natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Study II describes the results of a cross-sectional study of psychology students participating in undergraduate and master’s level psychology programmes.
Toisessa ja kolmannessa osatutkimuksessa tarkastellaan opiskelijoiden kuvauksia tieteellisestä ajattelusta sekä vertaillaan opiskelijoiden mainitsemia asioita määrällisesti.
The main focus is on examining students’ beliefs about the nature of knowledge and knowledge acquisition as a representation of their personal epistemology.
Tutkimuksen keskeinen tulos eli psykologian opiskelijoiden kriittisempi suhtautuminen tietoon sekä kyky tieteelliseen ajatteluun perustunee siihen, että ne osaavat, joille opetetaan.
Two of the four studies examine the personal epistemology of psychology students in different study phases, and the variation in personal epistemology among final-year psychology, theology and pharmacy students.
Pääaineistona tarkasteltujen psykologian opiskelijoiden vastausten perusteella tutkimuslähtöisyys opetuksessa toteutuu ja tutkimuksen tekemisen taidot sekä tieteellinen ajattelu kehittyvät jo ensimmäisistä opiskeluvuosista alkaen.
Solving the impossible, either individually or situationally, did not orient the workers towards solving problems of impossibility together as a work community.
Mahdottomuuden yksilöllinen tai tilanteinen ratkominen ei suunnannut ratkomaan mahdottomuuden problematiikkaa työyhteisönä.
The subject of the dissertation, solving the impossible as a collective learning process, came up as a central theme in an earlier project: Work Units between the Old and the New (1997 – 1999).
Väitöskirjan tutkimusaihe mahdottomien tehtävien ratkomisesta yhteisöllisenä oppimisprosessina nousi keskeiseksi Työyhteisöt vanhan ja uuden murroksessa –hankkeessa vuosina 1997 – 2000.
The aim of my dissertation is to understand the progress of developmental intervention as a shared, possibly expansive learning process within a work community and thus to provide tools for perceiving and constructing local change.
Väitöskirjani tavoitteena on ymmärtää kehittämisintervention etenemistä yhteisöllisenä oppimisprosessina ja mahdollisena ekspansiona sekä tarjota näin välineitä paikalliseen muutoksen hahmottamiseen ja rakentamiseen.
Its aim was to investigate how change is constructed as a long-term process, starting from the planning of the change until its final realization in everyday banking work.
Hankkeen tavoitteena oli tutkia muutoksen rakentumista pitkäjänteisesti muutoksen suunnittelusta sen toteutumiseen pankkityön arjessa.
The sense of impossibility involved in changes turned out to be one of the most crucial factors impairing the sense of well-being.
Muutokseen liittyvät mahdottomuudet nousivat yhdeksi keskeisimmäksi muutoksessa hyvinvointia murentavaksi asiaksi.
The documentation of the intervention – audio records from development sessions, written assignments by workers and assessment or evaluation interviews – constitute the essential data for my dissertation.
Kehittämisintervention dokumentaatio, äänitaltioidut kehittämispalaverit ja kirjalliset etätehtävät tuotoksineen, ovat väitöskirjani keskeisin aineisto.
A special challenge in my work is to conceptualize the experience of impossibility as related to change, and as a starting point and tool for development work.
Erityisenä haasteena tässä työssäni on ollut käsitteellistää muutokseen liittyvää mahdottomuuden kokemusta kehittämisen lähtökohtana ja kehittämistyön välineenä.
Learning second-order work and constructing tools based on this work have proved crucial for promoting well-being in the change circumstances in a local work unit.
Toisen asteen työhön oppiminen ja välineiden rakentaminen siihen osoittautuivat keskeiseksi myös muutoksessa hyvinvoinnin kannalta, jotta muutosta voitiin rakentaa ja ottaa haltuun työyksikössä paikallisesti.
The work community that was the target of my study did not have the available tools to construct the change locally, or to deal with the change-related impossibility by solving it through a mutual process among themselves.
Tutkimassani työyhteisössä ei ollut toimivia välineitä rakentaa muutosta paikallisesti ja tarttua muutokseen liittyviin mahdottomuuksiin niitä yhteisöllisesti ratkoen.
The lack of second-order work has led to non-well-being and inability to transcend the change-related sense of impossibility in the work community.
Toisen asteen työn puuttuminen näytti johtavan pahoinvointiin ja kyvyttömyyteen ratkoa yhteisöllisesti muutokseen liittyvää mahdottomuutta.
The earlier data, collected and analysed during the first two years, provides a historical perspective on the process, all the way from construction of the impossibility towards resolving and transcending it.
Hankkeen kahden ensimmäisen vuoden aikainen tutkimustyöni luo historiallisen perspektiivin mahdottoman tehtävän rakentumisesta sen yhteisölliseen ratkomiseen.
Because the experience of the impossibility and coming to terms with transcending it are the starting point and the target of conceptualization in this dissertation, the research provides a fresh viewpoint on the theoretical framework of change and developmental work.
Mahdottomat tehtävät ja niiden ratkominen ovat väitöskirjani keskeinen lähtökohta ja käsitteellistämisen kohde ja tuovat uutta näkökulmaa muutoksen ja kehittämisen teoreettiseen viitekehykseen.
This dissertation investigates changes in bank work and the experience of impossibility attached to these by workers at the local level from the viewpoint of work-related well-being and collective learning.
Mahdottoman ylittäminen: Umpikujasta ekspansiiviseen oppimiseen Tutkin väitöskirjassani pankkityön muutosta ja siihen liittyviä mahdottomuuksia pankkitoiminnan paikallisella konttorin tasolla työhyvinvoinnin ja yhteisöllisen oppimisen näkökulmasta.
The three-year study involved the Branch Office of Martinlaakso, and was conducted from the perspective of well-being in a change process.
Tutkin kolmen vuoden ajan silloisessa Postipankissa ja sittemmin Leonia -pankissa, erityisesti Martinlaakson konttorissa tapahtuneita muutoksia näkökulmana työhyvinvointi muutoksessa.
According to my results, it is pivotal that a concept stimulating development is strongly connected with everyday experiences of and speech about changes in work activity, as well as with the theoretical framework of work development.
Oleellista kehittämistyötä stimuloivalle mahdoton tehtävä -käsitteelle on tutkimukseni mukaan se, että se kytkeytyy toisaalta vahvasti työyhteisön arkipuheeseen työstä ja sen muutoksesta, toisaalta kehittämistyön teoreettiseen viitekehykseen.
An understanding of such a process can be applied to development work outside banking work as well.
Mahdoton tehtävä -käsitteestä muotoutui intervention edetessä kehittämistyötä stimuloiva väline, minkä prosessin ymmärtämisellä on sovellusarvoa kehittämistyössä myös pankkityön ulkopuolella.
Theoretically, this was conceptualized as so-called second-order work and this concept accompanies us all the way through the research process.
Kysymys toisen asteen työstä kulkeekin mukana koko tutkimusprosessin ajan.
During this process, development work on a local level became of utmost interest as a case study for managing change.
Tutkimuksessani kiinnostavaksi kysymykseksi nousi paikallisen kehittämistyön merkitys muutoksen hallinnassa, joka kehittämistyö jäsentyi niin sanotuksi toisen asteen työksi.
I chose the change-related impossibility as a starting point for development work in the work community and as a target of conceptualization.
Tutkimuksessani nostan muutokseen liittyvät mahdottomuudet työyhteisössä tehtävän kehittämistyön lähtökohdaksi ja käsitteellistämisen kohteeksi, mikä on väitöstutkimukseni keskeinen kontribuutio.
My dissertation can facilitate construction of local changes necessitated by the recent financial crisis, and thus promote fluency and well-being in work units.
Väitöskirjatyöni tukenee omalta osaltaan kriisin mukanaan tuomien muutosten rakentumista paikallisella tasolla niin työyhteisöjen arkisen toiminnan ja hyvinvoinnin näkökulmasta kuin muutoksessa hyvinvointia laajemminkin työelämän alueella.
During the last year of the project, I carried out an intervention for development in the Branch Office, as collaboration between the researchers and the workers.
Tutkimushankkeen viimeisen kolmannen vuoden aikana toteutimme pankkikonttorissa kehittämisintervention, jossa työntekijöiden ja tutkijoiden yhteistyönä yritimme ratkoa sellaisia muutokseen liittyvä mahdottomuuksia, jotka työhteisössä koettiin toistuvasti eteen tuleviksi ja merkittäviksi ratkaista työssä hyvinvoinnin kannalta.
The Freudian unconscious in the context of the cognitive orientation
Freudilainen tiedostamaton kognitiotieteen näkökulmasta
Study IV is a rather serious critique toward neuropsychoanalysis.
Neuropsykoanalyysi pyrkii edesauttamaan näiden tutkimusperinteiden integroitumista, ja väitöskirjan artikkelit ovat osin neuropsykoanalyysiä.
In the core of study III there are distinctions concerning the processess occuring in the levels of the brain, consciousness, self-consciousness, and narrative self-consciousness.
Väitöksessä nojaudutaan kognitiotieteessä vallitsevaan käsitykseen että ajatukset, halut ja pelot ovat useiden tietoisten ja tiedostamattomien prosessien lopputulos.
Studies III, IV and V apply the philosopher Daniel Dennett's model on different levels of explanation.
Väitöskirjan artikkeleissa hyödynnettiin filosofi Daniel Dennettin luomia teorioita, joiden on aiemmin nähty olevan jyrkässä ristiriidassa psykoanalyytikkojen ja psykoterapeuttien ajattelutavalle.
When the "Freudian" conception of the unconscious is considered, there are four entangled issues: 1) what is the unconscious like, 2) how does the unconsciuos give rise to psychic disorders 3) why and how certain contents are missing from consciousness (repression of contents), 4) the emergence of those contents (becoming conscious of the repressed).
On kysyttävä kuinka aivot ikään kuin "tietävät ennalta" että "näiden prosessien ei saa antaa tapahtua, sillä muuten tuo (torjuttu) ajatus muodostuisi tietoisuuteen"?
In it it was claimed that repressive functions of conscious states are in the core of clinical psychoanalysis, and functions in general cannot be reduced to neurophysiological terminology.
Toisaalta väitöksessä tarkastellaan myös neuropsykoanalyyttisen viitekehyksen rajoituksia ja väitetään, ettei se juurikaan vaikuta psykoterapeuttien työhön.
In study V it was focused on the confusing state of things that although unconscious fantasies do not exist, the idea on them has been an important conceptual tool for clinicans.
Dennettläisesti katsottuna psykoanalyysin tavassa puhua tiedostamattomista ajatuksista ja fantasioista on kyse seuraavasta.
The aim of this thesis is to integrate psychoanalytic and cognitive views.
Psykoanalyyttisten ja kognitiotieteen näkemysten vertailu ja yhdistely on kuitenkin vasta alkuvaiheessaan.
That ground was challended in study I: it was argued that it has never been clear what does it mean that the unconscious is mental.
Toisinaan puhutaan tietokoneiden "tietämisestä" - esimerkiksi "printteri ei toimi koska et ole asentanut ajuria, jolloin kone ei tiedä mikä printteri siihen on kytketty".
The issues 2)-4) depend radically on the answer given to the 1): "psychoanalytic" conceptualizations on them rest on the "cornerstone".
Tämän lähestymistavan myötä huomio kiinnittyy aivojen "neuraalisiin algoritmeihin" tai freudilaisittain "psyykkiseen apparaattiin", joka määrittää noiden ajatussisältöjen edellytyksenä olevia prosesseja.
Study III focuses on mechanisms, which determine which contents appear in the scope of consciousness, and also cause missing of contents from there (the questions 3) and 4)).
Tiedostamattoman korostetaan olevan jotain muuta kuin vain aivot, mutta mikä ja missä on tuo tiedostamaton, joka pitää sisällään haluja, pelkoja, muistoja ja jopa fantasioita?
Studies I-III set "psychoanalytic" topics in the frames of cognitive view.
Osa väitöskirjan artikkeleista on saatavissa osoitteesta http://www.psykoterapiaa.net/Vesa/
In study II the question 2) is approached in terms of implicit knowledge.
Väitöksessä esitetään, että kysymystä tulisi tarkastella systeemisen tutkimuksen välinein.
When put in a larger context, the aim of study V is similar to that of study IV: to determine the relation between psychotherapists' and neuroscientists' terminologies.
Psykoanalyysin puitteissa tiedostamaton näyttäytyy usein jollain tapaa "salaperäisenä" oliona, ja sen luonne tai olemus on myös määritelty hämmästyttävän epäselvästi.
For decades psychoanalysis was the discipline studying the unconscious, and other branches of study lacked competence to take a stand on the issues concerning the unconscious.
Puhe tiedostamattomista haluista ja fantasioista abstrahoi aivojen toimintaa psykoterapiatyön tavoitteita silmällä pitäen.
Impairments were characterized especially by slowed information processing speed and memory deficits.
Häiriöille oli luonteenomaista erityisesti tiedon käsittelyn hidastuneisuus sekä muistihäiriöt.
At an individual level the spectrum of MS patients cognitive deficits was wide in regards to their characteristics, severity, and evolution.
Yksilötasolla MS-potilaiden kognitiivisten häiriöiden kirjo oli laaja, niin niiden luonteen, vaikeusasteen kuin etenemisenkin osalta.
MS-related fatigue was objectively demonstrated as fading performance towards the end of the test.
MS-taudille tavanomainen väsyvyys oli objektiivisesti osoitettavissa suoriutumisen heikentymisenä testin loppua kohden.
However, the practice effects in cognitive tests were less pronounced among MS patients than healthy controls.
Neuropsykologisten testitulosten kohentuminen uusintatutkimuksessa jäi kuitenkin vähäisemmäksi MS-potilailla kuin terveillä kontrolleilla.
The Paced Auditory Serial Addition Test (PASAT) is a measure of sustained and divided attention, working memory, and information processing speed, and it is widely used in MS patients neuropsychological evaluation.
Paced Auditory Serial Addition Test (PASAT) on numeerinen tarkkaavuuden, työmuistin sekä tiedon käsittelyn nopeuden arviointimenetelmä, jota on yleisesti käytetty MS-potilaiden neuropsykologisessa arvioinnissa.
The frequency of cognitive dysfunction among relapsing-remitting MS patients in the present study was 42%.
Kognitiivisten häiriöiden yleisyys lievimmät häiriöt mukaan lukien oli tässä tutkimuksessa MS-tautia sairastavilla potilailla 42%.
During the one-year follow-up, the cognitive performance was relatively stable among MS patients on a group level.
Ryhmätasolla MS-potilaiden kognitiivinen suoriutuminen säilyi suhteellisen vakaana vuoden seurannan aikana.
Despite the observed practice effect, the reliability of the PASAT was excellent, and it was sensitive to the cognitive decline taking place during the follow-up in a subgroup of patients.
Tästä huolimatta testin toistettavuus oli erinomainen ja se oli herkkä tavoittamaan osalla potilaista esiintulevan kognitiivisen heikentymisen seurannassa.
The aims of the present study were to determine a) the frequency, characteristics, and evolution of cognitive impairment among relapsing-remitting MS patients, and b) the validity and reliability of the PASAT in measuring cognitive performance in MS patients.
Väitöstutkimuksessa selvitettiin pahenemisvaiheittain etenevää MS-tautia sairastavien potilaiden kognitiivisten häiriöiden yleisyyttä, luonnetta ja etenemistä sekä erityisesti PASAT:n luotettavuutta ja toistettavuutta MS-potilaiden kognitiivisen suoriutumisen arvioinnissa.
The PASAT can be recommended for use in the neuropsychological assessment of MS patients.
Väitöstutkimuksen tulosten perusteella PASAT-testin sisällyttämistä voidaan suositella osaksi MS-potilaiden neuropsykologista arviointia.
Multiple sclerosis (MS) is a chronic, inflammatory disease of the central nervous system, characterized especially by myelin and axon damage.
Kyseessä on parantumaton tulehduksellinen keskushermoston sairaus, joka aiheuttaa sekä valkean että harmaan aineen vaurioita.
Valid and reliable methods are needed in clinical practice and research to detect deficits, follow their natural evolution, and verify treatment effects.
Luotettavia kognitiivisen suoriutumisen arviointimenetelmiä tarvitaan niin kliiniseen kuin tutkimustyöhönkin.
The PASAT was moderately accurate in detecting MS-associated cognitive impairment, and 69% of patients were correctly classified as cognitively impaired or unimpaired when comprehensive neuropsychological assessment was used as a "gold standard".
Heikot matemaattiset taidot ja testiahdistuneisuus heikensivät myös niiden potilaiden PASAT-tulosta, joilla ei todettu ongelmia kattavassa neuropsykologisessa arviossa.
Additionally, the PASAT is the sole cognitive measure in an assessment tool primarly designed for MS clinical trials, the Multiple Sclerosis Functional Composite (MSFC).
PASAT todettiin kohtuullisen tarkaksi testiksi MS-tautiin liittyvien kognitiivisten häiriöiden tavoittamisessa.
Selective attention refers to the process in which certain information is actively selected for conscious processing, while other information is ignored.
Valikoivalla tarkkaavaisuudella tarkoitetaan prosessia, jossa tietoiseen käsittelyyn valitaan aktiivisesti jotain tietoa ja muu tieto jätetään huomioimatta.
These results were discussed in light of Näätänen s attentional-trace theory and other research concerning the brain mechanisms of selective attention.
Näitä tutkimustuloksia käsiteltiin Näätäsen tarkkaavaisuusjälki-teorian ja muiden valikoivaa tarkkaavaisuutta koskevien tutkimustulosten valossa.
The aim of the present studies was to investigate the human brain mechanisms of auditory and audiovisual selective attention with functional magnetic resonance imaging (fMRI), electroencephalography (EEG) and magnetoencephalography (MEG).
Tutkimusmenetelminä käytettiin toiminnallista magneettikuvausta (fMRI), elektroenkefalografiaa (EEG) ja magnetoenkefalografiaa (MEG).
The main focus was on attention-related processing in the auditory cortex.
Tutkimus keskittyi erityisesti tarkkaavaisuuden alaiseen tiedonkäsittelyyn kuuloaivokuorella.
In addition, a study on bimodal attentional selection found stronger audiovisual than auditory or visual attention-related modulations in the auditory cortex.
Lisäksi havaittiin, että kuulo- ja näkötietoa yhdistävä valikoiva tarkkaavaisuus aktivoi voimakkaammin kuuloaivokuorta kuin pelkän kuulotiedon tai näkötiedon valikoiva tarkkailu.
It was found that selective attention to sounds strongly enhances auditory cortex activity associated with processing the sounds.
Tutkimus osoitti, että äänten valikoiva tarkkailu kasvattaa voimakkaasti äänten käsittelyyn liittyvää aktivaatiota kuuloaivokuorella ja että tämä aktivaatio kasvaa äänten esitysnopeuden kasvaessa.
Attention to the pitch of sounds and to their location appeared to enhance activity in overlapping auditory-cortex regions.
Kuitenkin tietyt ohimo- ja päälakilohkojen sekä otsalohkojen alueet näyttäisivät osallistuvan erityisen voimakkaasti äänen paikan tarkkaavaisuuden alaiseen käsittelyyn.
Human brain mechanisms of auditory and audiovisual selective attention
Tämän väitöskirjatutkimuksen tavoite oli selvittää kuulotietoon kohdistuvan sekä kuulo- ja näkötietoa yhdistävän valikoivan tarkkaavaisuuden aivomekanismeja ihmisellä.
The results of all the four studies were consistent with each other indicating that the model of prior knowledge may be used as a potential tool for prior knowledge assessment.
Kaikkien neljän osatutkimuksen tulokset olivat yhteneväisiä keskenään ja osoittivat, että kehitetty ennakkotiedon malli vaikutti toimivan johdonmukaisesti ja sitä voidaan käyttää perustellusti ennakkotiedon arvioinnin välineenä.
On the other hand, students whose performance was weak in the procedural prior-knowledge tasks were more likely to drop out or take a longer time to complete the course.
Opiskelijat, joilla oli heikko ennakkotiedon taso, jättivät todennäköisemmin kurssin kesken tai suorittivat kurssin hitaammin uusintakokeiden avulla.
The project started by creating a model of prior knowledge which was tested in various science disciplines.
Tutkimuksessa kehitettiin malli ennakkotiedosta, jonka toimivuutta testattiin kolmella eri luonnontieteellisellä alalla, joissa opiskelijoilla oli havaittu olevan vaikeuksia tiettyjen kurssien suorittamisessa.
The results implied that students who possessed higher-level prior knowledge, that is, procedural knowledge, from previous courses also obtained higher grades in the more advanced target course.
Opiskelijat, joilla oli syvällistä ennakkotietoa ja osaamista jo kurssin alussa, menestyivät paremmin kurssilla ja saivat korkeampia arvosanoja kuin opiskelijat, joiden ennakkotiedon taso oli heikompi.
The aim of this dissertation was to explore how different types of prior knowledge influence student achievement and how different assessment methods influence the observed effect of prior knowledge.
Oppimisen tukeminen arvioinnin avulla - ennakkotiedon merkitys yliopisto-opiskelijoiden oppimisprosessissa Tämän väitöskirjatutkimuksen tarkoituksena oli tutkia, millä tavalla opiskelijoiden opintojaksoa edeltävä ennakkotiedon taso heijastuu oppimistuloksiin eri tieteenaloilla ja mitkä ovat ennakkotiedon arviointiin soveltuvat keinot ja menetelmät.
The study analysed how prior knowledge from previous courses was related to student achievement in the target course.
Tutkimuksen keskeisenä tavoitteena oli tarkastella, miten yliopisto-opiskelijoiden korkeatasoista oppimista voidaan tukea ennakkotiedon arvioinnin avulla.
The results showed that the procedural knowledge components which require higher-order cognitive skills predicted the final grades best and were also highly related to previous study success.
Kaikkien neljän osatutkimuksen tulokset osoittivat johdonmukaisesti, että opiskelijoiden ennakkotieto ja sen laatu ennustivat hyvin opintomenestystä.
There was also a strong correlation between academic self-beliefs and prior-knowledge performance.
Lisäksi ennakkotiedon taso oli yhteydessä kurssin keskeyttämiseen ja suorittamisnopeuteen.
It is useful to make a distinction between different types of prior knowledge in assessment since the type of prior knowledge students possess appears to make a difference.
Opiskelijoiden ennakkotieto voi olla laadullisesti hyvin erilaista ja täten johtaa myös laadullisesti erilaiseen oppimiseen.
The results relating to the second main theme of the study were examined in two different ways.
Tutkimuksen toiseen pääteemaan liittyviä tuloksia tarkastellaan kahdella eri tavalla.
The second level’s influence includes strengthened self-esteem, increased social understanding and new knowledge and skills.
Toisen tason merkitykseen kuuluvat omanarvontunnon vahvistuminen, sosiaalisen ymmärryksen lisääntyminen ja tietojen ja taitojen omaksuminen.
Positive influences can be grouped in three "levels": I) getting out of the home, II) having good experiences and learning useful things, and III) the essential effect on one’s own way of thinking and living.
Myönteisen merkityksen voi nähdä kolmessa "tasossa": I) pääseminen pois kotoa, II) hyvien kokemusten ja hyödyllisen opin saaminen, ja III) keskeinen vaikutus omaan ajattelu- ja elämäntapaan.
Data on the first theme is purely subjective; it derives from personal, recalled experiences.
Ensimmäistä teemaa koskeva aineisto on puhtaasti subjektiivinen; kysymyksessä ovat henkilökohtaiset, muistellut kokemukset.
Later, a sense of life control developed and strengthened through joining with others (family, work, friends), through accepting one’s own life history and through creating one’s own model of living.
Myöhemmin elämänhallinnan tunne on syntynyt ja vahvistunut muihin liittymisen (oman perheen perustamisen, työn ja ystävien kautta), menneisyyden hyväksymisen ja oman elämisen mallin luomisen avulla.
Comparisons with the general female population (education, situation in working life and financial circumstances) showed that research participants had coped less well.
Vertailu koko väestön naisten taloudelliseen itsenäisyyteen (koulutus, tilanne työelämässä ja taloudellinen tilanne) osoittaa, että tutkimukseen osallistuneet ovat selviytyneet ryhmänä huonommin.