natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This dissertation studies socio-political television discussions from the perspective of a concretized public sphere, as a processual accomplishment of mutual relations between parties of a political organization.
Väitöskirjassa tutkitaan yhteiskunnallis-poliittisia televisiokeskusteluja konkretisoituna julkisena tilana ja vaiheittain aikaansaatuna keskinäisten suhteiden muodostelmana poliittisen järjestelmän "kanssalaisten" kesken.
It is a way of imagining, how people fit together with others and how things are organized between them.
Sosiaalinen kuvitelma on yleisesti jaettu käsitys siitä, kuinka ihmiset jäsentävät sosiaalista olemassaoloaan: sitä, miten ihmiset liittyvät toisiinsa ja miten asiat heidän välillään hoidetaan.
Activity frameworks are formed by the situated identities and the mutual relations between journalists, studio guests and audience.
Toimintakehykset muodostuvat toimittajien, keskusteluvieraiden ja yleisön tilanteisista identiteeteistä ja keskinäisistä suhteista.
They offer loci of identification for the audience on the one hand by mobilizing a shared moral and political community and on the other hand by selling an image of good program product to consume.
Toimittajat joutuvat luovimaan demokraattisen ja tuotannollisen kontekstin ristipaineessa ja luovat identifioitumisen paikkoja yleisölle yhtäältä mobilisoimalla jaetun poliittisen ja moraalisen yhteisön avoimine ongelmineen sekä toisaalta tarjoamalla katsojille mielikuvan eheästä ohjelmatuotteesta kulutettavaksi.
In the context of participants’ orientations in television discussions, "participation framework" might better be replaced by the concept "participation field".
Osallistumiskehikkoa paremmin televisiokeskusteluiden toimintaorientaatiota kuvaakin osallistumiskentän käsite.
In specific, the facial expression and the long look towards the camera after the verbal presenting can vary in emphasizing moral indignation, settled worry or the good spirit of juxtaposition.
Erityisesti loppujuonnon päättävät kasvonilme ja katsekontakti katsojaan voivat korostaa yhtäältä moraalista närkästystä, toisaalta pidättynyttä huolestuneisuutta tai kolmanneksi rajun vastakkainasettelun hyvää henkeä.
Target questions organize knowledge into epistemic territories, which are further strengthened by the discussants themselves as they make territorial corrections and self-categorizations related to different areas of knowledge.
Tietäminen jäsentyy kohdekysymysten avulla tiedollisiksi reviireiksi, joita keskustelijat tuottavat myös itse reviirikorjausten ja itsekategorisointien muodossa.
Starting from the immediate facial encounter, the analytic focus reaches to political processes beyond the studio.
Kasvokkaisen keskustelun tilanteisen organisoitumisen lisäksi huomio on siis myös studiotilan ulkopuolelle ulottuvissa poliittisissa prosesseissa.
The start and the end of the program extensively characterize the discussion, along with its casting and goals.
Ohjelman aloitus ja lopetus suuntaavat merkittävällä tavalla keskustelun luonnetta, roolituksia ja päämääriä, joten olen keskittynyt muuta keskustelua tarkemmin ohjelman avaamisen ja päättämiseen.
Live multiparty television discussions represent a long-established program format in the schedule of public service broadcasting.
Suorat monenkeskiset televisiokeskustelut ovat julkisen palvelun ohjelmistoon vakiintunut formaatti ajankohtaisten asioiden argumentatiiviselle käsittelylle.
From this angle, the idea of a public sphere as well is approached as something that must be realized by participants in situated action.
Myös julkisen tilan ideaa lähestytään tällöin kulttuurin jäsenten tilanteisesti toteuttamana ilmiönä.
They are signaled out as exceptional members individually, yet they are obligated to give accounts on behalf of the rest of their fellow members and their leader.
Vieraat esitellään tiettyyn kansallisuuskategoriaan kuluviksi ja yksilöidään sitten poikkeuksellisiksi jäseniksi, mutta asetetaan kuitenkin selontekovelvolliseksi kaikkien muiden kategoriaan kuuluvien puolesta.
In the summary, it is argued that the formation of participation in discussion programs is not covered by relations between the journalists and the guests in the studio.
Yhteenvetoluvussa esitän, että keskusteluohjelmien osallistuminen ei muotoudu vain studiossa kohtaavien toimittajien ja keskustelijoiden keskinäisestä suhdetyöstä, vaan televisiokeskusteluiden toimintakentässä rakennetaan kautta linjan olennaisella tavalla suhdetta myös katsojaan.
They pursue certain kind of emotional response from the viewer to the preceding verbal presenting, while at the same time suggesting related ideals on citizenship.
Ilmeet viestittävät, erilaista demokratian teorioista ammentaen, kukin journalistista vastuullisuutta, kutsuvat katsojalta tietynlaista responssia edellä esitettyyn juontoon ja ehdottavat samalla vastaavia ihanteita vastuullisesta kansalaisuudesta.
The recognizability and the mind of the choices for action stem from orientations that reach beyond the immediate assembly at hand.
Toimintavalintojen tunnistettavuus ja mieli syntyy välittömän tilanteen ulkopuolelle ulottuvasta orientaatiosta: sosiaalisesta kuvitelmasta, joka tehdään todeksi yhteisen keskustelutoiminnan tuloksena.
Yet, a strategic formation is always an apparatus of relations that facilitates action as much as restricts it. Television discussions are an arena in the margins of current media publicity.
Televisiokeskustelut ovat areena, joka sijaitsee nykyisen mediajulkisuuden marginaalissa.
They use the ascribed expert status, and the responsibility to respond that goes with it, as a resource in soothing the worries of the viewers and in finding resolutions in societal dilemmas.
Asiantuntijuus ei ohjelmissa ole kuitenkaan itseoikeutettua, vaan toimittajat törmäyttävät reviiritkierroskysymysten avulla ja käyttävät näin tietäjyyttä sekä siihen sisältyvää vastuuta resurssina yleisön huoliin ja epäselviin yhteiskunnallisiin ongelmiin vastaamisessa.
Privileging certain expert in responding manifests this respondent’s supreme knowledge in the matter, which in turn establishes thematically divided epistemic hierarchies between the discussants.
Toisen artikkelin asiantuntijoista koostuvassa keskustelussa toimittajat osoittavat ensiksi, vastaajan nimeävien kohdekysymysten avulla, keskustelijoiden keskinäisen tiedollisen hierarkian eli tietyn studiovieraan etuoikeuden tietää tietyn alueen kysymykseen paras vastaus.
The city was for a long time the only pronounced industrial community in Finland, where still till late in the 20th century three fourths of the population were workers.
Kaupunki oli pitkään Suomen ainoa selväpiirteinen teollisuusyhdyskunta, jossa työväestöä oli kolme neljäsosaa asukkaista vielä pitkälle 1900-lukua.
POPULAR CULTURE AS A WAY OF INTEGRATING INTO SOCIETY The public entertainments of the working class in the city of Tampere from the 1860s to the year 1917 1.
Populaarikulttuuri sosiaalistumisväylänä: Tampereen työväestön julkiset huvit 1860-luvulta vuoteen 1917
Sports and gymnastic associations organised commercial dances and sports events.
Työväestön joukkojärjestöt esimerkiksi ammattiosastot sekä voimistelu- ja urheiluseurat järjestivät innokkaasti tanssiaisia ja urheilukilpailuja.
The city of Tampere and the themes of the study During the latter half of the 19th century Tampere became the centre of the early Finnish industrialisation.
Suomen alkavan teollistumisen keskukseksi muodostui 1800-luvun jälkipuoliskolla Tampere.
The institution of public amusements advertised in newspapers aided the working class adaptation to full membership of their society in transition.
Populaarikulttuurista julkisine huveineen muodostui työväestölle tärkeä kouluttautumisväylä modernin suomalaisen yhteiskunnan jäsenyyteen.
The earliest stage in this development is represented by soirée concerts and shows of itinerant theatres, amusements which belonged to the entertainment culture of the educated classes.
Iltamien ohjelmanumerot olivat tehtaalaiseuroissa omaksuttua salonkipohjaista musiikkia ja näyttelemistä.
The life of pleasure in the period between 1906-1917 was not only organised and collective but also increasingly commercial and characterised by pure entertainment.
Tutkimusajanjakson 1860-luvulta vuoteen 1917 muita tamperelaisia yhteiskunnallisia ja kulttuurisia projekteja teollistumisen ja kaupungistumisen lisäksi olivat kansalaistuminen ja kansallistuminen.
Thus also in Tampere popular entertainment culture became a way of integrating into society, which enabled the gradual adaptation of bourgeois culture.
Työväestö siis omaksui sääty-yhteiskunnan itsellisten kulttuuria ja prosessin tuloksena oli yhtenäistyvä, tasa-arvoistuva yleiskulttuuri.
The characteristically urban mass entertainment, such as the cinema and the theatre, was a great success.
Näistä sekä elokuvista ja teatterista tuli kaiken kansan massaviihdettä.
In the early 20th century the life of pleasure among the working class, and in wider perspective the whole population of Tampere, reached this third stage of popular culture, which was markedly commercial and entertaining.
Prosessi ei kuitenkaan päättynyt tähän, vaan itsellisyyden itsekin saavuttanut, tässä vaiheessa toisen polven työväestö jatkoi eriytymistään ja sen käsissä yleiskulttuuri sai erityisiä yhteisöllisiä ja viihteellisiä muotoja.
As the main branch in Tampere was textile industry, the majority of factory workers were women.
Tampere kasvoi ja kehittyi tehdasvetoisesti ja teollisuus sai työtekijänsä lähimaaseudulta.
I characterise this survival battle of the working class as a three-phase progress in the fields of education, self-improvement and entertainment.
Integraatiovaiheita olivat kasvatus, itsekasvatus ja viihde.
Popular entertainment with programme suiting the ideals of the Finnish national movement was the only pastime connected with class society that brought together the intelligentsia and the lower classes.
Kansallisromanttisen kansanvalistusaatteen sisäistänyt sivistyneistö järjesti yleishyödyllisiä, salonkiohjelmaisia, kasvattavia kansanhuveja rahvaalle.
The changeover to market economy, international trade connections, industrialisation and urbanisation on the whole, as well as development in graphic industry created the prerequisite for the international and commercial development of popular culture.
Markkinatalous, teollistuminen ja kansalaistuminen olivat suuri haaste ja työväestön pääjoukko vastasi siihen olemalla kunnon työmiehiä ja myös oikeaoppisia huvittelijoita.
Public entertainment, which was in accordance with the principle of bourgeois openness, was a significant way of integrating into society.
Kansanvalistuksesta kertovat tekstit ovat yleisesti antaneet sankarin roolin sivistyneistölle, joka ymmärsi valistaa kansaa.
Greater free time and some money to spare provided by the monetary wages paid by the factories made it possible to choose new forms and contents for one s leisure in this urban environment.
Osassa työväestöä heräsi omakohtainen sivistymishalu ja järjestöelämää pönkittämään kehiteltiin uusi huvilaji, ohjelmalliset iltamat.
The aim of this study is to examine what was the life of pleasure of the working class in Tampere like in practise, what were its functions and consequences.
Työväestön kärkijoukko otti haasteen vastaan ja alkoi tehtaalaisseuroissaan opiskella seuranäyttelemistä, kuorolaulua ja torvisoittoa.
This thesis work is conducted on requirements and desires of medical technology company Imaqen Ltd.
Tämä diplomityö on toteutettu terveysteknologia-alan yrityksen, Imaqen Oy:n tarpeita ja toiveita varten.
This can turn out to be a selection criterion if the minimum requirements are fulfilled.
Tämä voi osoittautua valintakriteeriksi, jos kuvattavan kohteen asettamat vaatimukset täyttyvät.
As the features of IR cameras evolved and cost decreased, the application field expanded also to other areas such as industry and medicine.
Kameroiden hintojen laskiessa ja ilmaisimien ominaisuuksien parantuessa sovellusalue on laajentunut myös muun muassa teollisuuteen ja lääketieteeseen.
By increasing the angular velocity of the plate, the time of the heat effect was reduced to 2.7 ms.
Pyörimisnopeutta kasvattamalla saatiin lämpöilmiötä lyhennettyä aina 2,7 millisekuntiin asti.
Originally, IR cameras were developed for military and surveillance purposes.
Alun perin lämpökameroita käytettiin ja kehitettiin sotilas- ja valvontakäyttöön.
This can be a limiting factor when the effect time decreases and if the frame rate of the camera cannot be increased.
Tämä voi muodostua rajoittavaksi tekijäksi ilmiönopeuden kasvaessa, jos kameran kuvanottotaajuutta ei pystytä nostamaan.
All the noise levels were higher than values provided by the manufacturers, especially with MBs.
Kohinatasot olivat kaikilla kameroilla valmistajien ilmoittamia arvoja korkeammalla, erityisesti mikrobolometreilla.
Therefore, the characteristic noise level of every camera was calculated, and this was compared to the NETD (noise-equivalent temperature difference) value provided by the manufacturer.
Tämän vuoksi jokaiselle kameralle määritettiin sen ominainen kohinataso, jota verrattiin kameravalmistajan ilmoittamaan NETD-arvoon (noise-equivalent temperature difference).
The aim was to measure how well the cameras are detecting heat effects lasting only a couple of milliseconds.
Tavoitteena oli testata, kuinka hyvin eri kamerat havaitsevat lämpöilmiöitä, jotka ovat nopeimmillaan muutaman millisekunnin mittaisia.
Infrared (IR) camera enables to measure the temperature of an object without contact.
Lämpökamera mahdollistaa kohteen lämpötilan mittaamisen ilman kontaktia.
There are still other detectors used in IR cameras e.g. quantum well infrared photodetector, which were not tested in this work.
On kuitenkin olemassa myös muita lämpökameroissa käytettyjä ilmaisimia, kuten kvanttikaivoilmaisin, joita ei tämän työn aikana päästy testaamaan.
These properties influence e.g. in which temperature range the camera is working, how small temperature differences can be distinguished and how fast effects can be detected.
Nämä ominaisuudet vaikuttavat esimerkiksi siihen, millä lämpötila-alueella kameralla pystytään kuvaamaan, kuinka pieniä lämpötilaeroja pystytään erottamaan ja kuinka nopeita ilmiöitä havaitsemaan.
However, an aliasing effect was discovered because of a too low frame rate.
Tuloksissa havaittiin kuitenkin taajuuksien laskostumista liian matalan kuvanottotaajuuden vuoksi.
Thus it would be beneficial to reproduce these tests with a larger variety of different IR detector technologies; only then more precise conclusions about the best detector could be made.
Vaaditaan siis testien toistamista laajemmalla otannalla eri ilmaisinteknologioita, jotta tarkempia johtopäätöksiä parhaasta lämpökamerasta pystytään tekemään.
Based on the results and theory, one can conclude that PV detectors have better fast recognition and noise features than MBs.
Tulosten ja teorian perusteella voidaan todeta, että fotojännitekamerat ovat sekä nopeus- että kohinaominaisuuksiltaan mikrobolometreja parempia.
The real functionality of an IR camera is revealed only in practical testing, so in addition to theoretical study, five different IR cameras were tested.
Teoreettisen tarkastelun lisäksi työssä suoritettiin testit viidelle eri lämpökameralle.
As a result, a thermal image is created, and it is usually visualized by colours/contrast representing different temperature values.
Sillä saadaan kohteesta lämpökuva, jossa värit/sävyt edustavat eri lämpötiloja.
Sometimes a trade-off between some features must be made, for example, it has to be decided if a fast response time is more important than high sensitivity with a large resolution.
Täytyy esimerkiksi päättää, onko tärkeämpää kuvausnopeus vai pienten lämpötilaerojen havaitseminen suurella resoluutiolla.
MBs are not suitable for detecting heat effects that last only a couple of milliseconds due to their long response time i.e. the thermal time constant of the sensing element.
Mikrobolometrit eivät sovellu millisekunnin luokkaa olevien lämpöilmiöiden havaitsemiseen niiden pitkän vasteajan vuoksi, joka riippuu materiaalin termisestä aikavakiosta.
However, cost and size of MBs are considerably reduced compared to PV detectors.
Mikrobolometrien koko sekä kustannukset ovat kuitenkin fotojännitekameroita huomattavasti pienemmät.
Noise level of the camera affects how small temperature differences the camera can distinguish.
Kameran kohinataso vaikuttaa siihen, kuinka pieniä lämpötilaeroja kameralla pystytään havaitsemaan.
Three cameras were cooled photovoltaic (PV) detectors, which measure the temperature of an object by counting incident photons.
Kolme kameroista oli jäähdytettyjä fotojännitekameroita, joiden kohteen lämpötilan mittaus perustuu kohteesta saapuvien fotonien laskemiseen.
The aim was to acquire a better understanding of different IR camera technologies, compare those to each other on paper and carry out measurements, where the ability of the IR cameras to detect fast effects is tested and the noise levels of the cameras are determined.
Lähtökohtana oli toteuttaa mittaus, jossa vertaillaan eri kameroiden kykyä havaita nopeita ilmiöitä sekä määrittää kameroiden kohinatasot.
This difference of noise levels between MB and PV detectors makes the latter more suitable for detecting small temperature differences on a scene.
Ero mikrobolometri- ja fotojännitekameroiden kohinatasojen välillä tekee fotojännitekameroista soveltuvampia pienten lämpötilaerojen havaitsemiseen.
Two cameras were microbolometers (MB), which operation is based on variation in temperature of sensing elements of the detector.
Lisäksi testattiin kaksi jäähdyttämätöntä mikrobolometria, joiden toiminta perustuu ilmaisinmateriaalin lämpötilan vaihteluun.
On this ground, one could find the most suitable IR camera to a future application of the company.
Työn tavoitteena oli edesauttaa yrityksen päätöksentekoa tulevaisuuden laitehankintoja ajatellen.
Among other things, spectral range, sensitivity and response time of IR cameras depend on the material and technology of the detector.
Käytetystä ilmaisinmateriaalista ja –teknologiasta riippuen muun muassa lämpökameroiden spektrivaste, herkkyys sekä vasteaika vaihtelevat.
Therefore, different cameras cannot be put in order without knowing what the target application is.
Käyttökohde asettaa vaatimukset optimaaliselle kameralle, eikä lämpökameroita voida siis asettaa paremmuusjärjestykseen tietämättä ensin, mitä ollaan kuvaamassa.
A tech-nical phantom was built for the measurement, where a rotating plate with a small hole was adjusting the time a warm object behind it was visible.
Tätä varten rakennettiin testijärjestelmä, jossa lämpölähteen näkymisaikaa kameralle säädettiin pyörivän reikälevyn avulla.
The PV detectors on the other hand are very suitable for fast recognition tasks as their response time is short.
Fotojännitekameroissa vasteaika on lyhyt, joten ne soveltuvat nopeiden ilmiöiden havaitsemiseen.
Enforcing the laws of anarchical society: the case of Iran in the United Nations Security Council
Lain toimeenpano anarkisessa yhteisössä: Iranin tapaus YK:n turvallisuusneuvostossa
The research material consists mainly of speeches held by UN Security Council members and Iran in 2006—2009, which are interpreted hermeneutically, based on the theoretical framework and the background discussion.
Empiirinen osuus keskittyy YK:n turvallisuusneuvoston jäsenten ja Iranin vuosina 2006—2009 pitämiin puheisiin, joita tulkitaan hermeneuttisesti teoreettisen kehikon sekä ydinkiistan taustoja käsittelevän aiemman keskustelun valossa.
What is needed instead is conciliatory diplomacy and impartial recognition of security dilemmas, which can be extremely difficult in a situation where the legitimacy of the potential proliferator has been questioned through normative exclusion.
Se vaatii myös sovittelevaa diplomatiaa ja puolueetonta turvallisuusdilemmojen tunnustamista, mikä on erityisen vaikeaa tilanteessa jossa mahdollisen uuden ydinasevallan legitimiteetti on kyseenalaistettu ulossulkemisen kautta.
The Iranian case shows that non-proliferation cannot be achieved only through governance and coercion, especially in cases where the legal process of norm-enforcement disguises an escalating political conflict.
Iranin tapaus osoittaa, ettei ydinaseiden leviämisen estäminen voi tapahtua pelkästään hallinnan ja pakottamisen kautta, varsinkin kun normien toimeenpano peittää alleen poliittisen konfliktin.
The theoretical framework allows the identification of certain criteria for assessing the appropriateness of international norm-enforcement in a given case.
Teoreettisen kehikon avulla on mahdollista määritellä tiettyjä ehtoja, joiden avulla voidaan arvioida normien toimeenpanon mielekkyyttä yksittäisissä tapauksissa.
It is argued that a clarification of goals and conflict management approach is needed to deal with the dispute.
Väitöskirjassa korostetaan tavoitteiden selkiyttämisen sekä kompromissiin perustuvan konfliktinratkaisun tärkeyttä kiistan selvittämiseksi.
More specifically, a new approach requires moving away from the analogy of crime and policing to a more symmetrical notion of dispute settlement among states.
Keskeistä kummassakin tapauksessa on siirtyminen valtiorikollisuuden analogiasta symmetrisempään valtioiden väliseen konfliktinratkaisuun.
The politics and potential problems of normative boundary-drawing are viewed in light of the English School theory of International Relations.
Normeihin mukautuvien kansainvälisen yhteisön jäsenten ja norminrikkojien välisen rajanvedon poliittisuutta ja siihen liittyviä ongelmia tarkastellaan väitöskirjassa englantilaisen koulukunnan teorian kautta.
The research question is concerned with the extent to which such criteria are met in case of the UN Security Council sanctions on Iran, and the implications of this for the future strategy in the Iranian nuclear issue, and also for the non-proliferation regime and international society more generally.
Tähän liittyy myös tutkimuskysymys, joka pohtii YK:n turvallisuusneuvoston asettamien pakotteiden perusteita sekä niiden vaikutuksia Iranin ydinohjelmaa koskevassa kiistassa ja laajemmin kansainvälisessä yhteisössä.
A key finding is that the punitive approach in the Iranian nuclear issue has not only been unsuccessful in promoting non-proliferation, but it has also intensified the underlying political conflicts and created obstacles for finding a compromise solution.
Keskeinen johtopäätös on, että YK:n turvallisuusneuvoston pakotepolitiikka ei ole edistänyt diplomaattisen ratkaisun löytymistä, vaan se on päinvastoin osaltaan kärjistänyt kiistan taustalla olevia poliittisia konflikteja ja vaikeuttanut kompromissin löytämistä.
Particular attention is paid to the notion of state crime, which can be seen to underlie the practice of international norm-enforcement and which is in tension with the traditional understanding of sovereignty.
Ulossulkemisen taustalla vaikuttaa kansalliseen analogiaan perustuva valtiorikollisuuden ajatus, joka on ristiriidassa perinteisen suvereniteettiperiaatteen kanssa.
This, however, requires a paradigm shift on two levels: on the one hand, the US and Iran should overcome enmity in their bilateral relations, and on the other hand, the demands and assumptions behind the UN Security Council and other sanctions should be reconsidered.
Tämä puolestaan edellyttää vedettyjen rajalinjojen purkamista sekä perustavanlaatuista muutosta niin Iranin ja Yhdysvaltain kahdenvälisissä suhteissa kuin monenkeskisen diplomatiankin tasolla: siinä kun Iranin ja Yhdysvaltain tulisi pyrkiä pääsemään vihollisuusparadigman yli, Iranin ydinkiistaa hoitavan YK:n pysyvistä jäsenistä ja Saksasta koostuvan ns. P5+1 -ryhmän olisi harkittava uudelleen pakotetoimien taustalla olevia vaatimuksia ja olettamuksia.
This tension is highlighted in contemporary international society, which is increasingly defined by the principles of universality and the rule of law.
Tämä ristiriita on korostunut nykymaailmassa, jossa valtioiden legitimiteetin nähdään yhä enemmän riippuvan erilaisten normien noudattamisesta.