natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The second most favoured method of assessment was numerical assessment and least favoured method was a pass/fail evaluation.
Toiseksi suosituin arviointimenetelmä oli numeroarviointi ja kolmanneksi suosituin arviointitapa oli suoritusmerkintä todistukseen.
The quantitative research material was analysed using the SPSS statistics analysis programme.
Määrällisen tutkimusaineiston analyysissä hyödynsin SPSS tilasto-ohjelmaa ja avoimia kysymyksiä analysoin sisällönanalyysin keinoin.
Very few participants felt that receiving a number for physical education had a negative impact on sports activities undertaken during their free time.
Hyvin harva tutkimukseen osallistunut lukiolainen koki, että liikunnan numeroarvioinnilla on ollut negatiivisia vaikutuksia heidän vapaa-ajan liikunnan harrastamiseensa.
Upper secondary school students experiences of numerical assessment in physical education during comprehensive school
Lukiolaisten kokemuksia liikunnan numeroarvioinnista peruskoulun ajalta
A great number of respondents felt that staying active during free time had an impact on the grade for physical education.
Suuri osa vastaajista koki, että vapaa-ajan liikunnan harrastamisella on vaikutusta myös koululiikunnan arvosanan muodostamiseen.
Additionally, there are multiple Master's Theses, which have studied the evaluation of physical education from the viewpoints of both the student and teacher.
Liikunnan arvioinnista peruskoulussa on tehty myös useita pro gradu -tutkielmia, joissa liikunnan arviointia on käsitelty sekä oppilaan että liikuntaa arvioivien opettajien näkökulmasta.
This research is basically a quantitative survey; however, a qualitative approach was used when analysing questions with the option of a written response.
Tutkimukseni on perusotteeltaan määrällinen kyselytutkimus, mutta avointen vastausten analysoinnissa käytin laadullista tutkimusotetta.
The aim of this study is to inquire from secondary school students, the necessity of numerical assessment in physical education during comprehensive school.
Tutkimuksen tarkoituksena on kysyä lukiolaisten kantaa liikunnan numeroarvioinnin tarpeellisuudesta peruskoulussa.
In two publications issued by the Board of Education, the evaluation of physical education had been researched.
Opetushallitus on tuottanut tietoa liikunnan arvioinnista kahdessa julkaisussa.
In addition, this study intends to answer from a student point of view, which components form the grade for physical education.
Lisäksi tutkimus pyrkii selvittämään mitkä asiat lukiolaisten mielestä muodostavat liikunnan arvosanan peruskoulussa.
The research task was to study the opinions and experiences students had towards numerical assessment.
Tutkimuksen tehtävänä on selvittää lukiolaisten näkemyksiä ja kokemuksia liikunnan numeroarvioinnista peruskoulun ajalta.
According to the upper secondary school students, the most favoured form of assessment in regard to physical education was a combination of numerical and written feedback.
Lukiolaisten mielestä paras tapa arvioida liikuntaa oli numeroarviointi, jonka lisänä sanallinen arviointi.
When asking which components, the respondents felt defined their grades, physical condition and tests measuring physical fitness were most frequently mentioned.
Kunto ja kuntotestit saivat eniten mainintoja kysyttäessä mistä liikunnan arvosana mielestäsi muodostuu.
The research material was collected through an online questionnaire.
Tutkimusaineiston keräämisessä hyödynsin e-lomaketta.
The material for VIDI has been gathered between January 2013 and June 2014 in Kätilöopisto Maternity Hospital in Helsinki.
VIDIn aineisto on kerätty tammikuun 2013 ja kesäkuun 2014 välillä Helsingin Kätilöopiston sairaalassa.
This research is part of a Helsinki University Children's Vitamin D Intervention Study (VIDI).
Tämä tutkimus on osa Helsingin yliopiston Lasten D-vitamiinitutkimusta (Vitamin-D intervention study (VIDI)).
Cut-points for categories were ≤ 73.70 nmol/L in the early point and ≤ 59.70 nmol/L in the latter point.
Luokkarajoina matala-luokassa oli alkuraskaudessa ≤ 73.70 nmol/L, ja loppuraskaudessa ≤ 57.70 nmol/L.
The connection remained statistically significant after controlling for confounding variables.
Yhteys säilyi tilastollisesti merkitsevänä, kun taustamuuttujat kontrolloitiin.
In this case, temperament can account for at least a part of the connections that have already been found between prenatal vitamin D level and psychological development.
Tällöin temperamentti voisi selittää ainakin osan jo löydetyistä raskausajan D-vitamiinin ja psykologisen kehityksen välisistä yhteyksistä.
It is possible that a low prenatal vitamin D level modifies temperament through the development of the brain-which affects disorders of psychological development.
On mahdollista, että raskausajan matala D-vitamiinipitoisuus muovaa aivojen kehityksen kautta temperamenttia, joka osaltaan vaikuttaa psykologisen kehityksen häiriöihin.
This gives important knowledge of the origin of psychological disorders.
Tämä antaa tärkeää lisänäkemystä psykologisen kehityksen häiriöiden biologisesta perustasta.
The connection between prenatal vitamin D level and the superfactors of the temperament dimensions were examined with regression analysis with confounding variables (child's gender, mother's maternal smoking habits, mother's education, marital status, age and BMI before pregnancy).
Raskausajan, sekä alku- että loppuraskauden, D-vitamiinipitoisuuden yhteyttä temperamenttipiirteiden superfaktoreihin, jotka ovat ulospäinsuuntautuneisuus, negatiivinen emotionaalisuus ja tarkkaavuus/itsesäätely, tutkittiin regressioanalyysin avulla, jossa kontrolloitiin joukko taustamuuttujia (lapsen sukupuoli, äidin tupakointi raskauden aikana, äidin koulutus, äidin siviilisääty, äidin ikä ja äidin BMI ennen raskautta).
Current study includes participants with information on prenatal vitamin D levels and on maternal rated temperament at the age of one year (Revised Infant Behavior Questionnaire (IBQ-R)) (n=839).
Tässä tutkimuksessa on VIDIn aineistosta ne äidit, joilta oli mitattu raskausajan D-vitamiinipitoisuus yhdessä tai kahdessa mittauspisteessä ja joilta oli saatavilla äidin täyttämä IBQ-R-kysely (Revised Infant Behavior Questionnaire) lapsen ollessa noin yhden vuoden ikäinen (n = 839).
The connection between prenatal vitamin D level and, for example, eating disorders and neurocognitive development has been shown to exist.
Raskausajan D-vitamiinipitoisuuden on havaittu olevan yhteydessä mm. syömishäiriöihin ja neurokognitiiviseen kehitykseen.
Prenatal Vitamin D and Child's temperament at the age of one year
Raskausajan D-vitamiinipitoisuuden yhteys lapsen temperamenttipiirteisiin yhden vuoden iässä
The results are in line with the earlier findings that vitamin D level-especially in early pregnancy-is associated with the child's psychological development.
Tulokset tukevat aikaisempaa näkemystä siitä, että etenkin alkuraskauden D-vitamiinipitoisuudella on yhteys lapsen psykologiseen kehitykseen.
Vitamin D level (25(OH)D) in the early-pregnancy was associated with child's negative emotionality: a higher vitamin D level predicted a lower negative emotionality score at the age of one year when examined as a continuous variable.
Alkuraskaudessa mitatulla raskausajan D-vitamiinipitoisuudella (25(OH)D) oli yhteys lapsen negatiiviseen emotionaalisuuteen, kun alkuraskauden D-vitamiinipitoisuutta tarkasteltiin jatkuvana muuttujana.
However, there is no earlier research on the connection between prenatal vitamin D level and child's temperament.
Aiempaa tutkimusta ei kuitenkaan ole raskausajan D-vitamiinipitoisuuden yhteydestä lapsen varhaiseen temperamenttiin.
The functional mechanism of vitamin D level in early pregnancy is believed to be based especially on the sensitivity periods of the prenatal development of a brain.
Alkuraskauden D-vitamiinipitoisuuden toimintamekanismin arvellaan perustuvan sikiöaikaisen kehityksen herkkyyskausiin ja erityisesti aivojen kehitykseen.
Child's temperament has shown to predict later mental health.
Lapsen temperamenttipiirteiden tiedetään ennustavan yksilön myöhempää psyykkistä hyvinvointia, ja temperamentilla ajatellaan olevan sikiöaikainen pohja.
Goals: Earlier studies have shown that a low concentration of prenatal vitamin D is associated with child's psychological well-being.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että matalalla raskausajan D-vitamiinipitoisuudella on yhteys lapsen psykologiseen kehitykseen.
Prenatal vitamin D level was treated as a continuous and a dichotomous variable.
Raskausajan D-vitamiinipitoisuutta käsiteltiin sekä jatkuvana että luokkamuuttujana.
Also, the change in prenatal vitamin D level, or it remaining in the low category in both measuring points, had no statistically significant associations with the superfactors of child's temperament.
Myöskään raskaudenaikaisella D-vitamiinipitoisuuden muutoksella, tai sen pysymisellä luokassa "matala" läpi raskauden, ei ollut tilastollisesti merkitsevää yhteyttä temperamenttipiirteiden superfaktoreihin.
Vitamin D levels were measured in early and late points of pregnancy, and categories low and high were created accordingly.
Sekä alku- että loppuraskauden Dvitamiinipitoisuudesta luotiin luokat "matala" ja "korkea".
Also, the association between the change in prenatal vitamin D level-or it staying low during pregnancy-with the superfactors of child's temperament was examined.
Tutkimuksessa tarkasteltiin myös raskausajan D-vitamiinipitoisuuden muutoksen tai pysyvyyden yhteyttä temperamenttipiirteiden superfaktoreihin.
Prenatal vitamin D level in late pregnancy was not related to temperament superfactors, measured either as a continuous or as dichotomous variable.
Loppuraskauden D-vitamiinipitoisuudella ei ollut tilastollisesti merkitseviä yhteyksiä temperamenttipiirteiden superfaktoreihin jatkuvana eikä luokkamuuttujana.
Vitamin D level in early pregnancy was not associated with any other superfactors of temperament.
Alkuraskauden D-vitamiinipitoisuudella ei ollut tilastollisesti merkitsevää yhteyttä muihin temperamenttipiirteiden superfaktoreihin, eikä luokkamuuttujana tarkasteltaessa mihinkään temperamentin superfaktoreihin.
The study questionnaire was developed for this study.
Tutkimuskyselylomake kehiteltiin tätä tutkimusta varten.
From the students' responses it can be concluded that sustainable development is perceived to be normative, anthropocentric, ecocentric as well as influencing human activities and changing ways of thinking.
Tutkimuskoulujen oppilaiden vastauksista voidaan päätellä kestävän kehityksen olevan normatiivista, antroposentrista ja ekosentrista sekä ihmisten toiminta- ja ajattelutapoja muuttavaa.
A total of 53 students in fourth grade participated in this survey.
Kyselyyn osallistuneita oppilaita oli yhteensä 53.
The study is a comparative case study and was conducted in spring 2016 at two Espoo-based primary schools.
Tutkimus on vertaileva tapaustutkimus ja se toteutettiin keväällä 2016 kahden espoolaisen alakoulun 4.-luokan oppilaille.
The differences between both research schools can be explained by differences in school culture that impacts to adopted values and attitudes of students.
Koulujen eroja selitti osaltaan koulujen toimintakulttuuri, joka vaikuttaa oppilaiden omaksumiin arvoihin ja asenteisiin.
The quantitative research survey data was analyzed by statistical methods and the open questions questionnaire data was analyzed using content analysis method.
Tutkimusmenetelmänä käytettiin mixed methods -tutkimusmenetelmää, jolloin tutkimuskyselyn määrällinen aineisto analysoitiin tilastollisin menetelmin ja kyselylomakkeen avoimet kysymykset analysoitiin sisällönanalyysimenetelmällä.
Primary school students' perceptions and experiences of sustainable development in Espoo
Alakoulujen oppilaiden käsityksiä ja kokemuksia kestävästä kehityksestä Espoossa
In addition some of the students connected sustainable development with intangible values.
Lisäksi osa oppilaista liitti kestävään kehitykseen aineettomia arvoja.
The majority of the students had a perception of sustainable development and recognized sustainable development as necessity.
Enemmistöllä tutkimukseen osallistuneista oppilaista oli käsitys kestävästä kehityksestä ja he pitivät kestävää kehitystä tarpeellisena.
A third of the students pointed out the global aspects of sustainable development and its impact throughout the world.
Kolmas osa tutkimuskoulujen oppilaista nosti esille globaalisuuden, kestävän kehityksen vaikutukset koko maailmaan.
The outcome revealed individual as well as school specific differences in the definition of sustainable development.
Tutkimuskoulujen välillä esiintyi niin yksilö kuin koulukohtaisia eroja kestävä kehitys -käsitteen määrittelyssä.
An additional method that was used in this study was a questionnaire, completed by two research schools teachers in autumn 2016.
Lisäksi tutkimusta täydensi tutkimuskoulujen kahdelle opettajalle syksyllä 2016 lähetetty avokysely kestävästä kehityksestä.
The aim of this study was to identify the primary school students' perceptions and experiences of sustainable development.
Tutkimuksen tavoitteena oli kartoittaa alakoulujen oppilaiden käsityksiä ja kokemuksia kestävästä kehityksestä sekä kestävän kehityksen ulottuvuuksien esiintymistä oppilaiden vastauksissa.
Although that the students' definitions of sustainable development at school varied, the definition of sustainable development at home did not show any significant differences.
Sen sijaan oppilaiden määritelmien mukaan kodit eivät eronneet toisistansa merkittävästi kestävässä kehityksessä.
And additionally to provide insight to dimensions, differences and similarities of sustainable development in school and home activities.
Lisäksi tavoitteena oli tutkia oppilaiden vastauksista koulujen ja kotien välisiä eroja ja yhtäläisyyksiä kestävässä kehityksessä.
Teachers' perceptions of sustainable development has been studied in the past and showed mediocre results.
Opettajien käsityksiä kestävästä kehityksestä on tutkittu aikaisemmin ja todettu niiden olevan keskinkertaisia, mutta alakoulujen oppilaiden käsityksiä ja kokemuksia kestävästä kehityksestä on tutkittu vain niukasti.
The data is from 1870's to 2000's.
Lähdeaineistot ulottuvat 1870-luvulta 2000-luvulle asti.
He was also the first elocutionist who widely offered his services to many people in the field.
Hän oli myös ensimmäinen lausunnan opettaja, joka tarjosi lausunnan opetustaan hyvin laajasti useille eri toimijoille.
Onni Savola 1876–1957 : Career and life of elocutionist developing teaching of poetry reading
Onni Savola 1876–1957 : Lausuntataiteilijan elämäntyö kaunoluvun opetuksen kehittäjänä
Although he was often regarded as the first professional elocutionist in Finland, there was not much written about him in the literature.
Vaikka Savola usein mainittiin eri yhteyksissä ensimmäisenä suomalaisena ammattilausujana ja lausunnan opettajana, ei hänestä ole kirjoitettu paljonkaan.
The data consist of official documents, press, biographies, memoirs, photos and approximately 20 pages of Onni Savola's autobiography.
Tutkimuksen lähdeaineisto pohjautuu Onni Savolaa koskeviin viranomaisarkistoihin, sanomalehtiin, kirjallisiin henkilöhistorioihin ja muistelmiin, muistitietoaineistoihin sekä valokuviin ja noin 20 sivuun Savolan omaelämäkerrasta.
One can say Onni Savola had a remarkable influence on derivation and the development of the traditions of theatre and academic poetry reading.
Voidaan sanoa, että Savola vaikutti merkittävästi teatterin ja akateemisen lausunnan traditioiden syntyyn ja kehitykseen.
In addition the letters sent and received by Onni Savola as well as memoirs and interviews by Onni Savola himself and the people who has written about him were used.
Tämän lisäksi tutkimuksessa hyödynnettiin Savolan elinaikana käytyä kirjeenvaihtoa sekä myöhemmin tehtyjä muistelmia ja haastatteluja niin Savolalta itseltään kuin henkilöiltä, jotka hänestä olivat kirjoittaneet.
When comparing Savola and his fellow teachers in terms of material production, he was a forerunner in his pedagogy with an emphasis on students' own interpretation and voice.
Savolan ja hänen aikalaistensa opetusoppaiden vertailu osoitti, että pedagogina hän oli monia muita edellä korostaessaan oppilaiden oman tulkinnan ja äänen tärkeyttä.
According to earlier research literature, the poetry reading and the recitation share the same roots in the history of Finnish speech science.
Aiemmissa tutkimuksissa on todettu, että lausunnalla ja puhetaidolla on yhteneväiset juuret suomalaisen puheviestinnän historiassa.
The thesis is biographical and its context is the history of the art of poetry reading as well as the Finnish literature of the recitation.
Tutkielma on henkilöhistoriallinen ja sen viitekehys muodostuu suomalaisen lausuntataiteen historiasta ja suomalaisen puhetaidon kirjallisuuden historiasta.
Onni Savola was a key person in the development of the art of poetry reading in Finland from the end of the 19th century to the beginning of the 20th century.
Onni Savola (s. 1876–k.1957) oli keskeinen henkilö suomalaisen lausuntataiteen kehityksessä 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkuvuosikymmenillä.
The aim of the thesis is to find out in what ways the career of Onni Savola as an elocutionist develops, and reflect that on his influence as a pioneer of the Finnish art of poetry reading and elocution.
Tutkielman tavoitteena on selvittää, miten Onni Savolan ura lausujana, lausunnan ja kaunoluvun opettajana etenee, ja tuoda siinä esille hänen elämäntyönsä merkitystä suomalaisen lausuntataiteen ja kaunoluvun uranuurtajana.
The career of Onni Savola is a textbook example of the shift in the traditions of poetry reading in Finland from the end of the 19th century to the beginning of the 20th century.
Onni Savolan lausujan ja lausunnanopettajan ura on kiinnostava esimerkki lausuntatraditioiden murroksesta, joka Suomessa tapahtui 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkukymmenillä.
The aim was also to clarify the influence of Onni Savola on to the Finnish literature of recitation and the history of Finnish speech science.
Toisena tavoitteena on suomalaisen puhetaidon kirjallisuuden historian näkökulmasta selvittää, mikä merkitys Savolalla on suomalaisen puhetaidon kirjallisuudessa ja puheviestinnän tieteenalan historiassa.
In his literature, Onni Savola had a profile in helping other elementary teachers working in the field of poetry reading as well as in authoring of books and teacher guides.
Onni Savolan kirjallisuudessa huomattiin pyrkimys profiloitua kouluttajaksi kansakoulujen lausunnanopettajille sekä aineistovalikoimien ja oppaiden laatijaksi.
Yet, his main achievements are in teaching of poetry reading.
Savolan suurimmat ansiot näyttävät olleen kuitenkin opetustyössä.
The data used in this study was from the Swedish Adoption/Twin Study (n = 1515, av. age = 62.0).
Aineistona käytettiin The Swedish Adoption/Twin Study -kaksosaineistoa (n = 1515, keski-ikä = 62,0).
Several models have been suggested for the association between neuroticism and depression.
Neuroottisuuden ja masennuksen yhteydelle on esitetty useita erilaisia malleja.
Depression is a psychiatric disorder composed of several clusters of symptoms, which do not necessarily reflect common pathways of pathophysiological processes.
Masennus on mielenterveyden häiriö, joka koostuu useista oireklustereista, joiden ajatellaan heijastelevan toisistaan erillisiä patofysiologisia prosesseja.
Depression was measured with The Center for Epidemiological Studies - Depression Scale (CES-D), and separate analyses were conducted for three factors: somatic complaints, (lack of) positive affect and depressed affect.
Masennusoireita mitattiin The Center for Epidemiological Studies - Depression (CES-D) asteikolla, jossa masennus oli jaettu somaattisiin oireisiin, mielihyvän ja positiivisten tunteiden puuttumiseen sekä masentuneeseen mielialaan.
The results showed that all of the depressive symptoms shared the same genetic and environmental components when modeling the association with neuroticism, which supports the common cause -model.
Tulosten mukaan yhteys kaikkien masennusoireiden ja neuroottisuuden välillä selittyi samoilla geeni- ja ympäristökomponenteilla, mikä antaa tukea common cause -hypoteesille.
Half of the co-variation between neuroticism and depressed affect was due to genetic influences.
Neuroottisuuden ja masentuneen mielialan korrelaatiosta puolet selittyi geneettisillä tekijöillä.
However, earlier research has examined depression as a composite concept, and there are no studies to date which would have examined the shared genetic basis of specific symptoms of depression in relation with neuroticism.
Aiemmat tutkimukset ovat kuitenkin tarkastelleet ainoastaan neuroottisuutta ja masennusta diagnoosina, eikä ilmiöiden välistä yhteyttä ole vielä tutkittu jakamalla masennus erillisiin oireklustereihin.
Neuroticism and Specific Symptoms of Depression : Genetic and Environmental Associations in a Swedish Twin Study
Geneettisten ja ympäristötekijöiden vaikutus neuroottisuuden ja masennusoireiden yhteyteen ruotsalaisilla kaksosilla
This study tests the common cause -model by estimating, whether the same genetic and environmental components are relevant in explaining the covariation between neuroticism and specific symptoms of depression.
Tässä tutkimuksessa testataan common cause -hypoteesia mallintamalla geneettisten ja ympäristötekijöiden osuutta neuroottisuuden ja eri masennusoireiden yhteisvaihtelussa.
Over a half of the phenotypic correlation was explained by genetic influences between neuroticism and somatic complaints, as well as neuroticism and positive affect.
Neuroottisuuden ja somaattisten oireiden sekä positiivisten tunteiden puutteen välisistä korrelaatioista yli puolet selittyi geneettisillä tekijöillä.
Thus, a new conceptualization of depression has been proposed, which suggests that depression should be dissected to its key components instead of treating it as one homogeneous concept.
Onkin ehdotettu, että masennus olisi hyvä käsitteellistää pikemminkin erillisinä mutta yhdessä esiintyvinä oirekimppuina, kuin yhtenä diagnoosina.
One of them is a so-called common cause -model, which assumes that a shared etiology explains the co-occurrence of the two.
Yksi malleista on nk. common cause -hypoteesi, jonka mukaan neuroottisuuden ja masennuksen yhteys selittyy osin jaetulla etiologialla.
Personality trait neuroticism is a risk factor that is consistently linked with depression.
Yksi masennukseen vahvasti liitetty riskitekijä on persoonallisuuspiirre neuroottisuus.
For future endeavors, it is suggested to search for concrete risk factors and neurobiological endophenotypes that are shared between specific symptoms and neuroticism.
Lisäksi masennukseen liittyviä konkreettisia riskitekijöitä voidaan lähteä etsimään sellaisten geneettisten ja ympäristötekijöiden joukosta, jotka ovat olleet yhteydessä sekä neuroottisuuteen että tiettyihin masennusoireisiin.
Also, the robustness of the results should be tested by replicating the results among younger samples.
Löydökset on kuitenkin syytä toistaa vielä muissa otoksissa, sillä tässä esitetyt tulokset eivät välttämättä yleisty kattamaan esimerkiksi nuoria.
Research from twin studies supports this notion, as neuroticism and depression have been found to share a large proportion of their genetic basis.
Käyttäytymisgenetiikan tutkimustulokset ovat tukeneet mallia osoittamalla, että yhteys selittyy pitkälti jaetuilla geneettisillä tekijöillä.
The computational skills were found to be tightly knit to level of mathematical understanding, and didn't change notably during the summer school intervention.
Ohjelmoinnillisten taitojen havaittiin olevan tiukasti sidoksissa matemaattisen ymmärryksen tasoon, eikä niissä havaittu huomattavaa muutosta kesäkouluintervention aikana.
Explorations on the Nature of Children's Conceptual Change in Computational Thinking During Hello Ruby Summer School 2016
Lasten ohjelmoinnillisen ajattelun käsitteellinen muutos Hello Ruby -kesäkoulun 2016 aikana