natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At the same time, temporary labour was conceptualised as a function fulfilled by marginal groups of workers (for example women and students), which meant that it was effectively divorced from the day-to-day activities of male-dominated workplaces.
Toisaalta vuokratyö käsitteellistettiin vain marginaalisten työntekijäryhmien (naiset ja opiskelijat) rooliksi, jolloin se ei liittynyt miesvaltaisten työpaikkojen arkeen.
In this semantic context, temporary labour is merely one means of gaining employment and finding one’s way into the labour market, instead of an obligatory arrangement imposed by employers.
Vuokratyö on tässä merkitysavaruudessa työntekijöille "vain" yksi tapa työllistyä ja löytää oma tiensä työmarkkinoille, ei suinkaan työnantajien sanelema pakko.
Indeed, the discourse of employers reflects their requirement for employees to guide themselves and be flexible and adaptable and, at the very least, tolerate constant change but preferably be oriented towards and appreciative of these elements and attributes.
Työnantajien diskursseissa kaikuvatkin työntekijään kohdistuva vaatimus itse itsensä ohjaamisesta sekä työntekijäidentiteetin muotoilemisesta joustavuutta, sopeutuvuutta, vaihtelua ja jatkuvaa muutosta vähintäänkin sietäväksi, mutta mieluiten näitä ominaisuuksia jopa aktiivisesti hakevaksi ja arvostavaksi.
Moreover, as a solution to unemployment, temporary labour was established as a natural part of the more general labour market development that was "out of everyone’s hands".
Ratkaisuna työttömyyteen vuokratyö myös samalla luonnollistettiin osaksi yleisempää työmarkkinakehitystä, jolle "kukaan ei voi mitään".
Furthermore, the controlling speech directed at employees in the media and the marketing and interviews of employers aims to create an entrepreneurial person, who is seen as the managing director of his or her own life, as the image of the ideal employee.
Työntekijöihin kohdistuva hallintapuhe niin mediassa kuin työnantajien haastatteluissakin pyrkii puolestaan rakentamaan ideaalityöntekijäkuvaksi yrittäjämäisen oman elämänsä toimitusjohtajan.
In the 2000s, temporary labour hire continued its triumphant rise and established itself as a permanent phenomenon, thanks to labour legislation reform institutionalising the collective agreement procedure for temporary labour, thus confirming it as something normal and acceptable.
2000-luvulla vuokratyö jatkoi voittokulkuaan ja rakentui pysyväksi ilmiöksi, koska työlainsäädännön uudistus institutionalisoi vuokratyön työehtosopimusmenettelyyn, jolloin sen "salonkikelpoisuus" ja normaalius vahvistettiin.
In the early 1990s, Finnish legislation and labour market organisations dictated that the hiring of temporary staff was to be used only to fill short-term needs, such as hiring substitutes and dealing with peak seasons.
1990-luvun alussa lainsäädäntö ja työmarkkinajärjestöt määrittelivät Suomessa, että vuokratyötä tuli käyttää vain tilapäiseen työvoimatarpeeseen, esimerkiksi sijaisuuksiin ja ruuhkahuippuihin.
I utilise the traditions regarding control and the regulation of work processes as the theoretical framework of this study.
Teoreettisena viitekehyksenä käytän hallinnan ja työprosessin säätelyn teoriaperinteitä.
In some fields, temporary agency work was unequivocally prohibited.
Joillakin aloilla vuokratyö oli työnantajien ja työntekijöiden yhteissopimuksella kielletty.
This perspective presents individuals on the labour market as holding the opportunities for success in their hands alone.
Työmarkkinoiden toimijana on nimenomaisesti yksilö, jonka mahdollisuudet menestyä ovat vain ja ainoastaan hänen omissa käsissään.
However, besides experiences, the hiring of temporary labour is about social power struggles in which discursive means are employed in an attempt to influence the phenomenon, the wider labour market and the general public’s views about what is normal in working life.
Vuokratyössä on kuitenkin kysymys paitsi kokemuksista, myös yhteiskunnallisesta valtakamppailusta, jossa diskursiivisin keinoin pyritään vaikuttamaan ilmiöön nimeltä vuokratyö, laajemmin ilmiöön nimeltä työmarkkinat, sekä toisaalta kansalaisten käsityksiin työelämän "normaalista".
From the viewpoint of control and regulation, temporary agency labour also denotes a transition from collective labour market regulation conducted by authorities and political bodies for the purpose of protecting employees, towards a culture where employers engage in the moral regulation and control of employees’ personality and behaviour.
Hallinnan ja säätelyn näkökulmasta katsottuna vuokratyö on myös merkinnyt säätelyn liukumista tasa-arvoa, yhdenmukaista kohtelua ja työntekijän suojelua korostavasta viranomaisten ja poliittisten toimijoiden suorittamasta työmarkkinoiden kollektiivisesta säätelystä työnantajien ylläpitämään työntekijän persoonan ja käyttäytymisen hegemoniseen, yksilölliseen säätelyyn.
The rhetoric of employers in the 2000s focused on building up temporary labour as a viable labour market alternative – a catalyst of the labour market that provides freedom and diverse employment experiences.
Lisäksi työnantajapuhe käsitteellistää vuokratyön 2000-luvulla ennen kaikkea työmarkkinavaihtoehdoksi, vapautta ja monipuolisia työkokemuksia tarjoavaksi työmarkkinoiden katalysaattoriksi.
Rather, it is first and foremost the result of a social battle of semantics fuelled by control-oriented conceptualisations of employment, individual choice and the good of society that aim towards shifting responsibility from employers to employees.
Vuokratyö on yhteiskunnallisen merkityskamppailun tulos, jossa käyttövoimana ovat toimineet hallinnalliset ja säätelyyn pyrkivät käsitteellistykset työllisyydestä, yksilön valinnasta ja koko yhteiskunnan edusta.
It also, and perhaps particularly, encompasses the creation, definition and legitimisation of those actors who are allowed to operate in the labour market and be remunerated for their efforts.
Työelämäpuheessa ei siis ole kyse vain talouden lainalaisuuksista, kansantalouden toimivuudesta, tai yritysten kilpailukyvystä, vaan myös ja erityisesti niiden toimijoiden luomisesta, määrittelemisestä ja legitimoimisesta, jotka työelämän kentällä saavat toimia ja tulevat palkituiksi.
The phenomenon has been the subject of relatively little study in Finland.
Vuokratyön diskursiivinen rakentuminen Suomessa
However, different transport systems have different characteristics and therefore have different influence on the urban structure and the surrounding public space.
Erilaisilla liikennejärjestelmillä on kuitenkin erilaiset ominaisuudet ja sitä kautta eri vaikutusmahdollisuudet kaupunkirakenteeseen ja ympäröivään tilaan.
However, there are large variations in BRT systems and each requires case-by-case analysis.
Bussimetrojärjestelmissä on kuitenkin suurta vaihtelua ja jokainen vaatii tapauskohtaista tarkastelua.
Data received from these surveys was supported by the information gained from the Turku Tram Workshop on 18 April 2017 and by field observation.
Näistä saatua dataa tuettiin Turussa 18.4.2017 pidetystä raitiotie-työpajasta saadulla informaatiolla sekä havainnoinnilla.
Based on the results of this study, images regarding a BHLS-like system are set between ordinary buses and trams across all parameters.
Tutkimustulosten perusteella mielikuvat bussimetron kaltaisesta järjestelmästä sijoittuvat kaikilla parametreilla tavallisten bussien ja raitiotien väliin.
The aim of this study was to examine BHLS systems and their impacts in five different urban areas in Europe, and to explore the potential of a BHLS system to function as a frame for sustainable urban structure and urban development.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on ollut viiden eri Euroopan kaupunkiseudun bussimetrojärjestelmien ja niiden vaikutusten tarkastelu, sekä tutkia bussimetron tapaisen järjestelmän mahdollisuuksia toimia kestävän kaupunkirakenteen ja kaupunkikehityksen runkona.
The material was collected using a questionnaire addressed to the representatives of selected European cities and a survey for the residents in the Turku region.
Aineisto kerättiin Euroopan kaupunkien edustajille suunnatulla kyselyllä ja Turun seudun asukkaille suunnatulla mielikuvia kartoittavalla kyselyllä.
On the other hand, based on the answers from the European cities in this study, Buses with a High Level of Service, if comprehensively implemented, can achieve modern tramway level of quality and as such promote sustainable urban structure and cityscape in comparable ways.
Sen sijaan Euroopan kaupungeilta saatujen vastausten perusteella bussimetro voi kokonaisvaltaisesti toteutettuna toimia raitiotien tasoisena kaupunkirakenteen ja –kuvan edistäjänä.
With Bus Rapid Transit and Buses with a High Level of Service it is aimed to achieve rail-like quality transit with rubber tire vehicles.
Niin kutsutuilla bussimetrojärjestelmillä pyritään laatutasoltaan raitiotiemäiseen liikennejärjestelmään kumipyöräkalustolla.
This study also examines what sort of images people have regarding BHLS-like systems.
Tutkimuksessa on syvennytty myös bussimetron kaltaisen järjestelmän herättämiin mielikuviin.
Particular interest is given to the local Hubble parameter, supernova explosion, baryon acoustic oscillation, and cosmic microwave background observations and the cosmological constant problems.
Erityistä huomiota saavat Hubblen parametri, supernovat, baryoniakustiset oskillaatiot, kosminen taustasäteily sekä pimeän energian ongelma.
Among these observations are the inconsistency between local and non-local Hubble parameter evaluations, baryon acoustic features of the Lyman-α forest and the anomalies of the cosmic microwave background radiation.
Tällaisia havaintoja ovat muun muassa ristiriitaiset tulokset Hubblen parametrin määrityksessä, Lyman-α-metsän baryoniakustiset oskillaatiot sekä anomaliat kosmisessa taustasäteilyssä.
As a consequence, cosmological models beyond the cosmological principle have been studied vastly; after all, the principle is a hypothesis and as such should frequently be tested as any other assumption in physics.
Lisäksi, vaikka havaintoja kosmologista periaatetta vastaan ei olisikaan vielä löytynyt, periaatetta tulee testata kuin mitä tahansa oletusta fysiikassa.
This thesis is concluded by a summary and outlook of the included research papers.
Lopuksi väitöskirjassa esitellyistä artikkeleista tehdään yhteenveto.
In this thesis, the eﬀects of inhomogeneity and anisotropy, arising as a consequence of discarding the cosmological principle, is investigated.
Tässä väitöskirjassa tutkitaan ilmiöitä, jotka seuraavat kosmologisen periaatteen hylkäämisestä.
Simplifying the Einstein ﬁeld equation by assuming the cosmological principle yields a set of diﬀerential equations which governs the dynamics of the universe as described in the cosmological standard model.
Tämän seurauksena systeemiä kuvaavien yhtälöiden ratkaiseminen hankaloituu, joka tässä kirjassa havainnollistetaan esittelemällä kosmologinen standardimalli sekä joitakin kosmologista periaatetta rikkovia malleja.
The cosmological principle assumes the space appears the same everywhere and in every direction and moreover, the principle has earned its position as a fundamental assumption in cosmology by being compatible with the observations of the 20th century.
Tämä periaate on ansainnut paikkansa hyvänä oletuksena sopimalla havaintoihin erittäin hyvin aina 2000-luvun vaihteeseen asti sekä yksinkertaistamalla Einsteinin yhtälön kauniiseen ja yksinkertaiseen muotoon.Vasta vuosituhannen vaihteen jälkeen tehdyissä havainnoissa on löytynyt uskottavia todisteita kosmologista periaatetta vastaan.
The cosmological standard model and its issues, both fundamental and observational are presented.
Myös kosmologisen standardimallin ongelmia havainnollistetaan konkreettisesti.
The geometry and matter content of the universe becomes more cumbersome and the resulting eﬀects on the Einstein ﬁeld equation is introduced.
Yleisellä tasolla voidaan sanoa, että periaatteesta luovuttaessa universumin geometria monimutkaistuu ja materiasisältö monimuotoistuu.
The data were collected from 2010 to 2013.
Aineisto kerättiin vuosina 2010–2013.
The barriers and requirements for the use of the mHealth were related to technology, organizational issues and the users themselves.
Mobiiliteknologian käytön vaatimukset ja esteet liittyivät teknologiaan, organisaatioon ja käyttäjään.
During the course of the intervention, 33 (6%) out of 562 participants wanted to edit the content, timing or amount of the mHealth tool, and 23 (4%) quit the intervention or study before its conclusion.
Kaikkiaan 562 tutkittavasta, 33 (6 %) halusi intervention aikana sisällöllisiä, ajallisia tai määrällisiä muutoksia valitsemiinsa viesteihin, ja 23 (4 %) keskeytti intervention tai tutkimuksen.
The factors restricting adherence were related to illness, behavior and the environment.
Hoitoon sitoutumista puolestaan rajoitti sairauteen, käyttäytymiseen ja ympäristöön liittyvät tekijät.
Adherence management required support in everyday activities, social networks and maintaining a positive outlook.
Hoitoon sitoutumisen hallinta edellytti arkielämän, sosiaalisten verkostojen ja positiivisen näkemyksen tukemista.
Second, objectives and methods of the intervention were defined based on focus group interviews and previously used methods.
Toisessa vaiheessa määriteltiin intervention tavoite ja menetelmät ryhmähaastatteluiden sekä aiempien tutkimusten avulla.
Prior to the intervention, participants perceived that adherence could be supported, and the use of mHealth as a part of treatment was seen as an acceptable and efficient method for doing so.
Tutkittavat kuvasivat interventiota edeltävästi, että hoitoon sitoutumista on mahdollista tukea, ja mobiiliteknologia osana hoitoa koettiin hyväksyttäväksi ja tehokkaaksi menetelmäksi tähän.
Third, views of patients and professionals about barriers and requirements of the intervention were described (n = 61).
Kolmannessa vaiheessa kuvattiin potilaiden ja hoitohenkilökunnan näkemyksiä esteistä ja vaatimuksista intervention käytölle (n = 61).
Fourth, mHealth intervention was evaluated based on a literature review (n = 2) and patients preferences regarding the intervention (n = 562).
Neljännessä vaiheessa mobiiliteknologisia interventioita arvioitiin perustuen kirjallisuuskatsaukseen ja potilaiden (n = 562) mieltymyksiin.
However, clear evidence for its effectiveness in regards to adherence is still currently inconclusive.
Tieto mobiiliteknologian vaikuttavuudesta hoitoon sitoutumisen edistämiseksi on kuitenkin vielä tällä hetkellä puutteellinen.
First, patients’ and professionals’ perceptions of adherence management and restrictive factors of adherence were described (n = 61).
Ensimmäisessä vaiheessa kuvattiin potilaiden ja hoitohenkilökunnan näkemyksiä hoitoon sitoutumisen hallinnasta ja sitä rajoittavista tekijöistä (n = 61).
According to the review, mHealth interventions were ineffective in promoting adherence.
Kirjallisuuskatsauksen mukaan mobiiliteknologiset interventiot eivät edistäneet hoitoon sitoutumista.
The objective of the intervention was to support the intention to follow the treatment guidelines and recommendations with mHealth technology.
Intervention tavoitteeksi muodostui potilaan suunnitelmallisen pyrkimyksen tukeminen hoitosuositusten ja – ohjeiden noudattamiseksi, hyödyntäen mobiiliteknologiaa.
In conclusion, the use of mHealth may be feasible among people with psychotic disorders.
Arvioinnin perusteella mobiiliteknologia saattanee olla soveltuva osa psykoottista häiriöitä sairastavien hoitoon.
More specifically, this study investigates treatment adherence as well as mHealth intervention and the factors related to its possible usability.
Tutkimuksen kohteena olivat hoitoon sitoutuminen, mobiiliteknologinen interventio ja sen käytettävyyteen liittyvät tekijät.
On population level, the estimated prevalence of protracted EDS was 6%–11% in females and 0.7%–2% in males in late adolescence.
Väestötasolla pitkittynyttä syömishäiriöön viittaavaa oireilua arvioitiin esiintyvän 6–11 %:lla myöhäismurrosikäisistä tytöistä ja 0.7–2 %:lla vastaavan ikäisistä pojista.
Prolonged EDS was associated with anxiety.
Oireilun jatkuminen oli yhteydessä ahdistuneisuuteen.
The aim was to enhance the detection of EDS and the use of health records in identifying individuals with the highest risk of EDS.
Tutkimuksen tarkoituksena oli edistää syömishäiriöön viittaavien oireiden havaitsemista ja terveyskertomustietojen hyödyntämistä suurimman syömishäiriöriskin omaavien yksilöiden tunnistamiseksi.
In the outset, the 8th (n=1036) and 9th (n=855) graders and their school nurses (n=14) in Finnish-language secondary schools in Turku provided data for testing the feasibility of the SCOFF questionnaire in measuring EDS.
Tutkimukseen osallistuivat Turun suomenkielisten peruskoulujen 8- (n=1036) ja 9-luokkalaiset (n=855) oppilaat ja kouluterveydenhoitajat (n=14).
The detection of EDS may be enhanced by including SCOFF in health examinations throughout adolescence.
Syömishäiriöön viittaavan oireilun havaitsemista voidaan edistää käyttämällä SCOFF-syömiskäyttäytymiskyselyä kaikkien murrosikäisten nuorten terveystarkastusten yhteydessä.
The strongest predictor of prolonged EDS was depressiveness in mid-adolescence.
Syömishäiriöön viittaavan oireilun jatkuminen oli todennäköisintä nuorilla, joilla oli masentuneisuutta keskimurrosiässä.
The 8th grade data were also used to investigate gender differences in EDS.
Kahdeksasluokkalaisilta kerättyä aineistoa käytettiin lisäksi kuvattaessa sukupuolten välisiä eroja syömishäiriöön viittaavassa oireilussa.
The course of EDS was investigated with a 1-year follow-up of the 9th graders (n=372), and a 4-year follow-up of the initially EDS-positive participants (n=208) and their non-symptomatic counterparts (n=514).
Tutkimuksen lopuksi toteutettiin 4-vuotisseurantakysely nuorille aikuisille, joilla tutkimuksen ensivaiheessa oli syömishäiriöön viittaavia oireita (n=208), ja joukolle oireettomia verrokeita (n=514) syömishäiriöön viittaavan oireilun pidempiaikaisen kulun kuvaamiseksi.
In mid-adolescence, girl preponderance in EDS was small and associated with appearance and weight dissatisfaction.
Sukupuolten välinen ero oireilussa oli yhteydessä tytöillä yleisempään ulkonäkö- ja painotyytymättömyyteen.
At the 1-year follow-up, almost one half of initially EDS-positive adolescents were still symptomatic.
Yhden vuoden seurantajaksolla syömishäiriöön viittaava oireilu jatkui lähes puolella tutkimuksen alussa oireilleista nuorista.
At the 4-year follow-up, one half of the girls and a significant number of boys with EDS in mid-adolescence were still EDS-positive.
Nelivuotisseurannassa syömishäiriöön viittaava oireilu jatkui puolella tytöistä ja merkittävällä osalla pojista, joilla oli kyseisiä oireita jo tutkimuksen alussa.
This is a prospective study of self-reported eating disorder symptoms (EDS) in youth.
Häiriintynyt syömiskäyttäytyminen – haaste kouluterveydenhuollolle Tämä on prospektiivinen tutkimus nuorten itse ilmoittamista syömishäiriöön viittaavista oireista.
With SCOFF, the detection of EDS increased fourfould.
SCOFF:n käyttö nelinkertaisti havainnot syömishäiriöön viittaavasta oireilusta.
SCOFF proved to be a feasible screen for all mid-adolescents.
Tulosten mukaan SCOFF soveltui syömishäiriöön viittaavan oireilun seulontaan keskimurrosikäisillä nuorilla.
To identify individuals most in need for clinical attention, health records provide useful information.
Terveyskertomustiedoista on puolestaan hyötyä hoitoon ohjausta koskevassa päätöksen teossa.
The data was collected with an application of the ZMET method by conducting six one-on-one in-depth interviews with Finnish consumers.
Tutkimuksen data kerättiin toteuttamalla kuusi yksilöllistä syvähaastattelua suomalaiselle kohderyhmälle.
In terms of managerial implications, the study demonstrates that sustainability can serve as an effective tool for luxury brands to meet the changing needs of consumers and combat the challenges set by the democratization of luxury.
Liikkeenjohdollisena suosituksena tutkimus osoittaa kestävyyden olevan luksusbrändeille tehokas keino vastata kuluttajien muuttuviin tarpeisiin ja luksuksen demokratisoitumisen asettamiin haasteisiin.
These interviews aimed at uncovering the meanings that consumers attach to sustainable luxury.
Haastattelujen avulla pyrittiin löytämään ne merkitykset, joita kuluttajat liittävät kestävään luksukseen.
An authentic sustainable luxury brand continuously aims to reduce its negative impact on the environment while ensuring the protection of human rights.
Autenttinen kestävä luksusbrändi pyrkii toimenpiteillään vähentämään brändin toiminnasta aiheutuvia ympäristöä rasittavia vaikutuksia ja turvaamaan ihmisoikeuksien toteutumisen.
In this study, sustainable luxury refers to a luxury brand that is engaged in socially and/or environmentally sustainable product manufacturing and scope of design.
Tutkielmassa käsite kestävä luksus viittaa muodin luksusbrändeihin, jotka ovat keskittyneet sosiaalisesti ja/tai ympäristöllisesti vastuulliseen tuotantoon tai tuotedesigniin.
Arguably an identification and analysis of these meanings helps to understand the motivational drivers that underlie consumers’ growing interest in consumption of sustainable luxury.
Näiden merkitysten tunnistaminen ja analysointi auttaa ymmärtämään kestävään luksukseen kohdistuvaa kuluttajien kasvavaa mielenkiintoa ja kulutuksen taustalla vaikuttavia motivaatioita.
Considering the vigorous and consistent growth of the luxury sector, the rise of green consumerism, and modern challenges set by the democratization of luxury, the phenomenon of sustainable luxury has become an area of burgeoning research interest amid academics over recent years.
Luksussektoria luonnehtivat modernit ilmiöt, kuten toimialan jatkuva kasvu, vastuullisen kuluttajakäyttäytymisen yleistyminen ja luksuksen demokratisoituminen ovat tehneet kestävästä luksuksesta ajankohtaisen aiheen markkinointitieteen saralla.
This study provides preliminary understanding as to the motivational drivers behind sustainable luxury consumption and categorizes them under product-related, personal and social drivers.
Kestävän luksuksen kulutuksen motivaatiot voidaan kategorisoida tulosten perusteella tuoteperusteisiin, henkilökohtaisiin ja sosiaalisiin ajureihin.
To understand consumers’ motivational drivers behind the consumption of sustainable luxury, a qualitative research approach was selected.
Yksi keskustelua herättäneistä teemoista on kestävän luksuksen kulutus.
Eight of these consultations are facilitated by an interpreter.
Kahdeksalla vastaanotolla on mukana myös tulkki.
The data consist of 48 video-recorded primary care consultations, in which either the doctor or the patient is of foreign origin and does not speak Finnish as their native language.
Tutkimuksen aineistona on 48 videoitua yleislääkärin vastaanottoa, joissa joko lääkäri tai potilas on ulkomaalaistaustainen eikä puhu suomea äidinkielenään.
The study is qualitative, and the methods used are conversation analysis and interactional linguistics.
Tutkimus on laadullinen, ja sen metodit ovat keskustelunanalyysi ja vuorovaikutuslingvistiikka.
The main goal of the dissertation is to investigate the means through which mutual understanding is constructed in multicultural consultations, what these means reveal about dealing with linguistic and cultural differences, and how they are affected by the institutional setting.
Tutkimuksen päätavoitteena on selvittää, millaisin keinoin yhteisymmärrystä rakennetaan ja mitä nämä keinot kertovat kieli- ja kulttuurierojen kanssa toimimisesta ja vastaanottojen institutionaalisen asetelman vaikutuksista siihen.
The dissertation consists of five articles, and their topics are: use of gestures, doctors’ reformulated questions, doctors’ explanations for medical concepts, patient-centered resources in interpreted consultations, and decision-making.
Viiden osatutkimuksen aiheet ovat eleiden käyttö, lääkärin kysymysten uudelleenmuotoilu, asiantuntijainformaation selittäminen potilaalle, tulkattujen vastaanottojen potilaskeskeiset vuorovaikutusresurssit ja päätöksistä keskusteleminen.