natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Transesterification also proved to be useful in the glycosidation of isoflavones at position 7-O, starting from 7-O-benzoylated isoflavones.
Mielenkiintoinen ja harvinainen aromaattisen renkaan klooraus tionyylikloridilla onnistuttiin näyttämään todeksi, ja näin mahdollistamaan bakteeriperäisten isoflavonikloridien syntetisointi.
The prepared homo- and copolymers were characterized by the gel permeation chromatography, GPC, differential scanning calorimetry, DSC, nuclear magnetic resonance, NMR, and Fourier transform infrared spectrometry, FTIR .
Polymerointikokeissa syntetisoitujen polymeerien ominaisuudet tutkittiin polymeerien tutkimusmenetelmillä, kuten geelipermeaatio kromatografialla (GPC), ydinmagneettisella resonassi spektroskopialla (NMR),differentiaalisella pyyhkäisykalorimetrialla (DSC) ja Fourier-muunnos infrapunaspektroskopialla, (FTIR).
This doctoral thesis deals with the syntheses of olefin homo- and copolymers using different kind of metallocene catalyst.
Väitöskirjatyössä tutkittiin polyolefiinimuovien, kuten polyeteenin ja polypropeenin, muokkausta katalyyttisellä polyolefiinisynteesillä.
Molar mass (Mw, Mn), molar mass distribution (Mw/Mn), tacticity, comonomer content, melting temperature, glass transition temperature, and end group structures and content were determined.
Metalloseenikatalyyttien erilaisilla rakenteilla havaittiin olevan selkeitä vaikutuksia syntyneiden polymeerien ketjunpituuteen, komonomeerien pitoisuuteen ja polymeeriketjussa olevien monomeeriyksiköiden avaruudelliseen järjestymiseen.
The solid-state structures of the catalysts rac- and meso-1 were determined by X-ray crystallography.
Katalyytit olivat organometallisia metalloseenikatalyyttejä, jotka aktivoitiin alumiinialkyyli tai boraatti kokatalyyteillä.
Activation of a hafnocene catalyst was studied with UV-Vis spectrometry and activation process for the synthesis of ultra high molar mass poly(1-hexene) was found out.
Lisäksi havaittiin eräällä katalyyttiryhmällä, että katalyyttiin kiinnitetty aromaattinen fenyyliryhmä voi hidastaa polymeroitumista kiinnittymällä itse aktiiviseen katalyyttikeskukseen.
Tailoring polyolefin properties by metallocene catalysis
Erään metalloseenikatalyytin suorituskyvyn huomattava paraneminen havaittiin käyttämällä boraatti-kokatalyyttiä.
A special attention was paid on the correlation of the polymer properties with the catalyst structures and polymerization conditions.
Työssä syntetisoitiin myös uusia polypropeenin kopolymeerejä.
Routinely produced TlBr detectors often are poor quality.
Tavanomaisilla menetelmillä valmistetut T1Br detektorit ovat usein huononlaatuisia.
As an example, a thick (4 mm) TlBr detector produced by the process was fabricated and found to operate successfully in gamma-ray detection, confirming the validity of the proposed purification and technological steps.
Kehitetyllä prosessilla aikaansaatu paksu (4 mm) detektori osoittautui toimivan käytännössä menestyksekkäästi gammadetektorina.
In this thesis, literature on improving quality of TlBr material/crystal and detector performance is reviewed.
Väitöskirjan aiheena on TIBr raaka-aineen, kiteiden sekä detektorin suorituskyvyn parantaminen.
Aging aspects as well as the influence of different factors (temperature, time, electrode material and so on) on detector stability are considered and examined.
Erityisesti tarkasteltiin detektoreiden stabiiliutta ja vanhenemista, sekä niihin vaikuttavia tekijöitä kuten lämpötilaa, aikaa ja elektrodimateriaaleja.
The research reported in this thesis dealt with single crystals of thallium bromide grown for gamma-ray detector applications.
Väitöskirjatutkimus keskittyy talliumbromidikiteisiin, joita hyödynnetään gammasäteiden havainnoimisessa.
The crystals were used to fabricate room temperature gamma-ray detectors.
Kiteistä valmistettiin huoneenlämmössä toimivia gammadetektoreita.
Subsequent processing is similar to that described in the literature.
Yhteenveto-osassa arvioitiin uudelleen aiheeseen liittyvää kirjallisuutta.
However, for the complete improvement of detector performance, further developments in crystal growth are required.
On kuitenkin huomioitavaa, että detektoreissa on vielä parantamisen varaa ja lisä tutkimus- ja kehitystyötä tarvitaan erityisesti kiteiden kasvatuksessa.
The processes under concern were TlBr raw material purification, crystal growth, annealing and detector fabrication.
Väitöskirjatyön kokeellisessa osassa kehitettiin kaikkia prosessin vaiheita: raaka-aineiden puhdistusta, kiteiden kasvatusta ja detektoreiden valmistusta.
This thesis shows the considerable improvement in the charge carrier properties of a detector due to additional purification by hydrothermal recrystallisation.
Hydrotermistä uudelleen kiteyttämistä käyttämällä kyettiin parantamaan huomattavasti detektoreiden varauksen kuljetusominaisuuksia.
The results of the process development are summarised and discussed.
Työssä kehitetyt puhdistusmenetelmät ja teknologiset toimenpiteet olivat siis oikeansuuntaisia ja hyödyllisiä.
Positron emission tomography (PET) is an imaging technique in which radioactive positron-emitting tracers are used to study biochemical and physiological functions in humans and in animal experiments.
Positroniemissiotomografia (PET) on kuvantamismenetelmä, jossa lyhytikäisellä positronisäteilijällä leimatun radioaktiivisen merkkiaineen avulla voidaan tutkia kudosten biokemiallisia ja fysiologisia tapahtumia ihmisissä ja koe-eläimissä.
N-(3-[18F]fluoropropyl)-2β-carbomethoxy-3β-(4-fluorophenyl)nortropane ([18F]β-CFT-FP) is a candidate PET tracer for the dopamine transporter (DAT), and 1H-1-(3-[18F]fluoro-2-hydroxypropyl)-2-nitroimidazole ([18F]FMISO) is a well-known hypoxia marker for hypoxic but viable cells in tumours.
Tutkimuksen kohteena olivat dopamiinitransportterimerkkiaine N-(3-[18F]fluoropropyyli)-2β-carbometoksi-3β-(4-fluorofenyyli)- nortropaani ([18F]β-CFT-FP) ja hypoksiamerkkiaine 1H-1-(3-[18F]fluoro-2-hydroksi- propyyli)-2-nitroimidazoli ([18F]FMISO), jonka on osoitettu kerääntyvän hypoksisiin mutta elossa oleviin soluihin.
F-18 Labelling Synthesis, Radioanalysis and Evaluation of A Dopamine Transporter and A Hypoxia Tracer
Dopamiinitransportterin ja hypoksiamerkkiaineen fluori-18 leimaussynteesi, radioanalyysi ja evaluointi
In addition, preclinical studies using experimental animal models are necessary for evaluating the suitability of new PET tracers for humans.
Prekliiniset kokeet koe-eläinmalleilla ovat tarpeellisia, jotta voidaan paremmin arvioida uusien radioaktiivisten merkkiaineiden soveltuvuutta humaanitutkimuksiin.
The use of PET imaging has increased rapidly in recent years, as have special requirements in the fields of neurology and oncology for the development of syntheses for new, more specific and selective radiotracers.
Spesifisten ja selektiivisten erityisesti onkologisten ja neurologisten merkkiaineiden leimausmenetelmien kehitystarve on viime vuosina lisääntynyt.
In this study, a fluorine-18 labelling synthesis method for two tracers was developed and optimized, and the usefulness of these tracers for possible prospective human studies was evaluated.
Tässä työssä kehitettiin ja optimoitiin leimausmenetelmät kahdelle yhdisteelle ja arvioitiin prekliinisten kokeiden perusteella niiden käyttökelpoisuutta humaanitutkimuksiin.
Synthesis development and automation are necessary when high amounts of radioactivity are needed for multiple PET studies.
Synteesimenetelmien kehitystyössä on säteilysuojelullisista syistä kiinnitettävä huomiota automaation kehittämiseen, koska moniin PET-tutkimuksiin tarvitaan korkeita aktiivisuusmääriä.
Three different detection methods of radioactivity were compared: radioactivity scanning, film autoradiography, and digital photostimulated luminescence (PSL) autoradiography.
Työssä arvioitiin myös radio-ohutlevykromatografian (radioTLC) merkitystä radioanalyyttisenä menetelmänä ja verrattiin keskenään TLC-levyn radioaktiivisuuden eri määritysmenetelmiä: radioaktiivisuuden scanning-menetelmää, filmiautoradiografiaa ja digitaalista fotostimuloitua luminesenssi (PSL) autoradiografiaa.
The methodological part of this thesis showed that radioTLC is the method of choice when combined with an appropriate radioactivity detection technique.
Väitöskirjatyön menetelmällisessä osassa osoitettiin, että TLC-menetelmä yhdistettynä ominaisuuksiltaan sopivaan radioaktiivisuuden mittausmenetelmään on hyvä valinta.
The synthesis of fluorine-18 labelled [18F]FMISO was optimized, and the tracer was prepared using an automated system with good and reproducible yields.
Lisäksi optimoitiin [18F]FMISO:n synteesimenetelmä ja sovellettiin sitä automaattiselle synteesilaitteistolle, jonka avulla [18F]FMISO:a valmistettiin suuria aktiivisuusmääriä toistettavasti ja hyvällä saannolla.
For purification and analysing the labelled end-product, an effective radioanalytical method combined with an optimal radioactivity detection technique is of great importance.
Tärkeän osan synteesin kehitystyössä muodostaa myös lopputuotteen erottaminen epäpuhtauksista ja lopputuotteen analysointi käyttäen tehokasta kromatografista menetelmää yhdistettynä herkkään ja optimaaliseen radioaktiivisuuden mittausmenetelmään.
Digital PSL autoradiography proved to be the most appropriate when compared to the radioactivity scanning and film autoradiography methods.
Digitaalinen fotostimuloitu luminesenssi autoradiografia osoittautui parhaaksi radioaktiivisuuden mittausmenetelmäksi vertailussa, koska se on herkin, paras resoluutioltaan ja lisäksi sillä on laaja lineaarinen mittausalue.
These in vitro studies showed that β-CFT-FP binds to the caudate-putamen, an area rich of DAT.
Alustavasti osoitettiin myös että 11C-leimattu β-CFT-FP sitoutuu voimakkaasti in vitro post mortem -humaaniaivoleikkeiden tyvitumakkeiden alueelle, jossa dopamiinin kuljetusproteiinien tiheys on suuri.
In preclinical studies, the action of the radiation sensitizer estramustine phosphate on the radiation treatment and uptake of [18F]FMISO was evaluated, with results of great importance for later human studies.
Prekliinisissä kokeissa voitiin kokeellisessa tuumorihiirimallissa [18F]FMISO:n avulla osoittaa sädeherkistäjä estramustiini fosfaatin (EMP) vaikutus sädehoidon tehoon.
The cutoff sizes of the recommended HVCI configuration were 2.4, 0.9 and 0.2 μm.
Keräyksissä käytetyn HVCI:n leikkausrajat olivat 2,4 µm, 0,9 µm ja 0,2 µm.
The particulate samples were collected with the HVCI, virtual impactors and a Berner low pressure impactor in six European cities: Helsinki, Duisburg, Prague, Amsterdam, Barcelona and Athens.
Keräyskampanjat toteutettiin kuudessa kaupungissa: Helsinki, Duisburg, Praha, Amsterdam, Barcelona ja Ateena.
The samples were analysed for particle mass, common ions, total and water-soluble elements as well as elemental and organic carbon.
Hiukkasnäytteistä määritettiin kerätty massa, yleiset ionit, vesiliukoiset ja kokonaisalkuaineet sekä alkuainehiili ja orgaaninen hiili.
In summary, the field campaigns exhibited different profiles with regard to particulate sources, size distribution and chemical composition, thus, providing a highly useful setup for toxicological studies on the size-segregated HVCI samples.
Yhteenvetona voidaan todeta, että kenttäkampanjat poikkesivat toisistaan hiukkasten lähteiden, kokojakauman ja kemiallisen koostumuksen suhteen, mikä tarjoaa erittäin käyttökelpoisen asetelman HVCI-näytteiden toksikologisille tutkimuksille.
A source assessment based on chemical tracers suggested clear differences in the dominant sources (e.g. traffic, residential heating with solid fuels, metal industry plants, regional or long-range transport) between the sampling campaigns.
Kemiallisiin merkkiaineisiin perustuvan lähdeanalyysin mukaan hiukkaslähteiden (mm. liikenne, kotitalouksien puu- ja kivihiililämmitys, metalliteollisuuslaitokset, hiukkasten alueellinen ja kaukokulkeuma) osuudet vaihtelivat huomattavasti keräyskampanjoiden välillä.
The major components of PM2.5 in the virtual impactor samples were carbonaceous compounds, secondary inorganic ions and sea salt, whereas those of coarse particles (PM2.5-10) were soil-derived compounds, carbonaceous compounds, sea salt and nitrate.
Virtuaali-impaktorilla kerättyjen pienhiukkasten (PM2.5; halkaisija Dp < 2,5 μm) pääkomponenteiksi määritettiin hiiltä sisältävät yhdisteet, sekundääriset epäorgaaniset ionit ja merisuola, kun taas isoja hiukkasia (PM2.5-10; halkaisija 2,5 μm < Dp < 10 μm) sisältävien näytteiden pääkomponentit olivat maaperä, hiiltä sisältävät yhdisteet, merisuola ja nitraatti.
Relatively large differences between sampling campaigns were observed in the organic carbon content of the PM2.5 samples as well as the mineral composition of the PM2.5-10 samples.
Keräyskampanjoiden välillä oli melko suuria eroja PM2.5-näytteiden orgaanisen hiilen osuudessa ja PM2.5-10-näytteiden maaperämineraalien osuudessa.
This implies that the chemical characterization of the exposure variable in toxicological studies needs to be done from the same HVCI samples as used in cell and animal studies.
Näin ollen altistumismuuttujaa koskevat kemialliset määritykset pitää tehdä samoista HVCI-näytteistä, joita käytetään toksikologisissa tutkimuksissa.
However, the chemical characteristics of different particulate size ranges and the biological mechanisms responsible for these adverse health effects are not well known.
Terveydelle haitallisten kaupunki-ilman hiukkasten kemiallisia ominaisuuksia ja vaikutusten biologisia mekanismeja ei tunneta kovin hyvin.
The major and minor components together accounted for 77-106% and 77-96% of the gravimetrically-measured masses of fine and coarse particles, respectively.
Analysoidut kemialliset komponentit selittivät yhteensä 77-106% PM2.5-massasta ja 77-96% PM2.5-10-massasta.
Chemical and source characterisation of size-segregated urban air particulate matter
Kaupunki-ilman erikokoisten hiukkasten kemiallisen koostumuksen määrittäminen ja lähteiden tarkastelu
Laboratory calibration and field comparisons indicated that the HVCI can provide a unique large capacity, high efficiency sampling of size-segregated aerosol particles.
Tässä työssä tehty laboratoriokalibrointi ja keräinten välinen vertailu kenttätutkimuksessa osoittivat, että HVCI:llä voidaan kerätä koon suhteen eroteltuja hiukkasnäytteitä tehokkaasti suuren ilmavirtauksen avulla.
The data from parallel, low volume reference samplers provide valuable additional information for chemical mass closure and source assessment.
Rinnakkaisten pientehokeräinten tulokset mahdollistavat kemiallisen massasulkeuman tekemisen ja lähdetarkastelun.
The principal aims of this thesis were to validate a high volume cascade impactor (HVCI) for the collection of particulate matter for physicochemical and toxicological studies, and to make an in-depth chemical and source characterisation of samples collected during different pollution situations.
Tämän väitöskirjan ensimmäisenä päätavoitteena oli suuritehoisen monivaiheimpaktorin (HVCI) toimivuuden varmentaminen ilmassa leijuvien hiukkasten keräyksessä fysikaalis-kemiallisia ja toksikologisia tutkimuksia varten.
The HVCI mass concentrations were in a good agreement with the reference methods, but the chemical composition of especially the fine particulate samples showed some differences.
HVCI:llä mitattujen hiukkasten massapitoisuudet vastasivat hyvin vertailukeräimillä saatuja tuloksia.
A quantum chemical investigation of the metal centres in cytochrome c oxidase
Kvanttikemiallinen tutkielma sytokromi c oksidaasin metallikeskuksista
This development allows for increased repetition rate of the experimental signal and thus the spectroscopic sensitivity of the method is improved.
Nämä tekijät auttavat parantamaan kokeiden herkkyyttä, eli kokeellisen signaalin voimakkuutta suhteessa kohinaan.
The emphasis is on the development of laser spectroscopic methods for high-resolution molecular spectroscopy.
Väitöskirja käsittelee kokeellista korkean erotuskyvyn molekyylispektroskopiaa.
These setups are applied to the recording of several vibration-rotation overtone bands of both H(12)C(12)CH and H(13)C(13)CH. An intra-cavity laser absorption spectroscopy setup that uses a commercial continuous wave ring laser and a Fourier transform interferometer is presented.
Neljä erilaista lasereihin perustuvaa koejärjestelyä on rakennettu ja näitä kaikkia on sovellettu kaasumaisen asetyleenin (HCCH) ja sen eri hiili-13 isotooppivaihdettujen isotopomeerien värähtelyspektrien mittaamiseen.
In the other two experiments, the same laser is actively frequency stabilised to the ringdown cavity.
Joko koe on suoritettu laserontelon sisällä tai laserin säde on kytketty erilliseen ulkoiseen onteloon.
An interesting collisional energy transfer process is observed for the excited vibrational states and this phenomenon is explained by a simple step-down model.
Kaikki kokeissa mitatut spektrit on tulkittu käyttäen sopivia kvanttimekaanisia malleja, ja tuloksena on joukko malliin littyviä molekyyliparametrejä.
This thesis contains five experimental spectroscopic studies that probe the vibration-rotation energy level structure of acetylene and some of its isotopologues.
Spektrit koostuvat siirtymistä molekyylin pyörimiseen ja värähtelyyn liittyvien energiatilojen välillä.
Cavity-enhanced laser spectroscopic studies of vibrational overtones of acetylene
Erityisesti ns. symmetrisiä värähtelytiloja on päästy tutkimaan ainutlaatuisen värähtelyfluoresenssilaitteiston avulla.
Compared with earlier work, the signal-to-noise ratio of a laser-induced dispersed infrared fluorescence experiment is enhanced by more than one order of magnitude by exploiting the geometric characteristics of the setup.
Värähtelyspektrit on mitattu lähi-infrapuna-alueella, missä säteilykentän energia riittää virittämään molekyyliä useamman värähtelykvantin verran.
The precision of the spectroscopic parameters of some previously published symmetric states is also improved.
Kaikki koejärjestelyt käyttävät hyväkseen peileistä muodostettujen optisten onteloiden ominaisuuksia.
The configuration of the laser is found to be sub-optimal for high-sensitivity work but the spectroscopic results are good and show the viability of this type of approach.
Etuna on onteloiden sisälle saatava suuri optinen teho ja tietyissä tapauksissa niiden kautta saatava suuri absorptiomatka.
One is a standard setup that employs a non-frequency stabilised continuous wave laser as a source.
Emissiokoe on ainutlaatuinen, siinä tutkitaan asetyleenin fluoresenssia elektronisen perustilan sisällä, eri värähtelytilojen välillä.
Breast cancer is the most common cancer in women in the western countries.
Länsimaissa rintasyöpä on yleisin naisilla esiintyvä syöpäsairaus.
One approach in treating hormone dependent breast tumours is to block the local estrogen production by inhibiting these two enzymes.
Yksi tapa hoitaa hormoniriippuvaisia syöpäkasvaimia on estää näiden entsyymien toimintaa käyttämällä entsyymi-inhibiittoreita.
Molecular Modelling of Estrogen-Producing Enzymes CYP450 Aromatase and 17beta-Hydroxysteroid Dehydrogenase Type 1
Estrogeenia tuottavien entsyymien CYP450 aromataasin ja 17beta-hydroksisteroididehydrogenaasi tyypi 1:n molekyylimallitus
Approximately two-thirds of breast cancer tumours are hormone dependent, requiring estrogens to grow.
Noin kahdessa tapauksessa kolmesta kasvain on riippuvainen naishormoneista eli estrogeeneista.
The final steps in the biosynthesis include the CYP450 aromatase enzyme, converting the male hormones androgens (preferred substrate androstenedione ASD) into estrogens(estrone E1), and the 17beta-HSD1 enzyme, converting the biologically less active E1 into the active hormone 17beta-hydroxyestradiol E2.
Estrogeenien biosynteesireitin lopussa mieshormonit eli androgeenit muuttuvat epäaktiiviseksi estrogeeniksi CYP450 aromataasi -entsyymin avulla ja epäaktiivinen estrogeeni aktiiviseksi estrogeenihormoniksi, 17beta-estradioliksi, 17beta-hydroksisteroididehydrogenaasientsyymi tyyppi 1:n (17beta-HSD1) avulla.
E2 is bound to the nuclear estrogen receptors causing a cascade of biochemical reactions leading to cell proliferation in normal tissue, and to tumour growth in cancer tissue.
17beta-Estradioli sitoutuu solun tumassa olevaan estrogeenireseptoriin, joka aiheuttaa solujen jakautumisen ja syöpäkudoksessa kasvaimen kasvun.
The homology model of aromatase showed stable behaviour in MDS and was capable of explaining most of the results from mutagenesis studies.
Mallin avulla voitiin selittää suurin osa mutageenitutkimusten tuloksista.
Pharmacophore hypothesis generation, followed by virtual screening, was able to identify several compounds that can be used in lead compound generation.
Farmakoforien käyttäminen uusien yhdisteiden etsimiseen tuotti joukon yhdisteitä, joita voidaan käyttää lääkeainekehitystyön pohjana.
We were able to identify the active site residues contributing to the inhibitor binding, and explain differences in coordination geometry corresponding to the inhibitory activity.
Lisäksi määritimme entsyymin vuorovaikutuksia inhibiittorien kanssa ja löysimme tekijät, jotka aiheuttavat eroja eri inhibiittorien aktiivisuuksien välillä.
In the case of 17beta-HSD1, a 3D QSAR model was generated on the basis of MDS of an enzyme complex with active inhibitor and ligand–protein docking, employing a compound library synthesised in our laboratory.
17beta-HSD1:n kohdalla selvitimme sitoutumistavan laboratoriossamme valmistetuille inhibiittoreille.
Molecular modelling has applications in predicting the activities of theoretical inhibitors and in finding possible active inhibitors from a compound database.
Saavuttamamme tulokset tarjoavat erinomaisen lähtökohdan uusien inhibiittorien suunnitteluun, ja inhibiittori-entsyymi -kompleksin vuorovaikutusten tutkimiseen.
The model was carefully validated using molecular dynamics simulations (MDS) with and without the natural substrate ASD.
Luodun mallin rakenteen varmistamiseksi käytettiin molekyylidynamiikkasimulaatiota, joka mallintaa entsyymin luonnollista liikettä esim. vedessä.
Aromatase and 17beta-HSD1 are expressed in or near the breast tumour, locally providing the tissue with estrogens.
Tuloksemme aromataasientsyymin ja 17beta-HSD1:n mallinnuksesta tuovat arvokasta uutta tietoa steroidihormonien tutkimukseen ja auttavat tutkijoita kehittämään uusia mahdollisia lääkeaineita rintasyövän ehkäisemiseksi.
To clarify the interactions between the aromatase enzyme and its substrate and inhibitors, we generated a homology model based on a mammalian CYP450 enzyme, rabbit progesterone 21-hydroxylase CYP2C5.
Tässä työssä tehtiin aromataasimalli käyttämällä lähtökohtana jäniksestä eristettyä CYP2C5-entsyymiä, jonka rakenne on määritetty kokeellisesti.
Binding orientation of the inhibitors was based on the hypothesis that the inhibitors coordinate to the heme iron, and were studied using MDS.
Inhibiittorit ovat suhteellisen pieniä yhdisteitä, jotka sitoutuvat entsyymeihin hormonien esiasteiden sijaan ja näin estävät hormonien syntymisen.
The visualisation of the interaction fields from the QSAR model and the pharmacophores provided us with novel ideas for inhibitor development in our drug discovery project.
Tätä rakennetta käytettiin molekyylidynamiikkasimulaatiossa, jossa tutkittiin laboratoriossamme valmistettujen inhibiittorien sitoutumista entsyymiin.
Furthermore, four pharmacophore hypotheses with and without a bound substrate or an inhibitor were developed and used in screening a commercial database of drug-like compounds.
Lisäksi luotiin farmakoforimalleja, jotka ovat kolmiulotteisia kuvauksia aktiivisuuden aiheuttavista vuorovaikutuksista entsyymi-inhibiittori-kompleksissa.
Inhibitor binding at atomic level can also be studied with molecular modelling.
Uusien inhibiittorien suunnittelemiseksi entsyymin kolmiulotteisen rakenteen tunteminen on erittäin hyödyllistä.
The reaction temperature of 40°C prevented the decarboxylation of the diacids.
40°C reaktiolämpötila esti dihappojen dekarboksyloitumisen.
In oxidations carried out in organic solvents barium sulfate could be a valuable alternative to activated carbon as a non-flammable support.
Orgaanisissa liuottimissa suoritettavissa hapetuksissa palamattomana kantajana bariumsulfaatti voisi olla arvokas vaihtoehto aktiivihiilelle.