natgillin/translations-raw huggingface dataset:
European Union -based Circular Economy’s implementation, also in Finland, requires all member countries to raise the percentage of recyclables.
Euroopan Unionin päätösten pohjalta myös Suomessa toteutettava kiertotalouteen siirtyminen tarkoittaa jätehallinnan kannalta vaatimusta saada kotitaloudet kierrättämään aikaisempaa enemmän ja yhä useampiin jakeisiin.
Theoretic background of the study is defined through the concept of environmental citizenship, and understood through it, waste citizenship constructs of duties and obligations, rights, virtues and political space.
Sen perusteella ymmärrettynä jätekansalaisuus rakentuu velvollisuuksista, oikeuksista, hyveistä ja poliittisesta tilasta.
In my master’s thesis I examine attempts to produce citizens, who recycle in a way that is expected in the Circular Economy, through information steering.
Pro Gradu -tutkielmassani käsittelen yhteiskunnan pyrkimyksiä tuottaa informaatio-ohjauksen avulla jätteensä oikeaoppisesti lajittelevia kansalaisia kiertotalouden palvelukseen.
Data comprises of interviews of municipal, private and NGO -employees working in the field of waste management.
Jätehallinnan parissa toimivien lappilaisten kunnallisten, yksityisten ja kansalaisjärjestössä työskentelevien henkilöiden haastatteluista koostuvan aineiston analyysin perusteella jätekansalaisuus on yksilöllisiä velvollisuuksia painottavaa subjektien vastuullistamista.
In the last decades, there has been a shift in waste management from landfilling to energy use, i.e. incineration, but recycling percentages have remained stable.
Sen sijaan jätehallinnassa on tapahtunut siirtymä kaatopaikkaamisesta jätteenpolttoon.
This study affiliates to social scientific field of waste studies.
Tutkielma on osa yhteiskunnallista jätetutkimusta, joka on viime vuosina herättänyt kasvavaa kiinnostusta.
In particular, the meaning of being a victim, its existence and its damaging consequences disappear.
Uhriuden merkitys eli sen olemassaolo ja väkivallan vahingoittavat seuraukset katoavat.
The diverse data consist of five complementary sets: 1) inquiries to all Finnish mediation offices and three organizations that encounter mediation of intimate partner violence, and the Finnish Forum for Mediation guidebook texts that deal with the mediation of intimate partner violence, 2) mediation documents in 146 cases of intimate partner violence, 3) interviews with two mediation office experts, 4) discussion with experts in the workshop of mediating intimate partnership violence from the victim’s point of view and 5) interview with one victim of intimate partnership violence who has participated in mediation.
Aineisto koostuu seuraavista toisiaan täydentävistä kokonaisuuksista: 1) Kaikille Suomen sovittelutoimistoille ja kolmelle väkivaltatyötä tekevälle järjestölle osoitetut kyselyt, lisäksi kaksi Suomen Sovittelufoorumi ry:n julkaiseman opaskirjan artikkelia, 2) 146:n eri parisuhdeväkivaltatapauksen sopimusasiakirjat, 3) kaksi sovittelutoimistossa tehtyä asiantuntijahaastattelua, 4) parisuhdeväkivallan sovittelun uhriteemaisessa työryhmässä käyty asiantuntijakeskustelu sekä 5) parisuhdeväkivallan sovittelumenettelyyn osallistuneen uhrin haastattelu.
At the same time mediation procedures define especially the vulnerability of the victim.
Samalla se menettelyssään osallistuu etenkin uhrin haavoittuvuuden määrittelyyn.
In Finland, the majority of cases of domestic violence crimes that lead to mediation are cases of violence in an intimate relationship where the victim is a woman and the offender is a current or former male partner.
Suomessa valtaosa sovitteluun ohjautuvista lähisuhdeväkivaltarikoksista on parisuhdeväkivaltaa, jossa uhri on nainen ja epäilty tekijä hänen nykyinen tai entinen kumppaninsa.
The mediation of intimate partner violence is attached to the criminal justice system, but it also has a loose connection with social services.
Parisuhdeväkivallan sovittelumenettely on kytketty rikosoikeusjärjestelmään, mutta sillä on yhteys myös sosiaalipalveluihin.
Mediation documents are analysed using narrative argument analysis and discussion with both argument and rhetorical analyses and a slight touch of category analysis.
Sopimusasiakirjoja tarkastelen tarinallisen argumentaatioanalyysin avulla ja asiantuntijoiden keskustelua erittelen sekä argumentaatio- että retorisen analyysin keinoin, lisäksi käytän kevyttä kategoria-analyyttistä otetta.
The observations from the data are bounded to the theory during the research process.
Aineistoista tehdyt havainnot ovat tutkimusprosessin edetessä sidottu teoriaan.
The term moral order refers to those rights, responsibilities, obligations and guiltiness that are constructed in the institutionalized rhetoric dealing with the positions of the victim and the offender.
Moraalisen järjestyksen termillä viittaan niihin oikeuksiin, vastuisiin, velvollisuuksiin ja syyllisyyksiin, joita puheteoissa väkivaltaa sekä uhrin ja epäillyn tekijän asemia koskien rakennetaan.
Mediation in cases of violence in intimate relationships must never replace criminal justice proceedings.
Parisuhdeväkivaltatapauksissa sovittelun ei tule missään tilanteessa korvata rikosoikeusprossia.
The agreements are voluntary but a strongly directed commitment to the guidelines of the institutionalized mediation ideology.
Sopimukset ovat hallinnan välineitä, jotka tuottavat asiaintiloja ja tietynlaista ymmärrystä; ne ovat vapaaehtoista, mutta vahvasti ohjautuvaa sitoutumista sovitteluinstituution ideologian määrittämien suuntaviivojen mukaisesti.
Mediation as an institution of the criminal justice system is an administrator and an actor creating the practices that define the parties of the violence; the position and the agency of the subject.
Sovitteluinstituutio on hallintavallan käyttäjä sekä käytäntöjä luova toimija, joka määrittää kohteitaan eli väkivallan osapuolia; subjektin asemaa ja toimijuutta.
Mediating cases of intimate partner violence is examined in the framework of combining the concepts of governmentality, gendered violence, moral orders, agency and vulnerability.
Teoreettisena viitekehyksenä lähestyn parisuhdeväkivallan sovittelua yhteiskunnallisen hallinnoinnin, sukupuolistuneen väkivallan, moraalisten järjestysten, toimijuutta sekä haavoittuvuutta koskevan käsitteistön näkökulmia yhdistellen.
Mediation is seen as a neo-liberalistic form of administration or governmentality that emphasizes the reconciliation between the parties.
Hallinnan analytiikasta käsin ymmärrän sovittelun uusliberaalina hallinnan tai käyttäytymisen ohjailun muotona, joka korostaa sopimuksellisuutta.
In cases of violence crimes in intimate relationships, consenting to sign the mediation agreement typically means that the prosecutor drops the charges.
Parisuhdeväkivaltarikoksissa sovittelu ja sopimukseen suostuminen johtavat tyypillisesti syyttäjän syyttämättäjättämispäätökseen eli toimenpiteistä luopumiseen rikosprosessissa.
The study pursues its aims through the following questions: 1) How the meaning of violence of the crime in intimate relationship takes on as a part of the mediation practices and 2) How are the agencies of the victim and the offender constructed in mediation practices?
Tutkimuksessa kysytään: 1) Miten parisuhdeväkivaltarikos merkityksellistyy osana sovittelumenettelyn käytäntöjä?
The purpose of the study is to contribute empirical knowledge about mediation practices, especially from the victim’s point of view.
Tarkastelen sovittelukäytäntöjä empiirisesti erityisesti uhrinäkökulmasta.
As a consequence, the real agency of both the victim and the offender vanishes.
Sen seurauksena sekä uhrin että epäillyn tekijän toimijuudelta katoaa kärki.
In this study, mediation is seen as a practical procedure and an institution of the criminal justice system in the context of Finnish society.
Hahmotan parisuhdeväkivaltarikosten sovittelumenettelyä käytännön toimintana ja oikeuden instituutiona sen yhteiskunnallisessa kontekstissa.
Governmentality as a concept refers both to the practices that are directed toward a subject from above and the individual practices that shape the agency of the subject as a target of self-management.
Hallintavallan käsittein voidaan analysoida sekä yleisesti subjektiin kohdistuvia käytäntöjä että yksilötasoisia subjektin toimijuuteen vaikuttavia itsen muovaamisen käytäntöjä.
The analysis is data driven, with content analysis being the method applied in inquiries, guidebook texts, and interviews with mediation office experts and with the victim.
Analyysimenetelmien osalta kyselyvastausten, artikkelitekstien, asiantuntijahaastattelujen sekä parisuhdeväkivallan uhrin haastattelua analysoin sisällönanalyyttisesti.
In the context of mediation, the violence crime is displayed as a single, non-severe, unintended and accidentally escalated conflict between two equal parties.
Väkivaltarikos määrittyy sopijaosapuolten kahdenvälisenä ristiriitana, jonka eskaloituminen näyttäytyy yksittäisenä, lievänä ja tahattomana vahinkona.
This study examines mediation practices in cases of violence crimes in intimate relationships.
Tutkimuksessa on kyse parisuhdeväkivaltailmiön sovittelukäytännöistä.
At the same time, one experiences violence and is left without protection.
Esitän, että sovittelumenettelyn instituutionaalisissa nykykäytännöissä uhri samalla vastuutetaan väkivallasta ja jätetään vaille suojelua.
However, the interaction between data and theory is constant.
Analyysi on aineistolähtöistä, mutta myös teoriasidonnaista siten, että aineisto ja teoria ovat keskenään jatkuvassa vuorovaikutuksessa.
Instead of mediation, the study emphasizes the need for co-operation between different professionals and services that use prevention, intervention and monitoring of intimate partner violence and help and support people subjected to problems concerning violence, alcohol and mental health in order to cope in everyday life.
Ehdotan, että väkivallan ennaltaehkäisemiseksi, katkaisemiseksi ja jälkihoitamiseksi tulee kehittää sovitteluun ohjaamisen sijaan osapuolten auttamis- ja tukipalveluita.
As a rhetoric of knowing, the institutionalized practices of mediation in the work of different actors who encounter mediation of intimate partner violence, such as the police, prosecutors, officials and mediators, are building the moral order concerning intimate partner violence, gender, the victim and the offender.
Tarkastelen sovittelua myös institutionalisoituneena puhetapana, joka hallinnoijana ja tietämisen retoriikkana rakentaa moraalijärjestystä koskien parisuhdeväkivaltaa, sukupuolta, uhriutta ja tekijyyttä.
The study calls for attention to intimate partner violence mediation practices, which are not a functional part of the services provided by social work and health-care professionals or organizations that have expertise in violence and that are used to encountering and working with victims and offenders subjected to close relationship violence.
Paikannan parisuhdeväkivallan sovittelua kriittisesti lähestyvän tutkimukseni väkivallan käytäntöjä ja avuntarpeiden tunnistamista palvelujärjestelmässä koskevien tutkimusten joukkoon.
Together, all these processes can cause multiple and severe victimization.
Uhrin oikeusturvan, oikeuksien, etujen, tarpeiden ja uhriutumisen prosessuaalisuuden kannalta nämä yhdessä saattavat tarkoittaa moninkertaista uhriutumista.
The study argues that in intimate partnership violence mediation practices, the violence crime itself fades in the procedure of reaching a mediation agreement.
Analyysin tuloksena esitän, että sopimuksellisuuden myötä parisuhdeväkivaltarikos häivyttyy.
The study is based on qualitative data.
Aineistojen erilaisuus on johdattanut tutkimusta monimenetelmälliseksi.
Theoretical support for interpretation was based on architectural and sociological literature.
Tulkinnan tukena käytettiin arkkitehtuurin ja kasvatussosiologian teoreettisia näkökulmia.
The data of my inquiry consisted of eleven visual arts classrooms of upper primary schools and high schools in northern Finland, in which I visited and photographed.
Tutkimuksen aineisto kerättiin valokuvaamalla yhdentoista pohjois-suomalaisen yläkoulun ja lukion kuvataidetilat.
Clear visible signs, with just a few little exceptions, of mixture of desk arrangement styles or variations in furniture types were not found.
Erilaisia yhdistelmiä tai variaatioitatyöpistetyypeissä tai -järjestelyistä, pieniä poikkeuksia lukuunottamatta, ei aineistossa ollut näkyvissä.
The main aspect trough my qualitative research was the art education including values of curriculums and variations in the ways of working, aiming to bring out questions and conversation for developing classroom enviroment of visual arts.
Laadullisen tutkielman läpäisevänä näkökulmana oli kuvataideoppiaineen opetussuunnitelmallinen arvomaailma, oppiaineen työskentelytapojen kirjo sekä ajatukset avata kysymyksiä ja keskustelua kuvataideaineen fyysisten oppimisympäristöjen kehittämiselle.
In my theoretical interpretation I claim that meanings behind classroom arrangements are results of established educational culture in school including hidden curriculum, socialization, sustaining control, dicipline and classroom order.
Konventionaalisten työpistetyyppien ja -järjestelyiden ilmiön taustalla vaikuttivat teo - reettisen tulkintani mukaan koulukulttuurissa vallitsevat kasvatukselliset piilomerkitykset, kuten sosiaalistamisen, kontrollin, kurin sekä järjestyksen tarpeet.
In this research I studied types, placements and orders of classroom furnitures and their relations to the different learning theories and styles of learning.
Tutkielmassa tarkastelin kuvataideluokkien työpistevalintoja ja -järjestelyjä työskentelypisteiden osalta sekä näiden ilmentämiä suhteita erilaisiin käsityksiin oppimisesta.
These values were supported by architectural solutions in spaces for keepin up control of behaving and hierarchial dimensions of users in constructed environments.
Ilmiötä tukivat koulurakennusten arkkitehtoniset rakenteet ja niiden käyttäytymistä ohjaavat ja hierarkisia rakenteita ylläpitävät ulottuvuudet.
The theme of this pro gradu thesis is based on my hypothesis of physical learning environments as reflective spaces of different ways of learning as well as learning theories.
Tämä tutkielman aihe perustui käsitykseeni opetusluokkien fyysisistä oppimisympäris -töistä oppimisen teoreettisten käsitysten ilmentäjinä.
According to theories of learning, desk arrangements were supporting teacher oriented learning and teaching styles, not e.g. social learning or problem based learning styles.
Oppimiseen suhteutettuna työpistejärjestykset edustivat enemmän opettajajohtoisen oppimisen tapaa kuin esimerkiksi opetussuunnitelmien oppimiskäsityksiä.
For analyzing data I used method of visual content analysis to arrange and classify physical elements of visual arts classroom.
Aineiston analysointi toteutettiin yhdistämällä osia visuaalisen aineiston sisällönanalyysin ja merkitysrakenteiden analyysin tutkimusmetodeista.
Desk arrangements were in form of frontal-situated, in rows and lines, or groupsituated.
Työpistejärjestyksissä käytettiin pääasiassa joko frontaaliopetus- tai ryhmäpöytämallia.
From the viewpoint of furniture arrangements, results of the research revealed classrooms of visual arts as traditional and conventional learning environments without today's requirements and values for physical learning environment and learning of curriculums of Ministry of Education or latest theoretical conseptions of the subject.
Tutkimustulokset osoittivat aineistossa tarkasteltujen kuvataideluokkien työpistetyyppien ja -järjestelyiden mukailevan muuttumattomana pysyneen, konventionaalisen koululuokan mallia.
Among the publishers of the material, about half of the accounts are operated by companies from Lapland, some of which are focused on marketing in Lapland, and about half of them are private accounts.
Aineiston julkaisijoiden joukosta noin puolet on Lapissa toimivia, osaltaan Lapin markkinointiin keskittyviä yrityksiä, ja noin puolet yksityisiä tilejä.
The end result is the suggestion that Lapland, in the shadow of these research findings, may also appear as a place to practice mindfulness.
Lopputulemana on esitys, että Lappi voi näiden tutkimustulosten varjossa näyttäytyä myöskin mindfulnessin harjoittamiseen sopivana paikkana.
According to research, Lapland appears calm and peripheral, but also active.
Tutkimustulosten mukaan Lappi näyttäytyy rauhallisena ja perifeerisenä, mutta kuitenkin myös toiminnallisena.
It is thus a representational study using semiotics as a tool of analysis, more specifically the system of denotation and connotation developed by Roland Barthes.
Kyseessä on siten representaatiotutkimus, jossa on käytetty tarkastelun työkaluna semiotiikkaa, tarkemmin Roland Barthesin kehittämää denotaatio-konnotaatio -käsiteparia.
Lapland is attracting people more and more and that's why it is important to study how Lapland is represented on the social media.
Lappi kiinnostaa ihmisiä yhä enemmän ja enemmän ja siitä syystä onkin tärkeää tutkia, millaisena Lappi näyttäytyy sosiaalisessa mediassa.
The purpose of the study is to provide information about the image of Lapland created in social media, both intentionally and unintentionally.
Tutkimuksen tarkoituksena on tuoda tietoa siitä, millaista kuvaa Lapista luodaan sosiaalisessa mediassa, sekä tarkoituksellisesti, että tarkoituksettomasti.
The material is a grid of nine "Top Posts" images found on the social media platform Instagram using #lapland search (7/2/2018).
Aineisto on sosiaalisen median kuvapalvelu Instagramissa #lapland -haulla (7.2.2018) löytyneet yhdeksän Top Posts -kuvaa.
The thesis is a semiotic photo analysis that explores the representation of Lapland in the social media image service Instagram from the perspective of media science and partly from the perspective of tourism.
Tutkielma on semioottinen valokuva-analyysi, joka tutkii, millaisena Lappi representoituu sosiaalisen median kuvapalvelu Instagramissa, mediatieteen ja osittain myös matkailun näkökulmasta.
The purpose of the study is to find the consequences of sharing on social media, ergo, what kind of image the pictures posted on Instagram create of Lapland.
Tutkimuksen tarkoituksena on löytää sosiaalisessa mediassa jakamisen seuraamus, eli millaisen kuvan Lapista Instagramissa julkaistut kuvat luovat.
It is a grid of the most popular nine images currently tagged under that hashtag according to Instagram's algorithm.
Top Posts on Instagramin algoritmin mukaisesti sen hetken kyseisen hashtagin alle tägättyjen suosituimpien yhdeksän kuvan ruudukko.
The freedom to express was also actualized with a variety of painting and drawing techniques.
Ilmaisun vapautta toteutettiin erilaisilla maalaus- ja piirrostekniikoilla.
The material consists of images made by adults and children who were persecuted or murdered in the ghettos and concentration camps.
Aineisto sisältää ghetoissa ja keskitysleireillä vainottujen ja murhattujen aikuisten ja lasten tekemiä kuvia.
The artists left for the generation of the Holocaust survivors a remembrance from the deceased loved ones by giving them a face but also channeling messages about beauty, barrenness, hope and continuance of life.
Taiteilijat jättivät holokaustista selviytyneille perheille muiston edesmenneistä läheisistä antaen heille kasvot, mutta myös välittäen viestejä elämän kauneudesta, karuudesta, toivosta ja elämän jatkuvuudesta.
I have collected the visual material from the period 1939–1947 in the online exhibitions of the Yad Vashem Holocaust Museum which is located in Israel.
Tutkimuksen visuaalisen aineiston olen kerännyt Israelissa sijaitsevan holokaustin taidemuseon Yad Vashemin online-näyttelyistä vuosilta 1939–1947.
The research question is: How was the art upholding and embodying life in the Holocaust?
Tutkimuskysymykseni on: Miten taide ylläpiti ja ilmensi elämää holokaustissa?
As a result of the analysis it was revealed that the art was upholding and embodying life through meaningful matters to the artists themselves, such as the Jewish identity, religion, faith and beautiful landscapes.
Kuva-analyysin tuloksissa tuli ilmi, että elämää ylläpidettiin ja ilmennettiin taiteilijoille itselleen merkityksellisten asioiden välityksellä juutalaisesta identiteetistä, uskonnosta, uskosta ja kauniista maisemista.
Theoretical part of the thesis is focused in the history and the visual culture of the Jewish people and the shaping of the Jewish art and the Holocaust.
Teoriaosassa tutkimus kohdistuu juutalaisen visuaalisen kulttuurin ja juutalaisten historiaan, juutalaisen taiteen muotoutumiseen ja holokaustiin.
The thesis also discusses about the meaning of art education in creating a more coherent society and what kind of a role the art educator has in this process.
Tutkimus käsittelee myös, miten taidekasvatuksen avulla voidaan luoda yhtenäisempää yhteiskuntaa, ja millainen rooli kuvataidekasvattajalla tässä tehtävässä on. Tutkimusmenetelmänä yhdistin sisällönanalyysin ja kvalitatiivisen analyysin menetelmät.
My Master’s thesis is a discourse about the meaning of art as an upholder and an embodier of life in the Holocaust.
Pro gradu-tutkimukseni käsittelee taiteen merkitystä elämän ylläpitäjänä ja ilmentäjänä holokaustissa.
(Step)family is a Latourian hybrid, which cannot be self-evidently reduced to the social but instead is an assemblage of the social, material, biological, cultural and political.
Aineiston pohjalta perhettä voidaan myös lähestyä latourilaisittain hybridinä, joka ei itsestään selvästi palaudu sosiaaliseen, vaan koostuuyhtäältä sosiaalisen, materiaalisen ja biologisen mutta myös poliittisen ja kulttuurisen yhteenkietoumissa.
Data consists of nine narrative interviews of adult stepfamily members.
Tutkimusaineisto koostuu yhdeksän uusperheen aikuisjäsenen avoimesta haastattelusta.
Ex-spouses are an integral part of the stepfamily practices even when absent.
Entiset puolisot näyttelevät aktiivista osaa uusperhekäytännöissä myös poissa ollessaan.
The analysis is a cycle of reading and interpreting the data, aiming at tracing the events, the actors that participate in the events and the consequences these encounters have for the stepfamily practices’ assemblage.
Analyysiprosessi on luennan ja tulkinnan kiertokulkua, jossa aineistosta on jäljitetty uusperheisten kertomia tapahtumakulkuja, niissä ilmeneviä toimijoita sekä toimijoiden välisten kohtaamisten seurauksia uusperhekäytäntöjen kokoonpanolle.
Parenthood in stepfamily practices closes around biological, social and psychological dimensions and step couple and ex-spouses actively negotiate its’ existence.
Vanhemmuutta tehdään uusperhekäytännöissä biologisen, sosiaalisen ja psykologisen ulottuvuuden yhteenkietoumissa ja siitä neuvotellaan niin uusparin kesken kuin suhteessa entisiin puolisoihin ja ammattikasvattajiin.
Multiple elements participate in forming the stepfamily practices.
Moninaiset ainekset kannattelevat uusperhekäytäntöjä.
Spatiality is a crucial element of stepfamily practices and a common family home is constituent for the sense of family.
Uusperhekäytäntöjä kannattelevat myös tilalliset ratkaisut, ja esimerkiksi yhteinen asunto koetaan tärkeäksi perheen tunnulle.
Ex-spouses can challenge stepfamily practices by actively limiting the stepparents’ possibilities for parenting.
Entinen puoliso haastaa uusperhekäytäntöjä esimerkiksi toimimalla aktiivisesti uusvanhemmuuden portinvartijana.
Actor-network-theory guides the data based content analysis.
Haastatteluaineisto on analysoitu toimijaverkostoteoreettisesti orientoituneen aineistolähtöisen sisällönanalyysin avulla.
Further aim is to test actornetwork-theory in family research, which is anthropocentric by nature.
Tutkielman teoreettis-metodologisena tehtävänä on koetella toimijaverkostoteorian soveltuvuutta perinteisesti hyvin antroposentrisesti orientoituneeseen perhetutkimukseen.
Step couple relationship’s vitality is essential for the whole family.
Uusperhekäytännöt kietoutuvat toimivan uusparisuhteen ympärille, jonka elinvoimaisuus on keskeistä koko perheen toimivuudelle.