natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The frequencies grew statistically significantly during the time of TASSU-database.
Yleisyydet kasvoivat tilastollisesti merkittävästi TASSU-ajan lisätietokirjauksissa.
Most of the LCVs had recorded and delivered sightings altogether in two winter seasons of five – only a few wrote observations in all of the five winter seasons.
Suurin osa kirjauksia tehneistä petoyhdyshenkilöistä teki havaintoja yhteensä kahtena talvikautena viidestä tarkastellusta – vain harva kirjasi havaintoja kaikkina tarkasteluajanjakson talvikausina.
The science that LCVs are practicing is not limited only to passing the information to scientists – their role is also to play as a local LC expert of their own region and pass on current information about LCs and act as a support person for the local people.
Petoyhdyshenkilöiden mukanaolo tiedontuotannossa ei rajoitu siis ainoastaan aineiston keruuseen ja välittämiseen tutkijoille – heidän roolinsa on myös toimia alueensa suurpetotiedon asiantuntijana sekä ajankohtaisen tiedon välittäjänä ja tukihenkilönä paikallisille.
Because of the recorded sightings centring to weekends I assumed that LCVs and other persons who make LC sightings spend time in the nature mostly during their free-time, for example while hunting or jogging.
Havaintojen tekemisen painottumisen viikonloppuihin arvelen kertovan siitä, että petoyhdyshenkilöt sekä muut petohavaintoja tekevät henkilöt liikkuvat luonnossa enemmän vapaa-ajalla, esimerkiksi metsästyksen tai lenkkeilyn yhteydessä.
There has been no previous publications made concerning the Finnish LCVs.
Petoyhdyshenkilötoiminnasta ei ole julkaistu lainkaan tutkimuksia.
This activity, in which volunteer is working for the help of scientific research, can be characterized as volunteer participation in knowledge or citizen science.
Järjestelyä, jossa vapaaehtoinen on mukana tiedon tuotannossa tieteellisiin ja hallinnollisiin tarpeisiin, kutsutaan kansalaisyhteistyöksi.
On the grounds of the supplementary comments that I interpreted, I assume that also peoples’ awareness of the activity and their willingness to inform their LC sightings to LCVs and also the LCVs' own motivation to record sightings has a substantial affect in the amount of sightings recorded.
Tulkitsemieni lisätietokirjausten perusteella arvelen, että myös ihmisten tietämys petoyhdyshenkilötoiminnasta ja heidän halukkuutensa suurpetohavainnoista ilmoittamiseen sekä petoyhdyshenkilön oma motivaatio havaintojen kirjaamiseen vaikuttavat havaintomääriin.
The size and distribution of the population is affecting the amount of sightings recorded and also, as the results of this research indicate, presumably does the timing of lasting snow cover.
Havaintomääriin vaikuttavat ainakin kannan koko ja levittäytyneisyys, mutta tämän tutkimuksen tulosten valossa oletettavasti myös pysyvän lumipeitteen saapumisajankohta.
I also analyzed the activity from the perspective of citizen science – what kind of science do the LCVs express through their notes in the supplementary comments?
Tarkastelin petoyhdyshenkilötoimintaa myös kansalaisyhteistyön näkökulmasta – millaista tiedeharrastusta tai luonnontutkijuutta petoyhdyshenkilöt lisätietokirjauksillaan ilmentävät?
The usage of the comment field in the time of TASSU-database is presumably found as a route for passing real time information to research and also to other LCVs.
Lisätietokirjaaminen on oletettavasti koettu TASSU-järjestelmän aikana reaaliaikaisen tiedon välittämisen väylänä niin petotutkimukselle kuin muille petoyhdyshenkilöille.
I separated the research question into three sub questions 1) how actively did the LCVs make and record sightings, 2) what were the periodical rhythms of sightings recorded like and 3) what kind of content (themes) was included into supplementary comments written by the LCVs to each sighting made?
Tässä tutkimuksessa selvitin, millaista petoyhdyshenkilöiden tekemä ilves- ja susihavainnointi on. Käsittelin tutkimusaihetta kolmen osakysymyksen kautta 1) millainen oli petoyhdyshenkilöiden kirjausaktiivisuus, 2) miten petoyhdyshenkilöiden ilves- ja susihavainnointi ajallisesti rytmittyi sekä 3) millaista tietoa petoyhdyshenkilöt välittivät lisätietokirjauksissaan.
It may be infered, that the tool that is used to record the sightings has a relevance to the frequency of the usage of the comment field and to the contents of the recorded information.
Tästä on pääteltävissä, että havaintokirjaamiseen käytetyllä työkalulla on merkitystä lisätietokentän käytön yleisyyteen sekä lisätietokenttään kirjoitetun tiedon sisältöön.
After launching of TASSU-database the usage of the comment field became more frequent in the recorded sightings of both species.
Kirjausteknologian muututtua TASSU-ajalla lisätietokentän käyttö yleistyi kummankin lajin havaintokirjauksissa.
This resulted at least partially from the larger population size of lynx – alongside with the number of sightings made, the perceived need or willingness to comment decreased.
Tämän oletin johtuvan ainakin osittain ilveskannan suuremmasta koosta ja kirjausten suuremmasta määrästä – yhtä usein ei jaksettu tai ei ollut uutta kirjattavaa.
The monitoring of large carnivores (LC) in Finland is mostly based on hunters’ and other naturalists’ field work.
Suomalainen suurpetoseuranta perustuu pääosin vapaaehtoisten metsästäjien harjoittamaan petoyhdyshenkilötoimintaan.
Furthermore wolf as a rare (‘exotic’) species in the middle of conflicts may motivate to use the comment field more often than the lynx.
Lisäksi susi harvinaisempana ja kohutumpana lajina motivoi ehkä ilvestä enemmän käyttämään lisätietokenttää.
The supplementary comments to the sightings made were used in higher percentage in wolf sightings than in lynx sightings every winter season.
Susihavaintokirjausten yhteydessä käytettiin jokaisena talvikautena suhteellisesti yleisemmin lisätietokenttää kuin ilveshavaintokirjausten yhteydessä.
The sightings of both species was centred in the wintertime, probably due to the fact that the snow cover on the ground increases the probability of finding animal tracks.
Ilvesten ja susien havainnointi rytmittyi talviajalle, sillä jälkihavaintojen löytymisen todennäköisyys on paljolti sidoksissa lumisuuteen.
The significance of the activity is so great for the LC monitoring that finding out what is the activity of the LCVs like when making lynx and wolf sightings is very important.
Toiminnan merkittävyys suurpetotutkimuksen ja kannanhoidon kannalta on kuitenkin niin suuri, että petoyhdyshenkilötoiminnan luonteen selvittäminen ja petohavainnointiin mahdollisesti vaikuttavien tekijöiden tunnistaminen on tärkeää.
The LCVs make sightings and verify sightings made by others untrained citizens in their own area around the year.
Siinä vapaaehtoiset paikallisen riistanhoitoyhdistyksensä valtuuttamat metsästäjätaustaiset petoyhdyshenkilöt tekevät ja tarkastavat alueellaan suurpetohavaintoja läpi vuoden.
I compared the data between different winter seasons, between wolf and lynx and between the data collected after launching of nationwide TASSU-database (i.e. GIS-database with Internet access) and the time before.
Vertasin keskenään eri talvikausien havaintoaineistoa, suden ja ilveksen havaintoaineistoa sekä TASSU-järjestelmän aikaista (2010‒11, 2011‒12 and 2012‒13) ja sitä edeltävän ajan (2001‒02 and 2005‒06) aineistoa.
The frequencies of the themes and subthemes that I recognized from the supplementary comments varied slightly between the recorded sightings of wolf and lynx.
Susihavaintoa käsittelevä lisätietokirjaus sisälsi myös keskimäärin enemmän teemoja ja alateemoja kuin mitä ilveshavaintoa käsittelevä lisätietokirjaus sisälsi.
The experiment lasted six weeks and consisted of three two weeks’ periods.
Koe kesti yhteensä kuusi viikkoa ja koostui kolmesta kahden viikon jaksosta.
Cows got concentrate from the milking robot 4, 6 or 8 kg according their milk yield.
Lehmät saivat lypsyrobotilta tuotoksen mukaisesti täysrehua 4, 6 tai 8 kg/vrk.
The study was a part of Työtehoseura´s and ProAgria´s project "Automaattilypsynavetan toiminnallisuus".
Tutkimus oli osa Työtehoseuran ja ProAgrian Automaattilypsynavetan toiminnallisuus -hanketta.
The study was conducted at the research farm of the University of Helsinki.
Koe toteutettiin Helsingin yliopiston maataloustieteiden laitoksella Viikin opetus- ja tutkimustilan pihattonavetassa.
The change in starch content was made by replacing half of the cereals with concentrate rich NDF.
Tärkkelyspitoisuuden muutos seosrehussa saatiin korvaamalla puolet viljan määrästä kuitupitoisella väkirehulla.
The starch content of partial mixed rations was 166 (T), 87 (K) and 177 (T) g/kg DM. Dry matter intake and number of eating bouts were not affected by the starch concentration of partial mixed ration.
Seosrehun tärkkelyspitoisuudet olivat 166 (T), 87 (K) ja 177 (T) g/kg ka jaksoilla 1-3.
The fat content of milk increased linearly during the experiment.
Maidon rasvapitoisuus nousi lineaarisesti kokeen aikana.
The experimental diets were partial mixed ration rich in starch (T) on periods 1 and 3 and partial mixed ration rich in neutral detergent fiber (NDF) (K) on period 2.
Koeruokinnat olivat tärkkelyspitoinen seosrehu (T) jaksoilla 1 ja 3 sekä kuitupitoinen seosrehu (K) jaksolla 2.
Cows were milked with automatic milking system which had a free cow traffic.
Lehmät lypsettiin lypsyrobotilla ja pihatossa oli vapaa eläinliikenne.
On herd level there were no difference in locomotion activity and fetchings between partial mixed ration rich in starch or NDF.
Karjatasolla ei havaittu eroa eläinten liikkumisaktiivisuudessa tärkkelyspitoisen ja kuitupitoisen seosrehun välillä.
There were a few less fetched cows with the PMR rich in NDF although the curvilinear effect was not significant.
Lehmiä jouduttiin hakemaan lypsylle hieman vähemmän kuitupitoisella ruokinnalla mutta käyräviivainen vaikutus ei ollut tilastollisesti merkitsevä.
The aim of this study was to investigate the effects of starch content of partial mixed ration (PMR) on locomotion activity and milk yield in automatic milking system.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää seosrehun tärkkelyspitoisuuden vaikutusta lypsylehmien syönti- ja lypsyaktiivisuuteen sekä maitotuotokseen vapaan eläinliikenteen automaattilypsynavetassa.
The protein content of milk decreased slightly with PMR rich in NDF.
Maidon valkuaispitoisuus väheni hieman kuitupitoisella ruokinnalla tärkkelyspitoisempaan verrattuna.
The fermentation quality and digestibility of silage were good.
Kokeessa käytetty säilörehu oli hyvää sekä käymislaadultaan että sulavuudeltaan.
In addition, partial mixed ration rich in starch had no effect on dry matter intake, eating visits or milk yield compared with partial mixed ration rich in NDF.
Tutkimuksessa käytetty tärkkelyspitoisempi seosrehu ei vähentänyt lypsykertoja, lisännyt haettavien lehmien määrää, vähentänyt seosrehun syöntiä tai vaikuttanut lehmien maitotuotokseen tai syöntikertoihin verrattuna kuitupitoisempaan seosrehuun.
In individual level the PMR rich in NDF decreased fetching of two primiparous cows.
Yksilötasolla kuitupitoisempi seosrehu vähensi hakukertoja kahden ensikon kohdalla.
There was curvilinear difference in NDF and starch intake as planned in the study design.
Tärkkelyksen saanti väheni ja NDF:n saanti kasvoi jaksolla 2 koeasetelman mukaisesti.
The amount of milking visits and refusals decreased linearly during the experiment.
Lypsykertojen ja ohikulkujen määrä vuorokaudessa lehmää kohden väheni lineaarisesti kokeen aikana.
There was no significant difference in energy corrected milk yield.
Energiakorjattu maitotuotos ei muuttunut kokeen aikana.
The experimental partial mixed ration rich in starch did not decrease milking visits.
Rehujen syöntimäärät ja syöntikerrat eivät muuttuneet jaksojen välillä.
Sample preparation for drinks included SPE purification by C18 cartridge and for dairy products also fat removal and protein precipitation prior to SPE.
Molemmille matriiseille esikäsittelyyn kuului SPE-uutto C18-patruunoilla ja jogurtilla lisäksi rasvan ja proteiinien poisto.
The developed HPLC-MS/MS-method can be applied for routine monitoring of sweetener E960 in foods.
HPLC- MS/MS-menetelmä soveltuu hyvin rutiini-työskentelyyn elintarvikevalvonnassa ja menetelmällä voidaan valvoa makeutusaineen E960 puhtausvaatimuksen ja käyttöön liittyvien asetuksien toteutumista.
The sample preparation of dairy products needs still modification before validation can be accomplished.
Maitotuotteiden esikäsittely vaatii lisää tutkimusta.
The purpose was also to validate the method for two different matrices, drinks and dairy products.
Esikäsittelymenetelmä kehitettijuomille ja maitotuotteille.
Conversely, trueness, accuracy, repeatability and reproducibility in yoghurt samples did not indicate good performance.
Menetelmä oli oikeellinen, toistettava, lineaarinen ja sisäisesti uusittava mehulle, mutta ei jogurtille.
The method was successfully validated for drinks, but not for dairy products.
Menetelmä validoitiin mehumatriisille, jolloin menetelmän kelpoisuus voidaan laajentaa juomille pois lukien maitojuomat.
HILIC column showed great selectivity towards steviol glycosides, and a good resolution between stevioside and rebaudioside A was achieved.
HILIC-kolonnilla saavutettiin hyvä resoluutio ja saatiin kuusi valituissa elintarvikkeissa esiintyvää stevioliglykosidiä onnistuneesti erottumaan.
The primary object of this study was to develop an HPLC-MS/MS-method for determination of the three most abundant steviol glycosides stevioside, rebaudioside A and rebaudioside C in foods.
Työssä kehitettiin HPLC-MS/MS-menetelmä makeutusaineen E960 yleisimpien stevioliglykosidien steviosidin sekä reb C:n ja A:n kvanti- tatiiviseen määritykseen sekä muiden stevioliglykosidien semikvantitatiiviseen määritykseen.
In juice samples the HPLC-MS/MS method demonstrated good performance in terms of trueness, accuracy, repeatability, reproducibility and the LOQs for steviol glycosides were multifold smaller than the proposed use levels in foods.
Havaitsemis- ja määritysrajat steviosidille sekä rebaudiosideille C ja A olivat elintarvikkeissa odotettuihin pitoisuuksiin nähden moninkertaisesti pienempiä.
The HPLC-MS/MS method allowed separation of six steviol glycosides.
HPLC-MS/MS-menetelmä oli spesifinen ja selektiivinen stevioliglykosideille mehu- ja jogurttimatriisissa.
The poor resolution between the two abundant steviol glycosides stevioside and rebaudioside A has been the main challenge in reported methods.
Stevioliglykosidejä on määritetty elintarvikkeista nestekromatografisilla menetelmillä, joiden keskeisin haaste on ollut huono resoluutio yleisimpien stevioliglykosidien steviosidin ja reb A:n välillä.
Steviol glycosides are constituents of a natural sweetener E960.
E960 on stevioliglykosideistä koostuva makeutusaine, jolle on asetettu puhtaus- vaatimus sekä suurimmat sallitut käyttömäärät elintarvikkeissa.
The average starting age of complementary foods was 4.7 mo [0–12 mo].
Lisäruokien aloitusikä oli keskimäärin 4,7 kk [0–12 kk].
The aim of this study is to investigate the feeding and caring practices of children in rural area of Southern Benin where 45% of children under five are chronically undernourished.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on tutkia lisäruokinta- ja hoivakäytäntöjä Etelä-Beninin maaseudulla, jossa 45 % alle 5-vuotiaista lapsista on kroonisesti aliravittuja.
Data was coded and analysed using content and thematic analysis.
Aineisto käsiteltiin koodaamalla ja analysoitiin sisällönanalyysiä ja teemoittelua käyttäen.
Children rarely got animal-source foods.
Eläinkunnan tuotteita lapset saivat harvoin.
Children in the rural area of Southern Benin were not fed according to WHO recommendations.
Lastenruokinta ei ollut havaintojemme mukaan Etelä-Beninin maaseudulla Maailman terveysjärjestön suositusten mukaista.
Hygienic practices could be improved as few mothers washed their own or child’s hands before eating.
Hygieniakäytännöissä oli parantamisen varaa, sillä vain muutama äiti pesi omat tai lapsen kädet ennen ruokailua.
Encouraging the child is especially important during illness when appetite is often diminished.
Lapsen riittävä rohkaisu on tärkeää erityisesti sairauksien aikana, jolloin lapsen ruokahalu on usein heikentynyt.
The diet typically consisted of maize gruel or porridge that was usually eaten with green leafy vegetables.
Lasten ruokavalio oli yksipuolinen ja koostui lähinnä maissivellistä tai -puurosta, jota tavallisesti syötiin vihreistä lehdistä tehdyn kastikkeen kanssa.
The research was conducted in two rural villages in the Mono region where 30 households were randomly selected.
Tutkimus toteutettiin kahdessa maalaiskylässä Monon maakunnassa, joista tutkimukseen satunnaisesti valituista kotitalouksista osallistui 30 äiti-lapsiparia.
The consequences of chronic undernutrition may be long-lasting and irreversible and it increases the risk of death.
Aliravitsemuksen vaikutukset kasvuun ja kehitykseen saattavat olla elinikäisiä, lisäksi se lisää kuoleman riskiä.
Chronic undernutrition, or stunting, reduces the growth and development of about one third of the world’s children less than five years of age.
Kroonisesta aliravitsemuksesta ja siitä johtuvasta lyhytkasvuisuudesta kärsii arviolta noin kolmannes maailman alle 5-vuotiaista.
Children were not exclusively breastfed for 6 mo as the majority of children were given traditional medicine or water after birth.
Kuuden kuukauden täysimetys ei toteutunut kylissä, sillä valtaosa lapsista sai perinteistä yrttilääkettä tai vettä heti syntymän jälkeen.
However, children were seldom encouraged to eat during the ob-served feeding situations and only a few mothers spoke to their child when feeding.
Havainnoitujen ruokintatilanteiden aikana äidit eivät kuitenkaan juuri rohkaisseet lapsia ja vain muutama puhui lapselle ruokailun aikana.
A good example of some mother’s hygienic practices was, however, washing the child before the meal.
Hyvänä esimerkkinä oli kuitenkin joidenkin lasten kylvettäminen ennen ruokailua.
Caregiver feeding styles can be classified as controlling, laissez-faire or responsive.
Hoivaajan käyttäytymistä ruokailun aikana voidaan kuvata kontrolloivaksi, välinpitämättömäksi tai responsiiviseksi.
Interpreting child’s ques responsively can enhance the acceptance of food.
Hoivaajan kyky tulkita lapsen tarpeita ja niihin vastaaminen responsiivisesti vaikuttavat lapsen syömiseen.
Purposeful sampling was used to get the same amount of children in three age groups; 6–8 mo, 9–11 mo and 12–23 mo. Mother-child pairs (n=20) and the feeding situations were observed after the interviews.
Harkinnanvaraista otantaa käytettiin, jotta mukaan saatiin saman verran lapsia kolmesta ikäryhmästä; 6–8 kk, 9–11 kk ja 12–23 kk.
Undernutrition is the most prevalent at the age of 6–24 months when breast milk no longer meets the energy and nutrient needs of the growing child. Complementary foods in low- and middle income countries are often inadequate nutritionally or in amounts.
Aliravitsemus on tavallisinta noin 6–24 kuukauden iässä, jolloin lapsen ravintoaineiden ja energian tarve ei täyty pelkällä äidinmaidolla, vaan lapsi alkaa tarvita lisäruokaa rintamaidon ohella.
However, children were breastfed beyond the age of two in addition to getting other liquids and foods.
Imetystä kuitenkin jatkettiin muiden nesteiden ja ruokien antamisen ohella yli kahden vuoden ikään asti.
The behavioural aspects of breast feeding and complementary feeding and the caregiver-infant interaction are discussed.
Työssä keskitytään erityisesti käyttäytymiseen liittyviin tekijöihin lisäruokinnan ja imetyksen aikana sekä hoivaajan ja lapsen väliseen vuorovaikutukseen.
Mothers reported ways to encourage children if they refuse to eat.
Äidit kertoivat haastattelussa useita tapoja, joita he voivat käyttää rohkaistakseen lasta syömään.
The caregiver-infant interaction can influence infant’s nutritional status.
Hoivaajan ja lapsen välinen vuorovaikutus on tärkeä osa ruokailutilanteiden sujuvuutta ja sillä voi olla vaikutusta lapsen ravitsemustilaan.
Laissez-faire feeding style is common in societies where children are stunted.
Aliravitsemuksen on useissa tutkimuksissa osoitettu olevan yleisempää yhteisöissä, joissa tapa ruokkia lasta on välinpitämätön.
Methodological, data and researcher triangulation improves the validity of the study.
Tutkimuksen luotettavuutta vahvistaa menetelmä-, aineisto- ja tutkijatriangulaation käyttö.
After illnesses only about a fifth of the mothers reported increasing complementary feeding.
Sairauksien aikana imetystä, nesteiden ja ruokien antamista vähennettiin ja vain noin viidesosa kertoi lisäävänsä syöttämistä sairauksien jälkeisessä toipumisvaiheessa.
There are also a wide variety of behavioural aspects critical for child nutrition and well-being.
Lisäruokintaan liittyy myös paljon muita tekijöitä, jotka vaikuttavat lapsen syömiseen.
Many caregivers showed behaviours of all the feeding styles and thus it could not be categorized as strictly responsive, laissez-faire or controlling.
Tämän tutkimuksen perusteella ei voida luokitella hoivaajien syöttötapoja responsiiviseksi, passiiviseksi tai kontrolloivaksi, mutta syöttötavoissa esiintyi piirteitä kaikista tyyleistä.
Not many children were encouraged in self-feeding.
Kontrolloivasta syöttötavasta oli viitteitä, eikä itsenäiseen syömiseen juuri rohkaistu.
This study was made at the research farm of the University of Helsinki in 21.2.–15.5.2015.
Tutkimus tehtiin Viikin opetus- ja tutkimustilalla 21.2.–15.5.2015.
The study design was replicated 4 x 4 Latin square with four diets and four periods of three weeks.
Tutkimus oli kaksinkertainen 4 x 4 latinalainen neliö, jossa oli neljä ruokintaa ja neljä kolmen viikon jaksoa.
All the protein supplements were isonitrogenous.
Kaikki valkuaisrehuruokinnat olivat isonitrogeenisiä.
Protein of faba bean and Spirulina probably completed each others.
Härkäpavun valkuainen ja Spirulinan valkuainen luultavasti täydensivät toisiaan.
The cows were divided in two blocks the other block having rumen fistulated animals.
Lehmät jaettiin kahteen neliöön, joista toisen neliön lehmillä oli pötsifisteli.
The aim of this study was to explore faba bean (Vicia faba) and Spirulina-algae (Spirulina platensis) as protein source for dairy cows.
Tämän maisterintutkielman tavoitteena oli tutkia härkäpapua (Vicia faba) ja Spirulina-mikrolevää (Spirulina platensis) lypsylehmien valkuaisenlähteenä seosrehuruokinnassa.
In this study, effects of protein supplements on dry matter intake, milk yield and milk composition, production of microbial protein in the rumen, plasma amino acids and mammary uptake of amino acids and nitrogen partitioning were examined.
Tutkimuksessa tarkasteltiin ruokintojen vaikutusta kuiva-aineen syöntiin, maitotuotokseen ja maidon koostumukseen, pötsin mikrobivalkuaisen tuotantoon, plasman aminohappoihin ja maitorauhasen aminohappojen ottoon sekä typen hyväksikäyttöön.
There were eight multiparous Finnish ayrshire dairy cows at mid-lactation.
Kokeessa oli mukana kahdeksan useamman kerran poikinutta ayrshire-lehmää, joiden poikimisesta oli keskimäärin 113 päivää kokeen alkaessa.
According to this study replacing rapeseed meal completely with faba bean seeds reduce milk and protein yields on diets based on grass silage and cereals.
Tämän tutkimuksen perusteella rypsin korvaaminen täysin härkäpavulla vähentää maito- ja valkuaistuotosta viljaan ja nurmisäilörehuun pohjautuvassa ruokinnassa.
The milk yield was 1,4 kg/d greater on rapeseed meal diets compared with faba bean diets.
Härkäpapuruokinnoissa maitotuotos oli keskimäärin 1,4 kg pienempi rypsiruokintoihin verrattuna.
Replacing faba bean partially with Spirulina increased AV-difference of essential amino acids.
Härkäpavun valkuaisen osittainen korvaaminen Spirulinalla suurensi välttämättömien aminohappojen AV-erotusta sekä maitorauhasen välttämättömien aminohappojen ottoprosenttia plasmasta.
Mixing Spirulina with faba bean increased milk, protein and lactose yields, but decreased them when mixed with rapeseed meal.
Spirulina-levä yhdessä härkäpavun kanssa lisäsi maito- ja valkuaistuotosta verrattuna pelkkään härkäpapuun, mutta vähensi tuotoksia yhdessä rypsin kanssa.