natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The theory exhibits two phenomena: confinement and chiral symmetry breaking.
Siinä näkyy kaksi ilmiötä: kaikki havaitut hiukkaset ovat värineutraaleja, ja QCD:n globaali kiraalisymmetria on spontaanisti rikkoutunut.
I begin my thesis by considering QCD, which is the known example of strong interactions.
Aloitan tutkielman selvittämällä QCD:n matalan energian dynamiikkaa.
I also discuss flavor-changing neutral currents and precision electroweak measurements.
Tarkastelen myös teorian matalan energian hiukkasspektriä.
Thus I introduce the technicolor companion theory of flavor, called extended technicolor.
Jotta näille fermioneille voidaan generoida massa, täytyy olettaa laajennettu tekniväri.
The final solution remains a challenge for the future.
Lopullinen ratkaisu säilyy haasteena tulevaisuuteen.
Finally, I review some of the most promising ways to overcome the problem.
Lopuksi tarkastelen muutamia lupaavimpia ehdotuksia ongelman korjaamiseksi.
The formulation of noncommutative theories encounters various unprecedented problems, which derive from their peculiar inherent nonlocality.
Näiden epäkommutatiivisten teorioiden muotoilu kohtaa useita ennen näkemättömiä ongelmia, jotka juontuvat niiden erikoisesta epälokaalista luonteesta.
Our present-day understanding of fundamental constituents of matter and their interactions is based on the Standard Model of particle physics, which relies on quantum gauge field theories.
Nykyinen ymmärryksemme alkeishiukkasista ja niiden välisistä perusvuorovaikutuksista perustuu hiukkasfysiikan Standardimalliin, joka nojautuu kvantisoituihin mittakenttäteorioihin.
The merging of these two complementary aspects of nature, quantum and gravity, is one of the greatest goals of modern fundamental physics, the achievement of which would help us understand the short-distance structure of spacetime, thus shedding light on the events in the singular states of general relativity, such as black holes and the Big Bang, where our current models of nature break down.
Näiden luonnon kahden toisiaan täydentävän kuvauksen, kvanttiteorian ja gravitaation, yhteen sulauttaminen on eräs nykyfysiikan perustutkimuksen suurimmista tavoitteista, jonka saavuttaminen auttaisi ymmärtämään paremmin aika-avaruuden rakennetta lyhyillä etäisyyksillä, ja siten valoittamaan tapahtumia yleisen suhteellisuusteorian singulariteeteissä, kuten mustissa aukoissa ja alkuräjähdyksessä, joissa nykyiset teoriamme eivät päde.
On the other hand, the large scale dynamical behaviour of spacetime is understood via the general theory of relativity of Einstein.
Toisaalta ymmärryksemme aika-avaruuden dynaamisesta luonteesta suurilla etäisyyksillä perustuu Einsteinin yleiseen suhteellisuusteoriaan.
Arguably the most serious of these is the so-called UV/IR mixing, which makes the derivation of observable predictions especially hard by causing new tedious divergencies, to which our previous well-developed renormalization methods for quantum field theories do not apply.
Vakavin näistä ongelmista on niin kutsuttu UV/IR sekoittuminen, joka vaikeuttaa kokeellisten ennustusten tekemistä aiheuttamalla epäkommutatiivisiin kvanttikenttäteorioihin uusia vaikeasti korjattavia äärettömyyksiä, joihin perinteiset kvanttikenttäteorioiden renormalisaatiometodit eivät sovellu.
The formulation of quantum field theories in noncommutative spacetime is an attempt to realize the idea of nonlocality at short distances, which our present understanding of these different aspects of Nature suggests, and consequently to find testable hints of the underlying quantum behaviour of spacetime.
Kvanttikenttäteorioiden muotoilu epäkommutatiivisessa aika-avaruudessa on yritys toteuttaa ajatus aika-avaruuden epälokaaliudesta lyhyillä etäisyyksillä, johon nykyinen ymmärryksemme edellä mainituista luonnon perusperiaatteista viittaa, ja siten löytää kokeellisia viitteitä aika-avaruuden piilevästä kvanttiluonteesta.
In the thesis I review the basic mathematical concepts of noncommutative spacetime, different formulations of quantum field theories in the context, and the theoretical understanding of UV/IR mixing.
Tutkielmassani käyn läpi epäkommutatiivisen aika-avaruuden matemaattisen peruskäsitteistön, epäkommutatiivisten kvanttikenttäteorioiden muotoilun, ja esittelen UV/IR sekoittumisen teoreettisen perustan.
In particular, I put forward new results to be published, which show that also the theory of quantum electrodynamics in noncommutative spacetime defined via Seiberg-Witten map suffers from UV/IR mixing.
Erityisesti osoitan, että myös niin kutsutun Seiberg-Witten kuvauksen avulla muotoiltu epäkommutatiivinen kvanttielektrodynamiikan teoria kärsii UV/IR sekoittumisesta.
In this work I review the status of one of the most important connections in physics, the spin-statistics relation.
Tässä työssä tutkin erästä fysiikan tärkeimmistä tuloksista, spinin ja statistiikan välistä suhdetta.
The dramatic effects of noncommutativity of space-time coordinates, mainly the loss of Lorentz invariance, call the spin-statistics relation into question.
Kommutoimattomat koordinaatistot aiheuttavat dramaattisia muutoksia fysikaalisissa teorioissa ja etenkin Lorentz-invarianssin puute nostaa esiin kysymyksen spinin ja statistiikan välisen suhteen säilymisestä.
The discussion is essentially based on twisted Poincaré symmetry, the space-time symmetry of noncommutative quantum field theory.
Tarkastelu perustuu lähinnä twisted Poincaré -symmetrialle, kommutoimattomien avaruuksien uudelle relativistiselle symmetrialle.
The efforts of combining quantum theory with general relativity have been great and marked by several successes.
Kvanttiteorian ja yleisen suhteellisuusteorian yhdistämiseksi on tehty paljon työtä ja merkittäviä edistysaskeleita on otettu.
The controversial issue of microcausality in noncommutative quantum field theory is settled by showing for the first time that the light wedge microcausality condition is compatible with the twisted Poincaré symmetry.
Kiisteltyyn mikrokausaaliteettiongelmaan löydetään vastaus, kun ensi kerran light wedge -rakenteeseen perustuvan mikrokausaalisuusehdon osoitetaan olevan yhteensopiva twisted Poincaré -symmetrian kanssa.
The idea of noncommutativity comes naturally when combining these two extremes and has profound implications on results widely accepted in traditional, commutative, theories.
Avaruuden kommutoimattomuus on luonnollinen johtopäätös näitä kahta äärimmäisyyksien teoriaa yhdistettäessä ja sillä on syvällinen vaikutus yleisesti hyväksyttyjen tulosten paikkansapitävyydelle korkeissa energioissa.
The relation is deeply ingrained in our reality in that it gives us the structure for the periodic table and is of crucial importance for the stability of all matter.
Tämä suhde on tärkeä osa todellisuuttamme, antaahan se rakenteen jaksolliselle järjestelmälle ja selittää miksi maailmaamme täyttävä aine pysyy vakaana.
Next the notion of noncommutativity is introduced and its implications studied.
Seuraavaksi esitellään koordinaattien kommutoimattomuus ja sen tärkeimmät fysikaaliset vaikutukset.
The spin-statistics theorem is first presented in its traditional setting, giving a clarifying proof starting from minimal requirements.
Paulin kuuluisa teoreema esitetään ensin kommutoivien avaruuksien tapauksessa ja se todistetaan lähtien mahdollisimman yksinkertaisista oletuksista.
The spin-statistics relation is considered both from the point of view of braided statistics, and in the traditional Lagrangian formulation of Pauli, with the conclusion that Pauli's age-old theorem stands even this test so dramatic for the whole structure of space-time.
Spinin ja statistiikan välistä relaatiota käsitellään sekä braided -statistiikkojen että perinteikkään Lagrangen formalismin näkökulmasta.
One field where progress has lately been made is the study of noncommutative quantum field theories that arise as a low energy limit in certain string theories.
Kiinnostus alaa kohtaan heräsi huomattavan suureksi, kun osoitettiin että tulokset voidaan johtaa eräiden säieteorioiden matala-energia rajalla.
The total yield of the framed chips is 90.8%, hybrids 96.1% and modules 86.2%.
Mikropiirien kokonaistuotoksi saatiin 90,8%, hybridien 96,1% ja moduleiden 86,2%.
The problems were typically seen in tests as too many individual channel failures.
Ongelmat ilmenivät testeissä yleensä liian suurena määränä yksittäisiä huonoja kanavia.
The sensors of this manufacturer are very noisy and their depletion voltage are usually outside of the specification given to the manufacturers.
Tämän valmistajan ilmaisimet olivat erittäin kohinaisia ja niiden tyhjennysjännite oli useimmiten valmistajille annettujen spesifikaatioiden yläpuolella.
This study is concentrating on the test results of framed chips, hybrids and modules.
Tässä työssä keskitytään kehystetyn mikropiirin, hybridin ja valmiin modulin testituloksien tulkintaan.
The individual test results have been investigated in the light of the known error sources that appeared during the project.
Saatuja testituloksia tarkastellaan niiden ongelmien valossa, joita asennuksen aikana tiedetään olleen.
One sensor type among three different sensor manufacturers has proven to have lower quality than the others.
Kolmesta eri ilmaisinvalmistajasta yhden valmistajan ilmaisimet olivat selvästi heikkolaatuisempia kuin muut.
Reaching 95% assembling yield during the module production demonstrates that the assembly process has been highly successful.
Tuotannon aikana modulien kokonaistuotto ylitti parhaimmillaan 95% rajan, minkä voi katsoa osoittavan modulituotantoprosessin itsessään olleen laadukasta.
After solving the problems appearing during the learning-curve of the project, the material problems, such as defected chip cables and sensors, seemed to induce the most of the assembly rejections.
Tuotannon alkuaikojen ongelmien ratkettua materiaalin laadusta johtuneet ongelmat, erityisesti mikrokaapeleiden ja sensoreiden ajoittainen huono laatu, olivat pääsyy hylkäyksiin.
One ALICE SSD module consists of a double-sided silicon sensor, two hybrids containing 12 HAL25 front end readout chips and some passive components, such has resistors and capacitors.
Valmis moduli koostuu kaksipuoleista piinauhailmaisimesta, kahdesta hybridistä, joihin kumpaankin on liitetty kuusi lukuelektroniikkapiiriä ja pintaliitostekniikalla asennettuja passiivisia komponentteja.
The components are connected together by TAB (Tape Automated Bonding) microcables.
Komponenttien väliset liitokset on toteutettu ohuilla mikrokaapeleilla ja ns. TAB-menetelmällä.
Instead, the bonding failures rarely caused the rejections of any component.
Sen sijaan huolellista prosessikehitystä vaativat ultraääniliitokset eivät merkittävästi aiheuttaneet hylkäämisiä missään asennusvaiheessa.
In a part of that project, 716 so-called type V4 modules were assembles in Detector Laboratory of Helsinki Institute of Physics during the years 2004 - 2006.
Osana CERNiin valmistuvan LHC-kiihdyttimen mittausjärjestelyjä Fysiikan tutkimuslaitoksen ilmaisinlaboratoriossa toteutettiin vuosina 2004-2006 Suomen historian suurin hiukkasilmaisinhanke ALICE-koetta varten ; yli 700 piinauhailmaisinmodulia tuotettiin yhteistyössä ukrainalaisten liitostekniikan asiantuntijoiden kanssa.
The components of the modules were tested in every assembly phase with comparable electrical tests to ensure the reliable functioning of the detectors and to plot the possible problems.
Luotettavan toiminnan varmistamiseksi ja mahdollisten ongelmien kartoittamiseksi sähköisiä testejä toteutettiin lukuisia: mikropiiri, hybridi ja kokonainen moduli testattiin vertailukelpoisilla tavoilla tuotannon eri vaiheissa ja komponentit hyväksyttiin käyttöön tai hylättiin eri yhteistyötahojen kesken sovittujen rajojen mukaisesti.
We discuss the validity of the chosen method in view of the results obtained from the simulations.
Tarkastelemme käyttämämme menetelmän pätevyyttä simulaatiotulosten avulla.
This prediction needs to be tested in experiments in order to find out whether the approximations made are valid.
Tämä teoreettinen ennuste täytyy vahvistaa kokeellisesti, jotta saamme selvyyden onko käytetty laskemismenetelmä luotettava.
The Compton profile that is obtained from the electron wave functions is directly proportional to the probability of photon scattering at a given energy to a given solid angle.
Compton-profiili, joka saadaan laskettua elektroniaaltofunktioden avulla, on suoraan verrannollinen sirontatodennäköisyyteen tietyllä energialla tiettyyn avaruuskulmaan.
The molecular level structure of mixtures of water and alcohols is very complicated and has been under intense research in the recent past.
Veden ja alkoholien liuosten molekyylitason rakennetta on tutkittu viime aikoina tarmokkaasti sekä kokeellisin että laskennallisin menetelmin.
There are some difficulties in using classical molecular dynamics for the quantum mechanical calculations, but these can possibly be overcome by parameter tuning.
Klassisen molekyylidynamiikan käyttö aiheuttaa erinäisiä ongelmia, jotka antavat aihetta kyseenalaistaa simulaation fysikaalista edustavuutta, mutta nämä voitaneen kiertää simulaatioparametrien säädöllä.
According to the calculations clear differences can be seen in the Compton profiles of different mixtures.
Simulaatiotulokset paljastavat selviä eroja eri liuosten Compton-profiileissa.
In this work we develop a method to compute Compton profiles numerically for mixtures of liquids.
Tässä opinnäytetyössä kehitämme menetelmän laskea liuosten Compton-profiileja numeerisesti.
One method for studying the intra- and intermolecular bindings in the mixtures is the use of the so called difference Compton profiles, which are a way to obtain information about changes in the electron wave functions.
Eräs menetelmä molekyylien välisten ja sisäisten sidosten tutkimiseen on niin sanottujen Compton-profiilien tarkastelu.
In the process of Compton scattering a photon scatters inelastically from an electron.
Compton-sironnassa fotoni siroaa kimmottomasti elektronista.
Acquiring this using ab-initio molecular dynamics is beyond our computational capabilities and therefore we use classical molecular dynamics to model the movement of atoms in the mixture.
Tästä syystä käytämme klassista molekyylidynamiikkaa atomien liikkeen mallintamiseen.
In order to obtain the electronic wave functions necessary to calculate the Compton profiles we need some statistical information about atomic coordinates.
Elektroniaaltofunktioiden määrittämiseksi vaaditaan tilastotietoa atomipaikoista, jonka saaminen ab-initio -menetelmillä on laskennallisesti liian raskasta.
A computational study of Compton profiles of water - methanol solutions
Compton-profiileista saadaan tietoa sidosten aiheuttamista elektroniaaltofunktioiden muutoksista.
What kind of a mechanism can produce this kind of an asymmetry?
Minkälainen mekanismi voi tuottaa tällaisen asymmetrian?
Why does the universe contain a huge amount of baryons but no antibaryons?
Miksi universumissa on valtava määrä baryoneja mutta ei lainkaan antibaryoneja?
We also introduce Sakharov's conditions, which are the necessary criteria for any theory of baryogenesis.
Erityisesti esitellään nk. Sakharovin ehdot, jotka ovat välttämättömät ehdot jokaiselle baryogenesiksen teorialle.
One of the unanswered questions of modern cosmology is the issue of baryogenesis.
Eräs modernin kosmologian ongelmista on baryogenesis.
In this work we start by reviewing the current observational data on the amount of baryons in the universe.
Opinnäytetyön aluksi esitellään nykyiset havainnot universumin baryonitiheydestä.
In the theory right-handed neutrinos with heavy Majorana masses are added to the standard model.
Tässä mallissa standardimalliin lisätään raskaat oikeakätiset neutriinot, joilla on Majorana-massatermi.
Finally we review the numerical solutions for these equations, demonstrating the capability of leptogenesis to explain the observed baryon asymmetry.
Nämä ratkaisut osoittavat että leptogenesis kykenee selittämään havaitun baryoniasymmetrian.
In the appendix simple Feynman rules are given for theories with interactions between both Dirac- and Majorana-fermions and these are applied at the tree level to calculate the parameters relevant for the theory.
Liitteessä johdetaan Feynmanin säännöt teorialle jossa on sekä Dirac- että Majorana-fermioneja sekä niiden välisiä vuorovaikutuksia.
One theory to explain this problem is leptogenesis.
Eräs baryogenesiksen teoria on leptogenesis.
After introducing leptogenesis qualitatively, we derive the Boltzmann equations governing leptogenesis, and give analytical approximations for them.
Leptogenesiksen perusidea esitellään kvalitatiivisesti, jonka jälkeen teorian Boltzmannin yhtälöt johdetaan.
If these decays are CP-violating, then they produce lepton number.
Jos näitten raskaitten neutriinoiden hajoaminen rikkoo CP-symmetrian, tuottaa hajoaminen eri määrän leptoneja ja antileptoneja.
This lepton number is then partially converted to baryon number by the electroweak sphaleron process.
Sähköheikko sphaleroni muuttaa näin tuotetun leptoniluvun baryoniluvuksi.
However, there are minor differencies between the models, which indicates areal differences of composition.
Mallien välillä voidaan kuitenkin havaita pieniä eroja, jotka viittaavat alueellisiin koostumuseroihin.
Composition models of southern Finland are quite similar than FINMIX-2 model.
Etelä- ja Keski-Suomen alueelliset koostumusmallit ovat hyvin samankaltaisia kuin FINMIX-2-malli.
Lithological interpretation of crustal composition in Finland using seismic data
Suomen maankuoren kivilajikoostumuksen tulkinta seismisistä aineistoista
The downward increase of velocities indicates that the composition of the crust becomes gradually more mafic with increasing depth.
Tulosten mukaan kuoressa täytyy olla asteittaista vertikaalista koostumusvaihtelua ja kuoren koostumuksen täytyy muuttua mafisemmaksi syvyyden kasvaessa.
The lower crust consists of tonalitic gneiss, mafic garnet granulite, hornblendite, pyroxenite and minor mafic eclogite.
Alemmassa alakuoressa on hornblediittiä, mafista granaattigranuliittia, pyrokseniittia ja hieman mafista eklogiittia.
Crustal model FINMIX-2 is presented in this study and it suggest that the crustal velocity profiles can be simulated with rock type mixtures, where the upper crust consists of felsic gneisses and granitic-granodioritic rocks with a minor contribution of quartzite, amphibolite and diabase.
Tämän työn tuloksena esitettiin FINMIX-2-koostumusmalli, jonka mukaan yläkuori koostuu felsisistä gneisseistä ja graniitti-granodioriittista sekä pienistä osuuksista kvartsiittia, amfiboliittia ja diabaasia.
Amount of the possible rock type mixtures can be limitted using S-wave velocities, reflection seismic results and other geological and geophysical results of the study area.
Ratkaisujen määrää voidaan kuitenkin rajata esimerkiksi S-aaltojen nopeusmallien, heijastusluotausaineistojen ja tutkimusalueen geologisten tietojen avulla sekä käyttämällä kuoren koostumukselle järkeviä litologisia oletuksia.
Models of northern Finland shows that the crustal thickness is smaller than southern Finland and composition of the upper crust is different.
Pohjois-Suomessa kuoren paksuus on myös pienempi kuin Etelä- ja Keski-Suomessa.
The wide-angle velocity models indicate that the P-wave velocity does not only increase step-wise at boundaries of major crustal layers, but there is also gradual increase of velocity within the layers.
Koostumusmuutos ei rajoitu pelkästään kuoren eri kerrosten rajapinnoille, vaan kuoren tulee muuttua vähitellen mafisemmaksi myös eri kerrosten sisällä.
Aim of this study is to investigate composition of the crust in Finland using seismic wide-angle velocity models and laboratory measurements on P- and S-wave velocities of different rock types.
Työssä käytettiin Suomessa tehtyjä seismisiä taittumisluotausmalleja sekä kirjallisuudesta saatuja laboratoriomittaustuloksia eri kivilajien seismisille nopeuksille erilaisissa paineissa ja lämpötiloissa.
This implies that crustal thickness in the central Fennoscandian Shield may have been controlled by the densities of the lower crustal and upper mantle rocks.
Tämä viittaa siihen, että alakuoren ja vaipan kivien tiheydet saattavat olla hyvin merkittäviä kuoren paksuuteen vaikuttavia tekijöitä.
Density profiles calculated from the lithological models suggest that there is practically no density contrast at Moho in areas of the high-velocity lower crust.
FINMIX-2-mallille lasketun tiheysprofiilin mukaan paksun kuoren alueella alimman alakuoren tiheydet ovat hyvin lähellä vaipan tiheyksiä Mohon tasolla.
This composition model is in agreement with deep crustal kimberlite-hosted xenolith data in eastern Finland and reflectivity of the FIRE (Finnish Reflection Experiment).
Tämä koostumusmalli sopii yhteen ksenoliittiaineiston kanssa ja sen avulla voidaan myös selittää FIRE-luotauksissa havaittua heijastavuutta.
On the other hand, the laboratory measurements of velocities indicate that no single rock type is able to provide the gradual downward increasing trends.
Taittumisluotausmallien ja Suomen kuoren olosuhteisiin muutettujen kivilajien laboratoriomittaustulosten vertailu osoittaa, että yksittäiset kivilajit eivät pysty selittämään taittumisluotausmallien nopeusjakaumaa.
The velocities adopted from wide-angle velocity models were compared with laboratory velocities of different rock types corrected for the crustal PT conditions in the study area.
Taittumisluotausten nopeusmallit voidaan tulkita erilaisilla kivilajiseoksilla, joissa kivilajien suhteelliset osuudet vaihtelevat syvyyden funktiona.
Even though single rock types cannot simulate the wide-angle model velocities, it can be done with a mixture of rock types.
Taittumisluotausmallien kerroksissa havaitut P-aallon nopeusjakaumat voidaan toteuttaa useilla erilaisilla kivilajisekoituksilla, joten yksikäsitteistä ratkaisua ei ole.
Determination of testosterone and related compounds in body fluids is of utmost importance in doping control and the diagnosis of many diseases.
Testosteronin ja sen sukuisten steroidien määrittäminen kehon nesteistä on keskeistä monien sairauksien diagnosoinnissa sekä doping-valvonnassa.
PF-MEKC UV proved to be a more sensitive, efficient and repeatable method for the steroids than PF-MEKC ESI-MS.
Osittaistäyttöön (PF) perustuva PF-MEKC UV osoittautui herkemmäksi, tehokkaammaksi ja toistettavammaksi menetelmäksi kuin PF-MEKC ESI-MS.
A new algorithm for the calculation of association constants between proteins and neutral ligands is introduced.
Tutkimuksessa kehitettiin uusi algoritmi, jonka avulla voidaan laskea proteiinien ja neutraalien ligandien välisiä sitoutumisvakioita.
Finally, new data for interactions between steroids and human and bovine serum albumins were obtained through the use of affinity capillary electrophoresis.
Uutta tietoa steroidien sekä ihmisen ja naudan seerumin albumiiniproteiinien välisistä vuorovaikutuksista saatiin affiniteettikapillaarielektroforeesin avulla.
It was discovered that in PF-MEKC analyses of electrically neutral steroids, ESI-MS interfacing sets significant limitations not only on the chemistry affecting the ionization and detection processes, but also on the separation.
Tutkimuksessa havaittiin, että ESI-MS-liitäntä asettaa huomattavia kemiallisia rajoituksia paitsi ionisaatio- ja detektointitapahtumille myös erotustapahtumalle.
Use of non-specific and specific interactions in the analysis of testosterone and related compounds by capillary electromigration techniques
Epäspesifisten ja spesifisten vuorovaikutuksien hyödyntäminen testosteronin ja sen sukuisten steroidien kapillaarielektromigraatioanalyyseissä
Capillary electromigration techniques are a relatively new approach for steroid research.
Kyseiset tekniikat ovat varsin uusi lähtökohta steroiditutkimuksille.
The analysis of testosterone and related steroids by non-specific micellar electrokinetic chromatography (MEKC) was investigated in this study.
Tässä työssä testosteronin ja sen sukuisten steroidien määrittämistä tutkittiin epäspesifisellä misellisellä sähkökineettisellä kromatografialla (MEKC).