natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, it is necessary to understand the distribution of genital (both low risk, lr and hr) HPV types, and factors that may interfere with the immunogenicity and efficacy of the prophylactic HPV vaccines in Sub-Saharan countries before mass HPV vaccination is implemented.
On kuitenkin välttämätöntä tuntea genitaali-infektioita aiheuttavien HPV tyyppien (sekä matalan riskin, lr että hr tyypit), ja tekijöiden, jotka voivat häiritä ennaltaehkäisevien rokotteiden immunogeenisuutta ja tehoa, esiintyvyys ennen kuin HPV joukkorokotukset Saharan eteläpuolisessa Afrikassa pannaan toimeen.
In this dissertation we use serum antibodies, a stable marker of cumulative (past and present) HPV exposure to study the occurrence of anogenital HPV infections and associated risk factors among fertile-aged Finnish and Ugandan women.
Tässä väitöskirjatyössä käytimme seerumin vasta-aineita, stabiilia kumulatiivisten (aikaisempien ja nykyisten) HPV altistusten markkeria tutkittaessa anogenitaalisten HPV infektioiden esiintymistä ja niihin liittyviä riskitekijöitä fertiili-ikäisillä suomalaisilla ja ugandalaisilla naisilla.
Therefore prophylactic mass HPV vacci-nation will be crucial in the control of the hrHPV types and associated disease bur-den in the young women of countries like Uganda, where HIV is endemic.
Tämän vuoksi ennaltaehkäisevät joukkorokotukset ovat keskeisen tärkeitä kontrolloitaessa hrHPV tyyppien aiheuttamaa tautitaakkaa nuorilla naisilla Ugandan tapaisissa maissa, joissa HIV on endeeminen.
Our results indicate that the risk of acquiring multiple HPVs is high among women exposed to any HPV type, but especially among women already infected with HPV16 and HPV18.
Tuloksemme osoittavat, että useiden HPV infektioiden riski on korkea naisilla, jotka ovat altistuneet yhdellekään HPV tyypille, mutta erityisesti tyypeille HPV16 ja HPV18.
We found that seropositivity to multiple HPV types was highly prevalent in both Finnish (any type=44%, multiple types =22%) and Ugandan women (any type 57%, multiple types 33%).
Havaitsimme, että seropositiivisuus useilla HPV tyypeillä oli hyvin yleistä sekä suomalaisilla (mikä tahansa HPV tyyppi=44%, useampi tyyppi=22%) että ugandalaisilla naisilla (mikä tahansa HPV tyyppi=57%, useampi tyyppi=33%).
The samples were analysed for antibodies against 7 HPV types (6/11/16/18/31/33/45) using standard VLP-based ELISAs (Papers I, III) and a modified VLP-based ELISA (Paper IV), and using Multiplex serology for antibodies against 8 oncogenic HPV types (16/18/31/33/35/45/52/58) (Paper II).
Näytteet analysoitiin 7 HPV tyypin (6/11/16/18/31/33/45) vasta-aineiden suhteen käyttäen standardi VLP-pohjoista ELISA menetelmää (Työt I, III) ja muunneltua VLP-pohjoista ELISAa (Paper IV), ja Multiplex serologiaa kahdeksan syöpävaarallisen HPV tyypin (16/18/31/33/35/45/52/58) vasta-aineiden mittaamiseen (Työ II).
Type-specificity of the antibody tests and stability of the HPV antibodies allowed analysis of cumulative HPV infections during a period of more than five years.
HPV vasta-aineiden tyyppispesifisyys ja stabiilius mahdollistivat analyysit HPV infektioiden kumuloitumisesta yli viiden vuoden aikana.
The risk of being seropositive for another given HPV type was significantly in-creased among women seropositive for a specific HPV type compared to seronega-tive women for that particular type (Paper I).
Riski olla seropositiivinen tietylle HPV tyypille oli kohonnut niiden naisten joukossa, jotka olivat seropositiivisia jonkin toisen, spesifisen HPV tyypin suhteen verrattuna tämän HPV tyypin suhteen seronegatiivisiin naisiin (Työ I).
We also lacked HPV DNA data and CD4 counts to distinguish current HPV infections from past infections, and to assess the immunological status of the HIV-positive study subjects, respectively.
Meiltä puuttui HPV DNA tiedot ja CD4 määriä koskeva informaatio, jotta olisimme voineet erottaa tuoreet HPV infektiot aikaisemmista infektioista, ja arvioida immuniteetin tilaa HIV-positiivisilla tutkittavilla.
On the other hand, seropositivity for lrHPV types increased the risk of seroconversion to hrHPV types (OR 2.3, 95%CI 1.1-4.7) (Paper III).
Toisaalta seropositiivisuus lrHPV tyyppien suhteen lisäsi riskiä serokonvertoida hrHPV tyyppien suhteen (OR 2.3, 95%CI 1.1-4.7) (Työ III).
In a prospective study (Paper III) we used serum samples collected at baseline and at the end of the follow-up of the women from the Finnish Kuopio cohort.
Prospektiivisessa tutkimuksessa (Työ III) käytimme seeruminäytteitä, jotka oli kerätty seurannan alku- ja päätösvaiheessa suomalaiseen Kuopio kohorttiin kuuluvilta naisilta.
Among HPV45- seropositive Finnish women the risk of double seropositivity for HPV18, 31, and 33 was significantly higher than among Ugandan women (Paper I).
HPV45 seropositiivisilla suomalaisnaisilla riski olla tupla- seropositiivisia tämän ja HPV tyyppien 18, 31, ja 33 suhteen oli merkitsevästi korkeampi kuin ugandalaisnaisilla (Työ I).
In addition, questionnaire data for risk fac-tors for acquiring genital HPV infections were available for the Ugandan women.
Lisäksi ugandalaisilta naisilta oli käytössä kyselytietoa genitaali HPV-infektioiden saannin riskitekijöistä.
Despite the transient nature of HPV infection, infections of hrHPV types are associated with viral persistence and increased risk for cervical intraepithelial neoplasia (CIN) de-velopment.
Ohimenevästä luonteestaan huolimatta hrHPV infektioihin voi liittyä pitkittymistä ja lisääntynyt riski kehittää kohdunkaulansyövän esiaste (CIN).
The prevalence of oncogenic, high-risk (hr) human papillomavi-ruses (hrHPVs), the sexually transmitted, necessary causative agents of CC, is on the increase due to increasing risk-taking sexual behaviour among the young.
Syöpävaarallisten korkean riskin (hr) ihmisen papilloomavirus (HPV) tyyppien, jotka ovat kohdunkaulansyövän syy, esiintyminen on nousussa nuorten kasvaneen seksuaalisen riskikäyttäytymisen vuoksi.
Moreover, we observed that low avidity HPV16 antibodies (suggesting acute infections or persistent low avidity) were common (18%) and associated with the risk of being seropositive for lrHPV types among Ugandan women (OR 2.2, 95%CI 1.01-8.4) (Paper IV).
Lisäksi havaitsimme, että ugandalaisnaisilla matalan aviditeetin HPV16 vasta-aineet (mahdollisesti merkkinä akuutista infektiosta tai pitkittyneestä matalasta aviditeetista) olivat yleisiä (18%) ja liittyivät riskiin omata vasta-aineita lrHPV tyypeille (OR 2.2, 95%CI 1.01-8.4) (Työ IV).
Viral clearance in individuals with multiple HPV infections is exclusively determined by the HIV status.
Virusten poistumiseen yksilöillä, joilla on useita HPV tyyppien aiheuttamia infektioita, vaikuttaa HIV positiivisuus.
We also observed that age, education, parity and HIV were risk factors for hrHPV seropositivity, but HIV was the only independent, stand-alone risk factor of seropositivity for multiple hrHPV types among Ugandan women (OR 1.7, 95%CI 1.0-2.8) (Paper II).
Havaitsimme myös, että ikä, koulutus, pariteetti ja HIV olivat hrHPV seropositiivisuuden riskitekijöitä, mutta että HIV oli ainoa itsenäinen useamman hrHPV tyypin seropositiivisuuden riskitekijä ugandalaisnaisilla (OR 1.7, 95%CI 1.0-2.8) (Työ II).Prospektiivisessa työssä alkuhetkellä HPV16 seropositiivisilla naisilla oli merkitsevästi kohonnut riski serokonvertoida fylogeneettisesti sukulais-HPV tyyppien 31 ja 33 suhteen verrattuna seronegatiivisiin naisiin.
In this discussion it has been common, on the one hand, to ponder the national economic challenges presented by the increasing ageing population and thus to deal with the ageing as a group that produces problems for society.
Keskustelussa on ollut tavanomaista pohtia yhtäältä ikääntyneen väestön määrän kasvun asettamia kansantaloudellisia haasteita ja siten käsitellä ikääntyneitä yhteiskunnallisia ongelmia tuottavana ryhmänä.
In the case of women who participated in this study, the everyday life of a student does not correspond to the assumptions about active aged people that have been constructed in public discussions on successful ageing, the third age and lifelong learning.
Tutkimukseen osallistuneiden naisten opiskelun arki ei vastaa niitä oletuksia aktiivisista ikäihmisistä, joita onnistuneesta vanhenemisesta ja elinikäisestä oppimisesta käydyissä julkisissa keskusteluissa on rakennettu.
Nevertheless, their everyday lives as ageing students are not only filled with tolerating conflicts and worrying about these but also include feelings of pride and joy about their own agency.
Tästä huolimatta ikääntyneenä opiskelijana toimiminen ei ole vain sietämisen ja huolen täyttämää, vaan siihen sisältyy myös iloa ja ylpeyttä omasta osaamisesta ja pystymisestä.
On the other hand, at the same time, modes of speaking that characteristically emphasize active, vital and individual old age live in the discussions of the ageing society.
Toisaalta ikääntyvää yhteiskuntaa koskevissa keskusteluissa elää aktiivista, elinvoimaista ja yksilöllistä vanhuutta korostavia puhetapoja.
This doctoral dissertation explores studying at the University of the Third Age in Finland from the perspective of aged women.
Väitöstutkimuksen aiheena on opiskelu ikäihmisten yliopistossa.
The research data includes three data sets: three rounds of interviews conducted with six women who had studied at the University of the Third Age in Tampere, Finland; documentary material on the Finnish University of the Third Age; and the researcher´s own personal observations made during her employment period at the University of the Third Age.
Ikäihmisten yliopistossa opiskelevien naisten haastatteluihin, ikäihmisten yliopistoa käsittelevään dokumenttiaineistoon ja tutkijan omakohtaisiin ikäihmisten yliopistoa koskeviin havainnointeihin perustuen tutkimuksessa nostetaan esiin kaksi yhteiskunnallisen keskustelun kannalta merkittävää huomiota.
These contexts are the University of the Third Age, the university as a larger institution, as well as the relationships with friends and family.
Ristiriitoja tuottavat sekä käsitykset yliopistosta nuorten aikuisten koulutuspaikkana että mielikuvat vanhasta naisesta pääasiassa kodin piiriin kuuluvana toimijana.
Secondly, it asks how studying in later life and the concept of self as a student are shaped at the University of the Third Age, as well as how societal differentiations "gender, age and class" are connected to both studying as an activity and the conceptions of the possibilities and limitations related to acting as a student.
Opiskelu on elinikäisen oppimisen juhlapuheista huolimatta vanhoille epätyypillistä toimintaa, jota toteuttaessa joutuu käsittelemään ajatusta itsestä normien vastaisena toimijana sekä kohtaamaan eriasteista ihmettelyä, jopa avointa syrjintää.
The purpose of the dissertation is to perceive studying at the University of the Third Age as a form of social participation in a situation where public discussion related to ageing has been intense.
Eräs tällainen puhetapa liittyy elinikäiseen oppimiseen ja opiskeluun yhtenä onnistuneen vanhenemisen toteuttamisen tapana.
Outside the university, among friends and family, how they act as students is in turn defined by gender-, age- and class-based conceptions of the relation between old age and studying.
Naisilla ei ole iästään ja osin sukupuolestaan johtuen täysimääräistä pääsyä opiskelijaksi.
Within the University of the Third Age, agency is defined by an action culture that is based on an age conception emphasizing middle-classiness and mental capability to act. As part of the larger university institution, aged women´s potential agency is realized in relation to the age order prevailing at the university, thus leaving them in a subordinate and marginal position in relation to younger students.
Tutkimus osoittaa, että aktiivisen vanhenemisen nostaminen osaksi ikääntyvän yhteiskunnan kansantaloudellisia haasteita ja niistä selviytymistä on vaarassa tuottaa nykyistä vahvempaa polarisaatiota ikäihmisten välille.
The drinking water-related gastroenteritis epidemic in Nokia, Finland in November-December 2007 was widespread and led to multiple visits to health care.
Laaja vesivälitteinen vatsatautiepidemia Nokialla, Pirkanmaalla marras-joulukuussa 2007 aiheutti paljon sairastavuutta ja terveydenhuollon käytön tarvetta.
Use of antibiotics for gastroenteritis did not seem to shorten the duration of joint symptoms.
Vatsataudin hoitoon käytetyt antibiootit eivät näyttäneet vähentävän myöhempiä niveloireita.
Although the outcome was in general favorable, 1/3 of the patients had a chronic course.
Vaikka reaktiivinen niveltulehdus oli yleensä lievä, 1/3:lla potilaista oli krooninen taudin kulku.
Altogether 45 patients were examined by the end of May 2008, 21 of them fulfilling the criteria for ReA.
Toukokuun 2008 loppuun mennessä arvioon lähetettiin yhteensä 45 potilasta, joista 21:llä todettiin reaktiivinen niveltulehdus, 13:lla reaktiivinen nivelkipu ja 11:llä muu nivelsairaus.
At 12 months 19% (4/21) were still using NSAIDs, 43% (9/21) other analgesics, 38% (8/21) oral glucocorticoids and 33% (7/21) DMARDs.
Vuoden kohdalla edelleen 19 % (4/21) potilaista käytti tulehduskipulääkkeitä, 43 % (9/21) muita kipulääkkeitä, 38 % (8/21) glukokortikoideja ja 33 % (7/21) antireumaattisia lääkkeitä.
As Campylobacter was the most prevalent bacterial pathogen involved, a further study was undertaken among patients with proven Campylobacter infection compared to Campylobacter-negative subjects.
Koska kampylobakteeri oli yleisin bakteeritaudin aiheuttaja tässä epidemiassa, päädyttiin selvittämään myös niveloireita niillä vatsaoireisilla, joilla oli ulosteviljelypositiivinen kampylobakteeri-infektio, verrattuna niihin, joiden ulosteviljelyssä ei ollut kampylobakteeria.
In the Campylobacter-negative group, 24% (23/95) of the respondents reported continuing joint symptoms (OR 2.57, 95% CI 1.27-5.27).
Kampylobakteeri-negatiivisista 24 % (23/95) ilmoitti edelleen jatkuvia niveloireita (OR 2,57; 95 % CI 1,27 – 5,27).
Joint Symptoms and Reactive Arthritis After a Waterborne Gastroenteritis Outbreak in Pirkanmaa, Finland, 2007
Pirkanmaan vesiepidemian 2007 jälkeiset niveloireet ja reaktiiviset artriitit
On average 21 months after the outbreak, 45% (33/73) of those who had had Campylobacter cultured in their stool samples during the outbreak reported ongoing joint symptoms.
Keskimäärin 21 kuukauden kuluttua epidemiasta tehdyssä kyselyssä 45 % (33/73) vastaajista, joilla oli ollut ulosteviljelyssä varmistettu kampylobakteeri-infektio, ilmoitti edelleen jatkuvia niveloireita.
The purpose of this study was to assess the occurrence, clinical picture and triggering infections of reactive arthritis (ReA) and other joint symptoms related to this outbreak.
Tämän tutkimuksen tarkoitus oli kartoittaa kyseiseen epidemiaan liittyviä reaktiivisia niveltulehduksia (reaktiivisia artriitteja) ja muita niveloireita, erityisesti niiden esiintymistä, laatua ja laukaisevia infektioita.
In Study II patients, fulfilling the criteria for ReA in Study I, were followed up for one year.
Toisessa osatyössä näitä 21:tä potilasta, joilla oli ensimmäisessä tutkimuksessa todettu reaktiivinen niveltulehdus, seurattiin järjestelmällisesti vuoden ajan.
In telephone interview at five years from the outbreak, 23% (17/73) in the Campylobacter positive group still reported ongoing joint symptoms and 21% (15/73) continuing gastrointestinal symptoms.
Puhelinhaastattelussa 5 vuotta vesiepidemian jälkeen 23 % (17/73) kampylobakteeri -positiivisista ilmoitti edelleen jatkuvia niveloireita ja 21 % (15/73) jatkuvia vatsaoireita.
In study IV the purpose was to investigate gastrointestinal and joint symptoms related to Campylobacter infection by means of a questionnaire study.
Neljännessä osatyössä tutkittiin kampylobakteeri-infektioon liittyviä niveloireita epidemian yhteydessä.
Joint symptoms were prevalent; 13.9 % of the respondents in the contaminated area reported joint symptoms and 6.7% arthritis-like symptoms, as against 4.3% joint symptoms and 2.1% arthritis-like symptoms in the uncontaminated area and 1.5% and 0.5% in the control town, respectively.
Näiden oireiden yleisyys oli vastaavasti 4,3 % ja 2,1 % ei-saastuneella alueella ja 1,5 % ja 0,5 % vertailuväestössä Kangasalla.
It included a sample of 1000 inhabitants from the contaminated and uncontaminated parts of Nokia and from the control population, Kangasala.
Kolmannessa osatyössä tutkittiin 8 viikon kuluttua epidemian alusta kyselytutkimuksella vatsa- ja niveloireiden esiintyvyyttä ja luonnetta sekä saastuneella että ei-saastuneella alueella Nokialla sekä vertailuväestössä Kangasalla.
The first study (Study I) comprised an evaluation of patients admitted for rheumatological examination at Tampere University Hospital.
Ensimmäisessä osatyössä selvitettiin kliinisesti, laboratorionäytteiden ja kuvantamistutkimuksien avulla Tampereen yliopistolliseen sairaalaan reumalääkärin arvioon uusien niveloireiden takia lähetettyjen nokialaisten potilaiden löydöksiä.
This was diagnosed if the patient had synovitis (swollen and tender joints), tendinitis, enthesopathy, bursitis or probable sacroiliitis, and the symptoms had started within two months of the outbreak.
Mahasuolikanavan oireet ennustivat niveloireita, mutta pelkästään saastuneella alueella asuminenkin ilman vatsaoireita lisäsi niveloireiden todennäköisyyttä.
These have formed a new contextual frame for both international and local geopolitical discourse as well as laid a basis for a broad conceptualisation of security.
Ne muodostivat uuden kontekstuaalisen kehyksen sekä kansainväliselle että paikalliselle poliittiselle puhunnalle, sekä laajan turvallisuus-käsitteen muotoutumiselle.
This is the case not only in post-Soviet Estonia and in other nation states in Europe, Austalasia and the Americas, but also in the European Union.
Tämä ei koske ainoastaan Neuvostoliiton jälkeistä Viroa ja muita kansallisvaltioita Euroopassa vaan myös Euroopan unionia.
Territories should be recognised as regions with different ethnic-national identities, contradictory institutional ideals and security conceptions.
Tämän mukaan territoriot kuten Viro (ja Euroopan unioni) tulisi nähdä alueina, joissa erilaiset etniset ja kansalliset identiteetit, vastakohtaiset institutionaaliset ideaalit ja monitahoiset turvallisuuskäsitteet kohtaavat.
It is these theoretical and empirical elements of the 'discourses, boundaries and scales' in Estonian territorial politics.
Tämä tutkimus käsittelee näitä 'diskurssien, rajojen ja maantieteen' teoreettisia ja empiirisiä elementtejä Viron territorion politiikassa.
As nationalism generates nationalism, and as identities may politicise as well as de-politicise, the wide 'critical geopolitical' approach - that is utilised in this study - reveals the cause of concern that should be discovered and highlighted.
Koska nationalismi luo nationalismia ja koska identiteetit voivat politisoitua osaksi kansallista (valtion politiikkaa tukevaa tai sitä vastustavaa) territorion politiikkaa, laaja 'kriittisen geopolitiikan' näkökulma paljastaa yhteiskunnallisen vakauden kannalta joitain merkittäviä näkökulmia.
Despite having elements of social utopia, the objective of a multi-dimensional approach to territories may well provide a moral success and more stabile ethnic and territorial development.
Vaikka tässä onkin yhteiskunnallisen utopian aineksia, 'kriittisen geopolitiikan' territorioiden moniulotteinen tarkastelu tuottaisi selkeästi vakaamman etnisen ja alueellisen kehityksen.
This dissertation "Discourses, Boundaries and Scales: Estonian Territorial Politics in the 'New' Europe" looks at the recent European transformation by exploring the construction of boundaries on various geographical scales and in multifarious social practices, in the post-Soviet Estonian context.
Tämä väitöskirja "Diskursseja, rajoja ja maantiedettä: Viron territorion politiikkaa 'uudessa' Euroopassa" tarkastelee Euroopan viimeaikaista kehitystä Neuvostoliiton jälkeisten rajojen ja Viron yhteiskunnallisten muutoksen näkökulmista.
Also, the legal 'nationalisation' and the local manifestations of both the socio-economic transition and the Estonian-Russian border has became crucial elements of everyday survival and political argumentation.
Neuvostoliiton jälkeisessä Virossa muun muassa lainsäädännön kautta tapahtuneesta 'kansallistumisesta', viimevuosien yhteiskunnallis-taloudellisista muutoksista sekä Viron ja Venäjän välisen rajan paikallisista ilmenemismuodoista on tullut keskeisiä jokapäiväisen selviytymisen ja poliittisten argumentaation lähteitä.
Firstly, this research aspires to identify the different forms and scales of politics in the on-going spatialisation of Estonian boundaries and security.
Tutkimus pyrkii tunnistamaan Viron territorion politiikassa joitain formaalin geopolitiikan, käytännön geopolitiikan ja populaarigeopolitiikan muotoja, joilla tämänhetkinen Viron rajojen ja turvallisuuden rakentuminen tapahtuu.
The research has been motivated by a need to contextualise the contemporary ethnic and territorial developments in the emerging 'New Europe'.
Erityistä huomiota kiinnitetään rajan ja yhteiskunnallisten toimintojen maantieteellisyyteen ja parhaillaan muodostuvan 'uuden' - samaan aikaan kansallistuvan ja yhdentyvän - Euroopan rajojen kontestuaalisuuteen.
The more social control the school offers, the lower the risk of boys offending behaviour.
Mitä kontrolloivampi kouluyhteisö, sitä vähemmän pojat tekevät rikkeitä.
The research data consists of two extensive Finnish youth surveys; the National Research and Development Centre for Welfare and Health (STAKES) School Health Promotion Survey and the national Research Institute of Legal Policy Finnish Self-Report Delinquency Study.
Tutkimuksen kohteena ovat 14-16-vuotiaat suomalaisnuoret ja aineistona Stakesin Kouluterveyskysely sekä Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen Nuorisorikollisuuskysely.
Where social support is distributed unevenly among the pupils, the incidence of depression is increased.
Mutta jos kontrolli jakautuu epätasaisesti oppilaiden kesken, lisääntyy poikien rikekäyttäytymisen riski.
The purpose of this study is to investigate the association between social capital and the well-being of young people.
Tutkimus osoittaa kouluyhteisöllä olevan merkitystä nuorten hyvinvoinnissa.
The results indicate that the association between experienced social support and control and youth depression and offending behaviour is in part dependent on school attributes.
Tutkimus siis osoittaa, että sopivasti tukevalla ja rajoittavalla kouluilmapiirillä voidaan osittain ennaltaehkäistä nuorten masentuneisuutta ja rikekäyttäytymistä.
Problematic behaviour should not be viewed only on an individual level.
Tämä on löydettävissä kuitenkin vain poikien kohdalla.
The study also shows that communal social support independent of individual experience has some impact depression levels among young people; although the level of social support offered by the school has no significant statistical link to depression among young people, its distribution is a factor.
Samaan aikaan tutkimus osoittaa kuitenkin sen, että toisten ihmisten huomio tulisi jakautua tasaisesti: Kokemus epätasa-arvoisesti jakautuvasta opettajan huomiosta lisää nuorten masentuneisuutta ja rikekäyttäytymistä jopa enemmän kuin opettajan tuen ja turvan puuttuminen kokonaan.
Clear gender differences were found, however, between communal social control and offending behaviour.
Vastaavasti sosiaalisesti kontrolloivan kouluyhteisön ja nuorten rikekäyttäytymisen välistä on löydettävissä yhteys.
This study focuses on the effects of social capital independent of individual experience and aims to show that social support and control independent of individual experience influence levels of depression and offending behaviour among young people.
Se sijaan, jos toiset oppilaat kokevat ilmapiirin hyväksi ja toiset huonoksi, heikentää se ilmapiirin positiivista merkitystä: Kokemus epätasa-arvoisesta kohtelusta opettajien taholta lisää nuorten masentuneisuuden riskiä.