaneet huomattavan määrän tunnistamattomia tapauksia ja osoittaneet karkeasti 0.5-1.0 % esiintyvyyden kaikissa maanosissa.
The substantial number of unrecognized coeliac cases has also prompted debate as to whether the disorder should be diagnosed as early as possible, even by population screening programmes.
On keskusteltu siitä, pitäisikö nämä tunnistamattomat tapaukset löytää mahdollisimman varhain, jopa väestötason seulontojen avulla.
The Mini-Finland (1978-80) and Health 2000 (2000-01) population-based surveys enabled comparison of prevalence figures two decades apart.
Tässä väitöskirjassa arvioitiin keliakian esiintyvyyttä vuonna 1978-80 (Mini-Suomi -aineisto) ja 2000-01 (Terveys 2000 -aineisto) sekä tutkittiin tunnistamattoman keliakian ennustetta kuolleisuuden ja syöpien suhteen (Mini-Suomi -aineisto).
Nonetheless, the risk of non-Hodgkin lymphoma, stroke and respiratory system diseases was emphasized, a finding which remains to be confirmed in future studies.
Imurauhassyövän, aivoverenkiertohäiriöiden ja hengityselinsairauksien lisääntynyt riski havaittiin, mutta tapausten pienen määrän vuoksi löydös täytyy varmentaa tulevissa tutkimuksissa.
In parallel with previous reports, the prevalence of diagnosed adult coeliac disease increased substantially from 0.03% to 0.52% during the time-span examined, while independent of better diagnostics, the prevalence of previously unrecognized screen-detected cases in the current study also increased over time, from 1.03% to 1.47%.
Parantuneesta diagnostiikasta huolimatta myös keliakiavasta-aineiden avulla löydettyjen tietämättään keliakiaa sairastavien osuus kasvoi 1.03 %:sta 1.47 %:iin.
The figure nearly doubled, from 1.05% to 1.99%, in two decades, which is in line with the increasing figures in other autoimmune diseases such as type 1 diabetes, and allergic conditions.
Löydös on sopusoinnussa muiden autoimmuunisairauksien kuten tyypin 1 diabeteksen ja allergisten sairauksien lisääntymisen kanssa.
Thus, the aim of the current study was to establish whether a true rise in coeliac disease prevalence is in fact under way.
Täten tutkimuksessani voitiin ensimmäistä kertaa osoittaa sairauden todellisen kokonaisesiintyvyyden nousseen ajan kuluessa.
No increased risk of overall malignancy or mortality was detected.
Tunnistamattomaan keliakiaan ei näytä liittyvän lisääntynyttä yleistä syöpä- tai kuolleisuusriskiä.
The second aim in the present study was therefore to establish whether unrecognized cases, similarly to those diagnosed, involve an increased risk of malignancies and mortality.
Keliakian nopeasta lisääntymisestä huolimatta on myönteistä, että näillä tunnistamatonta keliakiaa sairastavilla ei todettu lisääntynyttä yleistä syöpä- tai kuolleisuusriskiä.