natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finnish special education in change : a statistical description of the Finnish special education system from late 1970s to present
Erityisopetus muutoksen kynnyksellä : Tilastollinen kuvaus erityisopetusjärjestelmästä ja sen määrällisestä kehityksestä 1970-luvun lopulta vuoteen 2008
The statistical overview and analysis have been carried out in two parts.
Erityisopetusjärjestelmän kuvaus ja analysointi tehtiin niin ajallisesti kuin tarkkuudeltaan kahdessa eri laajuudessa.
Earlier studies have shown that the growth in special education is affected by multiple independent variables and cannot be solely explained by the pupil characteristics.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että erityisopetuksen määrällinen kehitys ei ole seurausta vain oppilaspopulaatiossa tapahtuneista muutoksista, vaan määrälliseen kehitykseen vaikuttavat useat eri tekijät.
The aim of the study was the statistical description of the Finnish special education system and on the other hand to gain a deeper understanding about the Finnish special education system and its quantitative increase, by analysis based on the nationwide statistical information.
Tämän tutkimuksen pääasiallisena tavoitteena oli erityisopetusjärjestelmän ja sen määrällisen kehityksen kuvaaminen valtakunnallisiin tilastoihin perustuen.
The Reform, both in legislation and in practice, began nationwide in the year 2008 (e.g. Special education strategy document, November 2007 and the development project Kelpo).
Erityisopetusjärjestelmää ollaan muuttamassa ja valtakunnallinen muutos niin laki- kuin käytännöntasolla on käynnissä (esim. Erityisopetuksen strategia, hallituksen esitys eduskunnalle laiksi perusopetuslain muuttamisesta, Kelpo-kehittämistoiminta).
In addition to this, materials including educational legislation literature, different kind of records of special education and preceding studies were also used to support the research.
Erityisopetusjärjestelmän kuvaamisessa hyödynnettiin tilastojen lisäksi myös lakeja ja asetuksia, erityisopetukseen liittyviä asiakirjoja ja esityksiä sekä aiemman tutkimuksen luomaa kuvaa erityisopetuksesta ja sen määrällisestä kehityksestä.
The conclusions coming from the study can be summarised as follows: the comparable statistical time series analysis suggests that the growth in special education after the year 1999 could be a consequence of the changes in the structure of special education and that new group of pupils have been directed to special needs education.
Analyysin perusteella näyttäisi siltä, että määrällinen kehitys 2000-luvulla selittyisi suurelta osin erityisopetusjärjestelmän rakenteen muuttumisella ja uusien oppilasryhmien mukaan tulolla, eikä niinkään oppilaspopulaatiossa tapahtuneilla muutoksilla.
In the first part, the description and analysis were based on statistical time series from the academic year 1979-1980 until 2008.
Ensimmäisen kuvatessa erityisopetuksen määrällistä kehitystä lukuvuodesta 1979/80 vuoteen 2008 ja toisen kuvatessa tilastollisesti vertailukelpoista aikaa.
The main results of the study, are two statistical descriptions and time series analysis of the quantitative increase of the special needs education.
Tutkimuksen pääasiallisina tuloksina voidaan pitää luotuja kuvauksia ja aikasarja-analyysejä erityisopetuksen määrällisestä kehityksestä sekä määrälliseen kehitykseen mahdollisesti vaikuttaneiden tekijöiden koontia 1970-luvulta nykypäivään.
The majority of the research was based on the nationwide statistics information.
Tutkimuksen päätehtävä jakautui kolmeen tutkimustehtävään.
Further, a summary of the plausible factors behind the special education system change and its quantitative increase, is presented.
Kuvausten ja aikasarja-analyysien lisäksi tarkasteltiin määrällistä muutosta mahdollisesti selittävien tekijöiden moninaisuutta lähes neljän vuosikymmen aikana.
These samples were made during the years 2005-2008.
Kokeilut olen valmistanut vuosien 2005–2008 aikana.
The interviews, questionnaires and evaluations were conducted under winter and spring 2008.
Haastattelut, kysely, havainnoinnit kursseilla ja arvioinnit on tehty talven ja kevään 2008 aikana.
The reference literature is comprised from publications in several different fields.
Tutkimus kirjallisuus koostuu monien eri tieteenalojen julkaisuista.
The aim of this study was to find out how the technique of knotless netting is perceived by the craftsperson of the twenty first century.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, minkälaisena kinnasneulatekniikka näyttäytyy 2000-luvun käsityöntekijän näkökulmasta.
In the past the technique of knotless netting has been passed down from generation to generation in whatever form the teacher has known.
Ennen vanhaan kinnasneulatekniikka on opittu kotona, jossa se on siirtynyt sukupolvelta toiselle siinä muodossa kun sen opettaja on sitä osannut.
On the other hand the surfaces produced by this rare technique are intriguing but the costs due to the slow manufacturing process are seen as an encumbrance.
Toisaalta kinnasneulatekniikan tuottamat pinnat ja tekniikan harvinaisuus voivat olla käsityöläisen kannalta kiinnostavia lisäarvoja, toisaalta tuotteiden valmistuksen hitaudesta johtuvia lisääntyviä kustannuksia ajatellaan rasitteena.
Nowadays knotless knitting is taught in craft schools, evening classes and in other recreational courses.
Nykyään kinnasneulatekniikkaa opetetaan käsityöalan oppilaitoksissa, työväen- ja kansanopistoissa sekä muilla harrastekursseilla.
The methodology of this study is a qualitative and phenomenographic study of several cases.
Menetelmällisesti tutkielma on laadullinen ja lähestymistavaltaan fenomenografinen usean tapauksen tapaustutkimus.
The data collected are interviews of the teachers, observations in two knotless netting courses, questionnaires answered by the students in these courses and experimental samples made by the author and evaluated by other craftspeople.
Tutkimusaineisto koostuu neulakinnaskurssien opettajien teemahaastatteluista, havainnoinnista kahdella neulakinnaskurssilla, kurssilaisten vastaamista kyselyistä, tutkielman tekijän tekemistä lankaluonnoksista eli kinnasneulatekniikan kokeiluista sekä arvioinneista, jotka käsityöläiset tekivät kinnasneulatekniikkakokeiluista.
In this study the craftspeople are represented by the researcher herself, seven craftspeople and teachers (3) teaching knotless netting as well as their students (21).
Käsityöntekijöitä tässä tutkielmassa edustavat neulakinnaskurssien opettajat (3 kpl) kurssilaiset (21 kpl), tutkielman tekijä sekä seitsemän käsityöläistä.
Craftspeople often require somebody to actually demonstrate the correct way to make the stitches and hold the work before they can proceed with the technique.
Kinnasneulatekniikan työtavan konkreettinen hahmottaminen kaksiulotteisesta työohjeesta on haastavaa ja usein käsityöntekijät tarvitsevat jonkun näyttämään työotteen ja piston, ennen kuin tekniikan tekeminen aukeaa helposti työstettäväksi.
In this study ethnography is the most dominant field of reference due to the fact that knotless netting is so strongly linked to history and antiquity.
Tässä tutkimuksessa painottuu kansatieteellinen aineisto ja kinnasneulatekniikan vahva yhteys historiaan ja muinaisuuteen.
Points of focus are also the specific characteristics of knotless netting, as well as experimenting with new and different materials.
Tarkastelun kohteena olivat myös kinnasneulatekniikan erityispiirteet käsityön tekemisen näkökulmasta ja kinnasneulatekniikan kokeileminen eri materiaalein ja pistoin tarkoituksena löytää sille uudenlaisia perinteestä poikkeavia käyttökohteita.
This technique is closely connected to traditional knotless netting mittens even today.
Kinnasneulatekniikka on edelleen vahvasti sidoksissa perinteisiin neulakintaisiin.
The attitude of the teacher is passed on to students and also affects the way the student perceives knotless netting and its possibilities as a technique.
Neulakinnaskurssien opettajien asenne kinnasneulatekniikkaa kohtaan välittyy kurssilaisille ja vaikuttaa siten heidän mielikuviinsa tekniikan käyttö tavoista ja mahdollisuuksista.
An etnographer approaches knotless netting in a different way from a crafts-scientist or a person in an evening class wishing to master the technique.
Kansatieteilijä lähestyy kinnasneulatekniikka ja sen tekemistä eri näkökulmasta kuin käsityötieteen opiskelija tai neulakinnaskurssille tuleva käsityönharrastaja.
The way knotless netting is perceived by craftspeople is linked to their backgrounds and preconstructed mental images concerning the technique.
Kinnasneulatekniikan näyttäytyminen eri käsityöntekijöille on kiinni heidän taustastansa ja ennakkomielikuvastansa.
There are many different ways of stitching and binding in knotless netting.
Kinnasneulatekniikassa on lukuisia muunnoksia pistoissa ja neulomistavoissa.
Preserving knotless netting as a craft and technique are also questions dealt with in this study.
Lisäksi tässä tutkielmassa on pohdittu kinnasneulatekniikan elävänä käsityötekniikkana säilymiseen ja neulomisperinteen siirtymiseen liittyviä asioita.
The main interests of this study are the mental pictures and relationship to knotless netting that craftspeople have in the twenty first century.
Tutkielmassa tarkastelin käsityöntekijöiden 2000-luvulla kinnasneulatekniikkaan liittämiä mielikuvia ja heidän suhdettaan kinnasneulatekniikkaan ja sen tekemiseen.
A craftsperson has mixed feelings toward knotted netting.
Käsityöläinen ajattelee kinnasneulatekniikan käyttöä ristiriitaisesti.
"I want there now!"
"Haluan tuonne heti!"
This was most typical (38%) among the Finnish boys.
Suomalaispojille (38 %) tämä oli tyypillisintä.
The analysis focuses on the content of the drawings instead of artistic or psychological interpretations.
Analyysi keskittyi piirustusten sisältöjen ja ilmiöiden kuvaamiseen, ei kuvataiteellisiin tai psykologisiin tulkintoihin.
Moving abroad proved to be purely a western phenomenon, dreamed by 57% of the British and 18% of the Finnish children.
Muutto ulkomaille osoittautui puhtaasti länsimaiseksi ilmiöksi, siitä haaveili 57 % englantilaisista ja 18 % suomalaislapsista.
The children were introduced to the idea with a set of stimulating questions and after that they were asked to draw and colour with a pen a picture of 1) him/herself as an adult, 2) his/her future home and 3) the people and the animals they think they will be living with.
Lapsia johdateltiin aiheeseen muutaman virikekysymyksen avulla ja sen jälkeen pyydettiin piirtämään puuväreillä kuva, jossa näkyy 1) hän itse aikuisena, 2) hänen tulevaisuuden kotinsa sekä 3) ihmiset ja eläimet, joiden kanssa hän kuvittelee asuvansa.
The children were also asked to write down the country and the place they believe to live in their future.
Lasten tuli myös kirjata ylös maa ja paikkakunta, jossa uskoo itsensä asuvan tulevaisuudessaan.
The data was coded and divided into " families " whose frequencies were compared in order to maintain results.
Aineisto koodattiin ja niistä muodostettiin " perheitä " , joiden esiintyvyyttä keskenään vertailemalla saatiin tulokset.
The assignment was given to the children in the language used in the school and it was similar in each country.
Tehtävänanto oli kaikille lapsille samanlainen, ja se esitettiin heille koulussa käytettävällä kielellä.
: Images of the future in the drawings of Ghanaian, British, Finnish and Tanzanian children
: Tulevaisuuskuvia ghanalaisten, isobritannialaisten, suomalaisten ja tansanialaisten lasten piirustuksissa
Of all the family forms a dream of the traditional nuclear family could be found among 29% of the drawings.
Perhemuodoista perinteinen ydinperhehaave löytyi 29 % tutkimuksen lapsista.
Of all children 15% wanted to live totally alone in the future.
Täysin yksin halusi elää 15 % koko aineiston lapsista.
The cat and the dog were the most popular animals to appear in the drawings.
Eläimistä koira ja kissa olivat suosituimpia elinkumppaneita.
The aim of the Thesis is to examine what kind of images children aged between 8 and 12 years in Ghana, Great Britain, Finland and Tanzania hold of their future.
Pro gradu -tutkielman tarkoituksena on selvittää Ghanassa, Iso-Britanniassa, Suomessa ja Tansaniassa eläneiden 8-12-vuotiaiden lasten mielikuvia tulevaisuudestaan.
There were no differences in the colour of the skin and the most popular professions were doctor, police and football player.
Suosituimmiksi tulevaisuuden ammateiksi osoittautuivat lääkärin, poliisin ja jalkapalloilijan ammatit.
As results, a negative self-image, violence, lack of expressions of positive feelings and solitude among the Finnish boys in the data were very concerning.
Suomalaispoikien negatiivinen minäkuva, väkivalta, vähäiset positiiviset tunneilmaisut sekä yksin elämisen ajatukset nousivat aineistosta huolestuttavaksi ilmiöksi.
Compared to that a total of 30% wanted either a child of their own without a spouse (15%) or a spouse without a child (15%).
Lapsen ilman puolisoa (15 %) tai puolison ilman lapsia (15 %) halusi yhteensä 30 % tutkimuksen osallistuneista.
Different flora was present in 84% of Tanzanian and 70% of Ghanaian drawings compared to the 23% of British and 17% of Finnish drawings.
Tansanialaisista 84 % ja ghanalaisista 70 % piirsi kasvillisuutta, kun taas brittipiirustuksista vain 23 %:sta ja suomalaisista 17 %:sta löytyi kasveja.
The current trends and the experiences children had lived through were present in the drawings.
Ajan trendit tai lasten kokemusmaailma heijastuivat piirustuksissa.
The study is a qualitative analysis based on data that consists of 214 drawings, digitally photographed and analysed using AtlasTI computer program.
Aineisto koostui yhteensä 214 piirustuksesta, jotka kuvattiin digitaalikameralla, ja siirrettiin analyysissa apuvälineenä käytettävään AtlasTI-ohjelmaan.
The differences between the drawings from different countries as well as the differences in a single country were significant.
Aineiston tulevaisuuskuvat poikkesivat toisistaan paljon eri maiden välillä, mutta myös saman maan keskuudessa.
They were also encouraged to write down e.g. their dream profession, what they would like to have as hobbies in their adulthood and other important things in their lives.
Lisäksi lapsia kannustettiin kirjoittamaan ylös haaveammattinsa, harrastustoiveitaan aikuisena ym. itselle tärkeitä asioita.
Also grandparents, childhood friends, other adults, animals or even space aliens were present and sharing a home with the children in the drawings.
Samaan talouteen itsensä kanssa oli piirretty myös isovanhempia, lapsuuden ystäviä, muita aikuisia, eläimiä tai vaikkapa avaruusolentoja.
The football was very strongly present in all of the data; almost fourth of the children had either drawn or mentioned football as their future profession or hobby.
Jalkapallo oli muutenkin vahvasti edustettu elementti läpi aineiston: sen oli piirtänyt, sitä aikoi harrastaa tai ammatikseen pelata lähes joka neljäs aineiston oppilaista.
Research material was analyzed with content analysis by using deductive reasoning.
Aineisto analysoitiin sisällönanalyysillä deduktiivista päättelyä käyttäen.
The most remarkable strategies are 1) making acquaintance of materials and working with them, 2) getting exiting events with possibilities to use one's whole body and 3) getting textile cultural knowledge by using for example discovery - style learning.
Merkityksellisimmät menetelmät edistämiseen ovat 1) materiaaleihin tutustuminen ja käsin tekeminen, 2) elämyksellinen, kehollinen toiminta sekä 3) tekstiilikulttuurisen tiedon saanti esimerkiksi tutkivan oppimisen avulla.
Methods: The methodological approach was theory-based theme interview.
Menetelmä: Tutkimus toteutettiin teorialähtöisenä teemahaastatteluna.
Conclusions: The study revealed that there are three strategies in advancing textile cultural interpretation.
Johtopäätökset: Tutkimuksen tulokseksi muotoutui kolme strategiaa tekstiilikulttuurisen lukutaidon edistämisessä.
In practice those strategies were mixed, which also was considered advisable.
Käytännön museopedagogisessa työssä strategiat esiintyivät sekoittuneina, mitä myös pidettiin toivottavana.
The side result of the study was the importance of collaboration of museums and schools in advancing textile cultural interpretation skills as well as significance of using internet in collaboration and relations.
Sivutuloksena tuli esille museon ja koulun yhteistyön kehittämisen tärkeys tekstiilikulttuurisen lukutaidon edistämisessä sekä verkkoviestinnän merkitys tulevaisuuden yhteistyössä.
Before interviewing informants the charting was made by using literature, interviews and observation, to find out the most important themes within subject.
Ennen haastatteluja tehtiin aiheen esikartoitus kirjallisen materiaalin sekä havainnoinnin ja haastattelujen avulla.
There were 8 informants and they were chosen with intentional sampling from different kind of museums, from teacher education and among craft teachers.
Informantit edustivat asiantuntijoita erityyppisisistä museoista, opettajankoulutuksesta sekä käsityönopettajista.
The theme was actual, because there have been many workshops in different kind of museums, which have raised textile into important role of their museum pedagogy.
Aihe oli ajankohtainen, sillä yhä useammin erilaisissa museoissa järjestetään tekstiiliin liittyvää museopedagogista toimintaa, jossa ilmenee monipuolisesti käsityökasvatuksen elementtejä.
Purpose: The study focuses on the question, how to advance textile cultural interpretation skills in museum.
Tavoitteet: Tutkimuksessa tarkastellaan tekstiilikulttuurisen lukutaidon edistämisen mahdollisuuksia museoissa.
Specialists were interviewed personally and results were sent to them by e-mail for further comments.
Toisella kierroksella asiantuntijoilla oli mahdollisuus kommentoida haastatteluista tehtyä koontia sähköpostitse.
How to advance textile cultural interpretation skills in museums?
Tekstiilikulttuurisen lukutaidon edistäminen museoissa
The finnish museum as a place for learning, as well as the contents of museum pedagogy, were analyzed.
Tutkielman teoriaosuudessa pohdittiin tekstiilikulttuurin rakennusaineita ja tekstiilikulttuurin siirtämisprosessin tekijöitä ja analysoitiin suomalaista museota tekstiilikulttuurin opetuspaikkana sekä käsiteltiin museopedagogisia sisältöjä.
Another conclusion the study revealed, is the desirable, acceptable attitude not only to the craft with creative, free beginning but also to the craft made like its model in museum.
Tärkeänä seikkana tuli lisäksi esille, että museon työpajaoissa tehtävän käsityön rooli voi olla yhtälailla uutta luova kuin mallioppimiseen perustuva.
The knowing of nature of textile materials was highlighted in former studies as the most crucial thing in craft.
Käsityökulttuuria käsittelevissä tutkimuksissa korostettiin materiaalin tuntemuksen merkitystä käsityössä, siksi tutkimuksessa rajattiin tutkittavaksi tekstiili-ilmaisu.
The fundamental approach to study was cultural research and art education.
Aihetta lähestyttiin käsityön 2000-luvun vaihteessa saamien merkitysten kautta taide- ja kulttuurikasvatuksen näkökulmista.
Five students were present in the group meeting.
Tässä tutkittavassa ryhmätapaamisessa oli läsnä 5 opiskelijaa.
On relationship to an object and to others : Learning and interaction in a planning meeting of teacher students
Suhteessa kohteeseen ja suhteessa toisiin : Oppiminen ja vuorovaikutus opettajaopiskelijoiden suunnittelutapaamisessa
After that the material was categorized again by using types of interaction.
Tämä jälkeen aineisto luokiteltiin vuorovaikutuksen tyypittelyä hyödyntäen.
Interactions of self-directed teams, in which the participants are equal, have been examined very little.
Sen sijaan itseohjautuvien ryhmien vuorovaikutusta, joissa osallistujat ovat keskenään tasavertaisia, on tutkittu hyvin vähän.
In the activity theory framework talk and interaction have been analyzed using following types of interaction: coordination, cooperation and communication.
Toiminnan teorian puitteissa puhetta ja vuorovaikutusta on analysoitu vuorovaikutuksen tyyppejä, koordinaatiota, kooperaatiota ja kommunikaatiota, hyväksikäyttäen.
In these studies single interaction situations have been analyzed, in which the status and power positions of participants has been very different.
Näissä tutkimuksissa tutkimuksen kohteena on usein ollut yksittäisiä vuorovaikutustilanteita, joissa osallistujien statuserot ja valta-asemat ovat olleet hyvin erilaisia.
Also, I was able to identify all interaction types.
Aineistosta löydettiin myös kaikki vuorovaikutuksen tyypit.
In activity theory framework the expansive learning cycle has been applied widely in analyzing learning processes taking several years.
Toiminnan teorian viitekehyksessä ekspansiivisen oppimisen sykliä on sovellettu laajasti pitkien useamman vuoden oppimisprosessien tarkasteluun.
Thus I was able to identify the interdependence between the two ways of analysis on a higher level, although I was not able to notice correlation on the level of individual phases.
Tällöin oli mahdollista tunnistaa analyysitapojen keskinäinen riippuvuus luokittelun ylätasolla vaikka yksittäisten jaksojen tasolla korrelaatiota ei ollut välttämättä havaittavissa.
The aim of my study was to describe the process of collaborative innovative learning in a situation where the student group tries to accomplish a broad and ill-defined learning task.
Tutkimukseni tavoitteena oli kuvata yhteisöllistä innovatiivisen oppimisen suunnitteluprosessia opiskelijaryhmän pyrkiessä suorittamaan laajaa ja epämääräisesti rajattua oppimistehtävää.
Based on this, I conclude that learning of the group was simultaneously specification and formulation of the object at the different phases of expansive learning and transformation of the quality of the interaction while searching for the common object.
Tämän perusteella voidaan sanoa, että ryhmän oppiminen oli samanaikaisesti sekä ekspansiivisten oppimisen eri vaiheissa tapahtuvaa kohteen erittelyä ja muotoilua että osanottajien vuorovaikutuksen laadullista muuttumista yhteistä kohdetta haettaessa.
I aim to describe, how this planning process proceeds through different phases of learning actions of the expansive cycle.
Tarkoituksena on kuvata, miten tämä suunnitteluprosessi etenee ekspansiivisen syklin oppimistekojen eri vaiheiden läpikäymisenä.
When I compared the two modes of analysis side by side I was able to find connecting main phases.
Analyysitapoja rinnakkain vertailtaessa löytyi niitä yhdistävät pääjaksot.
As a result of this study I was able to trace all the phases of the expansive cycle except one.
Tutkimuksen tuloksena aineistosta jäljitettiin yhtä lukuun ottamatta kaikki ekspansiivisen syklin vaiheet.
In this research I analyzed the learning process of teacher students in a planning meeting using the expansive learning cycle and types of interaction approaches.
Tutkimuksessani tarkastelin opiskelijaryhmän suunnittelutapaamisen oppimisprosessia ekspansiivisen oppimisen syklin ja vuorovaikutuksen tyypittelyn näkökulmasta.
Transcription of the conversation was analyzed by classifying the turns of conversation following phases of the expansive cycle.
Litteroitu keskustelu analysoitiin luokittelemalla keskustelun puheenvuorot ekspansiivisen oppimisen syklin vaiheiden mukaisesti.
I am not aware of any studies, in which both learning actions of the expansive cycle and types of interaction by analyzing the same data would have been utilized.
Tutkimuksia, jossa saman aineiston analysoinnissa on hyödynnetty sekä ekspansiivisen syklin oppimistekoja että vuorovaikutuksen tyyppejä, en ole löytänyt.
My goal is to understand and describe the transformations in the quality of interaction and transitions which are related to it. Another goal of this study is to specify the possible similarities and differences between expansive learning and types of interactions.
Tavoitteena on myös eritellä ekspansiivisen oppimisen ja vuorovaikutuksen tyypittelyn mahdollisia yhteneväisyyksiä ja eroja.
However, few studies exist utilizing expansive cycles in analyzing short single meetings.
Sen sijaan tutkimuksia, joissa tarkasteltaisiin lyhyitä yhden tapaamisen puitteissa toteutuneita ekspansiivisen oppimisen minisyklejä, ei ole juurikaan tehty.