natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The thermal stabilities of the new avidins were high, though slightly lower than that of avidin.
Uudet avidiinit ovat myös hyvin kestäviä (strept)avidiinien tavoin, vaikka niiden lämmönsietokyky onkin hieman heikentynyt.
The avidin family consists of a number of proteins found in the chicken, for example avidin-related proteins (AVRs) and biotin-binding protein A (BBP-A), as well as bacterial streptavidins.
Uudet uljaat avidiinit Kananmunan valkuaisesta eristetty avidiini ja sen bakteerista löydetty vastine, streptavidiini, ovat biotiinia (tunnetaan myös H-vitamiinina) erittäin tiukasti sitovia valkuaisaineita eli proteiineja.
Structural and functional characterization of rhizavidin, bradavidin II and xenavidin; new members of the avidin family and the Calycin superfamily
Uudet avidiinit, jotka nimettiin alkuperänsä mukaan rhizavidiiniksi, bradavidiini II:ksi ja xenavidiiniksi, ovat rakenteeltaan avidiinin kaltaisia ja sitovat tiukasti biotiinia.
Avidin is exceptionally stable against heat-induced denaturation and protease degradation, and also in a wide range of pH and organic solvents, which offers a basis for the avidin-biotin technology.
Avidiini ja streptavidiini [lyhennettynä (strept)avidiini] kestävät erittäin happamia ja emäksisiä oloja sekä korkeita lämpötiloja, mikä on useimmille proteiineille epätavallista.
All three proteins are tight biotin-binding proteins, albeit weaker than avidin.
Dimeerisenä proteiinina rhizavidiinia voitaisiin käyttää niissä sovelluksissa, missä tetrameerinen avidiini on liian suuri, mutta tarvitaan kuitenkin tiukkaa biotiinin sitoutumista.
All three were stable against protease degradation when bound to biotin; rhizavidin was stable also in apo form.
Proteiinit tuotettiin joko bakteerissa (E. coli) tai hyönteissoluissa (S. frugiperda) ja eristettiin affiniteettikromatografialla.
These genes were related to key cellular processes, such as regulation of cell cycle, assembly of various intracellular structures and components, and regulation of signaling pathways and metabolic cascades.
Näiden geenien tiedetään liittyvän keskeisiin solunsisäisiin prosesseihin, kuten solusyklin säätelyyn, useiden solunsisäisten rakenteiden ja osatekijöiden kokoonpanoon sekä signalointi- ja aineenvaihduntareittien säätelyyn.
This way, altogether 1798 differentially expressed gene elements were identified.
Näin tunnistettiin 1798 geeniä, joiden ilmentyminen oli muuttunut.
Gene amplification is one of the major mechanisms allowing cancer cells to promote the expression of genes that are involved in tumor development and progression.
Geenimonistuma on yksi merkittävimmistä mekanismeista, jonka avulla syöpäsolut aktivoivat kasvainten kehittymiseen ja etenemiseen osallistuvia geenejä.
At the same time, 17q23 is one of the most commonly amplified chromosomal regions in breast cancer and this amplification has also been shown to be associated with tumor progression and poor prognosis.
Kromosomialue 17q23 on puolestaan yksi yleisemmin havaituista monistuneista alueista rintasyövässä ja tämän monistuman esiintymisen on myös osoitettu liittyvän kasvainten etenemiseen sekä potilaiden huonoon ennusteeseen.
Therefore, PPM1D may be considered as a candidate target for the development of specific molecular cancer therapies.
Tästä syystä PPM1D-geeniä voidaankin pitää yhtenä tärkeänä ehdokkaana kehitettäessä erilaisia uusia täsmäterapioita rintasyöpää vastaan.
Furthermore, the data indicated that the reduced cell growth observed after PPM1D silencing was at least partly due to increased apoptotic cell death.
Lisäksi tutkimus osoitti, että tämä solukasvun väheneminen johtui ainakin osittain ohjelmoidun solukuoleman eli apoptoosin lisääntymisestä.
The results further emphasize the crucial role of one of the genes within the 17q23 amplicon, PPM1D, in the development and progression of breast cancer.
Lisäksi tulokset korostavat yhden tämän 17q23 alueen geenin, PPM1D:n, keskeistä roolia rintasyövän kehittymisessä sekä etenemisessä.
These results suggest that PPM1D contributes to breast cancer associated phenotypic characteristics by directly or indirectly affecting several important cellular signaling pathways.
Tulokset osoittivatkin, että PPM1D-geeni osallistuu rintasyövän syntyyn vaikuttamalla useisiin tärkeisiin solunsisäisiin signalointireitteihin.
In conclusion, the findings of this study indicate that high level amplification of 17q23 in breast cancer leads to upregulation of multiple genes, suggesting that their concurrent activation may contribute to breast cancer.
Yhteenvetona tutkimukset osoittavat, että monistuma 17q23 kromosomialueella johtaa useiden geenien ilmentymisen kasvuun rintasyövässä.
Efficient downregulation of PPM1D resulted in significantly reduced cell proliferation in MCF7 and ZR-75-1 cells with wild-type p53 but not in BT-474 carrying mutant p53.
PPM1D-geenin toiminnan estäminen vähensi solujen kasvua sellaisissa solulinjoissa, joissa oli normaali TP53-kasvurajoitegeeni kun taas TP53-geenivirhettä kantavien solujen toiminnassa tällaista vaikutusta ei havaittu.
The main objectives of this study were to fully characterize the molecular consequences of the 17q23 amplification on gene expression levels in primary breast tumors and also to define the functional significance of overexpression of PPM1D, one the genes residing in this region in breast cancer.
Väitöskirjan ensimmäisessä osatyössä keskityttiin selvittämään 17q23 kromosomialueen monistuman vaikutuksia alueen geenien aktivoitumiseen rintasyöpäkasvaimissa.
This study revealed a statistically significant (p To define the functional significance of PPM1D in breast cancer, RNA interference was used to inhibit PPM1D expression in BT-474, MCF7 and ZR-75-1 breast cancer cell lines harboring amplification and increased expression of PPM1D.
Kolmannessa osatyössä PPM1D-geenin toiminnan merkitystä rintasyövässä tutkittiin hiljentämällä sen toimintaa käyttäen RNA interferenssi ­tekniikkaa.
Characterization and functional studies of PPM1D in breast cancer
Tulokset osoittivat PPM1D-geenimonistuman 11 % rintasyöpäkasvaimia.
These findings suggest that PPM1D is involved in the regulation of cell proliferation in breast cancer in p53 dependent manner and that overexpression of PPM1D contributes to malignant phenotype by promoting sustained cell growth and cell survival.
PPM1D-geenimonistuman todettiin myös liittyvän ERBB2-proteiinin ilmentymiseen ja näin myös huonomman ennusteen kasvaimiin.
Du Bois and Frederick Douglass understand the literary as something which can provide another, freer space for the African-American subject.
Niin W. E. B. Du Boisin, Frederick Douglassin kuin Wrightin omaelämänkerrallisten tekstien kertojat pystyvät kirjoittamisen ja lukemisen kautta vapautumaan osaksi 'paikastaan' valkoisessa kulttuurissa.
In order to delineate the African-American place in the field of vision, the research turns to French psychoanalytic theory of the gaze, desire, and paranoia.
Yhdistämällä Wrightin tekstit ranskalaiseen psykoanalyyttiseen teoriaan katseesta, halusta, ja vainoharhaisuudesta tutkimus näyttää, kuinka 'musta' ruumis on pohjoisamerikkalaisessa kulttuurissa toiminut 'rodullisesti merkittynä', valkoisen katseen kohteena.
The dissertation reexamines the work of Richard Wright (1908-1960), an African-American writer and author of Native Son (1940) and Black Boy (1945), who is widely considered to be one of the most influential North American writers of the twentieth century.
Väitös tarkastelee visuaalisuuden ja rodun käsitteitä afrikkalaisamerikkalaisen kirjailijan Richard Wrightin (1908-1960) tuotannossa.
It ends up by pointing out that the experience of the literary--in a simple sense, reading and writing--can to a certain extent be used to renegotiate this strict place; more specifically, it shows how the autobiographical narrators of Richard Wright, W.E.B.
Tutkimus päätyy osoittamaan, kuinka 'kirjallisen kokemuksella'--lukemisella ja kirjoittamisella--on orjakertomuksista lähtien ollut afrikkalaisamerikkalaisessa kulttuurissa keskeinen sija rasistisesti toimivan rodun visuaalisuuden muuttamisessa.
Long-term survival in renal cell cancer patients: Symptoms, diagnostics and prognostic factors
Munuaissyöpäpotilaiden pitkäaikaisennuste; oireet, diagnostiikka ja ennustetekijät
Stage, age and symptomatic disease were the most important clinical prognostic factors.
Taudin levinneisyysaste, potilaan ikä ja oireisuus olivat tärkeimmät ennustetekijät.
Fifty per cent of operated women and 43% of operated men remained disease-free; 47% of all women and 54% of all men died of RCC.
Munuaissyövällä on siis huono ennuste, siihen kuoli 47 % naisista ja 54 % miehistä.
The use of diagnostic imaging studies has changed substantially since CT and ultrasound became available.
Diagnostiikka muuttui tutkimusaikana paljon, sillä tällä välillä tulivat käyttöön ultraääni ja tietokonetomografia.
To this end, we collected information from the original medical records of 970 RCC patients diagnosed between 1963 and 1997.
Vuosina 1964-1997 alueella diagnosoitiin 970 munuaissyöpää.
The object of this study was to investigate the long-term prognosis and prognostic factors, symptoms and change in diagnostics among renal cell carcinoma (RCC) patients diagnosed in the Pirkanmaa region.
Munuaissyöpäpotilaiden pitkäaikaisennuste; oireet, diagnostiikka ja ennustetekijät Tässä tutkimuksessa selvitettiin Pirkanmaan munuaissyöpäpotilaiden oireita, diagnostiikkaa, elossaoloa ja siihen vaikuttavia tekijöitä.
The previously known clinical prognostic factors, for example stage, age and clinical presentation, were valid also in Finnish patients.
Tunnetut ennustetekijät toimivat myös suomalaisilla potilailla.
Here primarily metastatic disease was found in 26% of patients and 30% relapsed during follow-up, some of these even after a 20-year disease-free period.
Näistä jo toteamisvaiheessa 26 % oli levinnyt ja tauti uusiutui lisäksi seurannassa 30 %:lla.
Symptoms of RCC changed only little during the study period; only the incidence of hematuria and high ESR decreased.
Munuaissyövän oireet muuttuivat vain vähän tutkimusaikana, joskin verivirtsaisuus ja korkean laskon esiintyminen vähentyivät ensioireina.
Of prognostic factors, symptomatic disease was stronger than high BMI, which normally signifies better prognosis.
Se ei kuitenkaan ollut taudin oireisuutta voimakkaampi ennustetekijä, vaan runsaasti oireilevilla ennuste oli huonompi, vaikka he olivatkin ylipainoisia.
More imaging studies were needed to assess these small tumors, but the diagnostic accuracy was the same as with larger growths.
Oireet muuttuivat vain vähän, mutta diagnostiikka paljon tutkimusaikana.
Smokers had poorer survival in localized tumors than non-smokers; in stage I tumors five-year overall survival was 71% vs. 89%, respectively.
Munuaissyöpä uusiutui jopa yli 20 vuoden jälkeen, mutta alle 3 cm:n kasvaimissa uusiutumia ei todettu enää 14 vuoden jälkeen.
The study at hand consists of five separate parts (articles) and a summary section.
Tutkimus koostuu viidestä erillisestä osatutkimuksesta (artikkelista) sekä yhteenveto-osasta.
On the other hand, functional development of the networks remains largely overlooked.
Toisaalta verkostojen toimivuuden kehittämiseen ei juurikaan ole kiinnitetty huomiota.
On the whole, management in regional development has been largely overlooked.
Kaikkiaan johtaminen on aluekehittämisessä liian vähän huomiota saanut teema.
A crucial issue in the networking management is to recognise the different nature of the related management context in comparison to managing an organisation.
Verkostojen johtamisessa on olennaista tunnistaa johtamiskontekstin erilaisuus suhteessa yhden organisaation johtamiseen.
The study emphasises importance of network management in regional development; networks have traditionally been viewed as a way of operation characterised by lack of hierarchical and managerial structures.
Tutkimus korostaa verkostojen johtamisen tärkeyttä aluekehittämisessä; verkostoja on perinteisesti pidetty toimintatapana, jossa ei ole hierarkioita eikä kukaan johda ketään.
As a result the study presents a model of factors linked to functionality of networks.
Tutkimuksen tuloksena on malli verkostojen toimivuuteen vaikuttavista tekijöistä.
Since 1990s the distinctive features in regional development include focus on competitiveness, networking and reliance in various strategies and programmes.
Aluekehittämisessä tarvitaan johtajuutta Aluekehittämisessä on 1990-luvulta lähtien korostunut kilpailukyvyn kehittäminen, verkostomainen toiminta ja usko erilaisiin strategioihin ja ohjelmiin.
This study draws on concepts with origin in different research traditions including study of networks, strategic planning and regional competitiveness.
Tutkimus tuo yhteen eri tutkimusperinteistä kuten verkostotutkimuksesta sekä strategisen suunnittelun ja alueen kilpailukyvyn tutkimuksesta lähtöisin olevia käsitteitä.
Geographical range of these articles concerning regional competitiveness and networking include the city of Oulu with its surroundings, Seinäjoki region, Southern Ostrobothnia and the region of Jyväskylä.
Alueen kilpailukyvyn kehittämistä ja verkostomaista toimintaa on tarkasteltu Ouluseudulla, Seinäjoen seudulla, Etelä-Pohjanmaalla ja Jyväkylän seudulla.
New priorities have triggered changes in procedures and patterns of thinking amongst those in charge of regional development: an essential insight into all development is that without networking any achievements are bound to remain limited.
Uudet painotukset ovat merkinneet muutoksia myös kehittäjien ajattelu- ja toimintatavoissa: kehittämisessä tunnistetaan se, että ilman verkostomaista yhteistyötä aikaansaannokset jäävät vähäiseksi.
This study introduces a new approach to the conceptualisation of regional competitiveness by presenting functionality of the networks as a component contributing to competitiveness: a core resource equal to regional enterprises and their competitive edge or the regional infrastructure.
Tutkimus tuo uuden näkökulman alueen kilpailukyvyn tutkimukseen: Linnamaan tutkimuksessa verkostojen toimivuus nostetaan esiin yhtenä kilpailukyvyn elementtinä, samanlaisena resurssina kuin esimerkiksi alueen yritykset ja niiden kilpailukyky tai infrastruktuuri.
Three of the articles are based on thematic interviews.
Näillä alueilla on tehty yhteensä 134 haastattelua.
The key question in this study is how various factors affecting the functionality of networks can be determined and how the functionality of networks can be enhanced in the context of the development of regional competitiveness.
Linnamaan tutkimuksessa tutkimuskysymyksenä on se, miten verkostojen toimivuuteen vaikuttavia tekijöitä voidaan jäsentää ja verkostojen toimivuutta edistää alueen kilpailukyvyn kehittämisessä.
Components of this model include the capabilities of the involved actors to work in networks and characteristics of the network and network manager, sufficiency of resources, institutional support for networking, degree of conver-gence between ensuing perceptions as well as compatibility of trends of thought and topics sub-ject to discussion in these networks.
Tutkimus tarjoaa uusia ajattelu- ja toimintatapoja kaikille verkostomaisessa toimintaympäristössä toimiville ja verkostojen toimintalogiikasta kiinnostuneille.
The aim of this thesis is to search for alternatives to grading electronic exams by hand.
Tässä tutkimuksessa tavoitteena on etsiä vaihtoehtoisia arviointikeinoja sähköiseseti tehtävil-le tenteille.
The second model usedDeep Learning, which tries to mimic the human thought process.
Toinen algoritmi hyödynsi syväoppimista, joka pyrkii mallintamaan ihmisenajattelutapaa.
The first model used a combination of a natural language process-ing method called Latent Semantic Analysis andk-Nearest Neighbor.
Tutkimuksessa käytettyjä algoritmejä oli neljä,joista ensimmäisessä käytettiin Latent Semantic Analysis -mallia yhdessä k:n lähimmän naapu-rin algoritmin kanssa.
The answers were gathered, graded by hand, and af-terwards put through four different machine learning algorithms, which then created models toassign points to each answer.
Opettaja arvioi tehtävät käsin, jonka jälkeen vastauksetja pisteet annettiin neljälle eri algoritmille opeteltavaksi.
The end goal is not to replacehuman grading entirely but for the teacher to grade a portion of the exams and the machine thengrades the rest based on a model it creates based on the teachers grading.To test this, a set of short essay-type questions was devised for this purpose as part of anexam in a first-year mathematics course.
Tästä saadaan automaattinen malli, joka sitten arvioi loput tentitparhaansa mukaan.Tutkimusta varten luotiin neljä lyhyttä kysymystä, jotka jotka kysyttiin eräässä ensimmäisenvuoden matematiikan kurssin tentissä.
Withthe emergence of machine learning, and because the answers of the exams are just bits of data,there is a possibility to introduce automation to the grading process.
Koska sähköisten tenttien vastaukset ovat joko tekstiä tai kuvia, ne voidaanaina muuttaa binääriseen muotoon, ja koneoppimisen yleistymisen ansiosta on mahdollista tuo-da automatisointia arviointiprosessiin.
The answers are vectorized in all models andthen converted to a bag of words, where each word is assigned a row and each answer a columnin a vocabulary matrix.
Vastaukset vektorisoitiin ja niistä pois-tettiin välimerkit sekä isot alkukirjaimet, jonka jälkeen vastauksien sanoista muodostetaan sana-säkki, jossa yksi rivi vastaa yhtä vastausta ja yksi sarake vastaa yhtä sanaa.
Elec-tronic exams are becoming more and more common in the school environment and it has manypositive sides.
Sähköisiä tenttejä on otettu enenevässä määrin viime vuosina otettu käyttöön koulutuksenkaikilla asteilla ja niillä on monia hyötyjä paperisiin tentteihin nähden.
STACK-environment offers fully automated numerical evaluation and grad-ing for questions with multiple choice, algebraic and "fill in the blanks" -questions.
Sähköisiä alustoja kuten esimerkiksi STACK-ympäristöä voidaankäyttää numeeristen laskutehtävien ja sanallisten täydennystehtävien automaattiseen arviointiin.Tämä jättää ainoastaan täysin sanalliset esseetehtävät ja matemaattiset todistustehtävät täysinkäsin arvioitavaksi.
They can be done on the student’s own time, they save paper, and they free teach-ers from supervising the examinations.
Tentit eivät myöskään käytä paperia lainkaan, ja opetushenkilöstön ei tarvitse valvoatenttimistilaisuuksia erikseen.
Another problem regarding the vocabulary is stop words, which are commonconjunctions, prepositions etc that just add noise to the data.
Konjunktiot, prepositiot ja muut apusanat voivatpasiuttaa sanasäkkiä myös.
The third and fourth methodswere different implementations of the random forest algorithm, one of which optimizes itself au-tomatically and the other uses 5-fold cross-validation.
Kolmas algoritmi oli satunnaismetsäalgoritmi, joka optimoitiin vertailemalla eri oppi-misnopeuksia sekä päätöspuiden pituuksia.
This means that models are not exactly confident of theirclassifications.
Tämä vaikutti varsinkin probabilististen mallien luokitteluvarmuuteen,sillä annettujen luokkien todennäköisyydet eivät olleet selkeästi suurimpia.
The different models were then comparedto each other by accuracy and partial accuracy, where the impact of assigning points incorrectlyby one was decreased.
Koska otoksien koot olivat pienet ja pistemäärät eivät jakautuneet ta-saisesti tehtävien sisäisesti.
Still, the grading of these exams is largely done by handby the teaching staff.
Nykypäivään mennessä suurin osa tenteistä tarkistetaan ja arvioidaan edelleen kä-sin.
The main objective was to increase knowledge of the factors influencing the material characteristics to enable their wider use in commercial applications.
Työn päätavoite oli luoda lisää tietoa näiden materiaalien ominaisuuksiin vaikuttavista tekijöistä, jonka kautta materiaalien laajempi kaupallinen hyödynnettävyys lisääntyy.
In biocomposites, renewable raw material sources, such as wood fibres, replace typically fossil-based resources, often decreasing also the carbon footprint of the material.
Biokomposiiteissa fossiilisista lähteistä peräisin olevaa materiaalia korvataan uusiutuvilla raakaainelähteillä, kuten puukuiduilla, joka usein myös laskee tuotteen hiilijalanjälkeä.
All selected bleached wood fibre types shortened to the same level independent of the initial fibre length while fibre diameters remained unchanged.
Kaikki valitut puukuitutyypit lyhenivät samalle tasolle riippumatta kuidun alkuperäisestä pituudesta, kun taas kuitujen halkaisija pysyi muuttumattomana.
Increasing environmental awareness and tightening EU legislations have gained significant interest towards bio-based material solutions.
Kasvavan ympäristötietoisuuden ja EU:n lainsäädännön myötä biopohjaiset materiaaliratkaisut kiinnostavat entistä enemmän.
The work also presented that recycled fibres, such as non-deinked newspapers and liquid packaging board scratch, have potential to be used as PLA reinforcement.
Työssä todettiin myös, että kierrätyskuiduilla, kuten siistaamattomilla sanomalehdillä ja nestepakkauskartongilla, on potentiaalia PLA:n kuitulujitteena.
On the other hand, fibre dispersion and fines content seemed to partly reflect the mechanical performance.
Toisaalta kuitujen dispersio ja hienoainepitoisuus näyttivät osittain peilaavan komposiitin mekaanista suorituskykyä.
In addition, new light-weight application areas were considered by evaluating the effect of fibre addition on PLA foamability in extrusion foaming process.
Näiden lisäksi työssä tarkasteltiin uusia kevyitä sovellusalueita arvioimalla kuidun lisäyksen vaikutusta PLA:n vaahtoavuuteen ekstruusiovaahdotusprosessissa.
However, due to differences in fibre dispersion, no straight conclusions could be made of the correlation between fibre aspect ratio after processing and the mechanical properties of the composites.
Kuitudispersioiden eroavaisuuden vuoksi suoria johtopäätöksiä kuidun pituus/leveyssuhteen ja komposiitin mekaanisten ominaisuuksien välillä ei voitu kuitenkaan tehdä.
However, while biocomposite materials can be mechanically recycled, building up an economically viable municipal recycling system is challenging due to low material volumes and heterogeneous material streams.
Biokomposiitteja voi myös kierrättää mekaanisesti, mutta taloudellisesti kannattavan kierrätyssysteemin rakentaminen on vaikeaa biokomposiittien toistaiseksi alhaisen volyymin ja jakeiden heterogeenisuuden vuoksi.
Thus, biocomposites based on biodegradable or compostable matrix materials can complement the circular economy by providing an alternative end-of-life solution for products that are not applicable for recycling, but on the other hand, not excluding recyclability.
Sen vuoksi biokomposiitit, jotka pohjautuvat biohajoaviin tai kompostoituviin materiaaleihin, voivat tukea kiertotaloutta tarjoamalla vaihtoehtoisen käsittelytavan tuotteille, jotka eivät sovi kierrätykseen.
Particular attention was paid to fibre attrition, dispersion and their correlation to mechanical performance.
Työssä kiinnitettiin erityisesti huomiota kuidun pilkkoontumiseen, dispersioon ja niiden riippuvuuteen komposiitin mekaanisesta suorituskyvystä.
Lignocellulosic fibre reinforced biocomposites can provide a sustainable material alternative for several plastic products.
Lignoselluloosapohjaiset kuitulujitetut biokomposiitit voivat tarjota ympäristöystävällisen materiaalivaihtoehdon monille erilaisille muovituotteille.
Utilisation of wood fibres also provide additional material improvements to plastics, such as increased mechanical performance and natural haptics.
Puukuitujen käyttö voi parantaa myös materiaalin muita ominaisuuksia, kuten mekaanisia ja haptisia piirteitä.
Thus, aspect ratio depended on retaining fibre length and initial fibre width of the fibres.
Näin ollen kuitujen pituus/leveyssuhde oli riippuvainen kuitujen loppupituudesta ja lähtöleveydestä.