natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This type of technology-driven music production and composition process challenges the traditional concept of a musical work, questions the typical intentions of a composer, and anticipates many production methods that have emerged, especially in experimental productions and popular music.
Tällainen musiikintuotantoprosessin äärimmäinen muoto haastaa laajentamaan perinteistä taideteoksen määritelmää sekä kyseenalaistaa säveltäjän intention luomisprosessin osana.
The focus in this study is on electroacoustic music and the design of electronic musical instruments in Finland during 1961–1978, approached from both a historical and an analytical perspective.
Väitöstutkimuksessani tarkastelen elektroakustisen musiikin historiaa sekä sähkösoitinsuunnittelua Suomessa vuosina 1961–1978.
Kurenniemi’s work serves here as a lens through which I observe the broader picture of the cultural and historical circumstances of electroacoustic music – even beyond the Finnish scene.
Kurenniemen työ musiikkiteknologian parissa toimii tutkimukseni lähtökohtana ja linssinä, jonka kautta tarkastelen pohjoismaisen elektronisen ja kokeellisen musiikin kulttuurihistoriallista tilannetta sekä usean säveltäjän ja avantgardetaiteilijan töitä.
At the time when technology dedicated to electronic music production was practically nonexistent and studios accommodating the genre were rare, and expensive to set up, Kurenniemi’s designs enabled and facilitated the work of several composers.
Kurenniemen soittimet mahdollistivat elektronisen musiikin tuottamisen Suomessa aikana, jolloin kyseisen musiikkityylin toteuttamiseen soveltuvat studiot olivat harvinaisia ja teknologia kallista.
Socio-Ecological Resilience of a Small-Scale Hilsa Shad (Tenualosa ilisha) Fishery in the Gangetic River Systems of Bangladesh
Hilsa-sillin (Tenualosa ilisha) pienimuotoisen kalastuksen sosiaalinen ja ekologinen kestävyys Gangesin alueella Bangladeshissa Tässä väitöskirjassa tutkitaan Bangladeshin hilsa-sillin (Tenualosa ilisha) pienimuotoisen kalastuksen sosiaalista ja ekologista kestävyyttä kvalitatiivisen tapaustutkimuksen avulla.
The dissertation is comprised of three original research articles, through which I seek to: (i) understand the social-ecological challenges of a small-scale fishery (article I); (ii) investigate the dynamics of, and needs for enhancing, social resilience of coastal fishing communities, including the implications of over-fishing (article II); and (iii) analyze governance and power dynamics that are considered essential for managing a small-scale fishery sustainably (article III).
Artikkeli I kartoittaa pienimuotoisen kalastuksen kohtaamia sosio-ekologisia haasteita, artikkeli II tutkii rannikkokalastusyhteisöjen sosiaalista kestävyyttä ja sen parantamista erityisesti tapauksissa, joissa ylikalastus uhkaa ekologista kestävyyttä, ja artikkeli III hyödyntää vallan kuutio -lähestymistapaa vallankäytön ja hallinnoinnin dynamiikan tutkimukseen pienimuotoisen kalastuksen kestävässä hallinnassa.
This dissertation draws on theories of social-ecological systems (SESs), driver-pressure-state-impact-response (DPSIR), social-ecological resilience (particularly social resilience), the power cube, and co-management as analytical frameworks.
Tämän työn analyyttinen kehikko perustuu teorioihin sosio-ekologisista järjestelmistä (socio-ecological systems, SES), taustavoimat-paineet-tila-vaikutus-toimenpiteet -ketjusta (drivers-pressure-state-impact-responses, DPSIR), sosiaalis-ekologisesta joustavuudesta, yhteishallinnasta ja vallan kuutiosta.
This dissertation's primary goal is to provide state-of-the-art knowledge regarding the status of small-scale hilsa fisheries in Bangladesh, including existing management practices, their constraints, and challenges, as well as highlighting the potential and prospects for co-management as one possible means of enhancing social and ecological resilience.
Väitöskirjan ensisijainen tavoite on tuottaa entistä parempaa tietoa Bangladeshin hilsankalastuksesta ja sen säätelystä, kalastajien kohtaamista haasteita sekä mahdollisuuksista parantaa kalastuksen sosiaalista ja ekologista kestävyyttä erityisesti yhteishallinnan keinoin.
Thus, even a small systematic error in modelled instantaneous soil CO2 emissions and CH4 emissions may increase bias in the predicted long-term SOC stock.
Näin ollen jopa pieni systemaattinen virhe mallinnetuissa hetkellisissä maaperän CO2- ja CH4-päästöissä voi lisätä pitkän aikavälin SOC-varastojen ennusteiden vinoutuneisuutta.
However, the CH4 emissions in mires did not offset their CO2 sinks.
Soiden CH4-päästöt eivät kuitenkaan kompensoineet niiden CO2-nieluja.
We studied the environmental factors that control CO2 and CH4 emissions in Finland in sites along a continuum of ecosystems (forest-mire ecotone) with increasing moisture and SOC (I and II); soil CO2 emissions and SOC in four forest sites in Finland (III); and SOC sequestration at the national scale using 2020 forest sites from the Swedish national forest soil inventory (IV).
Tutkimme ympäristötekijöitä, jotka säätelevät CO2- ja CH4-päästöjä ekosysteemien vaihettumisvyöhykkeellä Suomessa (metsä-suo-ekotonilla) kosteuden ja maaperän hiilen lisääntyessä (I ja II); maaperän CO2-päästöjä ja SOC-varastoja neljällä metsäalueella Suomessa (III); ja maaperän hiilen sitomista kansallisessa mittakaavassa käyttämällä vuoden 2020 metsäkoealoja Ruotsin kansallisesta metsämaaperäluettelosta (IV).
However, the models still lack a unifying theory on the effects of soil temperature, moisture, and nutrient status on the boreal landscape.
Malleista puuttuu kuitenkin edelleen yhtenäinen teoria maaperän lämpötilan, kosteuden ja ravinnetilan vaikutuksista boreaalisissa ympäristöissä.
The environmental controls of CO2 and CH4 emissions, and SOC were evaluated using non-linear regression and correlation analysis with empirical data and by soil C models (Yasso07, Q and CENTURY).
CO2- ja CH4-päästöjä sekä SOC-varastoja säätelevät ympäristötekijät arvioitiin soveltamalla epälineaarista regressio- ja korrelaatioanalyysiä empiirisiin aineistoihin ja maaperän hiilimalleilla (Yasso07, Q ja CENTURY).
The CO2 emissions were comparable between forest/mire types but the CH4 emissions changed from small sinks in forests to relatively large emissions in mires.
Hiilidioksidipäästöt olivat vertailukelpoisia metsä- ja suotyyppien välillä, mutta CH4-päästöt muuttuivat metsien pienistä nieluista suhteellisen suuriksi päästöiksi soilla.
During extreme weather events, such as prolonged summer drought, soil CO2 emissions from the upland mineral soil sites and CH4 emissions from the mire sites were significantly reduced.
Äärimmäisten sääilmiöiden aikana, kuten pitkittyneessä kesän kuivuudessa, maaperän CO2-päästöt mineraalimailla ja CH4-päästöt suoalueilla vähenivät merkittävästi.
Process-based soil carbon models can simulate small short-term changes in soil organic carbon (SOC) by reconstructing the response of soil CO2 and CH4 emissions to simultaneously changing environmental factors.
Prosessipohjaiset maaperän hiilimallit voivat simuloida pieniä, lyhytaikaisia muutoksia maaperän orgaanisen hiilen (SOC) varastoissa rekonstruoimalla maaperän CO2- ja CH4-päästöjen vasteen samanaikaisesti muuttuviin ympäristötekijöihin.
In the Swedish data, upland forest SOC stocks clearly increased with higher moisture and nutrient status.
Ruotsalaisessa aineistossa metsien SOC-varastot kasvoivat selvästi kosteuden ja ravinnetilan ollessa korkeampia.
Redesigning these controls in the models to more explicitly account for microbial and enzyme dynamics as catalysts of decomposition would improve the reliability of soil carbon models to predict the effects of climate change on soil C.
Näiden vaikutusten uudelleenmuotoilu malleissa niin, että mikrobien ja entsyymien dynamiikka hajoamisen katalysaattoreina otettaisiin paremmin huomioon, parantaisi maaperän hiilimallien luotettavuutta ennustettaessa ilmastonmuutoksen vaikutuksia maaperään hiileen.
A comparison of measured and modelled SOC stocks and the seasonal CO2 emissions from the soil showed that the accuracy of the estimates varied greatly depending on the mathematical design of the model’s environmental modifiers of decomposition, and their calibration.
Mitattujen ja mallinnettujen SOC-varastojen ja maaperän kausiluonteisten CO2-päästöjen vertailu osoitti, että arvioiden tarkkuus vaihteli suuresti riippuen siitä, millaiset hajoamiseen vaikuttavien ympäristötekijöiden matemaattiset muotoilut mallissa oli ja miten ne oli kalibroitu.
The soil carbon models reconstructed SOC stocks well for mesotrophic soils but failed for soils of higher fertility and wetter soils with a peaty humus type.
Maaperän hiilimallit rekonstruoivat SOC-varastot hyvin mesotrofisille maaperille, mutta epäonnistuivat korkeamman hedelmällisyyden maaperille sekä kosteille maaperille, joissa oli turpeista humusta.
In the upland forest-mire ecotone, the instantaneous variation in soil CO2 emissions was mainly explained by soil temperature (rather than soil moisture), but the SOC stocks were correlated with long-term moisture.
Metsä-suo-ekotonilla maaperän hiilidioksidipäästöjen hetkellistä vaihtelua selitti lähinnä maaperän lämpötila (eikä niinkään maaperän kosteus), mutta SOC-varastot korreloivat pitkäaikaisen kosteuden kanssa.
The transition from upland forest to mire did not act as a hot spot for CO2 and CH4 emissions.
Siirtymässä metsästä suolle ei havaittu CO2- ja CH4-päästöjen erityistä aktiivisuutta.
Inaccuracies in the modelling results indicated that soil moisture and nutrients are mathematically underrepresented (as drivers of long-term boreal forest soil C sequestration) in process-based models, resulting in a mismatch for both SOC stocks and seasonal CO2 emissions.
Mallinnustulosten epätarkkuudet osoittivat, että maaperän kosteuden ja ravinteikkuuden roolit boreaalisen metsämaaperän pitkäaikaisessa hiilen sitomisessa ovat matemaattisesti puutteellisesti edustettuina prosessipohjaisissa malleissa.
As such, these results provide a basis for further formulation development for rhCNTF.
Tulokset tarjoavat lähtökohdan rhCNTF:n formulaation jatkokehitykselle.
Therapeutic proteins have not only held the helm of best-selling pharmaceuticals for some time now, but currently also represent more than 40% of new pharmaceuticals in the development pipeline.
Proteiinilääkkeet eivät ole pelkästään pysytelleet kärkisijoilla viimeaikaisissa tilastoissa parhaiten myyvistä lääkkeistä, vaan ne myös edustavat nykyään yli 40% osuutta kehitettävistä lääkkeistä.
Therefore, it would be of utmost utility to develop methods for detecting such susceptibility before significant effort and funds are spent in the development of less than ideal candidates.
Näistä syistä olisi ensiarvoisen hyödyllistä kehittää menetelmiä ja keinoja, joilla alttius tällaisiin epäonnistumisiin voitaisiin havaita jo aiemmissa vaiheissa ennen kuin aikaa ja resursseja on menetetty vähemmän ideaalisten proteiinilääkekandidaattien kehitykseen.
As retinal diseases are some of the leading causes of vision loss and blindness globally, and expected to grow in prevalence with aging populations, the importance and need for such ophthalmologic therapeutic proteins is expected to increase.
Verkkokalvon sairaudet ovat maailmanlaajuisesti yksi merkittävimmistä näkövammaisuuteen ja sokeutumiseen johtavista syistä, ja yleistyessään väestön ikääntymisen myötä niiden hoitoon käytettävien proteiinilääkkeiden merkityksen ja tarpeen voidaan olettaa ainoastaan lisääntyvän.
As such, the formulation of a therapeutic protein aims to protect the protein and retain its stability and biological activity, and ultimately to guarantee the therapeutic efficacy and safety throughout the lifetime of the pharmaceutical.
Proteiinilääkkeiden formuloinnilla pyritään suojaamaan proteiinien stabiiliutta ja biologista aktiivisuutta ennen kaikkea terapeuttisen tehon ja käytön turvallisuuden takaamiseksi koko lääkevalmisteen elinkaaren ajan.
Overall, an 8–9 fold increase in soluble rhCNTF fraction and a 10–20 fold increase in yield was achieved, whereas earlier efforts to produce CNTF have commonly required purification from insoluble inclusion bodies and/or yielded low protein amounts.
Kaiken kaikkiaan, rhCNTF:n liukoisaa osuutta saatiin lisättyä 8–9 kertaisesti ja tuotetun proteiini määrää 10–20 kertaisesti verrattuna aiempiin julkaisuihin, joissa CNTF:n tuotettu määrä on ollut alhainen ja/tai on useasti vaatinut sen puhdistamista ei-liukoisista inkluusiojyväsistä.
Since their introduction in the late 20th century, therapeutic proteins have become an irreplaceable class of pharmaceuticals and are today used to treat a wide variety of diseases ranging from arthritis, diabetes, and various cancers to more recently, for example, asthma and migraine.
Ensimmäisten proteiinilääkkeiden tultua markkinoille 1900-luvun loppupuolella ovat ne sittemmin ottaneet paikkansa keskeisenä lääkeaineluokkana ja niitä on kehitetty laajalti lääketieteen eri osa-alueille esim. niveltulehduksen, diabeteksen ja useiden eri syöpien sekä nyttemmin myös jopa astman ja migreenin lääkehoitoon.
Although intravitreally injected therapeutic proteins have become the cornerstone in the management of retinal neovascularization, how and to what extent these and other proteins penetrate into the retina remains poorly understood.
Vaikka patologisen uudelleensuonittumista estävät proteiinilääkkeet ovat nousseet keskiöön tiettyjen verkkokalvon sairauksien hoidossa, millä tavoin, kuinka syvälle ja miten paljon nämä ja muut lasiaiseen annostellut proteiinilääkkeet permeoituvat verkkokalvoon tunnetaan edelleen huonosti.
After screening, two buffers were chosen as storage buffers for rhCNTF.
Seulonnan tuloksena valikoimme kaksi eri puskuria rhCNTF:n pitkäaikaista säilytystä varten.
Whereas minute changes in rhCNTF’s oligomeric status were observed in only of these buffers, no changes in rhCNTF’s thermal stability were observed in either buffer during the study period.
Vaikka havaitsimme vähäisiä muutoksia rhCNTF:n oligomeerisessa tilassa toisessa näistä puskureista, emme toisaalta havainneet muutoksia proteiinin lämpöstabiiliudessa kummassakaan puskurissa stabiiliuskokeiden aikana.
Regardless, protein drug development has been plagued with ever increasing development costs yet with fewer new drugs entering the market, and there is an urgent call to disrupt this unsustainable cycle.
Tästä huolimatta myös proteiinilääkkeiden kehityksessä on ollut havaittavissa jatkuva kehityskulujen kasvu ja toisaalta yhä harvempien valmisteiden tulo markkinoille, mikä on kehityssuuntana kestämätön ja jonka katkaisemiseksi tarvitaan kipeästi ratkaisuja.
While reasons for failure are diverse, for therapeutic proteins the most reported are poor therapeutic efficacy and immune responses, issues which are often encountered relatively late during the drug development workflow.
Syyt kliinisten kokeiden epäonnistumiseen vaihtelevat; proteiinilääkkeiden kohdalla yleisimmin raportoituja epäonnistumisia ovat huono terapeuttinen teho ja lääkkeen aiheuttamat ja/tai niihin kohdistuvat immuunivasteet, jotka molemmat tulevat usein esiin vasta isommilla potilasaineistoilla ja suhteellisen myöhäisessä vaiheessa kliinisiä kokeita ja lääkekehitystä.
The developed platform can be used for the rapid screening of therapeutic protein candidate producibility, and acts as a first module to be coupled to in-line assays for monitoring e.g. the candidate’s immunogenic potential, enabling such issues to be addressed/resolved already during early development stages.
Sellaisenaan kehittämämme menetelmä muodostaa ensimmäisen osan suunnitellusta alustasta, jonka avulla esim. proteiinilääkekandidaatin immunogeenisen potentiaalin tuotannonaikaisella tarkkailulla em. ongelmia voidaan huomioida/ratkaista jo tuotannon alkuvaiheissa.
Following expression in the determined optimal conditions, the protein was purified with immobilized metal-ion affinity chromatography and gel filtration, and the in vitro activity of purified rhCNTF was demonstrated in a binding assay with its cognate receptor, CNTFRα.
Määritetyissä optimiolosuhteissa tapahtuneen tuotannon jälkeen liukoisa rhCNTF puhdistettiin immobilisoitua metalli-ioni affiniteettikromatografiaa ja kokoerottelukromatografiaa käyttäen, ja puhdistetun proteiinin in vitro-aktiivisuus osoitettiin sitoutumiskokeessa CNTF:lle spesifin reseptorialayksikön, CNTFRα:n kanssa.
During the early development of therapeutic protein candidates, the production of functional protein in adequate amounts can often be a significant roadblock.
Varsinkin kehitystyön varhaisemmissa vaiheissa proteiinilääkkeiden tuottaminen riittävissä määrin voi olla merkittävä, ellei jopa suurin rajoite.
The proper folding of purified rhCNTF was observed with circular dichroism spectroscopy and the biological activity of the protein was verified in a cell proliferation study with a CNTFα expressing cell-line.
Puhdistetun rhCNTF:n oikeanlainen laskostuminen osoitettiin sirkulaarista dikroismia hyödyntäen ja proteiinin biologinen aktiivisuus varmistettiin CNTFRα-reseptoria ilmentävän solulinjan proliferaation kautta.
Moreover, our results provide further impetus to utilize ex vivo methods to systematically elucidate the retinal permeation and ocular pharmacokinetics of therapeutic proteins by and large.
Lisäksi, toivomme näiden tulosten toimivan yleisemminkin sysäyksenä ex vivo-menetelmien käyttöönotossa proteiinilääkkeiden verkkokalvoon tunkeutumisen sekä niiden silmäfarmakokinetiikan selvittämisessä.
Codon optimization of the hCNTF gene was combined with screening of different culture media, culture conditions, and fusion partners to pinpoint ideal expression conditions for rhCNTF.
rhCNTF:n geenin kodonioptimointia yhdistettynä mm. elatusliuosten, elatusolosuhteiden ja geneettisten fuusiopartnerien seulontaan käytettiin proteiinin ideaalisten tuotanto-olosuhteiden havaitsemiseksi.
In ophthalmology, the treatment of certain neurodegenerative diseases of the retina, such as age-related macular degeneration and diabetic retinopathy, has been revolutionized by therapeutic proteins that combat the pathological growth of abnormal blood vessels in the retina.
Tiettyjen verkkokalvon hermorappeumasairauksien kuten silmänpohjan ikärappeuman ja diabeettisen retinopatian hoito on viimeisen 15 vuoden aikana mullistunut verkkokalvon patologista uudelleensuonittumista estävien proteiinilääkkeiden tultua silmälääkäreiden käyttöön.
Our results indicate that permeation to the CNTF-responsive target cells in the retina is not a limitation to exogenous CNTF’s direct neuroprotective actions.
Tulosten perusteella ulkoperäisen, lasiaiseen annostellun CNTF:n permeoituminen verkkokalvoon ja sen CNTF-vasteisille soluille ei tulisi olla esteenä proteiinin hermosoluja suojaaville vaikutuksille silmässä.
When taken out of their natural biological milieus, most proteins are only marginally stable and susceptible to environmental perturbations.
Valtaosa proteiineista on epästabiileja ja herkkiä ympäristönsä muutoksille, erityisesti itselleen ominaisten, biologisten ympäristöjen ulkopuolella.
Our results provide a proof-of-principle, with successful capture and release of protein of interest, as well as protein bioconjugation achieved using hCNTF as a model protein.
Proteiinin puhdistus ja tuotetun proteiinin biokonjugoiminen onnistuivat hCNTF:ää malliproteiinina käyttäen, osoittaen konseptin toimivan.
In this thesis, the expression of soluble recombinant human ciliary neurotrophic factor (rhCNTF) – a neuroprotective protein with therapeutic potential against retinal neurodegeneration – in Escherichia coli was enhanced.
Tässä väitöstutkimuksessa tehostimme hermosolujen toimintaa suojaavan ja siten verkkokalvon hermorappeumien hoidossa terapeuttisesti lupaavan proteiinin – ihmisen sädekehän hermokasvutekijän (human ciliary neurotrophic factor, hCNTF) – tuotantoa liukoisena rekombinanttiproteiinina Escherichia coli-bakteerisoluissa.
Furthermore, such a combinatorial approach is successful as a screening strategy for soluble expression and could be applied to other proteins of pharmaceutical interest.
Lisäksi osoitimme, että käyttämämme tuotanto-olosuhteiden seulonta on strategiana rekombinanttiproteiinien liukoisan osuuden tuotannon lisäämiseksi käyttökelpoinen ja sovellettavissa myös muihin lääkinnällisesti potentiaalisiin proteiineihin.
Here, permeation into the neural retina was observed with fluorescently labeled rhCNTF in ex vivo retinal explant models.
Tässä väitöstutkimuksessa selvitimme myös leima-aineella merkityn rhCNTF;n permeoitumista hermosolukerroksiin ex vivo verkkokalvoeksplanteissa.
In this thesis, by integrating cell-free protein synthesis in small volumes together with split-intein mediated capture and light-triggered release, a streamlined platform for rapid protein production and screening was developed.
Tässä väitöstutkimuksessa kehitimme alustan proteiinien nopeutettua tuotantoa ja seulontaa varten yhdistämällä 1) proteiinien pienessä tilavuudessa tapahtuvan soluvapaan tuotannon puhdistukseen, joka hyödyntää 2) inteiini-välitteistä kiinniottoa ja 3) valo-aktivoitavaa vapauttamista.
Here, further characterization, formulation, and stability studies were carried out with purified rhCNTF.
Tässä väitöstutkimuksessa jatkoimme puhdistetun rhCNTF:n kehittämistä karakterisoimalla ja formuloimalla proteiinia sekä tekemällä stabiiliuskokeita.
However, the opera’s overall trajectory also includes ironic and tragic layers, which are based on conflicts or incongruities between text and music.
Kuitenkin oopperassa on sekä ironinen että traaginen taso, jotka perustuvat tekstin ja musiikin yhteensopimattomuuteen.
The central methods for the music analysis are Robert Morris’s reductive method for showing contour similarity between musical entities, Peter Stacey’s suggestions for observing the relations between text and music as well as Stacey’s view of text fragmentation in contemporary vocal music.
Keskeisimmät musiikkianalyysin menetelmät ovat Robert Morrisin reduktioanalyysi musiikillisten hahmojen (contour) samankaltaisuuden toteamiseksi sekä Peter Staceyn ehdotukset tekstin ja musiikin suhteen sekä tekstin vähittäisen fragmentoitumisen havainnoimiseksi 1900-luvun vokaalimusiikissa.
The opera’s text-music relationships are interpreted from four analytical perspectives, with emphasis on the narrative processes and their compositional strategies and descriptions of the work-specific and intertextual references.
Oopperan teksti-musiikkisuhdetta kuvataan neljästä analyyttisestä näkökulmasta, tarkastellen toisaalta teoksen kerronnallisia prosesseja ja niiden sävellyksellisiä strategioita, toisaalta kerrontaa tukevia Silkkirummun sisäisiä ja intertekstuaalisia viittauksia.
Silkkirumpu is interpreted primarily in the context of Western art music.
Silkkirumpua lähestytään tässä tutkimuksessa ensisijaisesti länsimaisen taidemusiikin viitekehyksessä.
It shows that the opera’s text-music relationships are largely based on the centuries-old tradition of the Western vocal music, yet the composer has also utilized neonarrative, intermedial strategies.
Tutkimus osoittaa, että Silkkirumpu-oopperan tekstin ja musiikin vuorovaikutus perustuu olennaisilta osin eurooppalaisen oopperan ja vokaalimusiikin traditioihin, mutta siinä on hyödynnetty myös uudenlaisia, intermediaalisia kerronnan keinoja.
An analytical model of vocal style, in which the vocal part is observed as a combination of its components, is developed for the purpose of this study.
Tutkimusta varten on kehitetty vokaaliosuuksien tarkastelumalli (vocal style), jossa kokonaisvaltainen vokaali-ilmaisu kuvataan useiden osatekijöiden yhdistymänä.
This study is the first to focus on Heininen’s music and specifically on the music of Silkkirumpu.
Tutkimus on ensimmäinen väitöskirja, jonka aiheena on Paavo Heinisen sävelkieli ja hänen tuotannossaan keskeisen Silkkirumpu-oopperan musiikki.
The discussion of musical narrative follows the principles introduced by such scholars as Byron Almén and Robert Hatten.
Musiikin kerronnallisuutta kuvataan mm. Byron Alménin ja Robert Hattenin esittelemiin näkemyksiin nojautuen ja tekstin kerrontaa lähinnä Shlomith Rimmon-Kenanin käsittein.