natgillin/translations-raw huggingface dataset:
My participation was moulded by the forms of activity, consisting of coffee breaks, participating in activity groups, sitting in teaching classes and acting alongside the workers.
Osallistumiseni rakentui toimintamuotojen mukaisesti, sisältäen kahvittelua, toimintaryhmiin osallistumista, oppitunneilla istumista sekä työntekijöiden vierellä toimimista.
The client identities in women-specific social work have two extremes.
Naistyön asiakkuusidentiteeteillä on kaksi ääripäätä.
In my study, I shed light on the different facets of the environment in women-specific social work which holds onto the clients, the concrete interaction, care, caring and presence in a gender-specific environment, but also touch on a mental, spiritual and emotional level.
Tutkimuksessani valotan naistyön kiinnipitävän ympäristön eri puolia, konkreettista vuorovaikutusta, hoivaa, huolenpitoa ja läsnäoloa sukupuolierityisessä ympäristössä, mutta myös henkistä, hengellistä ja tunnetason kosketusta.
The four forms of activity in women-specific social work (support point, coaching centre, coaching and rehabilitation training and women’s housing unit) formed a service called women-specific social work, organized by the diaconia and aimed at homeless women in 2005–2007.
Naistyön neljä toimintamuotoa (tukipiste, valmennuskeskus, valmentava ja kuntouttava koulutus sekä naisten asumisyksikkö) muodostivat diakoniaorganisaation asunnottomille naisille suunnatun, naistyöksi kutsutun kokonaisuuden vuosina 2005–2007.
In this study, I wanted to get as close as possible to homeless women living in the margins of society and examine the meanings of the women’s clienthoods within the forms of activity of women-specific social work in the helping system of last resort.
Tutkimuksessani olen halunnut mennä mahdollisimman lähelle yhteiskunnan marginaalissa eläviä asunnottomia naisia ja tarkastella naisten asiakkuuksien merkityksiä viimesijaisessa auttamis-järjestelmässä, naistyön toimintamuodoissa.
The client identities bring forth the complex relationship between women and the service system.
Asiakkuusidentiteetit tuovat esiin naisten ja palvelujärjestelmän välisen moninaisen suhteen.
Weak clienthoods were seen in the way many women felt that they are absent even if they were in the same time, space and place with other women and workers.
Heikot asiakkuudet näyttäytyvät monelle naiselle tunteena poissaolosta, vaikka olisi samassa ajassa, tilassa ja paikassa muiden naisten sekä työntekijöiden kanssa.
The analytical concepts I use in the articles (interpretative repertoire, identity, account, category pair) are based on discursive psychology, which I utilize to examine the construction of the social reality of women-specific social work, especially the construction of clienthoods in different social practices.
Artikkeleissa käyttämäni analyyttiset käsitteet (tulkintarepertuaari, identiteetti, selonteko ja kategoriapari) pohjautuvat diskursiiviseen psykologiaan, jonka avulla tarkastelen naistyön sosiaalisen todellisuuden rakentumista erilaisissa sosiaalisissa käytännöissä.
Strong clienthoods adhering to the goals of activities refer to a shared understanding between workers and women and the significance of the forms of activities meeting the women’s needs.
Vahvat, toiminnan tavoitteiden mukaiset asiakkuudet tarkoittavat työntekijöiden ja naisten välistä yhteistä ymmärrystä ja merkitystä siitä, että toimintamuodot vastaavat naisten tarpeita.
The study results make visible the environment where the client identities of women-specific social work are constructed.
Tutkimuksen tulokset tekevät näkyväksi sen ympäristön, jossa naistyön asiakkuusidentiteettejä rakennetaan.
I am committed to an ethno-methodological and constructionist view, according to which the meanings of clienthood are formed in individual events and created through interaction.
Sitoudun etnometodologiseen sekä konstruktionistiseen käsitykseen, jonka mukaan asiakkuuksien merkitykset rakentuvat tilanteittain ja vuorovaikutuksessa tuotettuina.
In the articles, I analyse the meanings of the clienthoods by using different research questions and data sets.
Artikkeleissa paneudun asiakkuuksien merkityksiin eri tutkimuskysymyksin ja aineistoin.
I interpret the way workers give meanings to clienthoods in their diary accounts according to phases during a project, and what kinds of clienthoods are made possible by working according to the life-cycle model.
Tulkitsen sitä, miten työntekijät päiväkirjan selonteoissaan merkityksellistävät asiakkuutta projektin vaiheiden mukaisesti ja millaisia asiakkuuksia elinkaarimainen työskentely mahdollistaa.
Constructing clienthoods in women-specific social work for homeless people
Asiakkuuksien rakentuminen asunnottomille suunnatussa naistyössä
The collecting of ethnographic material enabled me to become involved in the forms of activity of women-specific social work as a participating observer.
Etnografinen aineistonkeruu mahdollisti sen, että menin mukaan naistyön toimintamuotoihin osallistuvana havainnoijana.
In the concluding reading of the results from all the articles, I utilize the concept of identity from discursive psychology to describe client identities tied to time and place.
Artikkeleiden tulosten yhteen luennassa hyödynnän diskursiivisen psykologian identiteetin käsitettä, jonka avulla kuvaan aikaan ja paikkaan sidottuja asiakkuusidentiteettejä.
Weak clienthoods accepted in activities are constructed based on the basic starting points of social work provided by the diaconia and the aim of getting the women to attach to women-specific social work at least in some way.
Heikot, toiminnassa hyväksytyt asiakkuudet rakentuvat diakoniatyön peruslähtökohtien varaan ja tavoitteeseen siitä, että naiset kiinnittyvät edes jollakin tavalla naistyöhön.
In the article "Homeless women’s interpretations of women-specific social work among the homeless people" (2013), I interpret clienthood from the viewpoint of women-specific social work, gender-specific activities.
Homeless women’s interpretations of women-specific social work among the homeless people (2014)-artikkelissa tulkitsen asiakkuuksia naistyön lähtökohdan, sukupuolierityisen toiminnan näkökulmasta.
Using the concept of category pair, I study how rights and responsibilities related to clienthood are negotiated in the every-day encounters in a housing unit.
Kategoriaparin käsitettä hyödyntäen tutkin sitä, miten asumisyksikön arjen kohtaamisissa neuvotellaan asiakkuuksiin liittyvistä oikeuksista ja velvollisuuksista.
With the concept of interpretative repertoire, I analyse the various ways that the interviewed women interpret the women-specific starting point of the activities.
Tulkintarepertuaarin käsitteen avulla paneudun siihen, miten monin eri tavoin haastattelemani naiset tulkitsevat toiminnan naiserityistä lähtökohtaa.
My study answers the question of what kinds of clienthoods constructed for homeless women in the different forms of activity in women-specific social work.
Tutkimuksessani vastaan kysymykseen, millaisiksi asunnottomien naisten asiakkuudet rakentuivat naistyön eri toimintamuodoissa.
In the article "Encounters between workers and clients in a housing unit" (2013), I analyse the encounters I observed between workers and women.
Työntekijöiden ja asiakkaiden kohtaamisia asumisyksikössä (2013) -artikkelissa analysoin havainnoimiani työntekijöiden ja naisten kohtaamisia.
In the article "Making one’s project necessary – workers’ accounts on the lifecycle of a homeless women’s coaching center" (2013), I describe how the meanings of clienthood vary during the lifecycle of a form of activity in women-specific social work.
Tehdä projektinsa tarpeelliseksi" – työntekijöiden selonteot asunnottomille suunnatun Naisten keskuksen elinkaaresta (2013) -artikkelissa kuvailen sitä, miten asiakkuuksien merkitykset vaihtelevat yhden naistyön toimintamuodon elinkaaren aikana.
Using the concept of identity, I highlight how the way workers’ and women’s interviews construct clienthood in a very uniform way, and I ask whether the forms of activity in women-specific social work can be interpreted as a service chain.
Identiteetin käsitettä hyödyntäen tuon esiin sen, miten samansuuntaisesti työntekijöiden ja naisten haastatteluissa rakennetaan asiakkuuksia ja kysyn, voiko naistyön toimintamuotoja tulkita palveluketjuna.
In the article "Involvement and identities of homeless women in a service chain aiming at rehabilitation" (2008), I analyse how workers’ and women’s interpretations of clienthood compare to each other.
Asunnottomien naisten osallisuudet ja identiteetit kuntoutumiseen tähtäävässä palveluketjussa (2008) -artikkelissa erittelen sitä, miten työntekijöiden ja naisten tulkinnat asiakkuuksista kohtaavat toisensa.
The present study concentrates on three main aspects.
Tässä tutkimuksessa keskitytään kolmeen pääasiaan.
Retirement Trajectories in the Netherlands and Finland : Institutional Change, Inequalities, De-standardisation and Destabilisation
Eläköitymisprosessi Alankomaissa ja Suomessa : institutionaalinen muutos, eroavaisuudet, epäyhdenmukaistuminen ja epävakautuminen
In times of extending working lives, it underlines the necessity for social policies addressing various parts of the life course in order to guarantee equitable opportunities in retirement for all groups in society.
Työurien pidentyessä se korostaa sellaisten sosiaalisten käytäntöjen tarvetta, jotka huomioivat elämänkaaren eri vaiheet ja takaavat tasapuoliset eläkemahdollisuudet kaikille yhteiskuntaryhmille.
Moreover, it showed that marital status affected women’s retirement, but not men’s.
Lisäksi se osoitti, että siviilisääty vaikutti naisten mutta ei miesten eläkkeelle jäämiseen.
Third, it analyses whether extending working lives has coincided with trajectories becoming more dissimilar (i.e. de-standardisation) and more complex (i.e. differentiation or destabilisation) across time.
Kolmanneksi siinä analysoidaan, onko ajan myötä tapahtuneen työurien pitenemisen ja prosessien erilaistumisen (eli epäyhdenmukaistumisen) ja monimutkaistumisen (eli erilaistumisen ja epävakautumisen) välillä havaittavissa yhtäläisyyksiä.
On the other hand, it permits the analysis of individual variations in retirement behaviour within an institutional context.
Lisäksi sen avulla voidaan analysoida institutionaalisessa kontekstissa esiintyviä yksilökohtaisia eroja eläköitymisessä.
Overall sequence complexity was higher among men than among women, but increased at a parallel pace.
Sekvenssin kompleksisuus oli yleisesti ottaen suurempi miesten kuin naisten keskuudessa, mutta sen kasvunopeus oli molemmilla samanlainen.
Those who retired early or on a part-time pension were relatively well-off before and after retirement.
Aikaisin tai osa-aikaisesti eläkkeelle jäävät olivat melko hyvin toimeentulevia ennen eläkkeelle jäämistä ja sen jälkeen.
Second, it looks at the gender and socioeconomic differences related to the take-up of these trajectories in both countries.
Toiseksi siinä selvitetään sukupuolten välisiä ja sosioekonomisia eroja, jotka vaikuttavat näiden prosessien valintaan molemmissa maissa.
Moreover, the study shows there are social inequalities in the opportunities for retirement, income from pensions, and stability and predictability in late careers.
Lisäksi tutkimus osoittaa, että eläköitymismahdollisuuksissa, eläketuloissa sekä työurien loppuvaiheen vakaudessa ja ennakoitavuudessa esiintyy sosiaalista epätasa-arvoa.
Longer working lives appear to have contributed to trajectories becoming somewhat more similar.
Työurien pidentyminen näyttää vaikuttaneen siihen, että prosessit ovat muuttumassa enemmän toistensa kaltaisiksi.
There was no evidence for socioeconomic differences in complexity or in the pace of destabilisation.
Kompleksisuudessa tai epävakautumisen nopeudessa ei todettu sosioekonomisia eroja.
First, it investigates the types of retirement trajectories that have occurred in the Netherlands and Finland and how these trajectories have been shaped by early exit pathways and pension systems in their national institutional contexts.
Ensinnäkin siinä tutkitaan Alankomaissa ja Suomessa toteutuneita eläköitymisprosesseja ja sitä, miten aikaista työelämästä poistumista koskevat ratkaisut ja eläkejärjestelmät kansallisissa institutionaalisissa konteksteissaan ovat muokanneet näitä prosesseja.
Heterogeneity was calculated with a status entropy indicator for each point in time.
Heterogeenisyys laskettiin käyttämällä indikaattorina tilan entropiaa kunakin ajankohtana.
There were differences in the relation of socioeconomic status with the trajectories in both countries, especially in the cases of farmers and blue-collar workers.
Sosioekonomisen statuksen ja prosessien välisessä suhteessa oli eroja molemmissa maissa erityisesti maanviljelijöiden ja työntekijöiden tapauksessa.
When transitions between jobs were included, the results showed a slight late-career destabilisation among men and the lower-educated, but a decrease in complexity among women and the higher-educated.
Kun siirtymät työpaikasta toiseen huomioitiin, tuloksissa havaittiin lievää työuran loppuosan epävakautumista miesten ja alemmin koulutettujen keskuudessa, ja kompleksisuuden vähenemistä naisten ja korkeammin koulutettujen keskuudessa.
The Finnish study also showed strong interactions of gender with socioeconomic factors, especially with education and income.
Suomessa tehdyssä tutkimuksessa havaittiin myös selkeä yhteys sukupuolen ja sosioekonomisten tekijöiden, erityisesti koulutuksen ja tulojen, välillä.
Sequence complexity was calculated using Elzinga’s turbulence indicator.
Sekvenssin kompleksisuus laskettiin käyttäen indikaattorina Elzingan turbulenssia.
Individual sequences were constructed based on main sources of income (Articles I-IV) and main activity statuses (Article V).
Yksittäiset sekvenssit koottiin päätulonlähteen (kohdat I–IV) ja pääasiallisen työllisyystilanteen (kohta V) perusteella.
Background variables on gender, socioeconomic status, income, sector and work history were gathered from Dutch education and labour force survey data (Articles I and IV), Finnish Linked Employer-Employee Data (Articles II and V) and Finnish Centre for Pensions data (Article III).
Tiedot taustamuuttujina olleista tekijöistä eli sukupuolesta, sosioekonomisesta tilanteesta, tuloista, alasta ja työhistoriasta koottiin Alankomaiden koulutus- ja työvoimatutkimustiedoista (kohdat I ja IV), Suomen yhdistetystä työntekijä-työnantaja-aineistosta (kohdat II ja V) ja Eläketurvakeskuksen tiedoista (kohta III).
Using the same retirement trajectories as in Article II, the study showed that the Finnish pension system had the strongest redistributive impact on the incomes of employees who exited early through unemployment and disability pensions.
Kohdassa II käytettyjä eläköitymisprosesseja käytettäessä tutkimus osoitti, että Suomen eläkejärjestelmä tasasi tuloja voimakkaimmin niiden palkansaajien osalta, jotka poistuivat työelämästä aikaisessa vaiheessa työttömyys- tai työkyvyttömyyseläkkeelle.
Those who retired late had relatively high incomes before retiring, but experienced the most substantial drop in income when they became pensioners.
Myöhään eläkkeelle jääneiden tulotaso oli melko korkea ennen eläkkeelle jäämistä, mutta heidän tulotasonsa laski kaikkein merkittävimmin eläkkeelle jäämisen yhteydessä.
This approach enables, on one hand, taking into account the structuring effects of institutions such as early exit pathways and pension systems.
Tämän menettelyn ansiosta voidaan huomioida instituutioiden, kuten aikaista työelämästä poistumista koskevien ratkaisujen ja eläkejärjestelmien, rakenteelliset vaikutukset.
The result showed strong associations of the retirement trajectories with gender and socioeconomic factors.
Tuloksissa havaittiin eläköitymisprosessien selkeä yhteys sukupuoleen ja sosioekonomisiin tekijöihin.
Article III additionally suggested that income not only affects retirement trajectory, but that retirement trajectory also has an impact on changes in income before and after retiring.
Lisäksi kohdasta III voitiin päätellä, että sen lisäksi, että tulot vaikuttavat eläköitymisprosessiin, myös eläköitymisprosessi vaikuttaa siihen, miten tulot muuttuvat eläkkeelle jäämisen jälkeen.
This might be explained by the closing of early exit pathways and increases in employment.
Selittäviä tekijöitä saattavat olla aikaista työelämästä poistumista koskevien ratkaisujen poistaminen ja työllisyyden parantuminen.
In Finland, eight distinct retirement trajectories were identified for the cohort born in 1948 within the age bracket of 57-65 (N = 55,971): ‘Regular retirement’ (42.3%), ‘Long career’/‘Late retirement’ (19.7%), ‘Early retirement’ (8.3%), ‘Part-time retirement (6.7%), ‘Disability’ (5.6%), ‘Long-term disability’ (4.3%), ‘Unemployment’ (10.5%) and ‘Death’ (2.6%).
Suomessa havaittiin kahdeksan erilaista eläköitymisprosessia vuonna 1948 syntyneelle, 57–65-vuotiaiden ikäryhmään kuuluvalle joukolle (n = 55 971): "tavanomainen eläköityminen" (42,3 %), "pitkä ura" / "myöhäinen eläköityminen" (19,7 %), "aikainen eläköityminen" (8,3 %), "osa-aikainen eläköityminen" (6,7 %), "työkyvyttömyys" (5,6 %), "pitkäaikainen työkyvyttömyys" (4,3 %), "työttömyys" (10,5 %) ja "kuolema" (2,6 %).
In contrast to most research that studies retirement as a single transition or state, this thesis focuses on retirement as a longitudinal process of transitions into and out of the labour market, i.e. as a trajectory, in the Netherlands and Finland.
Useimmissa tutkimuksissa eläkkeelle jäämistä ja eläkettä tutkitaan yksittäisenä muutoksena tai tilana, mutta tässä tutkielmassa sitä tarkastellaan pitkittäissuuntaisena muutosten jatkumona työmarkkinoille ja työmarkkinoilta, eli prosessina, Alankomaissa ja Suomessa.
There was no evidence for de-standardisation of retirement or late careers in the Netherlands or Finland.
Merkkejä eläkkeen tai työuran loppuosan epäyhdenmukaistumisesta ei havaittu Alankomaissa eikä Suomessa.
In the study on Finland, the sequence complexity of cohorts born between 1937 and 1948 was analysed for the age bracket of 51-65 (N = 238,099).
Suomea koskevassa tutkimuksessa sekvenssin kompleksisuutta vuosien 1937 ja 1948 välillä syntyneiden joukossa tutkittiin 51–65-vuotiaiden ikäryhmän (n = 238 099) osalta.
Overall, the results support the importance of viewing retirement as a long-term trajectory rather than a single transition.
Yleisesti ottaen tulokset tukivat ajatusta, että eläkettä tulisi tarkastella pitkäaikaisena prosessina.
In the Netherlands, there has been some level of differentiation across cohorts in retirement trajectories between the ages of 59 and 65 among men and women born between 1940 and 1946 (N = 12,843).
Alankomaissa 59–65-vuotiaiden eläköitymisprosesseissa on ollut havaittavissa jonkin verran erilaistumista vuosina 1940–1946 syntyneiden miesten ja naisten välillä (n = 12 843).
The Dutch study showed that immigrants were more likely to face involuntary retirement trajectories.
Alankomaissa tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että maahanmuuttajien eläköityminen tapahtui muita todennäköisemmin vastentahtoisesti.
In both countries and in line with previous studies, higher education reduced the risk of involuntary early exit in both countries.
Aiempien tutkimustulosten kanssa yhdenmukaisesti ylempi koulutustaso vähensi vastentahtoista aikaista poistumista työelämästä molemmissa maissa.
Sequences were constructed without and with job changes.
Sekvenssit koottiin ilman työpaikan vaihtoja ja työpaikanvaihdot huomioiden.
Sequence and cluster analysis on the Dutch sample (N = 2,277) born between 1943 and 1945 for the age bracket 56-66 resulted in seven distinct retirement trajectories: ‘Late retirement’ (20.4%), ‘Early retirement’ (11.3%), ‘Premature retirement’ (42.6%), ‘Disability’ (6.2%), ‘Unemployment’ (4.6%), ‘Inactivity’ (2.9%) and ‘Drop-out’ (11.9%).
Hollantilaiselle otokselle (n = 2 277), johon kuuluvat henkilöt olivat syntyneet vuosien 1943 ja 1945 välillä ja jotka kuuluivat 56–66-vuotiaiden ikäryhmään, tehdyn sekvenssi- ja ryhmittelyanalyysin tuloksina havaittiin seitsemän erilaista eläköitymisprosessia: "myöhäinen eläköityminen" (20,4 %), "aikainen eläköityminen" (11,3 %), "ennenaikainen eläköityminen" (42,6 %), "työkyvyttömyys" (6,2 %), "työttömyys" (4,6 %), "työmarkkinoiden ulkopuolella oleminen" (2,9 %) ja "pois jättäytyminen" (11,9 %).
The register data from various administrative sources used in this study were collected from Statistics Netherlands (Articles I and IV), the Finnish Centre for Pensions (Articles II and III) and Statistics Finland (Articles II and V).
Tutkimuksessa on käytetty useista eri hallinnollisista lähteistä saatua rekisteritietoa, joka on kerätty Statistics Netherlands viranomaiselta (kohdat I ja IV), Eläketurvakeskukselta (kohdat II ja III) ja Tilastokeskukselta (kohdat II ja V).
The findings suggest that late careers de-differentiated when not taking into account job changes, especially among the higher-educated.
Löydösten perusteella työurien loppuosan erilaistuminen väheni erityisesti korkeasti koulutettujen keskuudessa, kun työpaikan vaihtoja ei huomioitu.
Sequence analysis is used in this thesis to identify broad typologies of retirement trajectories in these countries.
Tutkielmassa määritetään eläköitymisprosessin laajoja typologioita näissä maissa sekvenssianalyysin avulla.
Sequence and cluster analysis were used to create trajectory typologies.
Prosessien typologiat laadittiin sekvenssi- ja ryhmittelyanalyysin avulla.
For mortality, four-year and eight-year follow-ups were used.
Kuolleisuusseurantana käytettiin neljän ja kahdeksan vuoden seurantaa.
Cross-sectional data are derived from health examinations collected in the years 2000, 2001, 2003 and 2010.
Tutkimuksen poikkileikkausaineisto koostuu vuosina 2000, 2001, 2003 ja 2010 kerätyistä terveystarkastustiedoista.
All home-dwelling and institutionalized persons aged 90 years were invited to participate (n=1,827).
Terveystarkastuksiin kutsuttiin kaikki 90-vuotiaat sekä kotona että laitoksessa asuvat asukkaat (n=1 827).
The incidence of mobility and ADL disability was examined, with a median follow-up of 3.6 years (range 0.6–7.8 years).
Seuranta-ajan mediaani oli 3,6 vuotta (vaihteluväli 0,6‒7,8 vuotta).
The participants (n=209‒569 in sub-studies) were measured for BMI, WC, physical performance and activities of daily living (ADL) disability.
Tutkittavilta (n=209‒569) mitattiin painoindeksi, vyötärönympärys, fyysinen suorituskyky ja päivittäistoiminnoista selviytyminen.
Additionally, blood was drawn in the year 2000, and concentrations of four inflammatory markers were subsequently analyzed.
Vuonna 2000 tutkittavilta otettiin myös verinäytteet, joista määritettiin neljän tulehdustekijän tasot.
The study is based on the Vitality 90+ Study, conducted in the city of Tampere, Finland.
Tutkimuksessa käytetään Tampereella kerättyä Tervaskannot 90+ -tutkimuksen aineistoa.
From a biological viewpoint, obesity is associated with low-grade inflammation, which in turn indicates an increased mortality risk.
Biologiselta kannalta tarkasteltuna lihavuus on yhteydessä matala-asteiseen tulehdukseen, joka puolestaan lisää kuolleisuusriskiä.
The longitudinal data for physical functioning are derived from mailed questionnaires gathered in 2001, 2003, 2007, 2010 and 2014.
Pitkittäisasetelmassa toimintakykyä seurattiin postikyselyillä vuosina 2001, 2003, 2007 ja 2014.
To improve existing practices, malnutrition and low protein intake should be screened more and nutritional care provided when needed.
Verrattuna nykyisiin käytänteisiin aliravitsemusta ja alhaista proteiininsaantia tulisi seuloa aktiivisemmin ja ravitsemuksellista tukea tulisi tarjota herkemmin.
Future studies should explore the associations of body composition and physical fitness on physical functioning and mortality at different stages of the aging process by taking weight history and nutritional intake into account.
Jatkotutkimuksissa olisi syytä tutkia kehonkoostumuksen ja fyysisen kunnon välisiä yhteyksiä toimintakykyyn ja kuolleisuuteen vanhenemisprosessin eri vaiheissa ottaen huomioon myös painohistoria ja ravinnonsaanti.