natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Human papillomavirus (HPV) infection is a necessary but not alone sufficient factor in development of cervical cancer.
Ihmisen papillomavirus (HPV) on keskeinen mutta ei yksinään riittävä tekijä kohdunkaulansyövän synnyssä.
The prevalence of HPV is highest among young women and most infections are transient.
HPV-infektion esiintyvyys on yleisintä nuorilla naisilla ja suurin osa infektiosta on ohimeneviä.
Efficient screening programs with effective treatment of the precancerous lesions prevent 80 % of cervical cancer.
Tehokas seulonta yhdistettynä esiasteiden tehokkaaseen hoitoon estää 80% kohdunkaulansyövistä.
In this study the study population consisted of 419 women with LEEP for high-grade lesion and a follow-up visit six months after treatment.
Tämän tutkimuksen tutkimusryhmä muodostui 419 naisesta, joilla oli vahva-asteinen esiaste hoidettu LOOP-hoidolla ja seurantakäynti kuusi kuukautta hoidon jälkeen.
We also compared both groups to the general population (MBR) and each woman’s deliveries before and after their CIN1 diagnoses.
Vertasimme molempia ryhmiä myös naisiin syntymärekisterissä ja jokaisen naisen synnytyksiä ennen ja jälkeen diagnoosin.
In Finland, colposcopy is still widely used in the follow-up of women after treatment of CIN.
Suomessa kolposkopia on edelleen laajalti käytössä esiasteiden hoidon jälkeisessä seurannassa.
Almost 200 HPV types have been identified and 13 of them are considered high-risk oncogenic types for cervical cancer.
HPV tyyppejä tunnetaan yli 200 ja niistä 13 on todettu lisäävän merkittävästi riskiä sairastua kohdunkaulansyöpään.
We wanted to study the role of colposcopy in post-treatment follow-up and assess different tests as predictors of treatment outcome.
Halusimme tutkia kolposkopian roolia seurannassa ja arvioida eri testien kykyä arvioida hoidon onnistumista.
Repeated LEEP increased the risk almost threefold.
Toistetut toimenpiteet suurensivat ennenaikaisen synnytyksen riskiä lähes kolminkertaiseksi.
It develops through precancerous stages that can either regress spontaneously or progress into cancer.
Sitä edeltää kohdunakaulansyövän esiasteet, jotka voivat parantua itsekseen tai edetä syöväksi.
LEEP has been associated with an increased risk for preterm birth.
LOOP-hoidon on osoitettu olevan yhteydessä suurentuneeseen ennenaikaisen synnytyksen riskiin.
The severity of lesions did not affect results, but the negative psychological effect persisted for the 12-month follow-up period.
Solumuutosten vaikeusaste ei vaikuttanut elämänlaatuun, mutta pyykkisten osa-alueiden negatiiviset muutokset säilyivät 12 kuukautta.
The aim of this thesis was to provide extensive information on the treatment of CIN: its adverse reproductive effects, post-treatment follow-up and the psychological burden and Quality of Life.
Tämän väitöskirja-tutkimuksen tarkoitus oli tuottaa laaja-alaista tietoa kohdunkaulansyövän esiasteiden hoidosta ja sen vaikutuksesta lisääntymisterveyteen, seurannasta hoidon jälkeen ja vaikutuksesta elämänlaatuun.
High-risk Human Papilloma virus (hrHPV) performed best with a sensitivity of 100%, a specificity of 85%, an NPV of 100% and a PPV of 12%.
Korkean riski HPV-testi löysi puolestaan hyvin uusiutuman riskissä olevat naiset (herkkyys 100%, tarkkuus 85%, NPV 100% ja PPV 12%).
After treatment for CIN, women remain at a higher risk for recurrent CIN or cervical cancer for at least 20 years and need proper follow-up.
Hoidon jälkeen esiasteen uusiutumisen riski on koholla ainakin 20 vuotta ja siksi potilaat tarvitsevat seurantaa.
Persistent infection may lead to precancerous lesions called cervical intraepithelial neoplasia (CIN).
Pitkittynyt HPV infektio voi johtaa kohdunkaulansyövän esiaste-muutoksiin (CIN).
Colposcopy was a poor indicator of recurrence among these women (Sensitivity 0%, specificity 97%, PPV 0% and NPV 98%) and should be omitted in the primary follow-up.
Kolposkopia löysi huonosti naiset, jotka olivat riskissä solumuutoksen uusiutumiselle (herkkyys 0%, tarkkuus 97%, PPV 0% ja NPV 98%).
Severity of the lesion or time between LEEP and subsequent birth had no effect on the increased risk.
Muutoksen vaikeusaste tai aika hoidon ja synnytyksen välillä ei vaikuta ennenaikaisen synnytyksen riskiin.
Colposcopy should be omitted in the follow-up of women after treatment for CIN, and hrHPV has been proven to be a reliable tool in detecting women at risk for recurrent disease.
Korkean riskin HPV-testi on luotettava testi löytämään uusiutuvan taudin riskissä olevat naiset.
The risk for preterm birth was increased among women treated with LEEP for CIN1 compared to those in the MBR (OR 1.45, 95% CI 1.02–1.92).
Ennenaikaisen synnytyksen riski oli kohonnut naisilla joilla lievä esiaste oli hoidettu toimenpiteellä verrattuna tavalliseen väestöön syntymärekisterissä (OR 1.45, 95%CI 1.02-1.92).
Our study confirms the psychological burden of abnormal cytology and referral to colposcopy.
Tutkimuksemme vahvistaa tietoa solumuutosten, esiasteiden ja kolposkopian aiheuttamasta psyykkisestä taakasta.
In both studies regarding preterm birth, we formed large study cohorts using data from the Hospital Discharge Register (HDR) and the Medical Birth Register (MBR).
Molemmissa tutkimuksessa käytettiin syntymärekisterin ja hoitoilmoitusrekisterin tietoja tutkimuskohortin muodostamisessa.
However, patients scored significantly less on mental dimensions of the HRQoL tool.
Kuitenkin psyykkisillä osa-alueilla potilaiden elämänlaatu oli alentunut.
For CIN1 patients not treated with LEEP, the risk for preterm birth was not increased compared to women in the MBR.
Sitä vastoin naisilla joilla lievää esiastetta ei ollut hoidettu ennenaikaisen synnytyksen riski ei ollut koholla verrattuna yleiseen väestöön.
In conclusion, our results are in line with previous studies confirming that LEEP is associated with an increased risk for preterm birth.
Yhteenvetona tutkimustulostemme perusteella LOOP-hoito, toisin kuin pelkkä lievä kohdunkaulansyövän esiaste lisää ennenaikaisen synnytyksen riskiä ja tämä on linjassa aiempien tutkimustulosten kanssa.
In the second study, we included women diagnosed with CIN1 and compared preterm birth rates among women with LEEP to those not treated.
Muutoksen vaikeusaste tai aika toimenpiteen ja synnytyksen välillä ei vaikuttanut ennenaikaisen synnytyksen riskiin Toisessa tutkimuksessa tutkimusryhmän muodostivat naiset joilla oli lievän kohdunkaulansyövän esiasteen diagnoosi ja vertailimme LOOP-hoidettuja naisia ja seurannalla hoidettuja naisia keskenään.
There was no significant difference in the risk of preterm birth when comparing CIN1 patients with treatment to CIN1 patients without treatment (OR 1.31, 95% CI 0.94–1.83).
Kun naisia joilla oli lievä esiaste hoidettu sähkösilmukalla verrattiin naisiin joilla oli lievää esiastetta oli vain seurattu ennenaikaisen synnytyksen riskissä ei ollut merkitsevää eroa (OR 1.31, 95 % CI 0.94-1.83).
The general HRQoL score was not significantly different in patients than in the general population, meaning no effect on general HRQoL.
Yleinen elämänlaatu ei eronnut potilailla verrattuna yleiseen väestöön.
The risk for preterm birth did not increase with increasing severity of CIN and the time between LEEP and subsequent delivery did not affect the risk for preterm birth.
Ennenaikaisen synnytyksen riski oli myös koholla toimenpiteen jälkeen ei pelkän lievän esiasteen diagnoosin jälkeen.
We studied the effect of severity of CIN and the time between LEEP and subsequent birth.
Halusimme selventää tätä yhteyttä ja arvioida esiasteen vaikeustason sekä toimenpiteen ja synnytyksen välisen ajan vaikutusta.
We studied the general Health-Related Quality of Life (HRQoL) in women referred to colposcopy for abnormal cytology, and we further assessed different dimensions of their HRQoL and anxiety with questionnaires.
Me tutkimme yleistä elämänlaatua ja ahdistusta naisilla, jotka oli lähetetty kolposkopiaan poikkeavan papa-muutoksen vuoksi.
This is most commonly done in an outpatient setting using a Loop Electrosurgical Excision Procedure (LEEP), in which an electrically charged loop wire is used to excise the lesion.
Esiasteiden hoidossa poistetaan tai tuhotaan muutosalue polikliinisesti sähköistettyä metallisilmukkaa (LOOP) käyttäen.
In the first study the study population had 547 (7.2%) preterm singleton births compared to 30151 (4.6%) in the control population (OR 1.61, 95% CI 1.47–1.75).
Ennenaikaisen synnytyksen riski oli kohonnut hoidon jälkeen (OR 1.61 95%CI 1.47-1.75).
The negative psychological effect of abnormal cytological findings and consequent examinations is widely acknowledged.
Siten käytössä oleva rutiininomainen kolposkopia seurantakäynti voitaisiin poistaa käytännöstä.
Most of the drug target proteins are, however, permanently attached to the lipid membranes.
Lääkkeiden kohdeproteiinit ovat kuitenkin useimmiten sitoutuneina pysyvästi lipidikalvoihin.
In this thesis, these model systems were characterized using label-free surface-sensitive analytical techniques.
Tässä väitöskirjassa tutkittiin näiden mallien ominaisuuksia käyttäen leimavapaita pintaherkkiä analyysimenetelmiä.
Since biological membranes are incredibly complex, consisting of thousands of molecules, they are challenging to study.
Koska biologiset lipidikalvot koostuvat tuhansista erilaisista molekyyleistä, niiden tutkiminen sellaisenaan on vaikeaa.
Imbalances in the lipid composition and metabolism take part in severe neurodegenerative diseases such as Alzheimer’s and Parkinson’s disease.
Häiriöt lipidien aineenvaihdunnassa ja eri lipidien suhteellisissa määrissä ovat taustalla vaikeissa hermosolukatoa aiheuttavissa sairauksissa, kuten Alzheimerin ja Parkinsonin taudeissa.
Therefore, we studied the partitioning of dopamine and different catechol compounds to model lipid membranes.
Siksi tutkimme myös dopamiinin ja erilaisten katekolilääkkeiden sitoutumista lipidikalvoon.
Partitioning to the membranes, where the existence of nanoscale domains is proposed, was limited.
Katekolien jakautuminen lipidikalvoon, jossa arvellaan muodostuvan nanokokoluokan faaseja, oli suhteellisen vähäistä.
Lipids self-assemble into lipid bilayers, which divide bodily tissues into cells and into functionally specified compartments.
Lipidit eli rasva-aineet muodostavat lipidi-kaksoiskalvoja, jotka jakavat elimistön soluihin ja edelleen yksittäiset solut toiminnallisesti erilaisiin osastoihin.
Oxidative stress induces peroxidation of unsaturated fatty acids, modulating the membrane properties, such as the permeability to water.
Elimistön hapetusstressistä johtuva tyydyttymättömien rasvahappojen hapettuminen muokkaa lipidikalvojen ominaisuuksia, kuten läpäisevyyttä.
This thesis hypothesizes that lipids and proteins can act together in relation to drug action, which chemical variations in the membrane constituents can profoundly affect.
Tämän väitöskirjan hypoteesina on, että lääkkeiden solutason vaikutuksia tulisi tarkastella lipidien ja proteiinien yhteistoiminnan näkökulmasta, ja kemialliset muutokset lipidikalvossa ja lääkkeissä vaikuttavat näihin vaikutuksiin läheisesti.
Although the functionality of the domains \emph{in vivo} is elusive, they may be associated with a myriad of cellular functions, such as the attachment of the actin cytoskeleton.
Vaikka näiden faasien toiminnallisuus elävissä soluissa on edelleen epäselvää, niiden arvellaan vaikuttavan monissa solutason toiminnoissa, kuten solun tukirangan kiinnittymisessä.
Also, the inhibition prevents the methylation of levodopa, a dopamine precursor that is currently the primary therapeutic agent.
Tämän proteiinin toimintaa pyritään estämään Parkinsonin taudissa lääkkein, sillä se hajottaa levodopaa, välittäjäaine dopamiinin esiastetta, joka on pääasiallinen hoitomuoto.
In the field of pharmacy, the current drug design protocols rely on the separate evaluation of the binding affinity between target protein and drug and the extent of lipid bilayer permeation, which dictates how likely the drug is to reach its target.
Farmasiassa lääkekehitys nojaa tällä hetkellä työkaluihin, jotka pyrkivät toisistaan erillisinä ennustamaan ja mittaamaan lääkkeen sitoutumista kohdeproteiineihin ja kuinka hyvin lääkkeet läpäisevät lipidikalvoja, kuten veriaivoesteen.
It is of importance to understand how lipid peroxidation influences the extent of segregation of the domains in the lipid membrane.
Erityisen tärkeää on ymmärtää, miten hapettuminen vaikuttaa lipidikalvoissa esiintyvien faasien eli olomuotoalueiden muodostumiseen.
To conclude, the results of this thesis demonstrate that the lipid environment can modulate drug action, which may have consequences for the design of novel therapeutics for neuropathological conditions.
Väitöskirjan tulosten perusteella voidaan päätellä, että lipidikalvoympäristö vaikuttaa kalvoproteiineihin kohdentuvien lääkkeiden toimintaan, millä on merkitystä uusien aivosairauksien hoitomuotojen kehittämisessä.
By measuring lateral diffusion of lipids in Langmuir monolayers, we showed that the presence of oxidized lipids could irreversibly modulate the miscibility of the segregated microscale domains.
Selvitimme lipidien diffuusiota mittaamalla, että hapettuneet lipidit estävät faasien sekoittumista, mutta faasien uudelleen muodostuminen ei välttämättä onnistu.
Using the membrane models, we showed that the membrane-bound catechol-\emph{O}-methyltransferase (COMT) is able to function at the membrane-water interface, suggesting that the membrane partitioning and orientation of its substrates and inhibitors influences the drug efficacy.
Malleja käyttämällä näytimme, että entsyymi katekoli-O-metyylitransferaasi (KOMT) toimii lipidikalvoympäristössä.
Therefore, model lipid membranes are used in membrane research.
Siksi tutkimuksissa käytetään solukalvomalleja, joissa on vain muutamia erilaisia lipidejä.
This may affect the action of proteins, drugs and other molecules that interact with such structures.
Tällä voi olla vaikutusta erilaisiin lipidifaaseihin kohdistuvien lääkkeiden toimintaan.
Recent experimental progress has made it possible to study these effects by measuring small changes in the temperature of the environment.
Viimeaikainen kokeellinen kehitys on mahdollistanut näiden ilmiöiden tutkimisen mittaamalla pieniä muutoksia ympäristön lämpötilassa.
We are currently on the verge of a second quantum revolution which promises devices and applications based on genuine quantum effects.
Olemme tällä hetkellä toisen kvanttivallankumouksen partaalla, joka lupaa laitteita ja sovelluksia perustuen aitoihin kvantti-ilmiöihin.
The hope is that these devices, such as quantum computers, will result in large leaps in computing power and efficiency.
Toiveena on, että nämä laitteet, kuten kvanttitietokoneet, johtavat suuriin harppauksiin laskentatehossa ja tehokkuudessa.
The other studies lead to concrete predictions for the behavior of the environment temperature in possible experiments.
Muiden artikkelien tutkimukset johtavat konkreettisiin ennusteisiin ympäristön lämpötilan käyttäytymisestä mahdollisissa kokeissa.
In the general context, thermodynamic relations are derived and they describe the heat exchange between the system and environment.
Yleisestä yhteydestä johdetaan termodynaamiset suhteet, jotka kuvaavat systeemin ja ympäristön välistä lämmönvaihtoa.
Therefore, it is important to have a good understanding of these quantum system-environment interactions.
Siksi on tärkeää ymmärtää nämä kvanttisysteemien ja ympäristön vuorovaikutukset.
One of the factors preventing the realization of such applications is the fact that the interaction between a quantum mechanical system and its environment leads to the destruction of the quantum effects on which the devices are based.
Yksi tällaisten sovellusten toteutumisen esteistä, on se, että kvanttimekaanisen systeemin ja sen ympäristön välinen vuorovaikutus johtaa laitteiden perustana olevien kvantti-ilmiöiden tuhoutumiseen.
Finally, the thesis presents original work to extend the theoretical description of the experiment to new parametric regimes.
Lopuksi väitöskirjassa esitetään uusia tuloksia kokeen teoreettisen kuvauksen laajentamiseksi uusille parametrialueille.
In the articles on which this dissertation is based, the interactions between a quantum bit and its environment are studied in a general context as well as focused specifically on the aforementioned experimental setup.
Tämän väitöskirjan artikkeleissa kvanttibitin ja sen ympäristön välisiä vuorovaikutuksia tutkitaan sekä yleisesti että keskittyen erityisesti edellä mainittuun kokeelliseen asetelmaan.
Additionally, 18 compounds were active only in the cell-based assay implying that they target other components of the pathway.
Lisäksi tunnistettiin 18 yhdistettä, jotka osoittivat aktiivisuutta vain bioreportterimenetelmässä, mikä viittaa siihen, että niiden vaikutus kohdistuu signaalinvälitysreitin muihin osatekijöihin.
In fact, as there is no link between growth and virulence, antivirulence agents are considered less prone to promote resistance development.
Koska bakteerien lisääntymisen ja virulenssin välillä ei ole suoraa yhteyttä, virulenssiin vaikuttavien yhdisteiden ei katsota johtavan resistenssin kehittymiseen.
The assay was used to test a set of 91 compounds selected to target the ATP binding site of LsrK.
Kehitetyn menetelmän avulla testattiin 91 yhdistettä, joiden arveltiin sitoutuvan LsrK:n ATP:n sitoutumiskohtaan.
Additionally, the active compounds found in Study II and III provided interesting information about the catalytic site of LsrK.
Näiden lisäksi toisessa ja kolmannessa osatutkimuksessa saatiin uutta tietoa esimerkiksi LsrK:n katalyyttisesta osasta.
To overcame the spread of bacterial resistance to traditional antbiotics, great interest has arisen towards antivirulence agents, compounds targeting virulence factors.
Bakteerien lisääntyvä mikrobilääkeresistenssi on herättänyt suurta mielenkiintoa uudentyyppisten ehkäisykeinojen kuten bakteerien virulenssitekijöihin kohdistuvien yhdisteiden tutkimiseen.
The best hits from the three campaigns were harpagoside and rosolic acid, presented in Study I, also active in cell-based AI-2 mediated QS assay.
Tärkeimpiä löydöksiä olivat ensimmäisessä osatutkimuksessa löydetyt LsrK-entsyymin toimintaa estävät harpagosidi ja rosolihappo, jotka todettiin aktiiviksi myös solupohjaisessa AI-2-signaaliketjun aktivoitumista mittaavassa menetelmässä.
The same set of compounds was also tested in the target-based LsrK inhibition assay.
Sama yhdistesarja tutkittiin myös LsrK:n aktiivisuutta mittaavalla menetelmällä.
In this context, quorum sensing (QS), a communication strategy among bacteria which regulates several bacterial functions including virulence, has been widely investigated for the development of QS inhibitors with the aim of limiting bacterial virulence.
quorum sensing) säätelee mm. useiden virulenssitekijöiden ilmenemistä ja näinollen tämän laumaviestinnän häirintä on yksi tutkituista strategioista virulenssin rajoittamiseksi.
To facilitate the confirmation of hits selected by target-based assay and to offer a new tool for the rapid identification of QS inhibitors, Study IV describes the design, optimization and application of a new bioreporter strain, emitting luminescence as response to AI-2 mediated QS activation.
Kohdeperustaisen menetelmän avulla tunnistettujen aktiivisten yhdisteiden jatkotutkimuksia varten sekä uudenlaiseksi työkaluksi laumaviestintää häiritsevien yhdisteiden tunnistamiseksi, neljännessä osatutkimuksessa kehitettiin uusi bioreportterikanta.
The new assay was used for the screening of three different compound libraries.
LsrK-entsyymiä estävien yhdisteiden seulontaa varten kehitettiin tässä työssä uusi menetelmä, jota käytettiin kolmen erilaisen yhdistekokoelman seulontaan.
The combined results led to the identification of 6 compounds, active in both assays, which thus may decrease response to QS by inhibiting LsrK.
Tutkimuksessa tunnistettiin kuusi yhdistettä, jotka osoittivat aktiivisuutta sekä kohdeperustaisessa että bioreportterimenetelmässä ja joiden signaalinvälityksen häirintäkyky saattaa näinollen perustua LsrK:n toiminnan estämiseen.
LsrK in fact phosphorylates the AI-2 which, only in the phosphorylated form, can bind to the LsrR repressor and enhance the response to QS signals via activation of the lsr operon.
LsrK katalysoi signaalimolekyyli autoinducer-2:n (AI-2) fosforylaatiota, joka johtaa lopulta laumaviestintävasteen aktivoitumiseen bakteerisolussa.
This study describes the development of a new assay for the discovery of inhibitors targeting LsrK, a key kinase for autoinducer 2 (AI-2) mediated QS establishment in enteric bacteria.
Tutkimuksessa tunnistettiin useita LsrK-entsyymin toimintaa ja AI-2-välitteistä viestintää estäviä yhdisteitä, joita voidaan jatkossa hyödyntää aihioina bakteerien virulenssia estäviä yhdisteitä kehitettäessä.
Furthermore, the AI-2 mediated QS interference assay represents an additional tool for the identification of QS inhibitors alone or in combination with target-based assays.
Tässä väitöskirjatyössä kehitetyt uudet menetelmät edistävät merkittävästi uusien AI-2- välitteistä laumaviestintää estävien yhdisteiden seulontaa.
The methodology constitutes a systematic analysis employing several related methods of textual analysis.
Tutkimuksen metodina on tekstianalyyttisistä menetelmistä koostuva systemaattinen analyysi.
The range of verbs referring to the work of the Holy Spirit is wider than the range of verbs related to the invocation of the Holy Spirit but also richer than expected as based on the classical themes of consecration and communion.
Pyhän Hengen toimintaan liittyvien verbien kirjo on laajempi kuin Pyhän Hengen kutsumiseen liittyvien verbien, eivätkä ne typisty klassisiin teemoihin konsekraatio ja kommuunio.
The text sources used in this study are the liturgical books of the forementioned Churches, namely, the Catholic Missal, Liturgie Band III Abendmahl, Evangelisches Gottesdienstbuch and Jumalanpalvelusten kirja.
Taustaluvuissa esitellään tutkimuksen lähteinä olevien Roomalainen messukirja (saksaksi), Liturgie Band III Abendmahl, Evangelisches Gottesdienstbuch ja Jumalanpalvelusten kirja rakennetta ja taustoja, sekä esitellään tutkimuksessa käytetyt rukoukset.
In these epicleses, as linguistic analysis seems to point out, the Holy Spirit occupies a lesser role than could be assumed from the Trinitarian theology of these Churches.
Pyhä Henki vaikuttaa lingvistisen analyysin perusteella vähemmän itsenäiseltä ja rooli mitättömämmältä, kuin kolminaisuusopin perusteella olisi syytä olettaa.
This is true in particular with the epicleses of the Evangelical Church in Germany and the Swiss Reformed Church (German speaking).
kirkon saksankielinen, Sveitsin saksankielisten ev.-ref. kirkkojen, Saksan ev. kirkon sekä Suomen ev.-lut.
The liturgical text analysis concentrates on the two classical themes of the epiclesis: consecration and communion.
Liturgisessa tekstianalyysissä pääpaino on epikleesirukousten klassisissa pääteemoissa, konsekraatiossa ja kommuuniossa, epikleesien rakennetta ja sijaintia kokonaan unohtamatta.
Lastly, and perhaps most importantly, the study shows that the epicleses of the four Churches are closer to each other linguistically than expected in relation to the Eucharistic theologies of these Churches.
Epikleesit ovat sisällöllisesti toisiaan lähempänä, kuin kirkkojen erilaisten perinteisten ehtoollisteologioiden perusteella olisi oletettavissa.
The linguistic analysis has three steps: firstly, the qualitative and quantitative analysis of verbs related to the Holy Spirit used in the prayers; secondly, the linguistic analysis of the key term of giving; and thirdly, the comparison of the results drawn from the second step in relation to the theology of giving.
Lingvistisen osan keskiössä on John Newmanin teokseen Give: A cognitive linguistic study perustuva tapa hahmottaa antamisen ilmiötä lingvistisin menetelmin.
In chapter three these are compared with their predecessors in the former liturgical books.
Toisessa vertaillaan näitä kirjallisessa muodossa olevia oletuksia ja toiveita keskenään.
This study concludes that there are internal discrepancies within epicleses stemming from the same Church tradition.
Saman kirkkokäsikirjan epikleesit eivät ole aina teologisesti linjassa keskenään.