natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We present in this study an extended ontology for a decision support system in health informatics.
Esitetty käsitteellinen määrittely myös laajentaa päätöstukijärjestelmä-käsitteen sisällöllistä määrittelyä sosiaali- ja terveydenhuollon tietojenkäsittelyn viitekehyksessä.
Decision support systems from a health informatics perspective
Esimerkki sosiaali- ja terveydenhuollon tietojärjestelmistä ovat päätöstukijärjestelmät (decision support systems).
The variables presented have been further connected to a development and evaluation framework, which applies incremental development using evolutionary prototyping.
Käsitteellinen määrittely on tutkimuksessa liitetty myös järjestelmien rakentamisen ja arvioinnin menetelmälliseen kehykseen.
The computer has risen at the same level compared with the telescope and microscope to research and study the mental information space of the humankind.
Tietokone on noussut kaukoputken ja mikroskoopin rinnalle ihmisen mentaalisen tietoavaruuden tutkimusinstrumenttina.
The methods of training are changing towards research based explorative group-learning and open source innovation communities.
Oppimisen menetelmät muuntuvat trialogisen mallin mukaisiksi tutkivan ryhmäoppimisen ja avoimien innovaatioyhteisöjen käytännöiksi.
The main factors affecting the vocational education are the development of personal learning to group based reflective learning methods extending even on open global communities, the extension of the one-way communication to interactive, world wide community based on added-value communication and the exponential growth of the media technology influencing on these previous factors.
Virtuaalisen voimaantumisen ammattikasvatukseen vaikuttavat ulottuvuudet ovat: yksilöllisen oppimisen kehitys kokeilevaksi, tutkivaksi, elinikäiseksi ja jopa maailmanlaajuiseksi ryhmäoppimiseksi, yksisuuntaisen viestinnän kehittyminen vuorovaikutteiseksi globaaliksi virtuaaliseksi yhteisöllisyydeksi ja tietämyksen hankinnaksi ja luomiseksi.
The practical study has been performed during the years 2002-2007 in Tekes Fenix- technology program.
Tutkimus antaa myös vastauksia perustuen tutkimusaineistoonsa: Tekesin Vuorovaikutteinen tietotekniikka - Fenix-teknologiaohjelmassa vuosina 2003 - 2007 rahoitettuihin projekteihin.
From 2003 until 2007 the researcher has been acting as program co-ordinator for the Fenix technology program, in which has been organized the development projects influencing the creation of the virtual empowerment pilots in practice.
Tutkimuksen tulokset Tutkimus perustuu Fenix-teknologiaohjelman projektityöhön tutkijan toimiessa ohjelman koordinaattorina.
From this advancement becomes available the profound change of the life-long learning and community based education and communication practices.
Kehitys on vaikuttanut tutkivan oppimisen ja yhteisöllisen viestinnän tietokäytäntöihin.
The phenomenom of the virtual empowerment is amplifying the social network based human communities and their human capabilities.
Virtuaalinen voimaantuminen Voimaantumisella tarkoitetaan ihmisten ja ihmisyhteisöjen kykyjen, mahdollisuuksien ja vaikutusvallan lisääntymistä.
Virtual Empowerment case study The future development of the information society and the practices of it´s learning infrastructure are dependent of the innovative implementation of the information and communication technology.
Tutkimuksen kohteena tietoajan toimintakäytännöt Tietoajan oppimisen tietokäytännöt perustuvat teknologiainfrastruktuurin innovatiiviseen hyödyntämiseen.
The new relations and networks of the central concepts and theories forming new combinations of these three factors is the main innovation of the research study.
Mediateknologian, ekspansiivisen oppimisen ja yhteisöllisen viestinnän merkityssuhteiden ja -verkostojen tajuaminen ja muuntuminen tietämyksen luonnin ja hallinnan prosessiksi - innovaatiotalouden ajuriksi - on tutkimuksen tuottama innovaatio.
Virtual empowerment is increasing the human competences by using the digital technological environment and the result is a new sociotechnological action space ­ knowledge space.
Virtuaalinen voimaantuminen perustuu myös tietoyhteiskunnan monimutkaistuvien sosioteknisten systeemien muodostumisen dynamiikan hyödyntämiseen innovatiivisten tietokäytäntöjen kautta.
The group is learning by research and interacting using the distributed cognition in the the network.
Virtuaalisen voimaantumisen kautta oppijat aktualisoivat tietoverkon kautta saatavilla olevan sisällön ja sosiaaliset yhteydet.
The research method has been the qualitative research; combining the case-study method, future study methodology, planning activity study, steered study and qualitative content analysis to be used in connection with abductive inference.
Virtuaalinen voimaantuminen - tutkimus tarkastelee poikkititeisesti kolmea integroituvaa tieteenaluetta, jotka vaikuttavat oppimisen trialogisen mallin kehittymiseen; media- ja tietoteknologian, tutkivan oppimisen ja tietämyksen luomisen sekä yhteisöllisen, lisäarvoa luovan viestinnän kehitystä.
Virtual empowerment is offering new possibilities to develop the methods and context of the vocational education.
Ymmärtämällä virtuaalisen voimaantumisen prosessi on mahdollista kehittää nykyisiä ammattikasvatuksen tietokäytäntöjen rakenteita ja edistää sen kehitystoiminnan edellytyksiä.
The result is the development of the process model of the knowledge creation conditions for the vocational educational learning platform and learning practices.
Mediateknologia muuntaa ammattikasvatuksen oppimisen käytäntöjä ja luo uusia toimintaedellytyksiä.
The group working methods ­ like the knotworking in the cyberspace (technology infrastructure of the knowledge space) - and it´s dynamics are developing gradually when the group members can adapt new roles by using the technological mediated tools of the shared reality and community communication.
Virtuaalisen voimaantumisen tavoite voidaan kiteyttää kehityksenä kohti tietämyksen hallinnan yhteiskuntaa, jonka voimavarana ovat tiedolliset toimijat: itsenäiset, ajattelevat ammattilaiset, jotka osaavat käyttää tietämyksen hallinnan ja luovuuden työvälineitä ajasta ja paikasta riippumattomina asiantuntijaryhminä.
Distributed dynamic cognition is the driving force of the virtual empowerment.
Kehityksen kautta on kehittynyt hajautettuun, dynaamisen kognitioon perustuva tutkivan oppimisen tietokäytäntö - virtuaalinen voimaantuminen.
The advancements in the media and information technology are disrupting the present structure of the vocational educational system but in the same time are offering innovative open development platform for the developing trialogic educational learning practices.
Asiantuntijoiden hiljaisen tiedon muuntaminen yhteiskäyttöiseksi avoimessa kehitysympäristössä toimivaksi tietämykseksi ja virtuaalisen voimaantumisen polttoaineeksi luo uusia edellytyksiä tietoyhteiskunnan ammattien tulevaisuudelle.
What kind of practices and procedures will grow up when the rapid, exponential progress of technology ­ digital empowerment ­ is affecting to the educational learning structures?
Sosioteknisen rakenteen rajapinnassa tapahtuva menetelmä-, ohjelmisto- sekä digitaalisen median sisältökehitys virtuaalisen voimaantumisen infrastruktuuriksi on käytännön tutkimuksen pääkohde.
Myotonic dystrophy type 2 (DM2) is a multisystemic genetic disease caused by a repeat expansion of four nucleotides (CCTG) in the first intron of CNBP (previously called ZNF9) gene on chromosome 3q21.
DM2-taudin aiheuttava mutaatio on neljän emäksen, CCTG, toistojakson laajentuma CNBP-geenin (aiemmin ZNF9) ensimmäisessä intronissa.
High prevalence was also suggested by the finding of a higher frequency of recessive CLCN1 mutation carriers among currently diagnosed DM2 patients compared to healthy individuals or DM1 patients.
DM2-mutaation aiemmin luultua suurempaan yleisyyteen viittaavat myös tuloksemme CLCN1-mutaatioiden suuremmasta frekvenssistä diagnosoitujen DM2-potilaiden joukossa verrattuna normaaliin väestöön tai DM1-potilaisiin.
Nevertheless, DM2 has been considered much more infrequent than myotonic dystrophy type 1 (DM1), which is reported to have a prevalence of 1 in 8,000.
Myös taudin esiintyvyys on laajalti tuntematon, vaikka yleisesti sen ajatellaan olevan harvinaisempi kuin yleisin aikuisiän lihasdystrofia, tyypin 1 myotoninen dystrofia (DM1), jonka esiintyvyyden on arvioitu olevan 1/8000.
Co-segregating heterozygous recessive CLCN1 mutations in combination with DM2 mutation was found to have an aggravating effect on the symptoms and signs, i.e. myotonia.
Heterotsygoottisilla CLCN1-mutaatioilla oli yhdessä DM2-mutaation kanssa myös vaikutus taudinkuvaan tehden myotoniaoireen selkeämmäksi.
The DM2 phenotype is very variable, and according to our results DM2 can also be misdiagnosed as fibromyalgia, a chronic pain disorder, because of the similarity of the myalgia symptoms in these two disorders.
Vaihtelevan taudinkuvan takia DM2-tauti saatetaan helposti diagnosoida väärin, kuten tuloksemme fibromyalgiapotilaiden osalta viittaavat.
The results of this study have provided new and more exact information on DM2 disease and mutation prevalence, on the effects of modifying genes, on significant alternatives for differential diagnosis, and even a completely new disease type associated with short DM2 expansion.
Tutkimuksen tulosten kautta saadaan uutta ymmärrystä DM2-taudin esiintyvyydestä, muiden geenien vaikutuksesta taudinkuvaan sekä käytännön erotusdiagnostiikkaan.
In this thesis the prevalence of DM2 was studied by investigating the frequency of DM2 mutation in the population.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin DM2-taudin yleisyyttä tutkimalla DM2-mutaation esiintyvyyttä normaaliväestössä, yli 5500 suomalaisesta henkilöstä.
Myotonia, although present in the disease name, is not so prominent and may be absent even when studied by electromyography.
Vaikka taudin nimi viittaa myotoniaoireeseen eli lihaksen heikentyneeseen kykyyn rentoutua supistuksen jälkeen, suurella osalla DM2-tautia sairastavista potilaista myotoniaa ei nähdä edes lihaksen sähköisen toiminnan tutkimuksella (elektromyografia).
The repeat number varies widely from patient to patient, but does not correlate with the disease severity.
Vaikka vaihtelu on näin suurta, korrelaatiota toistojen määrän ja oireiden vakavuuden välillä ei ole voitu osoittaa.
Our preliminary studies on pathomechanism of this new proximal myalgic myopathy suggest that it is caused by a different mechanism compared to DM2 disease.
Tutkimustulostemme perusteella taudin mekanismi näyttäisi olevan erilainen kuin DM2-tautia aiheuttavan mutaation patogeneettinen mekanismi.
The main clinical features include proximal muscle weakness, muscle pain (myalgia) and cataracts.
Tyypin 2 myotoninen dystrofia (DM2) on dominantisti periytyvä sairaus, jonka pääoireet ovat lihasten heikkous ja lihasjäykkyys, lihaskipu sekä harmaakaihi.
A surprisingly high mutation carrier frequency of 1 in 1,830 was obtained by analyzing over 5,500 Finnish samples.
DM2-mutaation esiintyvyys oli yllättävän suuri, 1/1830, joka on moninkertainen verrattuna aikaisempiin arvioihin.
Repeat numbers from 75 to as many as 11,000 have been reported from patients with DM2 disease.
DM2-taudin aiheuttava toistojakson laajentuma voi sisältää hyvin vaihtelevan määrän (75-11000) CCTG-nukleotidien toistumia.
Clinicians will benefit from this new data by understanding the extent of the disease prevalence and the variability of the phenotype in order to get correct diagnosis and management for the patients.
Tutkimuksessa saaduista tuloksista on hyötyä potilaille, jotka näiden tulosten valossa voivat saada oikean DM2-taudin diagnoosin aikaisempaa useammin.
Because of the challenges in diagnosing DM2, the disease prevalence has been unknown.
DM2-taudin oireet ovat hyvin vaihtelevat, eikä oireiston raja-alueita vielä tarkkaan tunneta.
Long-term Results of Endovascular Aortic Repair
Aortan endovaskulaarisen hoidon pitkäaikaistulokset
In long-term surveillance the complications were sparse and treatable with endovascular means.
Pitkäaikaisseurannassa komplikaatiot olivat vähäisiä ja hoidettavissa suonensisäisillä menetelmillä.
The aim of this thesis was to evaluate the long-term results of endovascular aortic repair in patients treated at Tampere University Hospital (TAUH).
Väitöstutkimuksen aiheena oli selvittää aortan endovaskulaarisen hoidon pitkäaikaistuloksia Tampereen yliopistollisessa sairaalassa.
This finding suggests that the commonly preferred life-long surveillance may not be necessary for all patients.
Tulosten perusteella näyttää siltä, että kaikki aortan stenttiproteesilla hoidetut potilaat eivät välttämättä tarvitse nykyisin suositeltua elinikäistä seurantaa.
Unique to our study was that most of the complications (87%) appeared during the first three years of follow-up and no events occurred after six years of follow-up.
Tutkimuksessa havaittiin, että komplikaatioilla on tyypillinen esiintymisajankohta ja suurin osa (87 %) niistä ilmaantuu ensimmäisen kolmen vuoden aikana.
A total of ten patients with a TAAA were treated with a hybrid procedure between 2005 and 2013.
Tutkimuksen neljännessä vaiheessa arvioitiin ns. hybriditoimenpiteen pitkäaikaistuloksia kymmenellä vuosina 2005–2013 hoidetulla potilaalla.
In conclusion, as the technique and stent-grafts have evolved, endovascular aortic repair has become an efficient treatment and shows good short- and long-term results in this demanding patient group.
Yhteenvetona voidaan todeta, että endovaskulaarinen hoito on kehittynyt ja sillä on hyvät lyhyt- ja pitkäaikaisseurannan tulokset.
Technique-related complications were encountered in 90% of the patients, and 81% required an additional procedure.
Lyhytaikaistulokset olivat hyviä, mutta pitkäaikaisseurannassa 90 %:lle potilaista kehittyi stenttiproteesiin liittyvä komplikaatio ja 81 %:lle täytyi tehdä lisätoimenpide.
Overall, 24% of the patients required an additional procedure in follow-up, including one late conversion to open repair.
Potilaista 24 %:lle täytyi seurannan aikana tehdä lisätoimenpide, joista suurin osa oli mini-invasiivisia suonensisäisiä toimenpiteitä.
A total of 282 patients underwent elective AAA repair with the second-generation stent-graft Zenith® between 2000 and 2010.
Tutkimuksen toisessa vaiheessa selvitettiin toisen polven Zenith®-stenttiproteesilla vuosina 2000–2010 hoidetun 282 vatsa-aortan aneurysmapotilaan pitkäaikaistuloksia.
Our last two studies highlight the importance of careful postoperative monitoring to watch for SCI when the coverage of the aorta becomes extensive or includes the aortic arch.
Kaksi viimeistä tutkimusta korostaa toimenpiteen jälkeisen seurannan tärkeyttä mahdollisen alaraajojen halvausoireen ehkäisemiseksi.
Further, there was enthusiasm to also extend the application to thoracoabdominal aortic aneurysms (TAAAs), and the so-called hybrid approach, including open revascularization of the visceral arteries, followed by stent-graft exclusion of the aneurysm, was later invented.
Myöhemmin kehitettiin myös ns. hybriditekniikka, jossa ensin aortasta lähtevät sisäelinvaltimot ohitetaan avoleikkauksella, minkä jälkeen aneurysmaattinen osuus peitetään stenttiproteesilla.
TEVAR was performed in 78 patients due to a TAA (N=51) or type B dissection (N=27) between 1998 and 2013.
Tutkimuksen kolmannessa vaiheessa selvitettiin pitkäaikaisseurannan tuloksia 78:lta rinta-aortan aneurysman tai B-tyypin dissekaation vuoksi stenttiproteesilla vuosina 1998–2013 hoidetulta potilaalta.
The first-generation stent-graft Vanguard® was used in 48 AAA patients between 1997 and 1999.
Tutkimuksessa selvitettiin aluksi ensimmäisen polven Vanguard®-stenttiproteesilla vuosina 1997–1999 hoidetun 48 vatsa-aortan aneurysmapotilaan pitkäaikaistulokset.
Due to good short-term results, the technique was extended to thoracic endovascular aortic repair (TEVAR).
Endovaskulaaritekniikka levisi nopeasti myös rinta-aortan sairauksien hoitoon (TEVAR).
A cerebrovascular event (CVE) was suffered by 7.7% of the patients and 2.6% developed spinal cord ischaemia (SCI) resulting in permanent paraparesis.
Sairaalakuolleisuus oli 0 %, ja yhdelle potilaista kehittyi alaraajojen halvaus (10 %).
This stent-graft yielded good short-, mid- and long-term results as there were only two (0.7%) aneurysm-related deaths and one (0.4%) late conversion to open repair during the surveillance.
Lyhytaikaistulokset olivat hyviä, ja pitkäaikaisseurannassa komplikaatioita oli vähemmän (38 %) ja vain 13 %:lle täytyi tehdä lisätoimenpide.
There was one aneurysm rupture in long-term follow-up.
Pitkäaikaisseurannassa stenttiproteesi osoittautui kestäväksi.
Endovascular aneurysm repair (EVAR) was introduced in 1991 by Parodi as a minimally invasive procedure compared to traditional open surgery in the treatment of abdominal aortic aneurysm (AAA).
Vatsa-aortan aneurysman hoitona on 1950-luvulta lähtien käytetty avoleikkausta, jossa laajentunut aortan osuus korvataan verisuoni-istutteella eli proteesilla.
Complications were related to the early stages after primary treatment.
Seurantatulosten perusteella opittiin mahdollisista komplikaatioista, niiden hoidon tarpeellisuudesta ja hoitovaihtoehdoista.
Similar problems were reported internationally, and the Vanguard® stent-graft was withdrawn from the market in 1999.
Seurannassa tuli kuitenkin esiin stenttiproteesin kestävyyteen liittyviä ongelmia.
The short-term results were good, with 0% 30-day mortality, one case of SCI (10%) and none of the patients requiring permanent dialysis.
Lyhytaikaistulokset olivat hyviä: leikkauskuolleisuus oli pienempi ja potilaat toipuivat nopeammin kuin avoleikatut.
Furthermore, total endovascular aortic repair has been introduced, but the method is still under development.
Sittemmin stenttiproteesit ovat kehittyneet nopeasti, mutta hoidon pitkäaikaistulokset ovat edelleen epäselviä hoitomuodon suuresta suosiosta huolimatta.
The most common complication was an endoleak, but there was no significant association between aneurysm-related factors and endoleaks.
Heistä 41 %:lla jouduttiin toimenpiteessä peittämään vasen solisvaltimo stenttiproteesilla, mutta näille potilaille ei kehittynyt merkitsevästi enempää aivoverenkierron tai selkäytimen verenkierron häiriöitä.
There was also another two cases of SCI that resolved with spinal fluid drainage.
Päivystyksenä hoidetuilla potilailla oli merkitsevästi enemmän aivoverenkiertohäiriöitä.
Digital solutions that had caused work transformation were the implementation of new digital enterprise system and information and communication technology tools.
Työn muutosta aiheuttavat digitaaliset ratkaisut olivat toiminnanohjausjärjestelmän käyttöönotto sekä tieto- ja viestintäteknologian välineet.
The results were highly aligned with earlier literature.
Tutkimuksen tulokset kokonaisuudessaan tukivat vahvasti aiempaa tutkimuskirjallisuutta.
The results were presented as four constructed thematic narratives.
Tutkimuksen tulokset on esitetty neljänä tyyppitarinana.
Despite well-being at work literature has grown into an extensive and multidisciplinary field of research within the last century, the effects of digital tools on well-being at work are significantly less investigated.
Vaikka työhyvinvoinnin kvantitatiiviseen lähestymistapaan painottunut tutkimus on sadan vuoden aikana kasvanut erittäin laajaksi ja monitieteiseksi, digitaalisten ratkaisujen vaikutuksia työhyvinvointiin on kuitenkin tutkittu merkittävästi vähemmän.
Hence, this study contributes to well-being at work literature by exploring individuals’ experiences of digitalisation in terms of altered job design and well-being at work.
Tämä tutkimus liittyy työhyvinvointia käsittelevään tutkimuskirjallisuuteen tarkastelemalla yksilön kokemuksia digitalisaatiosta muuttuneen työnkuvan ja työhyvinvoinnin näkökulmasta.
The acceptance of technology and the dynamic nature of well-being interrelates work transformation and aspects of well-being at work in a unique way into a reciprocally influencing entity.
Teknologian hyväksyminen ja työhyvinvoinnin dynaamisuus sitovat työn muutoksen ja työhyvinvoinnin ilmentymät keskinäisesti vaikuttavaksi kokonaisuudeksi.
The thematic narrative approach provided valuable insights how individuals experienced technological changes in terms of altered job design and how these were perceived in terms of well-being at work.
Temaattinen narratiivianalyysi tarjosi lähestymistapana arvokasta käsitystä yksilötason kokemuksista, kuinka teknologiset muutokset koettiin työhyvinvoinnin näkökulmasta.
Individual acceptance of new technology was identified to alter individual well-being at work, which highlighted the centrality of the dynamics of individual well-being.
Uuden teknologian hyväksyminen osaksi toimintatapoja tunnistettiin tekijäksi, joka muuttaa yksilön kokemaa työhyvinvointia korostaen sen dynaamisuutta.
Since technology acts a crucial part in the working environment, the on-going work transformation is already occurring at workplaces.
Muutos näkyy jo tänä päivänä eri työympäristöissä, sillä teknologialla on keskeinen merkitys useilla työpaikoilla.
The study was conducted by analysing 12 interviews conducted in two organisations, one relatively small consultancy enterprise and one large public administrative organisation.
Tutkimuksessa analysoitiin kahden eri organisaation, pienen yksityisen sektorin konsulttiyrityksen sekä suuren julkishallinnon organisaation, muuttuneita työtapoja ja niiden vaikutusta henkilöstön työhyvinvointiin.
The concept digitalisation is relatively new, thus there is still limited knowledge regarding its consequences to job design and well-being at work.
Digitalisaatio on suhteellisen tuore käsite, jonka kokonaisvaikutuksista eri aloihin, työtapoihin ja työhyvinvointiin on vasta kasvavassa määrin tutkimustietoa.
For managerial implications, this study elaborates the understanding of the phenomenon, which is crucial for diminishing the risk of prolonged negative aspects of well-being at work among personnel when new technology is implemented within an organisation.
Käytännön merkityksen näkökulmasta tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää pyrittäessä ennaltaehkäisemään työhyvinvoinnin negatiivisia ilmentymiä henkilöstön keskuudessa silloin, kun tarkoituksena on ottaa käyttöön uutta teknologiaa.
The aspects of well-being at work experienced through the implementation and utilisation of digital tools were increased exhaustion and stress as well as job satisfaction and work-life balance.
Tulokset tarjoavat syventävää tietoa siitä, kuinka uuden teknologian seurauksena muuttuneet työtavat voidaan kokea sekä uupumusta ja stressiä että työtyytyväisyyttä ja työn ja vapaa-ajan tasapainoa lisäävinä tekijöinä.
The acceptance of new technology and individual factors related to it have been increasingly investigated in information systems literature, but limited knowledge is still available regarding the individual acceptance and well-being at work.
Yksilön sopeutumista teknologisiin välineisiin keskittyvä tutkimus on lisääntynyt viimeisien vuosikymmenien aikana informaatiotieteiden kirjallisuudessa, mutta yksilön teknologian hyväksymisen vaikutuksesta työhyvinvointiin ei vielä toistaiseksi tiedetä paljoa.
It transforms working environments, job design and creates new work characteristics.
Digitalisaatio on työympäristöä mullistava maailmanlaajuinen ilmiö, joka muuttaa vanhoja totuttuja toimintatapoja ja tuo uusia työnkuvia työpaikoille.
In addition, the narrative approach with social constructionist lens enhanced the understanding of the phenomenon through highlighting the centrality of the dynamics of individual well-being as well as the importance of two individual characteristics, age and skills, reflecting how individuals perceived new digital tools.
Narratiivianalyysi lisäsi myös kokonaisvaltaista ymmärrystä ilmiöstä korostamalla työhyvinvoinnin dynaamisuutta sekä yksilötekijöiden vaikutusta teknologian hyväksymisessä.
Future research could explore how other emerging elements of digitalisation are experienced in terms of well-being at work.
Tutkimuksessa perehdytään siihen, miten digitalisaation tuoma työn muutos koetaan työhyvinvoinnin näkökulmasta.