natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The concept is operationalized to include works of art that ecologically restore, reclaim, and remediate damaged ecosystems by physical actions and inventions.
Ekologisesti ennallistava ympäristötaideteos kiinnittää yhteisön huomion heikentyneeseen ekosysteemiin, joka on ennallistamis- tai luonnonhoitotoimin elvytetty.
China’s rise and its potential ramifications have been a hotly debated issue in International Relations during the 2000s.
Kiinan nousu ja sen vaikutukset ovat olleet kansainvälisten suhteiden polttava puheenaihe 2000-luvulla.
Using snowball sampling and argumentation analysis, I examined five much referenced scientific articles of Sino-American origin (published during 2003-2011) that dealt with China’s rise from different angles.
Argumentaatioanalyysin kohteena oli viisi lumipallomenetelmällä valittua paljon viitattua yhdysvaltalaista ja kiinalaista tieteellistä artikkelia vuosilta 2003–2011, jotka käsittelivät Kiinan nousua eri näkökulmista.
The different ways to approach this phenomenon all depend on the essentially contested concept of power and the theoretical understanding of it.
Ilmiön tarkastelutavat ovat riippuvaisia olemuksellisesti kiistanalaisesta vallan käsitteestä ja sen teoretisoinnista.
The method used was theory-oriented argumentation analysis that combined ‘New rhetorics’ and Pragma-dialectics.
Tutkimusmenetelmä oli teoriaohjautuneesti rakennettu ns. uuden retoriikan sekä pragma-dialektisen argumentaatioteorian pohjalta.
The neorealist concept of power does not sufficiently take into account how statuses and positions in the global power hierarchy of states are based on how different resources are socially constructed and recognised as legitimate symbols of power.
Neorealistisessa valtapuheessa ei ole riittävästi huomioitu, miten valtioiden statukset kansainvälisessä valtahierarkiassa ovat historiallisesti riippuvaisia eri valtaresurssien sosiaalisesti rakentuneista merkityksistä ja niiden tunnustamisesta vallan symboleiksi.
Thus, today’s neorealist conceptualisations of power have barely evolved from those of 1979, despite the spirited debate initiated thenceforth.
Tällä perusteella neorealistinen valtatieto ei ole juuri edistynyt 1970-luvun lopusta vilkkaasta debatista huolimatta.
This may indicate that being committed to its knowledge interests, Neorealism is in the process of secluding itself and forming into a more separate field of study – that of international security – where its own materialist narratives of power and states’ status hierarchies remain largely uncontested.
Tämä viittaa siihen, että neorealismi on tiedonintressinsä mukaisesti erikoistumassa ja eristymässä omaksi kansainvälisen valtiojärjestelmän turvallisuussuhteiden tutkimusalaksi, jonka sisällä sen omat kertomukset vallasta, voimasuhteista ja valtioiden statushierarkiasta ovat auktoritatiivisia ja voimakkaan naturalisoituneita.
The aim of this study is to illustrate how neorealist arguments on power operate in the ongoing IR debate on China’s rise, to assess how well do they respond to some social constructivist critiques, and to reflect what does the rhetoric of neorealist power narratives actually reveal about the meta-theoretical debate in IR.
Tutkimuksen tavoitteina oli tutkia, miten neorealistinen valtapuhe toimii osana Kiinan nousua koskevaa argumentaatiota, arvioida sen kykyä reagoida konstruktivistisen valtateorian osoittamiin ongelmakohtiin sekä pohtia, mitä se paljastaa maailmanpolitiikan tutkimuksen eri teoriasuuntausten välisen keskustelun tilasta.
The basis for this methodological choice was the contention that the rhetorical conventions of neorealist power narratives used in the context of China’s rise could expose some fundamental flaws in the Neorealist theory of power as well as reveal who do these narratives communicate with and what kind of debate do they seek to engage in. One key observation of the study was that the power narratives in the articles studied were in essence loyal to the strand of Neorealism represented by Kenneth Waltz: Power was presumed to be a quantifiable collection of capabilities, controlled by rational state actors.
Tutkimuksen keskeinen havainto oli, että Kiinan nousua koskeva valtapuhe oli aineistossa pohjimmiltaan uskollista Kenneth Waltzin neorealismille: valta oletettiin rationaalisen toimijan kontrolloimien kapasiteettien muodostamaksi ja laskettavissa olevaksi kokonaisuudeksi, yleisvallaksi, jonka jakaumassa tapahtuville muutoksille oletettiin varsin deterministisiä kausaaliominaisuuksia kansainvälisessä järjestelmässä.
Both implicit and explicit use of the capability concept of power for the empirical analysis of international system dynamics was seen as a neutral and fundamentally unproblematic step in the argumentation process, which implies that the studied articles sought to participate in the debate mainly inside the neorealist epistemic community, instead of trying to advance their arguments in the meta-theoretical discussion fora.
Retoriikan ja dialektiikan näkökulmasta neorealistinen valta-argumentaatio paljastaa, että eri teoriasuuntaukset eivät käy Kiinan noususta ja siihen liittyvistä vallan käsitteellistämistavoista yhteistä kriittistä keskustelua: Vallan kapasiteettimääritelmän problematisoimaton soveltaminen kansainvälisen järjestelmän systeemidynamiikan empiiriseen analyysiin on neorealistisissa valtakertomuksissa retorisesti ja argumentatiivisesti neutraali operaatio, mikä tekee keskustelusta neorealistien puhetta neorealisteille sen sijaan, että tekstit pyrkisivät kommunikoimaan myös eri teoriasuuntausten välillä.
In terms of rhetoric and dialectic, the neorealist power argumentation in the articles studied hint that the different theoretical schools of IR are not engaging in common and active critical discussion when it comes to China’s rise and the concept of power in that context.
Tutkimuksen metodologian lähtökohtana toimi oletus, että tarkastelemalla neorealistisen valtapuheen retorisia konventioita Kiinan nousua käsittelevässä tutkimuskirjallisuudessa voidaan sekä osoittaa neorealistisen valtatiedon ongelmia että tehdä johtopäätöksiä siitä, millaiseen ja keiden kanssa käytävään teoriakeskusteluun se osallistuu.
In my analysis part I approached the empirical material using interpretative policy analysis to find out how the staff members interpreted the goals and activity of the HTC.
Käyttäen tulkinnallista politiikka-analyysia lähestymistapana sain esille haastateltavien tulkintoja HTC:n tavoitteista ja toiminnasta.
HTC can also be seen as an instrument, which for instance aims to increase the cooperation between business and university and to help develop alumni network in University of Helsinki.
HTC:n nähtiin myös toimivan välineenä, jonka tarkoituksena on mm. lisätä yliopiston ja elinkeinoelämän yhteistyötä ja kehittää alumnitoimintaa.
HTC is a co-working space and a community, which aims to encourage and support students and researchers to become entrepreneurs.
Helsinki Think Company (HTC) on Helsingin kaupungin ja Helsingin yliopiston yhteistyöllä huhtikuussa vuonna 2013 perustettu yrittäjyyden tila ja yhteisö, jonka tarkoituksena on kannustaa ja tukea opiskelijoita ja tutkijoita yrittäjyyteen Helsingin alueella.
The study is situated in the field of phenomenological cultural analysis.
Tutkimus edustaa fenomenologista kulttuurianalyysiä.
According to the findings, the trajectories and collective choreographies of working bodies explicate the cultural friction between the functions at sea and the border control.
Työskentely-ympäristöjen tuottamat liikeradat ja kollektiiviset koreografiat selittävät merellisten tehtävien ja rajatarkastustyön välistä kulttuurista kitkaa.
The research material consists of ethnographic fieldwork conducted during a 1.5-year period between 2007 and 2009 that examines Coast Guard stations, patrol ships and border control units, as well as interviews with officers, their families and civilian personnel.
Tutkimuksen primääriaineistot ovat merivartioasemilla, vartiolaivoilla ja rajatarkastusyksiköissä vuosina 2007-2009 koottu etnografinen havainnointiaineisto sekä vuosina 2003-2012 tehdyt merivartiomiesten ja heidän lähipiirinsä haastattelut.
The study argues that cultural knowledge cannot be divided into categories, such as formal and informal, but should instead be understood as an intermingling of influences and knowledge formation in, through and between working bodies.
Tutkimuksen mukaan merivartioammattilaisten kulttuurinen tieto ei jakaudu virallisen ja epävirallisen kategorioihin, vaan se paikantuu työntekijään, jossa erilaiset vaikutteet kohtaavat ja saavat merkityksensä.
The analysis draws attention to movement as a way of capturing and bringing forth basic cultural assumptions and their impact on, for instance, the officers apprehension of trust, discipline and different functions.
Tutkimus tuo liikkeen näkökulman esiin tapana tavoittaa kulttuurisia perusoletuksia, jotka vaikuttavat esimerkiksi virkamiesten kokemaan yhteenkuuluvuuteen, käsityksiin organisaation sotilaallisesta järjestyksestä sekä tapoihin, joilla erilaisiin tehtäviin suhtaudutaan.
The kinaesthetic dispositions of the Coast Guard preserve the cultural knowledge of true Coast Guard professionalism, and engage in the processes of meaning making also in times of change.
Merivartioinnin kinesteettiset dispositiot säilövät tietoa merivartioammattilaisuudesta ja merkityksellistävät toimintaa silloinkin, kun toimintakenttä ympärillä muuttuu.
ANCHORING PROFESSIONALISM Kinaesthetic and Cultural Knowledge in Finnish Coast Guard Units This study analyses the professionalism of military personnel working in the Gulf of Finland Coast Guard District, an administrative unit of the Finnish Border Guard operating under the Ministry of the Interior.
Tutkimuksessa tarkastellaan sisäministeriön alaisen Rajavartiolaitoksen hallintoyksikön, Suomenlahden merivartioston, virkamiesten ammattilaisuutta.
At the same time, gestures, facial expressions and postures are seen as nodal points collecting cultural influences and expressing both formal and informal content.
Työntekijöiden eleet, ilmeet ja asennot näyttäytyvät eri suunnilta virtaavia kulttuurisia vaikutteita kokoavina ja heijastavina leikkauspisteinä.
Here, cultural knowledge is therefore grounded in an officer s interaction with his physical and social environment while working, using equipment, and encountering colleagues and clients.
Kulttuurista tietoa analysoidaan toiminnallisella ja kokemuksellisella tasolla tarkastelemalla virkamiesten vuorovaikutusta heitä ympäröivän aineellisen ja sosiaalisen ympäristön kanssa.
The concept of bodily knowledge , for its part, emphasizes the embodied aspects of professionalism.
Analyysin keskiöön asettuu niin sanottu kehollinen tieto, jota tarkastellaan sekä yksittäisten työntekijöiden että toimivan joukon näkökulmista.
The purpose of the study is to examine the construction of Coast Guard officers cultural knowledge, and to discuss its impact on adapting to changes in the operational environment.
Työ selvittää, millaista kulttuurista tietoa sotilasviroissa palvelevat, operatiivisissa tehtävissä työskentelevät merivartiomiehet tuottavat ammatistaan ja miten tämä sanaton ja sanallistettu ymmärrys suhteutuu organisaatiossa koettuihin muutoksiin.
In an officer s moving body, cultural and kinaesthetic knowledge overlap and intertwine.
Työtä tehdessään, työvälineitä käyttäessään ja asiakkaita kohdatessaan virkamiehet tuottavat hiljaista, kulttuurista ymmärrystä merivartiotyön ja -ammattilaisuuden luonteesta.
I also provided a simple novel method to account for the day-to-day variation in migration data.
Kehitin myös uuden yksinkertaisen menetelmän ottaa huomioon päivittäistä vaihtelua muuttajamäärissä.
My comparison of methods showed that usually relative simple distributions describe the migration phenology well.
Eri menetelmien vertailu osoitti, että yleensä suhteellisen yksinkertaiset jakaumat kuvaavat hyvin muuttofenologiaa.
I found that during warm springs birds started to breed earlier, which increased the length of the time period spent in the breeding area because the timing of autumn migration remained mostly constant (only the young from the latest broods migrated later).
Tutkimuksissani selvisi, että lämpiminä keväinä linnut pesivät aikaisemmin, mikä pidensi yksilöiden pesimäalueilla viettämää aikaa, koska syysmuuton ajoittuminen pysyi enimmäkseen vakiona (vain kaikkein myöhäisimpien pesintöjen nuoret linnut muuttivat myöhemmin).
Mild winter temperatures caused higher proportion of partially migratory waterbirds to overwinter in Finland than in cold winters.
Leutoina talvina suurempi osuus osittaismuuttajavesilinnuista talvehti Suomessa kuin kylminä talvina.
The annual productivities and population sizes varied synchronously among the species.
Sekä poikastuoton että populaatiokoon vuosittaisissa vaihteluissa oli lajien välistä synkroniaa.
In my thesis I used Finnish long-term monitoring data to examine the effects of fluctuations in temperature and other environmental variables on the migration behavior and breeding performance of birds.
Väitöskirjassani tutkin suomalaisten pitkäaikaisseuranta-aineistojen avulla, kuinka lämpötilat ja muut ympäristömuuttujat vaikuttavat lintujen muuttokäyttäytymiseen ja pesintämenestykseen.
As the climate of our planet is warming, there is an urgent need to understand how temperature changes affect nature and how the species are able to cope with the changing environment.
Ilmaston lämmetessä on ensiarvoisen tärkeää selvittää lämpötilavaihteluiden vaikutukset luonnossa ja arvioida kuinka hyvin lajit pystyvät sopeutumaan muuttuviin ympäristöoloihin.
The annual wintering area choice of terrestrial species was little affected by temperature, but in several species the seed crop of trees had a strong impact.
Maalinnuilla talvehtijaosuudet eivät muuttuneet eikä lämpötilat vaikuttaneet talvehtimisalueiden valintaan, mutta sen sijaan puiden siemensato vaikutti monen lajin talvehtimiskäyttäytymiseen.
After warm springs productivity (the number of offspring per adult) was moderately but uniformly higher than after cold springs in the study community passerine birds.
Lämpiminä keväinä poikastuotto (nuoria / aikuinen) oli hieman parempi kuin kylminä keväinä liki kaikilla lajeilla varpuslinnuista koostuvassa tutkimusyhteisössäni.
Modelling the distribution of migration phenology is often essential for studying whether the temperature related adjustments in phenology are sufficient to cope with the effects of climate change.
Muuttofenologian jakauman mallintaminen on usein tarpeen sen tutkimiseksi, kuinka hyvin linnut ajoittavat muuttonsa suhteessa ilmastonmuutoksen aiheuttamiin muutoksiin ympäristössä.
Despite I found connections between the annual temperature, productivity and population size, the long-term population trends were not connected to changes in productivity.
Vaikka vuositasolla lämpötila, poikastuotto ja seuraavan vuoden kannankoko olivat yhteydessä toisiinsa, pitemmällä aikavälillä muutokset poikastuotossa eivät aiheuttaneet kannanmuutoksia, mikä viittaa siihen, että muutokset pesimäajan ulkopuolisessa kuolleisuudessa olisi aiheuttanut kannanmuutokset.
My findings indicate that the life-history traits of the northern bird species are responsive to the variation in temperatures, but there are differences between taxa and functional groups in the responses, which underlines the importance of studying numerous taxa in order to draw general conclusions and predict the effects of continuing climate change.
Tulokseni osoittavat, että lämpötilat vaikuttavat pohjoisten lintujen muuttoon ja pesintään, mutta eri lajien ja toiminnallisten ryhmien välillä on eroja vasteissa.
Climate warming related lack of severe ice winters arguably was behind the steep increase in the proportion of resident in waterbirds, while there were no trends in terrestrial species during the study period.
Vesilintujen talvehtijaosuuden voimakas kasvu 25-vuoden tutkimusjaksolla johtui luultavasti siitä, että ilmaston lämpenemisen takia ankaria jäätalvia ei ollut.
Causes and consequeces of delay in vascular surgery
Hoidon viiveen syyt ja seuraukset verisuonikirurgiassa
In 2010 37% of the symptomatic patients were operated on within two weeks and the median time from symptom to surgery had shortened from 47 to 19 days.
Vuonna 2010, muutosten jälkeen, 2 viikon aikatavoitteeseen ylsi jo 37 % potilaista ja mediaani aika oireesta leikkaukseen lyheni 47:stä 19 päivään.
In HUH during the elective treatment process of AAAs in 2005 2010 21 (5.8%) emergency operations and 11 (3.0%) aneurysm ruptures occurred.
Leikkaushoitoon ohjatuille potilaille vuosina 2005 2010 tapahtui odotusaikana 11 aneurysman repeämää (3.0 %).
Exclusion from elective aortic repair is a decision requiring careful consideration and collaboration between different specialities.
Leikkaushoidon ulkopuolelle rajaaminen vaatii tämän vuoksi erityisen tarkkaa harkintaa.
The obvious goals in vascular surgery are to operate patients with symptomatic carotid stenosis before stroke, to revascularise patients with diabetic foot ulcers (DFUs) before amputation is required and to operate patients with abdominal aortic aneurysms (AAAs) before aneurysm rupture.
Väitöskirjan tavoitteena on selvittää hoidon viivettä, syitä ja mahdollisia seurauksia kolmessa verisuonikirurgian potilasryhmässä: potilaat, joilla on oireinen kaulavaltimoahtauma, diabeettinen jalkahaavauma tai vatsa-aortan aneurysma l. pullistuma.
In order to minimize aneurysm ruptures and emergency operations while waiting for surgery, guidelines for the timing of elective AAA treatment process are required and the fulfilment of these guidelines need to be followed up.
Määrän minimoiminen edellyttää tavoiteaikataulujen käyttöä sekä niiden toteutumisen seurantaa.
For symptomatic carotid stenosis the risk of ischemic stroke is the highest in the following weeks after ischemic symptoms, hence carotid surgery is recommended within two weeks.
Nykyiseen tutkimusnäyttöön perustuen suositus on leikata oireinen kaulavaltimoahtauma kahdessa viikossa oireen jälkeen.
Significant discovery was that in the treatment of DFUs delay more than two weeks from referral to revascularization was associated with inferior limb salvage.
Diabetesta sairastavilla verenkiertoa parantavan toimenpiteen viivästyminen yli kaksi viikkoa lisää merkittävästi amputaation vaaraa verrattuna alle 2 viikossa leikattuihin.
This goal was reached for only 11% of the patients in HUH during 2007-2008, which led to organisational changes in 2009.
Vuosina 2008 2009 HYKSissä tämä tavoite toteutui 11 % potilaille, jonka vuoksi 2 leikkausaikaa lisättiin joka viikkoon ja mikäli vapaata aikaa ei löytynyt, suosituksena oli asettaa potilas päivystysleikkauslistalle.
Also, the acceptable delay of elective AAA repair has not been determined, and conclusive evidence on the rupture risk of large aneurysms has been lacking.
Verisuonikirurgisten toimenpiteiden optimaalinen ajoitus on tärkeää, koska toimenpiteen oikea ajoitus merkitsee mm. aivoinfarktilta välttymistä, alaraajaan säästymistä sekä aneurysman puhkeamiselta välttymistä.
The whole treatment process from referral to revascularisation was analysed for patients with DFU referred to vascular surgeon in 2010-2011.
Väitöskirjassa selvitetään koko hoitoketju lähetteen teosta verenkiertoa parantavaan toimenpiteeseen, pallolaajennukseen tai valtimoleikkaukseen.
Of the 154 patients excluded from operative treatment 33% died of an aneurysm rupture and 5 patients out of 12 undergoing emergency operation survived.
Vuosina 2000-2010 HYKSissä leikkaushoidon ulkopuolelle rajattiin 154 potilasta.
Therefore, reaching the two-week target time is an achievable goal provided that in addition to the institutional changes, efforts are also made to improve the public awareness.
Hoidon suunnittelun haasteiden voidaan odottaa kasvavan tulevaisuudessa, kun huomioidaan lisääntyvät potilasmäärät ja toisaalta rajalliset resurssit.
DFU always need prompt diagnostics of the possible underlying ischemia and rapid revascularization once detected.
Näin ollen erityisesti diabetesta sairastavien kohdalla on kiinnitettävä huomio siihen että leikkaus tehdään nopeasti.
No studies exist on the optimal timing of revascularization in patients with DFU.
Diabeettisen jalkahaavan hoidon viiveestä on tutkimustietoa varsin vähän.
During summer 2008 through internet survey over 800 responses were collected.
Tutkimuksessa käytettiin kvantitatiivista lähestymistapaa ja kesällä 2008 Internet kyselyn kautta vastauksia saatiin yli 800 kappaletta.
Majority of respondents were women and most common age among respondent were between 26 to 35.
Vastaajista suuri osa oli naisia ja yleisimmät ikäryhmät olivat 26 – 35 välillä.
Survey was published on the consumer agency web pages and a link to the survey was published also in the Helsingin sanomat newspaper during August.
Kysely julkaistiin kuluttajaviraston Internetsivuilla ja Helsingin Sanomat julkaisi linkin kyselyyn elokuussa.
Most of the respondents were from south Finland and from Uudenmaan district.
Suurin osa vastauksista saatiin Etelä-Suomesta ja Uudeltamaalta.
Loyalty programs aim to achieve this by producing benefits to its members.
Kanta-asiakasohjelmat pyrkivät tähän tuottamalla etuja ja hyötyä jäsenilleen.
Loyalty programs consumers perspective attitudes and commitment
Kanta-asiakkuus kuluttajan asenteiden ja sitoutumisen näkökulma
According to respondents the companies behind loyalty programs benefit more from the programs then the consumers.
Vastaajien mielestä yritykset hyötyvät enemmän kanta-asiakasohjelmista kuin kuluttajat.
Consumers belong to multiple loyalty programs and from many of the programs there has been studies made on how they work from the companies’ perspective.
Kuluttajat kuuluvat useisiin kanta-asiakasohjelmiin ja monista kanta-asiakasohjelmista ja niiden toimivuudesta on tehty tutkimuksia.
Aim of this thesis was to find out from consumers perspective what do customers think of loyalty programs.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää kuluttajan näkökulmasta mitä kanta-asiakasohjelmista ajatellaan.
Based on this most often consumers are part of the most common programs existing but there is no apparent reason behind this other then their commonness.
Tämän perusteella kanta-asiakkaiksi kuulutaan yleisimpiin Suomessa esiintyviin kantaasiakasohjelmissa, mutta varsinaista syytä kuulua niihin ei ole kuin niiden yleisyys ja laajalle levinneisyys.
Purpose and aim of loyalty programs are to commit and bind customers and increase shopping amounts and times and create loyalty.
Kanta-asiakasohjelmien tavoitteena on sitouttaa kuluttajia asiakkaikseen ja lisätä näin ostokertojen määrää ja uskollisuutta.
Centralising and commitment was slightly seen but in general also commonly lower price level companies were preferred.
Keskittämistä kanta-asiakasohjelmiin esiintyy hieman vastaajien keskuudessa, mutta myös yleisen edullisen hintatason liikkeitä suositaan.
Using multiple measures such as advertisement, producing benefits and offering discounts and introducing systems to encourage commitment achieve influencing attitudes and commitment towards loyalty programs.
Mainonta, edut, tarjoukset sekä erilaiset kanta-asiakasohjelmien järjestelmät, kuten bonusjärjestelmät pyrkivät vaikuttamaan kuluttajiin.
Respondents belonged to multiple loyalty programs and in general the respondents liked loyalty programs.
Vastaajat kuuluivat useisiin kanta-asiakasohjelmiin ja yleisesti kanta-asiakasohjelmista pidettiin hyvänä asiana.
Never the less majority of the respondent felt that loyalty programs gave positive experiences and vast majority felt that they received benefits on monthly bases from the loyalty programs.
Kantaasiakasohjelmien tarjoamat edut tunnettiin ja suurin osa vastaajista koki saavansa etuja kuukausittain.
Purpose of this thesis was to find out the consumers view on being a loyal customer and from loyalty programs.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää millainen näkemys kuluttajilla on kanta-asiakkuudesta ja kanta-asiakasohjelmista yleensä.
Joining to loyalty programs was met with carefulness and majority of respondents does not actively recommend loyalty programs to others.
Kanta-asiakkaaksi liittymistä kohtaan oltiin varovaisia eikä niitä suositeltu yleisesti muille.