natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In summary, the studied antioxidative enzymes, peroxiredoxins, carbonic anhydrases, and claudins were expressed in the most common pediatric brain tumors, including pilocytic astrocytomas, ependymomas, medulloblastomas, and PNETs.
Väitöskirjan tulokset osoittavat, että antioksidatiiviset entsyymit, mukaan luettuna peroksiredoksiinit, sekä hiilihappoanhydraasit ja klaudiinit esiintyvät lasten yleisimmissä aivokasvaimissa.
In addition, the role of carbonic anhydrases was studied in medulloblastomas and PNETs.
Väitöskirjassa käsiteltiin myös hiilihappoanhydraasien (CA) esiintymistä embryonaalisissa medulloblastoomissa ja primitiivisissä neuroektodermaalisissa tuumoreissa (PNET).
All of them were expressed in pilocytic astrocytomas, suggesting that oxidative damage and consequent defence take place during the progression of the tumors.
Kaikki AOE:t ilmentyivät laajasti viitaten oksidatiivisen vaurion ja sen korjausmekanismien osallisuuteen kasvaimen kehittymisessä.
Interestingly, CA II was expressed in both the neovessel endothelium and tumour cell cytoplasm.
CA II esiintyi syöpäkudoksessa uudisverisuonten endoteelissä ja muut hiilihappoanhydraasit syöpasolujen sytoplasmassa.
AOEs correlated with the degenerative features and angiogenesis, possibly associating with reactive oxygen species-derived cellular damage.
Tutkimuksessa selvitettiin AOE:n yhteyttä lapsille tyypillisen ependymooman kliinispatologisiin muuttujiin.
In order to take this approach towards clinical use, the OM compositions were tested using human serum containing medium or xeno-free RegES medium in comparison with the commonly used medium supplemented with animal-derived fetal bovine serum.
Kliiniseen suuntaan tutkimusta vietiin käyttämällä testauksessa ihmisen seerumia sisältävää ja seerumitonta soluviljelymediumia perinteisesti soluviljelyssä käytetyn naudanseerumi -pohjaisen viljelymediumin lisäksi.
In conclusion, exogenously added growth factors are not an optimal approach for the efficient osteo-induction of hASCs in vitro.
Johtopäätöksenä voidaan todeta, että viljelymediumiin lisätyt kasvutekijät eivät edistäneet rasvakudoksen kantasolujen luuerilaistumista.
In recent years, bone tissue engineering, combining biomaterials, cells and growth factors, has emerged as a promising therapeutic approach to treat large bone defects.
Yhdistämällä biomateriaaleja, kantasoluja ja kasvutekijöitä kudosteknologiset menetelmät mahdollistavat uudenlaisten luunkorvikkeiden kehittämisen, mikä voisi tulevaisuudessa vastata alati kasvavaan tarpeeseen luusiirteille.
In addition to biochemical signals, the effect of mechanical stimulation - i.e. vibration loading - was studied on the osteogenic differentiation of hASCs.
Biokemiallisten menetelmien lisäksi tutkittiin mekaanista kuormitusta rasvakudoksen kantasolujen luuerilaistamisessa.
Secondly, the efficiency of growth factors such as bone morphogenetic protein (BMP)-2 and -7, as well as the vascular endothelial growth factor (VEGF), was compared with the optimized OM for the osteo-induction of hASCs seeded on 3D biomaterial scaffolds.
Lisäksi optimoidun luuerilaistusmediumin tehoa verrattiin kliinisessäkin käytössä oleviin kasvutekijöihin soluviljelymallissa, jossa käytettiin kahta erilaista kolmiulotteista biomateriaalirakennetta.
This study focuses on the optimization of biochemical and mechanical methods for the effective in vitro osteogenic differentiation of hASCs.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli kehittää edelleen kudosteknologisia menetelmiä kasvojen ja kallon alueen luuvaurioiden korjausta varten sekä tehostaa rasvakudoksen kantasolujen erilaistumista luusolujen suuntaan.
Human adipose stem cells (hASCs) are readily available in substantial amounts and can be differentiated into bone-forming cells.
Monikykyisinä rasvakudoksen kantasolut kykenevät erilaistumaan useiden eri solutyyppien kuten luusolujen suuntaan.
Effects of Biochemical and Mechanical Signals on Osteogenic Differentiation of Adipose Stem Cells in Vitro
Rasvakudoksen kantasolujen erilaistaminen luusolujen suuntaan soluviljelyssä käyttäen biokemiallisia ja mekaanisia signaaleja
The biphasic calcium phosphate granules enhanced the osteogenic differentiation and collagen production of hASCs, specifically when combined with the optimized OM, whereas the bioactive glass fiber scaffold mostly stimulated proliferation.
Sen sijaan rasvakudoksen kantasoluja voidaan erilaistaa tehokkaasti luusolujen suuntaan optimoidulla luuerilaistusmediumilla, varsinkin yhdessä biomateriaalirakenteiden tai vibraatiostimulaation kanssa.
To date, the osteo-induction of hASCs has mostly relied on biochemical signals, although mechanical signals have a significant role in the maintenance of bone mass and architecture.
Tämänhetkiset luukudoksen korjaustekniikat hyödyntävät enimmäkseen kudossiirteitä, joiden käyttöön liittyy kuitenkin ongelmia varsinkin suurten luukudoksen vaurioiden korjaamisessa.
However, induction by OM was required for the hASCs to become mechanosensitive, as the HMHF vibration did not affect the hASCs cultured in the control medium.
Vibraatiostimulaatio ei kuitenkaan erilaistanut perusviljelymediumissa kasvatettuja rasvakudoksen kantasoluja, vaan solut tarvitsivat biokemiallisen sysäyksen luusolujen suuntaan tullakseen sensitiiviseksi mekaaniselle stimulaatiolle.
However, there is a need for more cost-effective approaches to induce osteogenic differentiation of hASCs.
Tutkimuksessa kehitettiin nykyistä tehokkaampi kasvatusliuos eli medium rasvakudoksen kantasolujen erilaistamiseksi luusolujen suuntaan.
Biodegradable biphasic calcium phosphate and bioactive glass were used as the 3D scaffolds for hASC in the growth factor study.
Mekaanista kuormitusta tutkittaessa havaittiin korkeataajuuksisen vibraatiostimulaation lisäävän rasvakudoksen kantasolujen erilaistumista luusolujen suuntaan, mikäli soluja viljeltiin luuerilaistusmediumissa.
Standard cell-culture techniques use animal-derived reagents that are not recommended in clinical use because of safety concerns with respect to allergic reactions, rejection and zoonoses.
Perinteiset laboratoriossa käytettävät soluviljelytekniikat hyväksikäyttävät eläinperäisiä ainesosia, joita ei suositella kliiniseen käyttöön mahdollisten turvallisuusriskien, kuten allergisten reaktioiden tai hyljinnän takia.
Nevertheless, additional preclinical safety and efficacy studies are required prior to clinical translation.
Lisää solujen turvallisuutta ja tehokkuutta arvioivia prekliinisiä tutkimuksia kuitenkin tarvitaan ennen siirtymää kliinisiin soluhoitoihin.
Insights into the use of adipose stem cells for clinical cell therapy: Novel culturing conditions and characterization of multipotency and immunogenic properties
Näkemyksiä rasvakudoksen kantasolujen käytöstä kliinisissä soluterapioissa: uudet viljelyolosuhteet sekä solujen monikykyisyyden ja immunogeenisten ominaisuuksien karakterisointi
Careful characterization of ASCs with respect to in vitro culture conditions, immunological properties and cell behavior with clinically approved biomaterials is highly important for positive development of cell-based therapies.
Rasvakudoksen kantasolujen huolellinen karakterisointi erilaisissa viljelyolosuhteissa, immunologisten omaisuuksien arviointi sekä solujen käyttäytymisen tutkiminen kliinisessä käytössä olevien biomateriaalien kanssa ovat ensiarvoisen tärkeitä soluterapioiden positiivisen kehityksen kannalta.
The most efficient osteogenic differentiation of ASCs was observed with BAG cultured without osteogenic supplements.
Rasvakudoksen kantasolujen luuerilaistuskyky oli tehokkainta, kun niitä viljeltiin bioaktiivisella lasilla ilman osteogeenisiä suplementteja.
Nevertheless, expansion of ASCs is often necessary to obtain a clinically sufficient cell number for effective cell treatments.
Kantasoluhoitoihin tarvittavat solumäärät ovat kuitenkin usein suuria, joten solujen määrää tulee lisätä laboratorio-olosuhteissa tehokkaan hoitovasteen aikaansaamiseksi.
The characteristic immunophenotype and multilineage differentiation potential of ASCs were maintained in all conditions.
Soluille ominainen immunofenotyyppi sekä solujen monikykyinen erilaistumispotentiaali säilyivät kaikissa kolmessa viljelyolosuhteessa.
Finally, the effects of bioactive glass (BAG) S53P4 or β- tricalcium phosphate (β-TCP) and bone morphogenetic protein (BMP) -2 and -7 on the osteogenic differentiation of ASCs were investigated in HS-supplemented medium.
Lopuksi tutkittiin bioaktiivisen lasin sekä β-trikalsiumfosfaatin sekä luun morfogeneettisten proteiinien (BMP) vaikutusta rasvakudoksen kantasolujen luuerilaistuskykyyn ihmisen seerumia sisältävässä kasvatusliuoksessa.
Therefore, xeno- and serum-free (XF/SF) reagents are highly desirable for enhanced safety and quality of transplanted ASCs.
Tästä syystä täysin seerumittomat ja eläinperäisistä aineista vapaat reagenssit ovat toivottuja ja niillä voidaan parantaa rasvakudoksen kantasolujen turvallisuutta ja laatua kliinisiä soluhoitoja ajatellen.
Basic stem cell characteristics such as immunophenotype, proliferation, and differentiation potential were assessed in XF/SF conditions and compared with those in allogeneic human serum (HS) or the traditionally used fetal bovine serum (FBS) cultures.
Solujen perusominaisuudet, kuten immunofenotyyppi, jakautumiskyky ja erilaistuspotentiaali arvioitiin seerumittomissa ja eläinperäisistä aineista vapaissa kasvatusolosuhteissa ja niitä verrattiin ihmisen seerumia sekä naudan seerumia sisältäviin olosuhteisiin.
Thus, these novel findings of ASC characteristics will provide valuable tools for regulatory authorities.
Uudet tutkimustulokset rasvakudoksen kantasolujen ominaisuuksista tarjoavat työkaluja myös kantasoluhoitojen regulaatioon.
Our findings demonstrated that the novel XF and XF/SF conditions maintained the basic stem cell features of ASCs, and thus, these animal-free workflows may have potential in clinical cell therapies.
Tämä väitöstutkimus osoitti, että uudet seerumittomat ja eläinperäisistä aineista vapaat viljelyolosuhteet pitävät yllä rasvakudoksen kantasolujen perusominaisuuksia ja kyseisillä olosuhteissa voi olla edellytyksiä myös kliiniseen käyttöön.
Additionally, macromolecular crowding (MMC) was used to support cells in re-creating their own microenvironments in vitro.
Lisäksi tutkittiin viljelymediumin makromolekulaarisen täytön eli Ficollin lisäyksen vaikutusta soluihin ja kykyä tukea solujen luonnollista mikrotason elinympäristön tuottoa laboratorio-olosuhteissa.
In this thesis, animal-component-free isolation and cell-expansion protocols were developed for ASCs.
Tässä väitöskirjatyössä kehitettiin seerumittomat ja eläinperäisistä aineista vapaat soluviljelymenetelmät rasvakudoksen kantasolujen laboratoriossa tapahtuvaan eristykseen ja kasvatukseen.
The results showed that ASCs cultured in XF/SF conditions had significantly higher proliferation rates compared with those in HS and FBS cultures.
Tulokset osoittivat, että seerumittomissa ja eläinperäisitä aineista vapaissa viljelyolosuhteissa rasvakudoksen kantasolut jakautuivat merkittävästi nopeammin verrattuna viljelyliuoksiin, jotka sisälsivät ihmisen tai naudan seerumia.
The results of the biomaterial studies showed that BMP supplementation decreased the cell number and osteogenic differentiation of ASCs with both the BAG and β-TCP materials.
Luun morfogeneettiset proteiinit vähensivät rasvakudoksen kantasolujen määrää ja luuerilaistuskykyä molempien biomateriaalien kanssa.
The excellent proliferation capacity, multilineage differentiation potential, low immunogenicity and ability for immunomodulation make ASCs promising candidates for diverse clinical applications in regenerative medicine and immunomodulation therapies.
Edellä mainitut ominaisuudet tekevät rasvakudoksen kantasoluista lupaavan vaihtoehdon erilaisiin kliinisiin sovelluksiin uudistavan lääketieteen alalla sekä immuunipuolustuksen säätelyä vaativiin hoitoihin.
Although MMC did not support ASC proliferation under any of the studied conditions, adipogenic and osteogenic differentiation was efficient under MMC in FBS and HS media.
Ficollin lisääminen kasvatusliuokseen ei tukenut solujen jakautumista, mutta solujen erilaistuskyky rasva- ja luusolujen suuntaan oli tehokasta seerumia sisältävissä viljelyolosuhteissa Ficollin lisäyksen jälkeen.
The immunogenicity and immunosuppression of ASCs as well as the secretion of signaling proteins were also determined through mixed lymphocyte reactions after cell isolation and expansion in FBS- and HS-supplemented medium and in XF/SF conditions.
Lisäksi rasvakudoksen kantasolujen immunogeenisyys, kyky estää immuunivasteen muodostusta sekä signaaliproteiini-eritys määritettiin käyttäen lymfosyyttien yhteisviljelmiä kolmessa yllämainitussa laboratorio-olosuhteessa.
However, the MMC method was not suitable for the XF/SF cultures studied because the ASCs did not remain viable in long-term exposure to MMC.
Menetelmä ei kuitenkaan soveltunut seerumittomiin olosuhteisiin, sillä rasvakudoksen kantasolujen elinkyky heikentyi merkittävästi Ficollin vaikutuksesta.
Adipose tissue is an abundant source of multipotent stem cells, known as adipose stromal/stem cells (ASCs).
Rasvakudos on monikykyisten kantasolujen ehtymätön lähde.
Furthermore, our immunology studies showed that ASCs were weakly immunogenic when expanded under the three conditions.
Rasvakudoksen kantasolut eivät aiheuttaneet voimakasta immunologista vastetta missään tutkitussa olosuhteessa.
The significantly strongest suppression was observed with cells expanded in FBS conditions, whereas higher ASC numbers were required to display suppression in HS or XF/SF conditions.
Solujen kyky estää immuunivasteen muodostumista oli voimakkain naudan seerumia sisältävässä olosuhteessa, mutta suuremmilla kantasolumäärillä estävä vaikutus voitiin nähdä myös muissa tutkituissa olosuhteissa.
The effects of MMC on ASC characteristics were analyzed under three culture conditions, i.e., in FBS, HS and XF/SF.
Ficollin lisäyksen vaikutusta rasvakudoksen kantasolujen ominaisuuksiin tutkittiin kolmessa yllämainitussa kasvatusolosuhteessa.
The life of a deaconess turned out to be paradoxical.
Diakonissan elämä esittäytyi paradoksina.
They blamed themselves if they got exhausted.
Naiset syyttivät ensisijaisesti itseään, jos he eivät jaksaneet.
It it happened, the reason was lack of faith.
Uupumus selittyi jopa uskon puutteena.
The study illuminated the gendered processes of entering the service.
Tutkimuksessa kehiteltiin lähestymistapa, joka avasi pääsyn mikrohistorialliseen syvälöydökseen.
The sisters had great difficulty questioning their demanding vocations.
Jokainen sisarista kyseenalaisti oman kärsimyksensä, kun oman kutsumuksen rajat tulivat vastaan.
Female desire was traced back with the double reading of historical empiria, i.e. by giving space to the time-based vocation and room for women in the space of vocation.
Avaimena oli historiallisen empirian kaksoisluenta, jossa tilaa annettiin sekä aikasidonnaiselle naiskutsumukselle että slle, mitä naiset itse ajattelivat oman aikansa uskonnollisessa ilmapiirissä (herkkyys eletylle uskolle).
A sister was not supposed to be anybody but she had to become somebody (the project of the redeeming service work).
Sisarella ei ollut lupa haluta mitään, tai olla mitään, ja silti oli tultava joksikin.
The objective of this study was to analyse Finnish women´s attraction to the Deaconess vocation in 1890-1900.
Tutkimuksen kohteena on Oriveden leprasairaalan (1904-1953) sisarten palvelustyö uskon ja kutsumuksen mentaalisessa jännitteessä.
The methodology of feminist and spiritual narrative was developed and opened up the door to the situated and embodied knowledges in cultural contexts.
Feministiseen ja spirituaaliseen narratiivisuuteen liittyi pakottamaton läsnäolo, jossa ei liian nopeasti analysoitu naisia alistetuiksi tai uskonnon sokaisemiksi.
The main data consisted of applications to the Deaconess Institution and letters.
Pääaineisto koostuu omaelämäkerrallisista lähteistä eli naisten hakupapereista ja sisarten kirjeistä Helsingin diakonissalaitokselle.
There was a hidden agreement, that a sister would not tire of serving.
Sisarten oli vaikea kyseenalaistaa kutsumuksensa alistavuutta, sillä palvelustyön sanattomaan sopimukseen sisältyi lupaus jaksamisesta.
An applicant "assured" her willingness to serve and desire to dedicate her life to piety.
Sisarista oli saatava hoiva- ja pelastushyöty eikä heidän väsymistään kutsumukseen haluttu kuunnella.
How did she negotiate her desires, motivations and limitations?
Ja miksi niin paljon voimia tuhlataan omien tunteiden piilottamiseen?
Calling was seen as a historical category that does not merely fit into the categories marked by gender, class, or pursuit of power.
Liian usein siitä puuttuu yhteys sukupuoleen, historiallisiin taakkasiirtymiin ja yhteiskuntakriittiseen näkökulmaan.
The research focused on five sisters, who entered the Orivesi leprosy hospital.
Sisaret Oriveden leprasairaalassa 1904-1953
The worlds of these women did not fit into the religious realm either.
Siihen liittyvä voimattomuuspuhe oli vastavoimaa palvelun uskontunnustukselle.
The idealised Martha in the essence of the ideal Finnish woman maintained the patriarchal order, when the two biblical Marys (of Bethany and of Galilee) and their yielding minds were embraced to support the legitimation of women´s untiring service work.
Hoivaorganisaation kannalta kyseessä oli lunastavan hoivan projekti ja sopimus naiserityisestä kristillisestä lähimmäisyydestä.
My question was: what did she think in the space of the established notions of women´s vocation.
Työ eteni naisten uskon ristiriitojen kautta ja avasi näkymän vaiettuun kutsumusperäiseen uupumiseen.
In the process of applying the applicants wrote an autobiography.
Keskustelu loppuun kulumisesta on ollut yksilökeskeistä.
Perhaps the most important factor for the coating properties is the feedstock powder and its quality.
Ehkä tärkein tekijä pinnoiteominaisuuksien kannalta on jauhe ja sen laatu.
Thermally sprayed hardmetal coatings have been successfully used in many critical applications including hydraulic cylinders, landing gear, paper machine rolls, ball and gate valves, and several other parts, which require wear resistance.
Termisesti ruiskutettuja kovametallipinnoitteita on käytetty menestyksekkäästi monissa kriittisissä sovelluksissa, kuten hydraulisylinterit, laskutelineet, paperikoneen telat, pallo- ja porttiventtiilit sekä useat muut kulumiskestävyyttä vaativat osat.
For example, the newest thermal spray processes, such as High Velocity Air Fuel (HVAF), provides about a 1000 °C lower flame temperature and 30-40% higher particle velocity compared to more conventional High Velocity Oxygen Fuel (HVOF) thermal spray processes.
Esimerkiksi uusimmat termisen ruiskutuksen prosessit, kuten HVAF, tarjoaa noin 1000 °C matalamman liekin lämpötilan ja 30 – 40 % suuremman partikkelinopeuden tavanomaisempiin HVOF ruiskutusprosesseihin verrattuna.
The size distribution of the powder needs to be suitable for the process; in addition to this the particle density, carbide size, and powder homogeneity affect the properties of the coating.
Jauheen kokojakauman on oltava sopiva prosessille ja tämän lisäksi tiiveys, karbidikoko ja jauheen homogeenisuus vaikuttavat pinnoitteen ominaisuuksiin.
Currently, due to variations in the spray processes, feedstock material, and spray parameters, there might exist a wide range of properties for the same coating material.
Nykyisin ruiskutusprosessien, pinnoitusjauheiden ja ruiskutusparametrien vaihtelusta johtuen samalle pinnoitemateriaalille voidaan aikaansaada erilaisia ominaisuuksia.
At present, many thermal spray processes and equipment exist, each having their own specific characteristics of particle temperature and velocity.
Nykyisin on käytössä useita eri termisen ruiskutuksen prosesseja, joista jokainen voi tuottaa partikkeleille hieman erilaisen lämpötilan ja nopeuden.
Materials focused on in relation to HVOF and HVAF were WC-CoCr and Cr3C2-NiCr, whereas Al, Ti, and Cu were used in the CS case.
HVOF– ja HVAF– prosessissa tutkittiin WCCoCr - ja Cr3C2-NiCr –pinnoitteita ja kylmäruiskutuksessa Al, Ti ja Cu pinnoitteita.
It was shown that the residual stress of cold spray coatings, mostly controlled by impact pressure and thus in most cases developing into compressive stress, may develop into tensile stress in conditions with low impact pressure and relatively high thermal energy.
Osoitettiin myös, että kylmäruiskutuspinnoitteiden jäännösjännitykset, joihin tyypillisesti vaikuttaa iskuenergian määrä ja sen vaikutuksesta muodostuva puristusjännitys, voivat kehittyä myös vetojännityksiksi olosuhteissa, joissa on alhainen iskuenergia ja suhteellisen korkea prosessilämpötila.
The role of compressive stresses proved to be significant for the cavitation erosion resistance and fatigue life performance of the coatings.
Puristusjännitysten merkitys osoittautui tärkeäksi pinnoitteiden kavitaatioeroosionkestävyyttä ja väsymiskestävyyttä parantavaksi tekijäksi.
The thermal history will have a major impact on the residual stresses and it may influence the performance of the coating by affecting the mechanical properties of the coating as well.
Partikkeleiden ja alustan lämpöhistoria vaikuttaa merkittävästi jäännösjännityksiin mikä voi vaikuttaa myös pinnoitteen suorituskykyyn ja pinnoitteen mekaanisiin ominaisuuksiin.
HVAF thus produces very dense coating structures and reduces the brittleness caused by excessive particle heating.
Tämän takia ne tuottavat erittäin tiiviitä pinnoiterakenteita, joilla ei kuitenkaan ole partikkeleiden liiallisesta kuumenemisesta aiheutuvia negatiivisia ominaisuuksia kuten haurautta.
First, the role of gas flows and process conditions on the particle state was evaluated by mapping the particle temperature and velocity resulting from different conditions and how they are linked to coating properties.
Kaasuvirtausten ja prosessiolosuhteiden vaikutusta partikkeleiden tilaan arvioitiin kartoittamalla hiukkasten lämpötilaa ja nopeutta erilaisilla prosessisäädöillä, minkä jälkeen selvitettiin millaisia pinnoiteominaisuuksia ja erityisesti jännitystiloja eri prosessiolosuhteet tuottivat.
Studies showed that high compressive residual stresses controlled by the particle molten state, velocity, and substrate temperature can develop in high kinetic thermal sprayed carbide coatings.
Tutkimukset osoittavat, että korkeakineettisillä termisen ruiskutuksen prosesseilla saadaan partikkeleiden sulamisastetta, nopeutta ja substraatin lämpötilaa säätämällä merkittäviä puristusjännityksiä omaavia karbidipinnoitteita.
In high-kinetic-energy thermal spray processes, e.g. the HVOF, HighPressure High Velocity Oxygen Fuel (HP-HVOF), HVAF, and cold spray (CS) processes, the compressive stress component also known as peening stress, intensifies during the manufacturing process.
Esimerkiksi korkean partikkeleiden kineettisen energian omaavilla termisen ruiskutuksen prosesseilla kuten HVOF, HVAF ja kylmäruiskutus saadaan valmistusprosessin aikana syntymään partikkeleiden iskeytymisestä johtuva puristusjännitystila.
Today, the particle state can be monitored by in-situ diagnostics with devices that measure the temperature (T) and velocity (v) of the particles during flight.
Partikkeleiden tilaa voidaan tarkkailla suoraan partikkelivirrasta mittaamalla niiden lämpötilaa (T) ja nopeutta (v) lennon aikana ja linkittää prosessin olosuhteet pinnoiteominaisuuksiin ns. "process mapping"menetelmää hyödyntämällä.
Thus the effect of the thermal history and residual stresses on the properties of coatings is largely unknown.
Usein valmistusprosessista johtuvien tekijöiden hallintaan on kiinnitetty riittämätöntä huomiota, joten lämpöhistorian ja jäännösjännitysten vaikutusta pinnoitteiden ominaisuuksiin ei suurelta osin tunneta.
Moreover, there is generally a lack of knowledge on the property variation in coatings produced by various devices from the same material, as coating properties are managed largely by the trial and error approach.
Lisäksi eri laitteilla samasta materiaalista valmistettujen pinnoitteiden ominaisuuksien vaihtelusta ei ole systemaattisesti kerättyä tietoa.