natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Childhood is a key stage in food education and nutrition and food behaviours for the whole life span are learnt during childhood.
Lapsuus onkin ruokakasvatuksen ja ravitsemuksen kannalta keskeinen vaihe.
In addition to home the day care strongly determines the eating habits the child learns.
Perhetason taustatekijöiden lisäksi hoitopaikka on yksi vahvimmin lapsen oppimia ruokatottumuksia määrittävä ympäristötekijä.
Food consumed in preschool contained less fat (p=0,009), less saturated fat (p=0,000) and more unsaturated fatty acids (p=0,018 and p=0,000) in relation to energy.
Tyydyttynyttä rasvaa saatiin vähemmän (p=0,000) ja tyydyttymättömiä rasvahappoja puolestaan enemmän (p=0,018 ja p=0,000) suhteessa energiaan päiväkodissa kuin muualla.
Aims: The aim of the study was to asses food consumption and nutrient intake of the same children in and outside preschool.
Tavoite: Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, miten leikki-ikäisen ruoankäyttö ja ravinnonsaanti jakautuvat hoitopäivän aikana päiväkodin ja muiden ruokaympäristöjen välillä.
More than half of the food was eaten in the preschool during the day.
Tutkittavat saivat päiväkotiruoasta noin puolet päivittäisestä energiastaan.
Only the consumption of beverages and sugary foods was higher outside the preschool.
Määrällisesti tarkasteltuna lähes kaikissa ruokalajiryhmissä yli puolet ruoasta syötiin päivän aikana päiväkodissa, vain juomien ja sokeristen elintarvikkeiden kulutus oli runsaampaa päiväkodin ulkopuolella.
Additionally, this study aimed to examine the quality of the diet in preschool compared to other food environments.
Lisäksi tarkasteltiin, eroaako päiväkodissa syöty ruoka leikki-ikäisen muusta ruokavaliosta laadullisesti.
While mainly typical sourdough species were identified, Pediococcus parvulus was, to the best of our knowledge, for the first time isolated from sourdoughs.
Lajit olivat pääasiassa tyypillisiä hapanjuurilajeja, mutta myös Pediococcus parvulus eristettiin parhaan tietomme mukaan ensimmäisen kerran hapanjuuresta.
How microbial communities assemble and function is, to a large extent, determined by inter-species interactions.
Mikrobiyhteisöjen muodostuminen ja toiminta riippuvat lajien välisistä vuorovaikutuksista.
Potential interactions were discovered where LAB growth was enabled by a yeast, or where stable communities were formed despite competition.
Tutkimuksessa havaittiin vuorovaikutuksia, joissa hiiva mahdollisti maitohappobakteerien kasvun, ja stabiileja yhteisöjä havaittiin muodostuvan kilpailusta huolimatta.
Therefore, the outcomes of this study support not only the optimization of food fermentations but provide also model systems for complex communities directly influencing human health.
Näin ollen, tämän tutkimuksen tulokset tukevat fermentointiprosessien optimoinnin lisäksi myös monimutkaisempien mikrobiyhteisöjen, kuten ihmisen suolistomikrobiomin ymmärtämistä.
LAB and yeasts commonly co-occur rich environments of fermented food processes and also in human gut and soil microbiomes.
Maitohappobakteerit ja hiivat esiintyvät tavallisesti yhdessä rikkaissa ympäristöissä, kuten ruokien fermentointiprosessissa, mutta myös ihmisen suolistossa ja maaperän mikrobiomissa.
The isolates were characterized in rich chemically defined culture conditions and screened for interactions.
Eristetyt lajit karakterisoitiin rikkaissa määritellyissä kasvatusoloissa ja niitä seulottiin vuorovaikutusten osalta.
These findings, the resource of naturally co-occurring species, and the designed chemically defined growth medium present the grounds for future research for uncovering the underlying mechanisms of LAB-yeast interactions in rich environments.
Nämä seulotut löydökset, luonnollisesti yhdessä esiintyvien lajien kokoelma, ja kehitetty kemiallisesti määritelty kasvatusalusta mahdollistavat maitohappobakteerien ja hiivojen rikkaassa ympäristössä tapahtuvien vuorovaikutusten mekanismien selvittämisen.
However, evidence for LAB-yeast interactions in rich environments, such as sourdough, is yet largely unavailable.
Näyttöä maitohappobakteerien ja hiivojen välisistä vuorovaikutuksista rikkaissa kasvuympäristöissä, kuten hapanjuurissa, on kuitenkin toistaiseksi hyvin vähän.
In this study, a set of LAB and yeast species was isolated from rye and wheat sourdoughs.
Tässä tutkimuksessa ruis- ja vehnähapanjuurista eristettiin maitohappobakteeri- ja hiivalajeja.
Sourdoughs are a natural habitat for microbial communities predominated by lactic acid bacteria (LAB) and yeasts.
Hapanjuuret ovat luonnollisia elinympäristöjä maitohappobakteerien ja hiivojen hallitsemille mikrobiyhteisöille.
The three most often used P additives were lecithin (E 322), pyrophosphate (E 450), and triphosphate (E 451).
Kolme yleisintä lisäainetta aineistossa olivat lesitiini (E 322), pyrofosfaatti (E 450) ja trifosfaatti (E 451).
The data were analysed using Microsoft Excel.
Aineisto analysoitiin Microsoft Excel -taulukkolaskentaohjelmalla.
Materials and methods: The data were obtained from the foodie.fi website containing all the foodstuffs sold in the grocery stores of S Group.
Aineisto ja menetelmät: Aineisto kerättiin foodie.fi-internetsivustolta, joka sisältää kaikki S-ryhmän päivittäistavarakaupoissa myytävät elintarvikkeet.
The use of P additives in the food industry is extensive due to their diverse functions in foodstuffs.
Fosforilisäaineiden käyttö elintarviketeollisuudessa on laajaa johtuen niiden elintarvikkeisiin tuomista erilaisista ominaisuuksista.
Background: The intake of phosphorus in Western countries is substantial comparing to recommendations.
Tausta: Fosforin saanti Länsimaissa on runsasta suhteessa ravitsemussuosituksiin.
Among food categories the prevalence varied from 4 % in dairy based snacks to 67 % in meat products.
Elintarvikekategorioiden välillä fosforilisäaineiden esiintyvyys vaihteli maitopohjaisten välipalojen 4 %:sta lihatuotteiden 67 %:iin.
Modified starch was used in 23 % of the foodstuffs.
Muunnettua tärkkelystä oli 23 %:ssa tutkituista elintarvikkeista.
Altogether 6176 products were reviewed on foodie.fi and the relevant information was recorded.
Yhteensä 6176 elintarvikkeen ainesosaluettelot käytiin läpi ja tarvittavat tiedot kirjattiin ylös.
In addition, there is evidence suggesting that high dietary intake of P would also be harmful to bone and cardiovascular health in general population.
Lisäksi eräiden tutkimusten perusteella näyttäisi siltä, että suuri ruokavalion fosforipitoisuus voisi olla haitallista luuston terveydelle sekä sydän- ja verisuoniterveydelle myös normaalin väestön keskuudessa.
At the same time, consumption of foods with phosphorus-containing additives (P additives) such as processed meats and ready meals has become common.
Samaan aikaan fosforilisäaineita sisältävien ruokien, kuten prosessoitujen lihatuotteiden ja valmisruokien, käyttö on yleistynyt.
Thus, the final data consisted of 5149 foodstuffs.
Läpikäydyistä tuotteista 1027 suljettiin pois, jolloin lopullinen aineisto koostui yhteensä 5149 elintarvikkeesta.
Naturally P containing additives were present in 19 % and organic P additives in 2 % of the foodstuffs.
Luontaisesti fosforia sisältäviä lisäaineita esiintyi 19 %:ssa ja orgaanista fosforia sisältäviä lisäaineita 2 %:ssa.
Currently, estimation of the amount of dietary P is difficult due to lacking methods to determine added and natural P chemically in foodstuffs.
Tällä hetkellä ruokavalion fosforin määrää on vaikea arvioida johtuen siitä, että käytännönläheisiä ja yksinkertaisia menetelmiä lisätyn fosforin määrittämiseen elintarvikkeista kemiallisesti ei ole.
Further, the use of inorganic, organic and naturally phosphorus containing additives in different food categories and the labelling methods of P additives were examined.
Lisäksi tutkitaan, eroaako epäorgaanisten, orgaanisten ja luontaisesti fosforia sisältävien lisäaineiden käyttö elintarvikekategorioiden välillä sekä lisäaineiden merkintätapoja elintarvikepakkauksissa.
Of the reporting methods, E code was used in 49 % of the foodstuffs while in 44 % of the foodstuff's, phosphorus-containing food additives were reported using full name.
Merkintätapatiedoista yleisin oli E-koodi, jota käytettiin 49 %:ssa fosforilisäaineita sisältävistä tuotteista, kun taas 44 %:ssa lisäaine oli merkitty koko nimellä.
Objective: The aim of this thesis was to determine the prevalence of P additives in the Finnish food supply.
Tavoitteet: Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää fosforia sisältävien lisäaineiden käytön yleisyyttä elintarvikkeissa Suomessa.
Conclusions: The use of P additives is common in the Finnish food supply as over one-third of the foodstuffs reviewed contained P additives, inorganic P being the most common P additive type.
Johtopäätökset: Fosforilisäaineiden käyttö on yleistä elintarvikkeissa Suomessa, sillä yli kolmannes tutkituista elintarvikkeista sisälsi fosforilisäaineita epäorgaanisten fosforilisäaineiden ollessa yleisin fosforilisäainetyyppi.
Inorganic P additives are known to absorb almost completely in the intestinal tract whereas organic phosphorus that is naturally present in foods is less bioavailable.
Epäorgaanisten fosforilisäaineiden tiedetään imeytyvän lähes täydellisesti ruoansulatuskanavassa, kun puolestaan luontaisesti ruoassa oleva fosfori on heikommin imeytyvässä muodossa.
Thus, the true prevalence of organic P additives remains unclear.
Tämän vuoksi orgaanisten fosforilisäaineiden todellista määrää ei tiedetä.
Also, the prevalence of modified starch in the food products was investigated.
Muunnetun tärkkelyksen yleisyyttä elintarvikkeissa tarkastellaan erikseen.
This information included food category, full product name, presence of P additives and reporting methods of P additives.
Nämä tiedot sisälsivät tuotteen elintarvikekategorian, täydellisen tuotenimen, tiedon fosforilisäaineiden sisältymisestä sekä fosforilisäaineiden merkintätavan.
Inorganic P additives were the most common P additive type as 20 % of the foodstuffs contained them.
Epäorgaaniset fosforilisäaineet olivat yleisin fosforilisäainetyyppi ja niitä havaittiin 20 %:ssa tutkituista elintarvikkeista.
Moreover, food composition databases do not necessarily take into account the amount of P additives in the total P contents if not analysed chemically.
Lisäksi elintarvikekoostumustietokantojen elintarvikkeiden ravintoainetiedot eivät välttämättä huomioi lisätyn fosforin osuutta fosforin kokonaismäärässä.
Altogether 17 different P additives were observed in the data.
Aineistossa havaittiin yhteensä 17 eri fosforilisäainetta 27:stä EU:ssa sallitusta fosforilisäaineesta.
In addition, the reporting methods of P additives in the packaging might not be clear enough and require knowledge of P additives to be understood.
Lisäksi merkintätapatiedot pakkauksissa eivät ole yhdenmukaisia ja vaativat tietämystä fosforilisäaineista.
Excessive intake of phosphorus (P) is detrimental especially for chronic kidney disease patients and thus, P restriction diet is needed in maintaining normal serum phosphate concentration and to stop the progression of the disease.
Runsas fosforin saanti on haitallista erityisesti munuaisten vajaatoimintaa sairastaville ja heidän tuleekin noudattaa fosforirajoitteista ruokavaliota, jotta seerumin fosfaattipitoisuus ei nouse liian korkeaksi, ja hidastaa siten munuaisten vajaatoiminnan etenemistä.
This creates a problem especially to chronic kidney disease patients who should avoid intake of P and especially inorganic P additives.
Nämä asiat yhdessä muodostavat ongelman erityisesti niille, joiden tulisi noudattaa fosforirajoitteista ruokavaliota ja välttää etenkin epäorgaanisia fosforilisäaineita.
Results: The prevalence of P additives in all the foodstuffs was 36 %.
Tulokset: Fosforilisäaineita havaittiin 36 %:ssa tutkituista elintarvikkeista.
For these reasons, there is a need for updated information on chemically analysed phosphorus contents in the foodstuffs but also more visible and comprehensible label information of P additive contents.
Lisäksi elintarvikepakkauksiin tarvitaan näkyvämpiä ja helpommin ymmärrettävämpiä fosforilisäaineiden merkintätapoja.
This establishes a challenge especially in the treatment of chronic kidney disease patients and in their adherence on phosphorus restriction diet as well as in the evaluation of total phosphorus intake as the true amounts of P in the foodstuffs are not available.
Puutteelliset tiedot fosforilisäaineiden käytöstä hankaloittaa fosforirajoitteisen ruokavalion noudattamista, mutta myös fosforin saannin arviointia, kun elintarvikkeiden todellisia fosforimääriä ei tiedetä.
However, modified starches that can be presented only by group were more common than any P additive types.
Orgaaniset fosforilisäaineet olivat harvinaisia, vaikka toisaalta muunnetut tärkkelykset, jotka saa lainsäädännön mukaan merkitä elintarvikepakkauksissa pelkällä ryhmänimellä, voivat sisältää myös kyseisiä orgaanisia fosforilisäaineita.
42 metabolites remained unknown.
42 metaboliittia jäi tuntemattomiksi.
The strongest correlations were found between the intake of red meat and PC(O-16:0/20:4) (=0,494, FDR-p<0,001) and LysoPC(O-16:0) (=0,423, FDR-p<0,001) and between the intake of full grain products and 3,2-dihydroksyfenyylivalericacid (=0,418, FDR-p<0,001).
Vahvimmin korreloivat punaisen lihan saanti ja PC(O-16:0/20:4) (=0,494, FDR-p<0,001) ja LysoPC(O-16:0) (=0,423, FDR-p<0,001) sekä täysjyvän saanti ja 3,2-dihydroksyfenyylivalerihappo (=0,418, FDR-p<0,001).
There were 99 significantly correlating (FDR p<0.1) metabolites: phospholipids, phosphatidylcholines, amino acids and acylcarnitines.
Merkitsevästi korreloivia (FDR-korjattu p<0,1) metaboliitteja löytyi yhteensä 99: fosfolipidejä, fosfatidyylikoliineja, aminohappoja sekä asyylikarnitiineja.
The purpose of this thesis was to find out how a brain-friendly dietary intervention affects plasma metabolites.
Tämän työn tarkoituksena oli selvittää kuinka aivoystävällinen ruokavalio vaikuttaa plasman metaboliitteihin.
Also weight, blood glucose, insulin, CRP, cholesterol and plasma metabolites were measured during the trial.
Tutkittavilta mitattiin lisäksi paino, veren glukoosi, insuliini, CRP, kolesteroliarvot sekä plasman metaboliitit.
The results of this thesis are similar to those previously found in metabolomics which suggests that the results are valid and the trial successful.
Tämän työn tulokset ovat samankaltaisia aiempien tutkimusten kanssa, mikä viittaisi siihen, että ruokavaliointerventio onnistui.
88 working aged men and women underwent an 8-week diet-switch trial: first 4 weeks consisted of a control diet similar to a typical western diet and the following 4 weeks of an intervention diet which emphasized brain-friendly foods.
Ensimmäiset neljä viikkoa tutkittavat söivät tyypillisen länsimaalaisen ruokavalion mukaan, minkä jälkeen he vaihtoivat aivoystävälliseen ruokavalioon.
The metabolite samples were analysed with liquid chromatography coupled with mass spectrometry (LC-MS) and identified with MS-DIAL. Correlations between metabolites and food groups were determined with SPSS.
Plasmanäytteet analysoitiin nestekromatografi-massaspektrometrillä ja metaboliitit tunnistettiin MS-DIAL -ohjelmalla.
These results provide also additional information in the field of metabolomics which can be useful in further research.
Lisäksi löytyi uusia korrelaatioita metaboliittien ja ruokaryhmien välillä sekä uutta tietoa aivoystävällisen ruoan vaikutuksista metaboliitteihin, mitä voidaan hyödyntää jatkotutkimuksissa.
The data was from the BraVe (Brainfood interVention) study conducted by Fazer, Nokia, Nightingale and Afekta Technologies.
Aineisto oli Fazerin, Nokian ja Nightingalen yhteisestä BraVe-tutkimuksesta (Brainfood inteVention), jossa 88 toimistotyöntekijää osallistui kahdeksan viikon interventioon.
Compliance to brain-friendly diet affected the strength and significance of the metabolite correlations .
Metaboliittien korrelointia havainnoitiin myös ryhmien välillä, ja todettiin, että ruokavalion noudattamisen komplianssi vaikutti korrelaatioihin.
The form could also be filled online The reference population consisted of 6059 private forest owners from which a sample of 865 private forest owners was taken.
Tutkimuksen perusjoukkoon kuului 6059 yksityismetsänomistajaa, joista otettiin 865 metsänomistajan otos.
Mail addresses for the survey were collected from a Finnish forest products company’s customer database.
Aineiston postitustiedot saatiin suomalaisen metsäyhtiön asiakasrekisteristä.
Also output quality, perceived ease of use and subjective norm had a positive effect on the tendency to do online timber trade.
Lisäksi palvelun helppokäyttöisyys, laatu ja subjektiivinen normi vaikuttivat sähköiseen puukauppaan positiivisesti.
The results were mainly in line with previous Technology Acceptance Model based research.
Tulokset olivat suurimmaksi osaksi linjassa aiemman Technology Acceptance Model - tyyppisen tutkimuksen kanssa.
There has not yet been any previous research into the tendency to conduct online timber trade in Finland to which the results could be directly compared to.
Tämän tutkimuksen toteutushetkellä Suomessa ei ole muita tutkimuksia sähköisestä puukaupasta, joten tuloksia ei voida verrata niihin.
The answers were analyzed using linear regression models.
Vastauksia analysoitiin tutkimuksessa mallintamalla vastausryhmien vaikutusta puukauppahalukkuuteen lineaarisilla regressiomalleilla.
The forest owners included in the sample were sent the survey form of which 88 were returned filled.
Otokseen kuuluville lähetettiin kyselylomake ja käyttökelpoisia lomakkeita palautui 88 kappaletta, jolloin vastausprosentti oli noin 10 %.
From the individual models a composite model was constructed which was used to explain what the drivers behind private forest owners’ decision to do online timber trade were and how big the effects of a driver were.
Malleista tehtiin kooste, jonka avulla pyrittiin selittämään mitkä tekijät vaikuttavat metsänomistajan halukkuuteen tehdä puukauppaa sähköisesti ja miten suuret vaikutukset ovat.
The effects of subjective norm and output quality were slightly lower than previous Technology Acceptance Model related studies.
Eroina olivat subjektiivisen normin ja laadun vaikutukset jotka jäivät hieman alhaisemmiksi kuin muissa.
The survey form was constructed using an applied Technology Acceptance Model.
Sähköiseen puunmyyntiin vaikuttavia tekijöitä mitattiin kyselylomakkeella, joka oli tehty pohjautuen sovellettuun Technology Acceptance Modeliin.
According to the data it is impossible to say whether voluntariness of use has an effect on the private forest owners’ decision to do online timber trade.
Tutkimuksen aineiston perusteella ei voida sanoa vaikuttaako metsänomistajan kokema vapaaehtoisuus sähköiseen puukauppaan lainkaan halukkuuteen tehdä sähköistä puukauppaa.
The aim of the study was to identify drivers which affect the tendency to conduct timber trade online among private forest owners in greater Helsinki metropolitan area.
Tutkimuksen tavoitteena oli tunnistaa pääkaupunkiseudulla asuvien metsänomistajien keskuudessa olevia tekijöitä, jotka vaikuttavat yksityismetsänomistajien halukkuuteen myydä puuta sähköisiä kanavia käyttäen.
The survey data was gathered using a survey form which was delivered by mail.
Aineisto hankittiin posti- ja internetkyselyn avulla.
The biggest drivers according to the data were perceived usefulness, result demonstrability and relevance.
Suurimmaksi vaikuttaviksi tekijöissä tutkimuksessa saatiin metsänomistajan kokema hyödyllisyys sähköisestä puukaupasta, sähköisestä puukaupasta saatavien hyötyjen näkyvyyttä ja metsänomistajan kokemaa tarpeellisuuden tunnetta sähköiselle puukaupalle.
HCT-vehicles are in use in Sweden, Brazil, New-Zealand, Canada, United States, South-Africa, Mexico and in Australia.
HCT-ajoneuvoja on käytössä Ruotsissa, Uudessa-Seelannissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Etelä-Afrikassa, Meksikossa ja Australiassa.
The study was conducted as a simulation study.
Tutkimus toteutettiin simulaatiotutkimuksena.
The most important aspect on maneuverability is the construct of the vehicle.
Kääntyvyyden tärkein aspekti on ajoneuvojen rakenne.
All of the vehicles maximum gross weight were set to be 76 tonnes.
Ajoneuvojen maksimi kokonaismassan oletettiin olevan 76 tonnia.
Also, two types of chippers and two different types of forest energy woods were simulated.
Myös kaksi erilaista hakkuria ja kaksi erilaista metsäenergiapuu lajia mallinnettiin.
Four different types of HCT-vehicles and one normal 25.25-meter vehicle were simulated.
Neljä erilaista HCT-ajoneuvoa ja yksi 25.25 metrin normaali ajoneuvo mallinnettiin.
The simulated HCT-vehicles were: 28-, 30-, 32 and 33-meter long HCT-vehicles, based on pre-existing HCT-vehicles.
Mallinnetut HCT-ajoneuvot olivat 28, 30, 32 ja 32 metriä pitkiä, niiden pohjautuessa jo olemassa oleviin HCT-ajoneuvoihin.
Every vehicle had their operating costs calculated.
Jokaiselle ajoneuvolle määriteltiin tuntikustannukset.
The normal scenario had energy woods moisture content to be 40 % and in the dry scenario 20 %.
Normaalissa skenaariossa metsäenergiapuun kosteusprosentiksi oletettiin 40 % ja kuivassa skenaariossa 20 %.
Government’s decree 31/2019 increased the maximum length of the vehicles up to 34.5 meters, while the maximum gross weight stayed the same.
Valtioneuvoston asetus 31/2019 nosti ajoneuvojen maksimipituutta 34.5 metriin, maksimi kokonaismassan pysyessä ennallaan.
HCT-vehicles are over 25.25 meters long and over 76 gross weight vehicles which are not classified as special transports.
HCT-ajoneuvot ovat yli 25.25 metriä pitkiä ja yli 76 tonnin kokonaismassan omaavia ajoneuvoja, joita ei lasketa erikoiskuljetuksiksi.
Government’s decree 407/2013 increased the maximum gross weight of the vehicles up to 76 tonnes and made possible to apply a permit for a High Capacity Transport (HCT) vehicle.
Valtioneuvoston asetus 407/2013 nosti ajoneuvojen maksimi kokonaismassan 76 tonniin ja mahdollisti poikkeuslupien hakemisen High Capacity Transport (HCT) ajoneuvoille.
During the last 100 years, Finnish legislation on the maximum vehicle dimensions and gross weights has been an upward trend.
Suomen ajoneuvojen lainsäädännössä on ollut viimeisen sadan vuoden aikana huomattavissa kasvava kehityssuunta.
Research on HCT-vehicles has proven HCT-vehicles to lower transport costs and emissions.
HCT-ajoneuvojen tutkimus on osoittanut HCT-ajoneuvojen alentavan kuljetuskustannuksia ja päästöjä.
Thus, increasing the cargo space, but decreasing the maximum payload weight on longer (over 25.25 meters) vehicles.
Tämä asetus lisää kuormatilan kokoa, mutta vähentäen maksimi kuorman massaa pidemmillä (yli 25.25 metrin) ajoneuvoyhdistelmillä.
The maneuverability of the simulated vehicles and their potential usage on forest roads were inspected using TrailerWIN-program.
HCT-ajoneuvojen kääntyvyyttä ja niiden potentiaalista käyttöä metsäautoteillä tarkasteltiin TrailerWIN-ohjelman avulla.
HCT-vehicles do not compro-mise traffic safety, congest the traffic flow or be significantly more unstable than a normal vehicle.
HCT-ajoneuvot eivät vaaranna liikenneturvallisuutta, hidasta liikenteen sujuvuutta tai eivät ole merkittävästi epävakaampia kuin normaalit ajoneuvot.
The vehicles were assumed not to have extra turning axles and all the axles were assumed to be lowered.
Ajoneuvojen oletettiin ajavan kaikki akselit alhaalla ja ilman kääntyviä akseleita.
Chippers were simulated as a mobile and as a terminal chipper.
Hakkurit mallinnettiin terminaali- ja mobiilihakkurina.
The scenarios were divided into a nor-mal and a dry scenario, according to the energy woods moisture content.
Mallinnetut skenaariot jaettiin normaaliin ja kuivaan skenaarioon, metsäenergiapuun kosteusprosentin mukaan.
HTC- and the normal vehicle were built in the program and taken into Finnish 120-degree maneuverability test.
HCT-ajoneuvot ja normaali ajoneuvot mallinnettiin TrailerWIN-ohjelmaan ja niiden suoritusta tarkasteltiin 120-asteen käännöstestissä.
In forestry, where the payload weight is a crucial factor, transportation of different timber assort-ments with an extra-long vehicle is infeasible.
Metsätaloudessa, jossa kuljetuksien kuormien massat ovat suuria, eri pyöreän raakapuun puutavaralajien kuljettaminen erikoispitkillä ajoneuvoyhdistelmillä on haastavaa.