natgillin/translations-raw huggingface dataset:
No evidence for a suppressor model of SDR, and only weak evidence for a moderator model, was found in those studies.
Tukea sosiaalisesti suotuisan vastaamisen tilastolliselle kontrolloinnille ei juuri löytynyt.
The thesis is comprised of two separate studies.
Tutkimus koostui kahdesta osatutkimuksesta.
The approach helps to create a benevolent learning atmosphere.
Niiden avulla voidaan edistää hyväntahtoisen ilmapiirin syntyä.
The results demonstrated that the theoretical framework and the methods of cooperative learning provide useful tools for developing an academic learning and teaching culture.
Tulokset osoittivat, että yhteistoiminnallisen oppimisen viitekehys ja työskentelymenetelmät ovat käyttökelpoisia välineitä kehitettäessä akateemista oppimis- ja opettamiskulttuuria.
The research demonstrated that the methods that make good use of communal resources are negotiation of shared goals and rules, working in various small groups, emphasis on shared and individual responsibilities and assessment of the product and the process of learning.
Yhteisön voimavaroja hyödyntäviksi työtavoiksi osoittautuivat yhteisistä tavoitteista ja pelisäännöistä neuvottelu, vaihtuvat pienryhmät, yhteisen ja yksilöllisen vastuun tarkentaminen sekä toiminnan tulosten ja toimintaprosessin arviointi.
Open University students experienced that they were supported by their teachers, tutors, other students, the working community, family and hobbies.
Avoimen opiskelijat saivat tukea opintoihinsa opettajien, tuutoreiden ja toisten opiskelijoiden lisäksi työyhteisöltä, perheeltä ja harrastuksista.
The cooperative learning culture used in the action research project reflected the traditional academic learning culture and also caused a collision between the two cultures.
Yhteistoiminnallinen oppimiskulttuuri toimi yliopiston perinteisen oppimiskulttuurin peilinä aiheuttaen myös kulttuurien välisiä törmäyksiä.
The results indicated that, with the exception of support from other students, the Open University students experienced their teaching-learning environments on average more positively than the Bachelor’s degree students.
Tulosten mukaan Avoimen opiskelijat kokivat opetus-opiskeluympäristöt vertaistukea lukuun ottamatta myönteisemmin kuin perustutkinto-opiskelijat.
A sense of community as a resource for developing university teaching and learning
Yhteisöllisyys voimavarana yliopisto-opetuksen ja -opiskelun kehittämisessä
The resources of the academic community can be developed if the members of the community develop, in addition to the communal working methods, their communal sensitivity.
Yhteisön voimavaroja pystytään hyödyntämään, jos yliopiston opettajat ja opiskelijat kehittävät yhteisöllisten työtapojen lisäksi yhteisösensitiivisyyttään, jolloin he pystyvät entistä paremmin havainnoimaan yhteisöllisiä ilmiöitä ja vaikuttamaan niihin.
Furthermore, the most common factors delaying their studies were their life situation and a lack of time.
Eniten opintoja Avoimen opiskelijoiden kokemuksen mukaan edisti opiskelijan oma motivaatio ja hidastivat elämäntilanne ja ajan puute.
The aim of study II was to determine how Open University students and Bachelor’s degree students experience their teaching-learning environment and the importance of the learning community and peer support to their studies.
Toisen osatutkimuksen tavoitteena oli tutkia Avoimen yliopiston opiskelijoiden ja perustutkinto-opiskelijoiden kokemuksia yhteisöllisyydestä.
A sense of community as a resource for developing university teaching and learning The aim of this doctoral research was to determine how a sense of community can be a resource for developing university teaching and learning.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, miten yhteisöllisyys voi toimia yliopisto-opetuksen ja -oppimisen sekä niiden kehittämisen voimavarana.
The sense of community and social relations mainly promoted studying.
Yhteisöllisyydellä oli merkitystä erityisesti opintoja edistävänä tekijänä.
Study I consisted of an action research project in which a model of cooperatively developing a teaching and learning culture was created and tested.
Ensimmäinen osatutkimus oli toimintatutkimus, jossa testattiin yhteistoiminnallista oppimis- ja opettamiskulttuurin mallia Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa.
Psychology can have a major role in contributing to the safe and reliable operation of these technologies.
Psykologialla on keskeinen rooli näiden teknologioiden turvallisen käytön varmistamisessa.
Thus, they fail to grasp either the actual requirements of the work or the socially-constructed nature of the work in question.
Tämän takia ne eivät tavoita joko kyseisen työn sosiaalisesti rakentunutta luonnetta tai kyseisen työn todellisia vaatimuksia.
The following methods were used: interviews, CULTURE-survey, seminars, document analysis and group work.
Tutkimuksissa käytetyt menetelmät olivat: henkilöstöhaastattelut, CULTURE-kysely, seminaarit, doku-menttianalyysi ja ryhmätyöskentely.
Overall, the importance of safety was taken for granted, but the cultural norms concerning the appropriate means to guarantee it were little reflected.
Kaiken kaikkiaan turvallisuuden tärkeyttä pidettiin itsestään selvänä, mutta vallitsevia kulttuurisia normeja tarkoituksenmukaisista keinoista turvallisuuden varmistamiseksi ei juuri reflektoitu.
Failures in industrial organizations dealing with hazardous technologies can have widespread consequences for the safety of the workers and the general population.
Onnettomuuksilla vaarallisten teknologioiden kanssa työskentelevissä teollisissa organisaatioissa voi olla kauaskantoisia seurauksia sekä työntekijöiden että yhteiskunnan turvallisuudelle.
The present study aims to determine; (1) the elements of the organizational culture in complex sociotechnical systems; (2) the demands the maintenance task sets for the organizational culture; (3) how the current organizational culture at the case organizations supports the perception and fulfilment of the demands of the maintenance work; (4) the similarities and differences between the maintenance cultures at the case organizations, and (5) the necessary assessment of the organizational culture in complex sociotechnical systems.
Tutkimuksessa tarkastellaan, (1) mitkä ovat monimutkaisten sosio-teknisten järjestelmien organisaatiokulttuurin keskeiset osatekijät, (2) mitä vaatimuksia kunnossapitotehtävä asettaa organisaatiokulttuurille, (3) miten kohdeorganisaatioiden nykyinen kulttuuri tukee kunnossapitotehtävän vaati-musten havaitsemista ja täyttämistä, (4) mitä yhtäläisyyksiä ja eroja kohde-organisaatioiden kulttuurissa on, ja (5) miten arvioida monimutkaisten sosioteknisten järjestelmien kulttuuria.
The results indicate that safety was highly valued at all three plants, and in that sense they all had strong safety cultures.
Tulokset osoittavat, että turvallisuutta arvostettiin jokaisella laitoksella, ja siinä mielessä he jakoivat vahvan turvallisuuskulttuurin.
The general aim of the present study is to develop and test a methodology for contextual assessment of organizational culture in complex sociotechnical systems.
Tutkimuksen yleisenä tavoitteena on kehittää ja kokeilla metodologiaa organisaatiokulttuurin kontekstuaaliseksi arvioimiseksi monimutkaisissa sosio-teknisissä järjestelmissä.
Most current models of safety management in complex sociotechnical systems such as nuclear power plant maintenance are either non-contextual or based on an overly-rational image of an organization.
Lisäksi useimmat nykyiset teoriat turvallisuudesta monimutkaisissa sosioteknisissä järjestelmissä (kuten kunnossapito-organisaatioissa) joko perustuvat ylirationaaliselle ihmiskuvalle tai sitten ne ovat epäkontekstuaalisia.
In other respects the cultural features were quite different, and thus the culturally-accepted means of maintaining high safety also differed.
Muut kulttuurin piirteet sen sijaan erosivat laitosten välillä, ja näin ollen kulttuurisesti hyväksytyt tavat ylläpitää turvallisuutta erosivat.
The results indicate that organizational culture in complex sociotechnical systems can be characterised according to three qualitatively different elements: structure, internal integration and conceptions.
Tulosten perusteella organisaatiokulttuuria moni-mutkaisissa sosioteknisissä järjestelmissä voidaan kuvata kolmen laadullisesti erilaisen elementin vuorovaikutuksena: rakenteelliset piirteet, sisäinen yhteneväisyys ja kulttuuriset käsitykset.
A sense of control, personal responsibility and organizational changes emerged as challenging issues at all the plants.
Hallinnan tunne, henkilökohtaisen vastuun kokemus ja organisato-riset muutokset nousivat esille psykologisina erityiskysymyksinä.
The concepts of organizational culture and organizational core task (OCT) are operationalized and tested in the case studies.
Organisaatiokulttuurin ja organisatorisen perustehtävän käsitteet määritellään ja testataan tapaustutkimuksissa.
Three in-depth case studies were carried out at the maintenance units of three Nordic NPPs.
Tutkimus muodostui kolmesta tapaustutkimuksesta Pohjoismaisten ydinvoimalaitosten kunnossapito-organisaatioissa.
This is done by demonstrating the findings that the application of the emerging methodology produces in the domain of maintenance of a nuclear power plant (NPP).
Tämä toteutetaan osoittamalla, minkälaisia tuloksia kehitettävällä menetelmällä saadaan ydinvoimalaitoksen kunnossapitotyöstä.
Safety in complex sociotechnical systems cannot be understood or managed without understanding the demands of the organizational core task and managing the dynamics between the three elements of the organizational culture.
Turvallisuutta ei voida ymmärtää ja hallita ilman ymmärrystä organisaation perustehtävän vaatimuksista ja kulttuurin osa-alueiden ja niiden välisten vuorovaikutusten hallintaa.
On the basis of OCT modelling, the maintenance core task was defined as balancing between three critical demands: anticipating the condition of the plant and conducting preventive maintenance accordingly, reacting to unexpected technical faults and monitoring and reflecting on the effects of maintenance actions and the condition of the plant.
Perustehtävämallinnuksen perusteella määriteltiin kolme kunnossapitotehtävän kriittistä vaatimusta: (1) laitoksen kunnon ennakointi ja ennakkohuollon suorittaminen sen mukaisesti, (2) ennakoimattomiin teknisiin vikoihin reagoiminen ja (3) laitoksen kunnon monitorointi ja tehtyjen kunnossa-pitotoimenpiteiden reflektointi.
All three of these elements of culture as well as their interrelations have to be considered in organizational assessments or important aspects of the organizational dynamics will be overlooked.
Nämä kolme elementtiä keskinäisine vuorovaikutuksineen on otettava huomioon organisaatioarvioinneissa.
For this reason a cultural perspective could provide additional insight into the problem of safety management.
Tämän takia kulttuurisen lähestymistavan monimutkaisiin sosioteknisiin järjestelmiin voidaan olettaa tarjoavan täydentävää käsitystä näiden järjestelmien turvallisuuden hallinnasta.
Both cultural analysis and task modelling were carried out.
Menetelmillä analysoitiin sekä kulttuuria että kunnossapitotehtävää.
We argue that when the complexity of the work, technology and social environment is increased, the significance of the most implicit features of organizational culture as a means of coordinating the work and achieving safety and effectiveness of the activities also increases.
Tutkimuksessa lähtökohtana on oletus, että työn, teknologian ja sosiaalisen ympäristön monimutkaistuessa kasvaa organisaation kulttuurin merkitys organisaation turvallisuudelle ja tehokkuudelle.
The study shows that in complex sociotechnical systems it is both necessary and possible to analyse the safety and effectiveness of the organizational culture.
Tutkimuksessa esitetään, että on sekä mahdollista että tarpeen arvioida monimutkaisten sosioteknisten järjestelmien turvallisuutta ja tehokkuutta arvioimalla niiden organisaatiokulttuuria.
The handicraft nature of maintenance work was emphasised as a source of identity at the NPPs.
Kaikilla laitoksilla vikakorjaukset ja tekniset haasteet koettiin motivoivana ja kunnossapidon käsityömäistä luonnetta korostettiin.
: The research considering communal development of the early education
: Tutkimus varhaiskasvatuksen yhteisöllisestä kehittämisestä
Is the early childhood day care facility possible?
Onko varhaisen tuen päiväkoti mahdollinen?
The aim of this research is to develop co-operation practices within the day care centre.
Tutkimuksen tavoitteena oli kehittää päiväkodin kasvatusyhteistyötä.
The analysis of these experiments showed that generative interaction work will benefit everyone: children, parents and employees.
Tutkimuksen kokeilut osoittivat, että tukemalla päiväkodin työyhteisöja tarkoituksenmukaisella lisäresursoinnilla voidaan hyödyttää lapsia ja lasten vanhempia sekä kohentaa henkilöstön ammatillisuutta ja lisätä työhyvinvointia.
The day care centre chosen as a central informant was the first suburban centre founded in 1963, and it provided a rich local and welfare state research perspective.
Tutkimusaineiston päälähteenä ja kokeilupäiväkotina oli kansanlastentarhan traditioon kiinnittyvä, vuonna 1963 käynnistynyt lastentarha- ja -seimilaitos, maan ensimmäinen lähiöpäiväkoti.
In Finland mothers and fathers look after 400 000 pre-school children.
Maassamme noin 400 000 alle kouluikäisestä lapsesta joka toinen on kunnallisessa päivähoidossa.
Key words: Day care facility’s co-operation practises, early childhood education as generational structure, child’s multi-operational and multi-layered community, multi-subjective operator, generative interaction work, communal composition.
Monitieteinen tutkimusprosessi sekä edellytti että tuotti uusia kasvatussosiologisia käsitteitä ja malleja, kuten "ihmiseltä-ihmiselle" kolmiulotteisen generatiivisen vuorovaikutustyön mallin ja lapsen toiminta- ja kasvuyhteisöjen lokaalis-globaalin mallin/teorian sekä monisubjektisen toimijuuden ja yhteisöllinen luoman käsitteet.
Half of these attend day care facilities, in which 50 000 staff are employed.
Yhteistyö lasten vanhempien ja noin 50 000 päivähoidon ammattilaisen kesken on monimuotoista ja päivittäistä.
The results verified that the co-operation between parents and day care staff produces important benefits for all the stakeholders.
Tutkimustulosteni mukaan sekä lapset, vanhemmat että päiväkodin työntekijät hyötyvät kasvatusyhteistyöstä ja sen yhteiskunnallista vaikuttavuutta olisi mahdollista lisätä merkittävästi.
The law secured the subjective right for every pre-school child to have access to day care facilities.
Ydinajatus varhaisen tuen päiväkodissa on kaikkien lasten varhaiskasvatusoikeus ja vanhempien osallisuusoikeus.
The main results of the research are new concepts of an early support day care centre, which can be empirically and theoretically possi-ble for development the near future.
Uudenlainen, yhteisöllinen päiväkoti on mahdollinen Perustelen väitettäni päivähoidon ja päiväkodin varhaiskasvatuksen historia-analyysin ja käytännön kokeilujen tulosten avulla ja esitän uuden päiväkodin konseptin, jonka olen nimennyt varhaisen tuen päiväkodiksi.
This new strategy resulted in a divisive and bureaucratic social welfare system, that individualised and segregated children and their parents, leaving some families outside the communal and welfare state benefit net.
Se on vaihtoehto nykyiselle pirstaleiselle, ja monia lapsia ja vanhempia ulkopuolelle sulkevalle järjestelmälle.
The research was carried out as multiphase and multiscientific practical research and iterative data formation.
Se antoi tutkimukselle päiväkodin, paikallisyhteisöllisen ja hyvinvointivaltiollisen monipuolisen ja rikkaan tutkimusperspektiivin.
This research refines and expands my own interest in and knowledge of day care management and content development.
Analysoin päiväkodin kasvatustyön ja -yhteistyön kehityshistoriaa ja -haasteita osana pääkaupungin ja valtakunnallisen päivähoidon muutosta.
The research considering communal development of the early education.
Tutkimus osoitti päiväkotien keskeisen ja kasvavan roolin varhaiskasvatuksen toteuttamisessa.
However, administrative work and different kinds of support and net work functions together with the continuous change have taken over from the work done face to face with children.
Nykytilanne, jossa päiväkotien tehtäväksi on tullut kantaa yhä suurempi vastuu lasten päivittäisestä elämästä ja hyvinvoinnista, samalla kun sen toimintaedellytyksiä on ohennettu ja kavennettu, ei mahdollista kasvatusyhteistyöhön lasten tai aikuisten tasolla ja kesken sisältyvien potentiaalien täysimittaista hyödyntämistä.
Children spend longer and more irregular time in day care.
Yhä useampi lapsi hoidetaan päiväkodissa ja yhä useampi heistä on kaupunkilainen.
However, the day care staff has difficulties in implementing the benefits.
Tämä edellyttää kuitenkin päiväkotien yhteiskunnallisen tehtävän uudelleen arviointia lasten tarpeiden näkökulmasta.
As a result this demanded further research to address this issue and to extend this to the carefacility’s co-operation practises and their communal and social conditions.
Nykyjärjestelmä tarvitsee perusteellisen remontin Tutkimuksessani osoitan, että nykypäiväkoti on joutunut syvenevään kriisinomaiseen tilaan päiväkotimuodon tarpeen ja merkityksen kasvun ja samanaikaisesti tapahtuneen toiminnan edellytysten heikentymisen vuoksi.
The law also introduced a labour and sosiopolitical phase and the refinement of the day care facility’s education-care concept.
Päiväkodin pedagogista ja sosiaalipoliittista funktiota voidaan kehittää samanaikaisesti.
The system for bringing up children was created as part of a so called welfare state project by implemented by the Day Care Act in year 1973.
Se on vaihtoehto nykyiselle päiväkodille annettujen osin ristiriitaisten tehtäväksiantojen "kasaumalle", jonka olen nimennyt ekonomistis-huollolliseksi toimintakonseptiksi.
It became clear that the day care facility’s co-operation practices formed the basis of bringing up children and at the same time produced a new multi-operational and multi-layered community for child participation.
Jatkotutkimuksen ja uusien käsitteiden kehittämisen tarve Tutkimus johti kysymään muun muassa, mitkä tekijät ovat aiheuttaneet sen, että esimerkiksi pääkaupungissa lastensuojelua tarvitsevien alle kouluikäisten lasten määrä ja osuus ikäryhmästä ovat kasvaneet merkittävästi 1990-luvun alkupuolelta lähtien samaan aikaan kun lasten määrä on vähentynyt.
The work consists of four substudies.
Työ koostui neljästä osatutkimuksesta.
Nearly one third of the cases in the sample involved multiple and severe violence, including features such as sadism, mutilation, sexual components or extreme stabbing.
Lähes kolmannes tapauksista sisälsi ylenmääräistä väkivaltaa, esimerkiksi silpomista tai sadistisia piirteitä.
Drug addiction was associated with stealing from the victim and trying to cover up the body.
Huumausaineriippuvaiset puolestaan varastivat uhrilta muita useammin ja yrittivät piilottaa ruumiin.
However, in adolescence and adulthood, social isolation, withdrawal and other difficulties attributable to these offenders illness became evident.
Sen sijaan nuoruusiässä ja aikuisuudessa sosiaalinen eristyneisyys, vetäytyminen ja muut sairaudesta johtuvat vaikeudet olivat yleisiä.
Offenders with schizophrenia were more likely to kill a blood relative, to use a sharp weapon and to injure the victim s face.
Skitsofreniaa sairastavat surmasivat muita useammin verisukulaisen, käyttivät teräasetta ja vahingoittivat uhrin kasvoja.
Positive psychotic symptoms did not predict the use of excessive violence.
Psykoottiset oireet eivät olleet yhteydessä väkivallan luonteeseen.
The aims of the study were as follows: To describe differences in the childhood and family backgrounds as well as in the adolescent and adult adjustment of Finnish homicide offenders belonging to different diagnostic categories (schizophrenia, personality disorder, alcoholism, drug addiction or no diagnosis).
Tutkimuksessa pyrittiin kuvaamaan viiteen eri diagnostiseen kategoriaan (diagnoosina joko skitsofrenia, persoonallisuushäiriö, alkoholiriippuvuus, huumausaineriippuvuus tai ei diagnoosia) kuuluvien henkirikoksen tehneiden henkilöiden taustapiirteitä.
Offenders with schizophrenia were relatively well-adjusted in childhood compared to the other groups.
Skitsofreniaa sairastavien tekijöiden varhaisvaiheet näyttäytyivät muihin ryhmiin verrattuna melko ongelmattomina.
Although the majority of people with mental illness are not violent, scientific studies over the last decades show that certain psychiatric disorders increase the risk of violent behavior, including homicide.
Viimeisten vuosikymmenten aikana tehdyt tutkimukset kuitenkin osoittavat tiettyjen psykiatristen sairauksien kasvattavan henkirikosten ja muun väkivaltakäyttäytymisen riskiä.
The study design was a retrospective chart review of the forensic psychiatric statements of Finnish homicide offenders.
Tutkimusasetelma oli retrospektiivinen ja aineistona käytettiin suomalaisten henkirikokseen syyllistyneiden henkilöiden mielentilatutkimuslausuntoja.
In sum, mentally disordered homicide offenders are heterogeneous in their offense characteristics as well as their background characteristics.
Yhteenvetona voidaan todeta, että mielenterveyshäiriöiset henkirikoksen tekijät ovat heterogeeninen ryhmä niin tekoon liittyvän käyttäytymisen, kuin tekijän taustaan liittyvien piirteiden osalta.
Also, the distinguishing characteristics between two groups of offenders with schizophrenia were examined: early starters, who present antisocial behavior before the onset of schizophrenia, and late starters, who first offend after the onset of mental disorder.
Lisäksi vertailtiin kahta skitsofreniaa sairastavista henkirikoksen tekijöistä koostuvaa ryhmää, joista toiseen kuuluvat henkilöt ovat syyllistyneet rikoksiin jo ennen psyykkistä sairastumista ja toiset vasta sairastumisensa jälkeen.
This thesis examined crime scene behaviors and offender background characteristics among mentally ill Finnish homicide offenders.
Tämä tutkimus tarkasteli suomalaisten mielenterveyshäiriöstä kärsivien henkirikokseen syyllistyneiden henkilöiden rikospaikkakäyttäytymistä ja tekijöiden taustapiirteitä.
Second, the results showed that crime scene behaviors, victim gender and the victim-offender relationship differ between the groups.
Toiseksi, rikokseen liittyvä käyttäytyminen sekä tekijän ja uhrin välinen suhde erosi ryhmien välillä, erityisesti huumausaineriippuvaisten ja skitsofreniaa sairastavien osalta.
Fourth, violent acts where the offender did not commit the offense alone or had previous homicidal history were predictive of excessive violence among offenders with schizophrenia.
Neljänneksi, skitsofreniaa sairastavien tekijöiden osalta huomattavan runsaan väkivallan käyttöä henkirikoksissa ennustivat tekijän aikaisempi rikoshistoria sekä se, että henkirikos oli tehty yhdessä toisen henkilön kanssa.
Finally, it was investigated how the use of excessive violence is associated with clinical and circumstantial variables as well as offender background characteristics among homicide offenders with schizophrenia.
Edelleen tutkittiin myös sitä, millaiset kliiniset piirteet, tilannetekijät tai tekijään liittyvät piirteet ennustavat ylenmääräisen väkivallan käyttöä henkirikoksissa, joiden tekijä sairastaa skitsofreniaa.
Also, these results emphasise the importance of early interventions for problem families and children at risk of antisocial behavior.
Lisäksi tulokset tuovat uutta tietoa sekä henkirikokseen syyllistyneiden, että riskiryhmiin kuuluvien lasten ja nuorten hoidon ja hoitoonohjauksen suunnitteluun.
First, offenders with personality disorder or drug addiction had experienced multiple difficulties in their early environments: both family and individual problems were typical.
Tulokset osoittivat, ensinnäkin, että erityisesti persoonallisuushäiriöstä tai huumausaineriippuvuudesta kärsivät henkilöt olivat kokeneet runsaasti psykososiaalisia ongelmia elämänsä eri vaiheissa.