natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among other things, user-user conflicts include waves and flows and overcrowding.
Käyttäjien välisiä konflikteja ovat muun muassa liikenteen aiheuttama aallokko ja virtaukset sekä liikenteen ruuhkaisuus.
In the first phase of the study 12 NGOs that have activities on the Archipelago Sea are interviewed.
Tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa haastatellaan 12 Saaristomerellä toimivaa kolmannen sektorin järjestöä tai harrastusseuraa.
The goal of the interviews is to find out what conflicts NGOs have experienced and how they affect the possibilities to use ecosystem services.
Haastattelujen avulla pyritään selvittämään, mitä konflikteja meriliikenne ja -matkailu aiheuttavat kolmannen sektorin näkökulmasta ja miten ne vaikuttavat mahdollisuuksiin hyödyntää ekosysteemipalveluita.
Spatial information of existing activities and development goals are needed to execute the planning.
Suunnittelun tueksi tarvitaan alueellista tietoa olemissa olevista toiminnoista ja kehittämistarpeista.
The method of combining interviews with participatory mapping survey can be seen as an effective way to produce participatory and spatial knowledge.
Tutkimuksessa käytetty haastattelujen ja karttakyselyn yhdistämiseen perustuvaa menetelmää voidaan käyttää tuottamaan alueellista ja osallistavaa tietoa merialuesuunnittelun tueksi.
User-environment conflicts include for example eutrophication and littering.
Ympäristöllisistä konflikteista merkittävimpiä ovat rehevöityminen ja roskaantuminen.
In this study conflicts caused by sea traffic and tourism are studied on the Archipelago Sea from the perspective of non-governmental organizations.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan meriliikenteen ja merimatkailun sekä kolmannen sektorin toimijoiden välisiä konflikteja Saaristomerellä.
The map survey is open to all people who spend their free time on the Archipelago Sea. For the purposes of this study, both user-user conflicts and user-environment conflicts were observed.
Tutkimuksessa havaittiin, että kolmannen sektorin edustajat ovat kokeneet sekä käyttäjien välisiä että käyttäjien ja ympäristön välisiä konflikteja.
Nurse managers need to ensure clear instructions for floating shifts on their units and that those instructions are followed.
Hoitotyön esimiesten tulee varmistaa, että lainavuoromallille on laadittu selkeät ohjeet, joita yksiköissä noudatetaan.
However, there are factors related to floating that increase stress among nurses.
Sen sijaan lainavuoroon liittyy tekijöitä, jotka stressaavat hoitajia.
The main reason for sudden absence was unplanned sick leave (79%).
Tässä tutkimuksessa hoitotyön esimiehet raportoivat yhteensä 2612 äkillistä poissaoloa, joiden pääasiallinen syy oli äkillinen sairausloma (79 %).
In Phase III, the associations between stress, psychosocial factors and floating experience among nursing staff (n=1336) was evaluated, and the experiences nursing staff (n=747) with floating shifts during the past year were described.
Tutkimuksen kolmannessa vaiheessa tutkittiin hoitajien (n=1336) koetun stressin, työn psyykkisten ja sosiaalisten tekijöiden sekä lainavuorokokemusten välistä yhteyttä.
In Phase I, a scoping review was carried out to identify the IT-based rescheduling solutions for the daily rescheduling of nursing staff in a hospital setting, and rescheduling outcomes for patients, nursing staff and originations.
Tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa toteutettiin kirjallisuuskatsaus, jonka avulla kartoitettiin päivittäiseen resursointiin soveltuvia sovelluksia sekä päivittäisen resursoinnin seurauksia potilaalle, hoitohenkilökunnalle ja organisaatiolle.
During this study’s short follow-up period, altogether €31,878 was saved with the use of floating nurses to cover sudden absences.
Sovelluksen käyttöönotto toi sairaaloille myös kustannussäästöjä; seuranta-ajan (neljä viikkoa) aikana kustannussäästöjä syntyi yhteensä 31 878 euroa.
After the implementation of the IT-based rescheduling solution, nurse managers’ rescheduling tasks, unstaffed and unplanned shift changes, the use of float pool nurses and floating nurses increased significantly.
Päivittäiseen resursointiin tarkoitetun sovelluksen käyttöönoton jälkeen esimiesten työsuoritteet vähenivät merkitsevästi, kuin myös aliresursoidut työvuorot ja hoitohenkilökunnan äkilliset työvuorojen vaihdot.
The aim of this study is to evaluate the management of sudden absences of nursing staff in hospital settings.
Hoitohenkilökunnan äkillisten poissaolojen hallinta sairaaloissa Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli analysoida hoitotyön esimiesten päivittäiseen resursointiin liittyvää työtä, heidän korvatessaan hoitajien äkillisiä poissaoloja.
There are no previous studies investigating floating and its association with stress among nursing staff.
Tämän tutkimuksen mukaan lainavuorokokemus ei lisännyt hoitajien kokemaa stressiä.
The quasi-experimental pre- and post-test design was repeated with a large sample of nurse managers (n=61), and the duration of the rescheduling process was observed.
Tutkimus toistettiin suuremmalla otoksella (n=61), lisäksi työsuoritteiden ajallinen kesto arvioitiin havainnoinnin avulla sekä päivittäisen resursoinnin sovelluksen käytettävyys arvioitiin.
In Phase II, a developed IT-based rescheduling solution was implemented at one university hospital department and a quasi-experimental pre- and post-test design was used to evaluate the nurse managers’ (n=17) work tasks with the Rescheduling Task Survey (RTS) during the rescheduling process of nursing staff.
Lisäksi hoitotyön lähijohtajien (n=17) käyttämiä työsuoritteita arvioitiin ennen ja jälkeen päivittäiseen resursointiin tarkoitetun sovelluksen käyttöönottoa.
The usability of the IT-based rescheduling solution was evaluated with the System Usability Scale (SUS).
Päivittäisen resursoinnin prosessia tutkittiin ennen ja jälkeen sähköisen resursointisovelluksen käyttöönottoa.
The dissertation also includes an analysis of experiences of nursing staff floating.
Lisäksi kartoitettiin hoitohenkilökunnan kokemuksia koetusta stressistä sekä tehdyistä lainavuoroista.
There is limited research on IT-based rescheduling staffing solutions and their outcomes for nursing staff, organizations and patients.
Tutkimustulokset osoittivat, että päivittäiseen resursointiin soveltuvia järjestelmiä on kuvattu vähän ja tietoa päivittäisen resursoinnin seurauksista on saatavilla rajoitetusti, erityisesti potilaiden näkökulmasta.
In addition, this study aims to describe nurse managers’ daily work regarding rescheduling due to sudden absences of nursing staff, from the perspectives of using a paper-based system or an IT-based rescheduling solution.
Lainavuoroilla tässä tutkimuksessa tarkoitetaan työvuoroa, jossa hoitaja siirtyy tilapäisesti toiseen yksikköön tekemään suunnitellun työvuoronsa, mikäli oman yksikön tilanne sen sallii.
Infrastructures, such as roads, railways, and water supply networks, require investment, upgrades and maintenance throughout their life-cycle.
Infrastruktuurit, kuten tiet, radat, satamat ja johtoverkostot vaativat rakentamiseensa merkittäviä pääomia ja niiden ylläpitoon sitoutuu pitkäaikaisia menoja.
The constructive and inductive process based on the four models allows the formulation of four main postulates that conclude this thesis: 1) PPPs revenue logic should rely mainly on market-based funding; 2) PPPs are risky with respect to their social sustainability, which is due to many potential and complex spill-over effects; 3) PPPs must also be considered as ecosystems, where the stakeholders are actors in the ecosystem with sometimes conflicting and sometimes coinciding interests; 4) it is more logical to draw market specific policies rather than PPP project policies.
Tuloksena esitetään myös neljä postulaattia, jotka ovat looginen seuraus mallinnustyöstä: 1) PPP -hankkeiden ansaintalogiikka tulee rakentaa pääasiassa markkinaehtoisiin rahavirtoihin; 2) infrastruktuurien PPP –hankkeet ovat kuitenkin riskisiä erilaisten ulkois- ja jakaumavaikutusten suhteen; 3) PPP - hankkeita tuleekin käsitellä liiketoimintaekosysteemeinä, joissa tyypillisesti toimijoiden intressit ovat yhteen nivoutuneita eivätkä erillisiä, vaikkakin toimijoilla on myös keskenään ristiriitaisia tavoitteita; 4) PPP -hankkeiden toimivuuden edellytys on, että markkinaympäristö ja -vaikutukset ovat soveltuvia kulloisellekin hankkeelle; täten PPP -hankkeiden sääntelyssä kannattaa kiinnittää erityistä huomiota markkinoiden toimivuuteen ja tehokkuuteen, yksittäisten projektien ja rakenneuudistusten sijasta.
This thesis is built on three models: the PPP project model, the PPP ecosystem model, and the market model.
Väitöskirjatutkimuksen malli rakentuu kolmesta osamallista: projektimalli, ekosysteemimalli ja markkinamalli.
PPPs have also been regarded as a manifestation of neoliberal policies that comprise privatisation of public assets or transforming the assets into market-oriented entities.
PPP:t on myös nähty uusliberalistisen politiikan ilmentymänä, jossa julkista omaisuutta on siirretty tai siirtynyt yksityiseen omistukseen, ja jonka tarkoituksena on voiton tavoittelu markkinaehtoistamalla julkista palvelua ja omaisuutta.
It also analyses the returns of different infrastructures to their owners and discusses the PPP prospect in ownership and governance contexts using Finnish data sets from 2002-2009.
Tämän kokonaismallin kehittelyn aineistona on käytetty Suomen ensimmäistä PPP -hanketta (Järvenpää-Lahti moottoritie), sekä analysoitu eri infrastruktuurien omistus-, hallinto- ja tuottorakenteita käyttäen empiirisenä aineistona suomalaisten infrastruktuurien omistus-, hallinto- ja taloustietoja vuosilta 2002-2009.
The fourth model, the integrated model for infrastructure PPPs, is a synthesis of the other three models.
Neljäs osamalli, kokonaismalli, on synteesi näistä osamalleista ja oleellisin tutkimuksen tulos.
Often the funding of these through public budgets is considered insufficient.
Useissa maissa näitä budjetteja pidetään alimitoitettuina rakentamisen ja ylläpidon tarpeisiin nähden.
The often politicised nature of PPPs calls for more holistic and objective tools to appraise PPPs that on one hand have a pure profit-motivated nature, and on the other hand are investments with significant socio-economic and environmental impacts.
Tästä johtuen onkin tarpeen kehittää PPP - hankkeiden arviointimalleja, jotka auttavat hankkeiden kiihkottomassa arvioinnissa, mutta toisaalta ottavat huomioon eri osapuolten ymmärrettävät ja luonnolliset tavoitteet.
The result presented is an analytical framework: an integrated model that can be used as a ‘debate platform’ by the actors within the PPP ecosystem, so that the prerequisites to find where sharing of goals and risks make sense, and to bring fairness to the entire PPP project lifecycle.
Kehitetty malli voidaan nähdä ’keskustelualustana’ ja ’vuorovaikutustyökaluna’ joka avaa eri osapuolten intressit läpinäkyvämmällä tavalla ja auttaa löytämään rahoitus-, riskinjako- ja toteutusratkaisuja jotka ovat elinkaareltaan kestäviä, yhteiskunnallisesti ja poliittisesti hyväksyttäviä sekä markkinoita vääristämättömiä - kansanomaistaen, tavoitteena on siis reiluus kaikkia oleellisia osapuolia kohtaan.
The first article uses the first PPP road project in Finland as an empirical case and forms the base project model that shows a project’s cash flows and how project valuation is done, mainly focusing on two stakeholder segments: the investors and the state.
Erityisen hyödyllinen malli on PPP -hankkeiden alkuvaiheen arvioinnissa, jossa on oleellista hahmottaa hankkeen hyötyjen ja kustannusten jakaumavaikutukset sekä mahdollisuus rakentaa hankkeelle ansaintalogiikka, joka houkuttelee myös yksityisiä sijoittajia.
PPPs should be regarded neither as privatisations nor transformations, but primarily as projects where private investors invest their capital in the project asset, make commercial use of the asset and generate returns on their investment.
PPP -hankkeiden ensisijainen tarkoitus on mahdollistaa suurten ja pääomavaltaisten hankkeiden toteuttaminen tuomalla yksityinen pääoma rahoittamaan hankkeita tarjoamalla pääoman sijoittajille mahdollisuus tuottoon.
Therefore, the stakeholder view in PPP investments and business is crucial.
Tästä syystä yksityisen pääoman käyttö on yleistynyt perusrakenteiden investoinneissa ja elinkaaren rahoittamisessa.
This thesis provides an integrated and holistic view on public-private partnership projects in terms of their distributional effects within the entire PPP ecosystem context.
Mallissa eritellään PPP-rahoituksella toteutettavien infrastruktuurihankkeiden raha- ja hyötyvirrat sekä niiden jakautuminen eri toimijoiden kesken.
PPP projects are in fact business ecosystems that interact with the surrounding society and markets in a variety of ways.
Yhtiömuotoista PPP-hanketta lähestytään liiketoimintaekosysteeminä ja menetelmänä käytetään klassista rahavirta-analyysia.
The deployment of private capital for infrastructure finance – public-private partnerships (PPP) – is seen as one solution.
Englanninkielinen termi public-private partnerships (PPP) on yleistynyt hyväksytyksi käsitteeksi, ja PPP-mallien käytöllä onkin pyritty kuromaan umpeen julkisten infrastruktuuribudjettien vajetta.
The practical contribution is that the model can be used as an instrument particularly at the early development stages of an infrastructure project to assess if both commercial and societal goals can be achieved with a PPP arrangement.
Infrastruktuurihankkeissa esimerkiksi ympäristöön kohdistuvat vaikutukset saattavat näytellä suurta osuutta hankkeiden hyötyvaikutuksissa, mutta vaikutusten arvottaminen sekä markkinaehtoisesti että yhteiskuntataloudellisesti on usein haasteellista.
The third article on the PPP ecosystem model widens the project model and involves stakeholders from different market layers, resulting in a financial statement model for the entire ecosystem.
Tutkimus jakautuu neljään tieteelliseen vertaisarvioituun artikkeliin, joissa kolmessa esitetään osamallit ja viimeisessä, neljännessä, synteesinä kokonaismalli.
The model requires further empirical testing and must be validated for usability in varying infrastructure PPP cases.
Malli soveltuu monenlaisille infrastruktuurihankkeille.
Consumption-based CO2 emissions, GDP and Inequality data were studied ion 74 countries over the period of 1990-2015.
Tutkimuksen kohteena olivat kulutusperustaiset hiilidioksidipäästöt, bruttokansantuote ja Gini-indeksi 74 maassa ajanjaksolla 1990-2015.
The objective of this thesis is to explore the relationship of greenhouse gas emissions, GDP and inequality across countries.
Tämän opinnäytetyön tavoitteena on tutkia kasvihuonekaasupäästöjen, BKT:n ja epätasa-arvon välistä suhdetta kansainvälisellä tasolla.
These results imply that the two benevolent objectives of abating emissions and decreasing inequality are likely to contradict each other, as decreasing inequality in poorer nations is expected to increase emissions especially in poorer countries and climate change is usually anticipated to have relatively larger impact on poorer communities.
Tulokset johtavat siihen, että epätasa-arvon vähentäminen ja ilmastonmuutoksen hillintä ovat tavoitteina ristiriidassa keskenään, sillä epätasa-arvon vähentäminen lisää päästöjä, ja toisaalta ilmastonmuutoksella katsotaan olevan isoimmat vaikutukset juuri köyhillä alueilla.
Income elasticities of emissions were found to be positive for all but two countries in 2010 and all countries had negative inequality elasticities of emissions based on the fixed effects estimation.
Vuodelle 2010 laskettujen päästöjen tulojoustojen arvo oli kuitenkin negatiivinen kahta lukuun ottamatta kaikille maille.
This is based on the assumption, that at a high enough income, individuals begin to have enough income that they can afford environmentally more sustainable consumption.
Tämä tarkoittaa, että matalalla tulotasolla ympäristön tila heikkenee tulojen kasvaessa, kunnes ihmisillä on jollain tulotasolla tarpeeksi varallisuutta kuluttaa niin kestävästi, että ympäristön tila alkaa parantua.
The country fixed effects estimator found tipping emissions at very high levels of GDP, while inequality was found to have a more adverse effect on emissions at lower GDP levels and higher levels of inequality.
Samoin havaittiin, että epätasa-arvon vähentämisellä on suurempi vaikutus päästöihin matalan tulotason ja korkean tulojen epätasa-arvon omaavissa maissa.
The literature on environment and economic development revolves around the EKC hypothesis, which assumes that at lower levels of income, individuals and countries income increases cause more environmental degradation, but at certain level of income, reaches a tipping point at which increased income begins to improve the state of the environment.
Ympäristötaloustieteen yksi keskeisistä konsepteista on niin sanottu EKC-hypoteesi (Environmenal Kuznet’s Curve), jonka mukaan ympäristöntilan heikkeneminen ja tulotaso muodostavat alaspäin aukeavan parabolin muotoisen käyrän.
In the case of decreasing marginal emissions, redistributing income from high-income individuals to low-income individuals, and increase in emissions is to be expected.
Mikäli yksilön rajapäästöt ovat EKC-hypoteesin mukaan laskevat, kokonaispäästöt nousevat tasaisemman tulojakauman seurauksena, koska matalamman tulotason henkilöt tuottavat enemmän päästöjä euroa kohti.
Based on the relationship between income and emissions, also the relationship between inequality and emissions and will be explored, as redistributing income more equally has an effect on the overall environmental footprint when income is distributed more equally.
Tulojen ja päästöjen välinen vuorovaikutussuhde antaa myös mahdollisuuden mallintaa eriarvoisuuden ja päästöjen välistä suhdetta.
The effect depends on marginal emissions of individuals as a function of income.
Tällöin eri tulojakaumat ja erilaiset tulo-päästökäyrät aiheuttavat erisuuruiset kokonaispäästöt.
The data was analyzed using statistical methods.
Aineisto analysoitiin tilastollisin menetelmin.
The second part of the study was carried out as a follow-up study (2009−2011) which had four measurement periods: the third day after the labor as well as three, six and twelve months after the labor.
Tutkimuksen toinen osio toteutettiin seurantatutkimuksena (2009−2011), jossa oli neljä mittausajankohtaa: kolmantena päivänä synnytyksestä sekä kolmen, kuuden ja kahdentoista kuukauden kuluttua synnytyksestä.
Sexual willingness and satisfaction with their sex life were worse during the first year after labor compared to time before pregnancy and childbirth.
Sukupuolinen halukkuus ja tyytyväisyys seksielämään olivat huonompaa ensimmäisen vuoden aikana synnytyksestä verrattuna aikaan ennen raskautta ja synnytystä.
The first section of the study was carried out as cross-sectional study (2009), which was attended by midwives working in Finnish maternity hospitals (N = 662).
Tutkimuksen ensimmäinen osio toteutettiin poikkileikkaustutkimuksena (2009), johon osallistui Suomen synnytyssairaaloiden synnytysosastoilla työskentelevät kätilöt (N = 662).
Good care during the labor and midwives clinical nursing skills cannot develop any further unless the practices of the nursing have been studied.
Hyvä syntymän hoito ja siihen liittyvä kätilöiden kliinisen hoitotyön osaaminen ei voi kehittyä, ellei hoitotyön käytäntöjä tutkita.
According to survey a part of the practices used by midwives during the second stage of labor are not evidence based.
Tutkimustulosten mukaan osa kätilöiden käyttämistä synnytyksen ponnistusvaiheen hoitokäytännöistä ei ole näyttöön perustuvia.
An episiotomy, tears or CS wound were completely healed with the majority of women in three months after labor.
Välilihan leikkaus-, repeämä- tai keisarileikkaushaavat olivat täysin parantuneet suurimmalla osalla naisista kolmen kuukauden kuluttua synnytyksestä.
The purpose of this study was to describe the practices during the second stage of labor in Finnish maternity hospitals.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata synnytyksen ponnistusvaiheen hoidon käytäntöjä Suomen synnytyssairaaloissa.
In this section participants were primiparous women (N = 453) who had given birth to one living child by spontaneously vaginal delivery (cephalic presentation) and primiparous women who gave birth by elective Caesarean section (CS) with the fetus in breech presentation (N = 84).
Tähän osioon osallistui spontaanisti alateitse yhden elävän lapsen (pää tarjoutuvana) synnyttäneet ensisynnyttäjät (N = 453) ja sikiön perätilan vuoksi suunnitellusti keisarileikatut ensisynnyttäjät (N = 84).
The aim of this study was to produce information that can be used to develop care during the second stage of labor and raise awareness of women's well-being and sexual health after labor.
Tutkimuksen tavoitteena oli tuottaa tietoa, jonka avulla voidaan kehittää synnytyksen ponnistusvaiheen hoitoa ja lisätä tietoa synnyttäneiden naisten voinnista ja seksuaaliterveydestä.
Primiparous women experienced the care of second stage of labor mainly positive.
Ensisynnyttäjät kokivat synnytyksen ponnistusvaiheen hoidon pääsääntöisesti myönteisenä.
The most common symptoms experienced by women during the first year after labor were difficulties with vaginal moisture, pain during intercourse, hemorrhoids as well as pain and tension in scar tissue.
Yleisimpiä naisten kokemia oireita ensimmäisen vuoden aikana synnytyksestä olivat emättimen kostumisen vaikeus, yhdyntäkivut, peräpukamat sekä arpikudoksen kipu ja kiristys.
In maternity hospital the culture of treatment at giving labor is passed on with learning by observation.
Synnytyssairaalan synnytyksen hoidon kulttuuri näyttää siirtyvän mallioppimisen kautta.
There is a limited amount of Finnish nursing science research related to care-giving during the labor.
Suomalaista hoitotieteellistä syntymän hoitoon liittyvää tutkimusta on vähän.
In addition a follow-up study was held to find out how primiparous women experienced the second stage of labor and care during it, primiparous childbirth experience, and perception of pain and well-being during the first three days after delivery as well as to their sexual health during the first year after labor.
Lisäksi seurantatutkimuksen avulla selvitettiin, miten ensisynnyttäjät kokivat synnytyksen ponnistusvaiheen, sen aikana saamansa hoidon, ensisynnyttäjien synnytyskokemusta, kivun kokemista, vointia kolmena päivänä synnytyksen jälkeen sekä heidän seksuaaliterveyttään ensimmäisen vuoden aikana synnytyksen jälkeen.
Care given during the labor and evidence-based treatment in the second stage of labor has a great importance in woman's childbirth experience, well-being after labor and sexual health.
Synnytyksen aikaisella hoitotyöllä ja näyttöön perustuvalla synnytyksen ponnistusvaiheen hoidolla on suuri merkitys naisen synnytyskokemukseen, synnytyksen jälkeiseen vointiin ja seksuaaliterveyteen.
Mothers who gave birth vaginally had more positive experience with labor and less pain immediately after giving birth as well as three days after giving birth compared to primiparous women who gave birth by CS.
Alateitse synnyttäneillä ensisynnyttäjillä oli myönteisempi synnytyskokemus ja vähemmän kipua heti synnytyksen jälkeen ja kolmena synnytyksen jälkeisenä päivänä verrattuna keisarileikkauksella synnyttäneisiin ensisynnyttäjiin.
Association of primiparous perineum condition after labor, childbirth experience, pain and sexual health The aim of giving good care during labor is to secure the best possible health for mother, reduce unnecessary interference in the course of labor and to enable an empowering birth experience for the family.
Hyvän syntymän hoidon tavoitteena on turvata synnyttäjän paras mahdollinen terveys, vähentää tarpeetonta puuttumista synnytyksen kulkuun ja mahdollistaa voimaannuttava synnytyskokemus perheelle.
Primiparous women who gave birth vaginally felt that pain and stitches didn't affect negatively to taking care of a newborn or breastfeeding as much as primiparous women who gave birth by CS.
Alateitse synnyttäneillä ensisynnyttäjillä kipu ja ompeleet eivät vaikuttaneet haitallisesti vastasyntyneen hoitoon tai imetykseen niin paljon kuin keisarileikkauksella synnyttäneillä ensisynnyttäjillä.
Practices of the second stage of labor.
Synnytyksen ponnistusvaiheen hoidon käytännöt.