natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a consequence, the mitochondria produced reactive oxygen species (ROS), which most likely up-regulated transcription factors, further regulating anaerobic metabolism and cell dedifferentiation.
Tämän seurauksena syntyi mitokondrioiden tuottamia happiradikaaleja, jotka todennäköisesti säätelivät transkriptiotekijöitä, siten edistäen anaerobista aineenvaihduntaa ja solun taantumista.
In histochemical studies of tissues from healthy humans and rats, DAPIT was abundant in insulin-sensitive tissues employing aerobic metabolism and in epithelium actively transporting nutrients and ions.
Ihmisen ja rotan kudosten immunohistokemiallisessa tutkimuksessa DAPITia esiintyi runsaasti aerobista aineenvaihduntaa hyödyntävissä insuliiniherkissä kudoksissa, sekä aktiivisesti ravinteita ja ioneja kuljettavissa epiteelirakenteissa.
This study discovered and characterized a supernumerary subunit, Diabetes Associated Protein in Insulin-sensitive Tissues, DAPIT, of the ATP-synthase membrane-imbedded Fo complex.
Tässä väitöskirjatyössä on löydetty ja karakterisoitu ATP-syntaasin Fo kompleksin rakenneproteiini Diabetes Associated Protein in Insulin-sensitive Tissues, DAPIT.
The antibody against the amino-terminus of the protein was not functional in all the applications used.
Aminopäähän suunniteltu vasta-aine ei ollut yhtä luotettava jokaisessa sovelluksessa.
Finally, in a cell-line over-expressing DAPIT in study III it was shown that an increase at protein level severely impaired the mitochondria by inactivating the ATP-synthase activity regardless of active respiration of the cells.
Osatyössä III DAPITia aktivoidusti ilmentävässä solulinjassa havaittiin merkittävä mitokondriaalinen haitta proteiinin normaalia runsaamman esiintymisen seurauksena: Energiaa tuottavan ATP-syntaasin aktiivisuus laski lisääntyneestä soluhengityksestä huolimatta.
Finally, in study III a gene-manipulated cell line over-expressing DAPIT was constructed and characterized at mitochondrial, metabolic, morphological and behavioral levels.
Väitöskirjan osatyössä III geenimuuntelun avulla rakennettiin DAPITia yli-ilmentävä solulinja, jonka mitokondrioita, energia-aineenvaihduntaa, morfologiaa ja käyttäytymisominaisuuksia selvitettiin.
The studies in this series enabled the discovery and characterization of a novel protein, DAPIT, in insulin-deficient diabetes.
Tämän väitöskirjan tutkimukset mahdollistivat uuden DAPIT proteiinin löytymisen insuliinipuutostilanteessa.
The knock-in mouse recognizing the pathologic changes in question would be of help in understanding the consequences of mitochondrial impairments due to DAPIT over-expression.
Kudosten ja solutyyppien patologisia muutoksia väitöskirjassa kuvatun mitokondriaalisen haitan seurauksena selventäisi geneettisellä ohjauksella DAPITia runsaasti ilmentävä hiiri, jonka karakterisoiminen mahdollistaisi yleisemmän haitan vaikutusten tunnistamisen.
Study I revealed that DAPIT was a small membrane-spanning protein conserved in the animal kingdom.
Osatyö I tuotti uuden DAPIT-proteiinin, joka osoittautui konservoituneeksi eläinkunnassa.
Its expression at cellular and tissue level in healthy and diabetic humans and rodents was characterized with a custom-made antibody.
Teetetyn vasta-aineen avulla sen ilmentyminen havainnollistettiin solu- ja kudostasolla ihmisen ja jyrsijän terveissä ja diabeettisissa kudoksissa.
As a result, the epithelial type of cells transformed into mesenchymal-like and decelerated its proliferation rate.
Lopulta epiteelityypin solu muuntui mesenkymaaliseksi hidastaen jakautumistaan ja liikkumistaan.
In study II a custom-made antibody against DAPIT was characterized, the protein histological expression in several rat and human tissues was described and its mitochondrial presence at cellular level was confirmed.
Osatyössä II karakterisoitiin erikoisvalmisteinen, DAPITin tunnistava vasta-aine, jonka avulla proteiinin ilmentyminen havainnollistettiin immunohistokemiallisesti useissa rotan ja ihmisen kudoksissa.
In diabetic rats the mRNA expression was down-regulated in the myocardium and skeletal muscle compared to control tissues.
Diabeettisella rotalla lähetti-RNAn ilmentyminen oli alentunut sydämessä ja lihaksessa kontrollikudokseen verrattuna.
In insulin-sensitive tissues of diabetic rats DAPIT was over-expressed in myocardium, skeletal muscle (namely gastrocnemius) and adipose tissue, but down-regulated in the liver compared to healthy rats.
Diabeettisen rotan insuliiniherkkien kudosten tutkimus osoitti DAPITin proteiinitason olevan koholla, toisin kuin lähetti-RNA tasolla, sydämessä, lihaksessa ja rasvassa mutta alentunut maksassa normaaliin kudokseen verrattuna.
Searches in databases implicated DAPIT over-expression as being abundant in various cancer cell lines, suggesting that it could function as an oncogene when over-expressed in the presence of insulin.
Geenien monistumisesta raportoiva tietokanta osoitti DAPITin lisääntyneen ilmentymisen olevan runsasta useissa syöpäsolulinjoissa ja syövissä, ehdottaen sillä olevan syöpiä edistäviä onkogeenisia ominaisuuksia.
Study I discovered, named and characterized a novel protein, DAPIT, in the insulin-sensitive tissues of a type 1 diabetic rat by differential display (DD-PCR) methodology, sequencing, Northern blot and database search.
Osatyössä I DD-PCR-, sekvensointi-, Northern blot-menetelmien sekä tietokantahaun avulla löydettiin, nimettiin ja karakterisoitiin uusi proteiini, DAPIT, tyypin 1 diabeettisen rotan insuliiniherkistä kudoksista.
In addition, the effects of over-expression of DAPIT on cellular and molecular level were characterized to clarify its consequences in type 1 diabetes.
Lisäksi sen yli-ilmentymisen vaikutusta solun fysiologiaan on luonnehdittu molekyylibiologisin keinoin diabeettisen ja muun tautiyhteyden selventämiseksi.
The results of study II showed that the antibody against the carboxy-terminal end of DAPIT recognized the protein at both cellular and tissue levels.
Osatyössä II DAPITin aminohapposekvenssin karboksyylipäähän suunniteltu vasta-aine tunnisti kohteensa sekä solu- että kudostasolla.
Previously it has been shown that in type I diabetic mice several mRNAs coding the proteins of complexes in the electron transport chain in the mitochondria are down-regulated.
Insuliinin puutoksen tiedetään aiheuttavan hiiren kudoksissa geenisäätelyn häiriintymistä mm. laskemalla mitokondriaalisen elektroninsiirtoketjun proteiinien mRNA-tasoja.
In healthy rat its mRNA was highly expressed in aerobic, including insulin-sensitive tissues.
Terveellä rotalla proteiinin lähetti-RNA ilmeni runsaana mm. insuliiniherkissä kudoskissa.
Exploiting this antibody, mitochondrial and lysosomal expression of DAPIT was demonstrated.
Vasta-aineen avulla nähtiin DAPITin erityinen ilmentyminen mitokondrioissa ja lysosomeissa.
Also, the protein level of DAPIT and its myofiber-type specific expression was studied in insulin-sensitive tissues of healthy and diabetic rats and the muscle calf complex of mice.
DAPITin ilmentymistä tutkittiin myös diabeettisen rotan ja hiiren insuliiniherkissä kudoksissa, ja havainnollistettiin sen lihassäie-spesifinen esiintyminen hiiressä.
DAPIT over-expression diminished the activity of the energy-producing ATP-synthase, thereby regulating cellular metabolism to the point of aerobic glycolysis and disappearance of the epithelial characteristics of the studied cell line.
Tämän seurauksena solun aineenvaihdunta ohjautuu glykolyysiin, mikä morfologiatasolla näkyy epiteeliominaisuuden häviämisenä.
In comparison to mice skeletal muscle (calf complex composed of gastrocnemius, soleus and plantaris), no difference in protein expression was seen due to heterogeneity in muscle myofiber types.
Terveen ja diabeettisen hiiren lihaksessa eroja sen sijaan ei havaittu lihasyhdistelmän runsaan säietyyppivaihtelun vuoksi.
However, it is not known how diabetes affects the composition or activity of the mitochondrial energy-producing enzyme, ATP synthase.
Sen sijaan energiaa tuottavan ATP-syntaasin rakenneyksiköiden ilmentyminen diabeteksessa on proteiinitasolla vielä tuntematonta, kuten ilmentymisen vaikutukset itse entsyymikompleksin aktiivisuuteenkin.
Since none of them can be identified beyond doubt in the extant registers of the universities, I have evaluated their schooling and intellectual status with the help of the material they have left behind.
Koska yhdenkään yliopisto-opinnoista ei ole varmoja tietoja, olen arvioinut koulutustasoa myös kunkin käden jälkeensä jättämän tekstimateriaalin avulla.
The study is based on the vast corpus of original material from the council activity still available in the Tallinn City Archives of with supplements from other archives and source editions.
Tutkimus perustuu raadin toiminnasta Tallinnan kaupunginarkistossa säilyneeseen laajaan, tuhansia käsikirjoitussivuja käsittävään alkuperäismateriaalin, jota on täydennetty muiden Itämeren alueen arkistojen aineistolla sekä lähdejulkaisuilla.
Management of information is essentially a modern concept meaning the organisation and control over the structure, processing and delivering of information for different uses in decision making.
Informaationhallinta on 1900-luvulla syntynyt käsite, joka tarkoittaa tiedon keräämistä, prosessointia ja esittämistä päätöksenteon apuvälineenä.
Textualization, the Office of the City Scribe and the Written Management of Information and Communication of the Council of Reval (Tallinn) before 1460
Tallinnan raadin informaationhallinnan ja kommunikaation tekstualisoituminen sekä kaupunginkirjurin toimi ennen vuotta 1460
In my PhD thesis, I explore and discuss the possibilities of its use in the context of the administration and communication of the council of Reval (today Tallinn, capital of Estonia) from the earliest known use of the seal of the city in 1257 to the retirement of city scribe and notary public Joachim Muter from his office in 1456/60.
Väitöskirjani käsittelee Tallinnan (keskiajan saksankielinen nimi Reval) raadin informaationhallintaa sekä hallinnon ja kommunikaation tekstualisoitumista ensimmäisestä tunnetusta kaupungin sinetillä varustetusta asiakirjasta (1257) kaupunginkirjuri Joachim Muterin eläkkeelle siirtymiseen 1456/60.
In the study, the process of textualization of the management of information and written manifestations of authority in the Baltic Sea area from the 12th century to the mid-15th is divided into three phases, all three being evident in the 13th- to 14th-century Revalian civic administration.
Tarkastelun helpottamiseksi Itämeren alueen informaationhallinnan tekstualisoituminen on jaettu tutkimuksessa kolmeen, toistensa kanssa lomittain 1100-luvun lopulta 1400-luvulle ulottuvaan vaiheeseen, jotka kaikki ovat todennettavissa Tallinnan raadin toiminnasta säilyneessä materiaalissa.
Since all the textual artefacts produced in the name of the council or in its management of information before the 1350’s were written in Latin, it is natural that the hands active in the office of the city scribes were people with ecclesiastical schooling, even if most of the city scribes invested with the chantries and rents of the altar foundations under the patronage of the council appear not to have been priests, but possibly clerics of minor orders.
Koska kaikki raadin hallinnossa ja kommunikaatiossa tuotetut kirjoitetut artefaktit olivat 1350-luvulle saakka latinaa, kirkollisen koulujärjestelmän läpäisseiden henkilöiden palkkaaminen kaupunginkirjureiksi tai heidän sijaisikseen oli luonnollista.
The nature of different ‘actors’, such as the city scribes and councillors, and their ‘agencies’ (i.e. offices) in the administration of the civic authority, is seen through actor-network theories, where individual actors not only brought substance, views and methods of conduct of their own to the issues they dealt with in the organisation, but also took part in the continuous reproduction of the organisation itself in the everyday manifestations of their agencies.
Myöhäiskeskiaikaisessa kaupunginhallinnossa ja erityisesti sen informaationhallinnassa yksittäisten toimijoiden (Eng. ‘Actor’) kuten kaupunginkirjureiden, hallinnon eri sektoreista vastanneiden raatimiesten sekä itse raadin toimijuus (Eng. ‘Agency’) on tulkittavissa toimijaverkkoteorioiden (Eng. ‘actor-network theories’) kaltaiseksi asetelmaksi, jossa kukin toimija paitsi osallistui tehtävänsä ja koko organisaation jatkuvaan uusintamiseen, myös saattoi ottaa käyttöön innovaatioita ja muokata toimintatapoja oman koulutuksensa ja kokemuksensa mukaisesti.
In Canon Law a legal way for the placing of altar chantries or other vicaries under the supervision of the scribes without the duty of performing the liturgical ministries involved in them was provided by the constitution of ‘Cum ex eo’ of 1298, where an episcopal dispensation from the duty lasting seven years could be given for ‘projected’ university studies.
Kirkon kanonisessa oikeudessa tällainen oli mahdollista vuodesta 1298, jolloin paavin säädös ‘Cum ex eo’ antoi hiippakunnan piispalle mahdollisuuden vapauttaa kenet tahansa alemmat vihkimykset saaneen henkilön seitsemäksi vuodeksi kirkollisista velvollisuuksista, jos hän suunnitteli yliopisto-opintoja.
Later the basic remuneration in money was comprised a fixed annual fee paid in four or more instalments supplemented by other annual or more casual forms of salary, including the rent from altar foundations.
Palkan muodoista olivat jo 1300-luvulla yleisimpiä raadin alaisten alttareiden ja kappeleiden lainojen tuotot, neljännesvuosittain tai useammassa osassa maksettu vuosipalkka, erilaiset palkanlisät, polttopuut, kengät ja vaatteet.
As the salary and position of Joachim Muter shows, the 15th century role and status of the city scribes was comparable to that of a master craftsman in the service of the council.
Palkkauksen perusteella Tallinnan kaupunginkirjurin toimi ja asema oli verrannollinen kaupungin palveluksessa olleisiin korkeimman tason käsityöläismestareihin kuten tykinvalajaan tai varsijousiseppään.
Especially the two last phenomena tell us of an early willingness of the city scribes to experiment with new innovations in their field of expertise: a willingness also exhibited in the early use of indoarabic numerals by some of the city scribes in the first third of the 15th century.
Näistä tärkeimpiä olivat kaupunginkirjojen käyttöönotto heti kaupungin tonttialueen laajentamisen jälkeen 1310, paperin käyttöönotto kirjoitusalustana 1350-luvun alussa, samaan aikaan tapahtunut keskialasaksan leviäminen kirjoitetun informaationhallinnan ja viestinnän kielenä sekä indoarabialaisten numeroiden kokeilut 1400-luvun alussa.
In these fields the work of the scribe varied in scale from full production of finished accounts and text artefacts to annual checking, controlling and/or partial management and archiving of the material produced by the councillors.
Viimeistään 1400-luvun toisella neljänneksellä kaupunginkirjureiden vastuulla oli koko raadin kirjoitettu informaationhallinta, jossa heidän osallisuutensa vaihteli tekstien, koodeksien ja dokumenttien tuottamisesta raatimiesten materiaalista koostettuihin yhteenvetoihin ja vuosittaiseen kontrolliin.
In the area of civic memoranda my most important findings establish the category of ’red books’ as a special line of prestige among the memoranda of the city, the crucial role of the books of resignations/recognitions and annuities for establishing the main hands active in the written management of the civic administration, and the developments in the size and portability of the codices as an indication of a shift from an itinerant office of the city scribes to permanent control of all the civic memoranda, a process parallel to the stabilisation of the management of information of the council to the City Scriptorium and Town Hall in the 1370’s.
Kirjureiden osalta tärkeimmäksi muistikirjojen linjaksi osoittautuivat kaupungin tonttialueen kiinteistöjen luovutuksia (’resignations’) sekä niitä vastaan otettujen velkojen julkistamista (’recognitions’) ja korkoja (’annuities’) koskevat, vuodesta 1310 yhtäjaksoisesti pidetyt rekisterit, joiden ylläpidosta vastasivat virassa toimineet kaupunginkirjurit ja heidän sijaisensa.
As in our modern society, in late medieval Reval the dialectic process of the emergence of recognisable ‘professions’ in organisations was a self-feeding system based on qualifications and attributes required for the ‘task’ or ‘profession’ and the attributes and ethos created through it. As my study shows, permanently hired city scribes emerged as practical and intellectual carriers of the textualization of the written management of information of civic authority and introduced views and conventions of their own particular to their time, their various professional networks and themselves, all still identifiable from the sources.
Keskeinen osa työn teoreettista jäsentelyä on raadin keskiaikaisessa hallinnossa tuotettujen tekstien ja kirjoitettujen artefaktien (Eng.’text artefacts’) jaottelu tekstikäytänteiden tai -laatujen (Eng. ‘text permanence’) ja tekstityyppien (Eng.’text types’) avulla luonnehdittuihin, lähteistä nouseviin tiedollisiin kategorioihin (Eng. ’cognitional categories’), jossa kaupungin muistikirjat sekä erilaiset dokumentit ja missiivit muodostavat selkeän kokonaisuuden.
Despite the early connections to the diocesian clergy, all the known city scribes and their most important substitutes were hired professionals at the service of the council from the beginning of the 14th century onwards.
Kaikki tutkimusajalta tunnetut Tallinnan kaupunginkirjurit ja heidän tärkeimmät sijaisensa olivat raadin palvelukseensa palkkaamia tekstin tuotannon ammattilaisia, joiden koulutustaso on epäselvä.
Because of this, most of the surviving Revalian books of memoranda manifest themselves as ‘textual chronicles’ of past events designed for memorizing and documenting the chronological flow of transactions, administrative decisions and corroborations in the particular sphere of activity and administration.
Modernista kirjanpidosta ja informaationhallinnasta poiketen Tallinnan keskiaikaiset tili- ja muistikirjat olivat pikemminkin tehtyjen toimenpiteiden ja kerättyjen tietojen kronikoita, joiden keskeinen tehtävä oli auttaa vuosittaisina sykleinä toisiaan seuranneiden tapahtumaketjujen tai tietyn hallinnonalan alueella tehtyjen toimien dokumentoinnissa ja mieleen palauttamisessa.
Not only was the city scribe the head of a ‘shop’ responsible for the production of special artefacts for the council with auxiliary hands of possible other scribes and councillor-wardens at his disposal, but he received a similar salary: a combination of monetary payment and provisions in kind, including clothing appropriate to his status as a servant of the city.
Käsityöläismestareiden tavoin kaupunginkirjureilla oli omia, osittain viranhoitoon liittyviä sivuliiketoimiaan, mutta heistä poiketen kirjureiden palkka koostui useista erilaisista vuotuisista raha- ja tarvikesuorituksista, jopa raadille kuuluvien varsinaisten tulojen, kuten Narvan paalurahan tuoton vuokrauksesta.
Based on cognitive and pragmatic models of thinking, I have understood the medieval text types and permanences as conceptual categories of experienced reality rendered by means of textual technologies arising from the material itself.
Ensimmäinen liittyi kirkollisen ja maallisen vallan toimijoiden 1100-luvun jälkipuolelta lähtien antamiin sinetöityihin dokumentteihin, jossa kirjoitetut artefaktit ovat ymmärrettävissä sovittuja konventioita noudattaneiksi, tekstiä teknologiana hyväksi käyttäneiksi vallan manifestaatioiksi.
As my analysis of the civic memoranda of Reval shows, the employed text types and permanences corresponded to contemporary cognitional modes of thinking, and were deeply rooted in a chronological, cyclic and seasonal perception of time.
Kuten laaja analyysi osoittaa, Tallinnan raadin informaatiohallinnassa sovelletut tekstikäytänteet ja tekstityypit vastasivat keskiaikaiselle hallinnolle ominaista syklistä, tili- ja hallintovuoden kiertoon perustuvaa kokemuksellista aikakäsitystä, eikä niiden tavoitteena ollut kaupungin taloudellisen tilan tai mahdollisuuksien selvittäminen.
My focus is on both the formation of the agency (office) of the city scribes as hired professionals in the written management of information of the civic authority and the process of textualization: that is, the application of the technology of writing in the management of information, communication, administration and textual manifestations of authority in the activity of the council.
Milloin, kenen aloitteesta ja miten tekstualisoituminen eli kirjoitustaito teknologisena sovelluksena tuli keskeiseksi osaksi kaupungin hallintoa ja kommunikaatiota ja mikä oli kaupunginkirjureiden viran osuus tässä prosessissa?
Here the study throws light especially on the development of the use of the seal and the secretum as the sign of civic authority, as well as the introduction of paper and vernacular into the management of information and communication of the city in the third quarter of the 14th century.
Tutkimuksessani pohdin myös informaationhallinnan käsitteen käyttökelpoisuutta keskiajantutkimuksen, erityisesti 1300- ja 1400-lukujen valayhteisöihin perustuneiden kaupunkien vallan, hallinnon ja toimijuuden näkökulmasta.
From as early as the third quarter of the 13th century the hands responsible for the production of sealed charters for the joint corroboration of multiple agents of the area were officials and clergy of the church of Reval, and contacts between the scribes active in the diocesan management of information appear to have continued to the beginning of the second quarter of the 14th century.
Tallinnan raadin ja alueen muiden valtaorgaanien asiakirjojen tuotannosta vastasivat 1200-luvun kolmannelta neljännekseltä 1300-luvun alkuun Tallinnan hiippakunnan palveluksessa tai muuten kaupungissa olleet kirkonmiehet.
The theoretical background of my study is set in the field of organisational, institutional and communicative studies, but firmly anchored to the nature and composition of the medieval textual products as manifested in the archives and researched in Medieval studies.
Teoreettisella alueella työ osoittaa, että modernien organisaatio-, instituutio- ja kommunikaatiotutkimuksen käsitteiden käyttö ei anakronistisuudestaan huolimatta ainoastaan auta jäsentämään keskiaikaisen menneisyyden kollektiivisia toimijoita, vaan kykenee avaamaan uudenlaisia näkökulmia menneisyyden ilmiöiden, kuten informaationhallinnan, professionalisoitumisen ja hallinnon ymmärtämiseen.
With the help of palaeographic analysis of hands and codicological-diplomatic evaluation of the material I have been able to establish not only a secure lineage of Revalian city scribes and their most important substitutes active before 1456/60, but also an understanding of the various lines of civic memoranda and production of documents in the management of information of the council.
Paperin ja keskialasaksan tunkeutuminen aikaisemmin pergamentin ja latinan hallitsemille kirjoitettujen dokumenttien ja hallinnollisten rekistereiden alueelle ei ollut yksiselitteinen prosessi, vaan sisälsi useita erilaisia vaiheita ja vaikutti myös kirjoitetun materiaalin tuotantoon osallistuneiden henkilöiden määrään.
In the study the typology of the produced texts and textual artefacts is grounded in the role of text types and text permanences characteristic to the textual rendition of acts of authority, the observed chain of events, or the particular type of information required for contemporary recording, managing, controlling and securing them.
Tekstin tuottaneiden henkilöiden statukseen liittyviä päätelmiä ei koskaan saa perustaa siihen, mitä raadin hallinnon sisäisestä rakenteesta ja sen toimijoista tiedetään tai kuvitellaan tiedettävän, vaan analyysin on aina perustuttava muista samanaikaisista teksteistä kerättyyn vertailumateriaaliin ja henkilöiden käsialalle ominaisten piirteiden tarkasteluun.