natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Possibly the most recognized human parvovirus is parvovirus B19 (B19V), which can cause the so-called fifth disease, anemias and fetal death.
Kenties tunnetuin ihmiselle patogeeninen parvovirus on parvovirus B19 (B19V), joka aiheuttaa parvorokkoa, anemioita ja sikiökuolemia.
There were two main aims in this thesis: to set up an IgM µ-capture enzyme immunoassay (EIA) for human protoparvoviruses using BuV1 as an example and to screen three stool sample cohorts for BuV, TuV and CuV using an in-house multiplex quantitative PCR (qPCR).
Tämän pro gradu – työn kahtena päätavoitteena oli: pystyttää µ-kaappaus-IgM-entsyymivälitteinen immunosorbenttimääritys (EIA) -testi ihmisen protoparvoviruksille käyttäen BuV1:ta esimerkkinä sekä analysoida kolme ulostenäytekohorttia valmiilla BuV, TuV ja CuV kvantitatiivisella multiplex PCR (qPCR)-menetelmällä.
The virion has a small (20 to 30 nm), rugged, non-enveloped icosahedral capsid.
Parvovirus virionilla on pieni (20-30 nm), vaipaton ikosahedraalinen kapsidi.
More research is needed, possibly with animal and human samples, to establish the role of TuV as a human virus.
Tutkimusta ja erilaisia näytteitä (eläin- ja ihmisperäisiä) tarvitaan, jotta voidaan selvittää onko TuV ihmisen virus.
The troubleshooting revealed that the ambiguous results in the IgM µ-capture EIA were possibly due to degraded VLPs or that the sensitive µ-capture format requires extremely carefully purified VLPs.
Vian etsinnän tuloksena saatiin selville, että epäselvät tulokset saattoi aiheuttaa hajonneet VLP:t tai, että herkkä µ-kaappaus-testi vaatii erityisen puhtaita VLP:tä.
The parvovirus genome is a single stranded DNA, approximately 5 kb in size.
Parvovirusten genomi on yksijuosteinen DNA, jonka koko on noin viisituhatta emäsparia.
Based on the qPCR and sequencing results one sample was positive for BuV DNA, one sample for TuV DNA and a total of 12 samples for CuV DNA.
QPCR- ja sekvensointitulosten perusteella tässä työssä löydettiin yksi BuV DNA-positiivinen ja yksi TuV DNA positiivinen näyte.
As for TuV, based on the parvovirus phylogenetic analyses, its sequence is more closely related to rodent parvoviruses than CuV or BuV.
Fylogeneettisten analyysien perusteella TuV:n sekvenssi on lähempänä jyrsijöiden parvoviruksia kuin BuV:n ja CuV:n sekvenssit.
More research is needed to study the epidemiology of these viruses and their role in illnesses.
On paljon, mitä ei tiedetä näiden kolmen viruksen epidemiologiasta ja niiden aiheuttamista oireista.
The IgM EIAs developed for B19V and HBoV1 was used as the base for developing human protoparvovirus IgM EIA, using Virus-like particles (VLP) as antigens.
IgM EIA:n pystytyksen perustana käytettiin aiemmin HBoV:lle ja parvovirus B19V:lle pystytettyjä µ-kaappaus-IgM-EIA-testejä.
In addition to that, CuV DNA was identified in fecal samples for the first time since the discovery, previously CuV DNA had been found mostly in skin biopsies.
Sen lisäksi, CuV DNA:ta löydettiin ensilöydön jälkeen jälleen ulostenäytteestä.
More optimizing is needed for this assay, however, the work done in this thesis offers a good base for further development of protoparvovirus IgM EIA.
Lopullista toimivaa µ-kaappaus-IgM-EIA-menetelmää protoparvoviruksille ei tässä työssä pystytty pystyttämään, mutta tämä työ luo hyvän pohjan jatkokehitykselle.
All three viruses were found in the stool samples during multiplex qPCR screening.
BuV, TuV ja CuV DNA:ta löydettiin ulostenäytteistä multiplex qPCR-menetelmällä.
All three viruses were originally discovered in feces of patients suffering from diarrhea.
Kaikkien kolmen uuden parvoviruksen tutkimus on vielä alussa.
Chapter IV discusses two essential, yet complex questions regarding this topic.
Kappale IV käsittelee kahta olennaista, mutta monimutkaista kysymystä koskien tätä aihetta.
There are several norms, both international and national, that affect the selection of the proper forum.
On useita normeja, sekä kansainvälisiä että kansallisia, jotka vaikuttavat oikean foorumin valintaan.
Consequently, the legal principles applied by a specific court of law become relevant.
Näin ollen nimenomaisen tuomioistuimen soveltamat oikeusperiaatteet muodostuvat olennaisiksi.
The parties are in the best position to evaluate, which court would be the fittest to solve the case.
Osapuolet ovat parhaimmassa asemassa arvioidakseen, mikä tuomioistuin olisi sopivin tapauksen ratkaisemaan.
Some of these norms contain mandatory provisions that even the parties of the contract may not derogate from.
Jotkut näistä normeista sisältävät pakollisia säännöksiä, joista edes sopimuksen osapuolet eivät voi poiketa.
This planning enhances foreseeability in contractual relationships and avoids a possibly costly and lengthy litigation over proper jurisdiction.
Tämä suunnittelu parantaa ennakoitavuutta sopimussuhteissa sekä välttää mahdollisesti kalliin ja pitkän oikeudenkäynnin koskien oikeaa toimivaltaa.
Accordingly, is the third party beneficiary bound by a jurisdiction clause that he has not agreed to, nor have been aware of its existence?
Näin ollen, onko kolmasosapuoliedunsaaja sidottu oikeuspaikkalausekkeeseen, johon hän ei ole suostunut eikä ole ollut tietoinen sen olemassaolosta?
The interpretation of jurisdiction agreements by national courts is a fundamental aspect in this research, since it is the national court that will examine the facts of the case and base its ruling upon them.
Kansallisten tuomioistuimien oikeuspaikkalausekkeiden tulkinta on perustavanlaatuinen näkökohta tässä tutkimuksessa, koska kansallinen tuomioistuin on se, joka tutkii tapauksen tosiseikat ja muodostaa päätöksensä niiden perusteella.
What is the competent court to review the dispute in case the cargo has been damaged during the transport is not always evident.
Mikä on toimivaltainen tuomioistuin asian käsittelemään, kun rahti on vahingoittunut matkalla, ei aina ole selkeä.
A special emphasis is on the priority order of different norms and in which situation the specialized conventions might take precedence over European Union law.
Erityispaino on eri normien etusijajärjestyksellä sekä tilanteilla, joissa erikoistuneet yleissopimukset voivat mennä Euroopan Unionin oikeuden edelle.
Chapter II provides an overview of how different legal systems, civil law and common law, interpret jurisdiction clauses and discusses the laws of two countries, Finland and the United Kingdom.
Kappale II osoittaa yleiskatsauksen, miten eri oikeusjärjestelmät, roomalainen oikeus ja common law, tulkitsevat oikeuspaikkalausekkeita sekä käsittelee kahden valtion, Suomen ja Yhdistyneen kuningaskunnan, lakeja.
Chapter III presents the regulatory framework around this topic, in particular the international conventions and the European Union law.
Kappale III esittelee tätä aihetta ympäröivän sääntelykehyksen, erityisesti kansainväliset yleissopimukset sekä Euroopan Unionin oikeuden.
Consequently, the approach of different legal systems as well as European Union law regarding the rights and obligations of a third party in relation to a jurisdiction clause is at the heart of this research paper.
Näin ollen eri oikeusjärjestelmien ja Euroopan Unionin oikeuden näkökulma kolmannen osapuolen oikeuksista ja velvollisuuksista liittyen oikeuspaikkalausekkeisiin on tämän tutkimuspaperin ytimessä.
The nature of carriage of goods contract as a contract in favour of a third party beneficiary is what makes this topic particularly intriguing.
Kuljetusoikeuden luonne sopimuksena kolmannen osapuolen eduksi on se, mikä tekee tästä aiheesta erityisen kiehtovan.
Even though, the mandatory nature of different regulatory norms limit party autonomy, there is still enough room to select the most suitable forum for all the parties in the contract and by doing so, to clarify the complexity of available forums.
Vaikkakin erilaisten pakollisten säännösten luonne rajoittaa osapuolien autonomiaa, on yhä tilaa valita kaikille sopimuksen osapuolille sopivin oikeuspaikka, ja näin tekemällä selkeyttää valittavana olevien foorumeiden monimutkaisuutta.
It discusses the possible conflict of norms between the European Union law and national laws, in addition to transport conventions.
Se käsittelee mahdollista oikeusnormiristiriitaa Euroopan Unionin oikeuden ja kansallisten lakien sekä kuljetusyleissopimusten välillä.
This is a clear limitation to the party autonomy and a vital issue to be considered in negotiating a carriage of goods by sea contract.
Tämä on selkeä rajoitus osapuolten autonomialle sekä tärkeä asia ottaa huomioon neuvotellessaan tavarankuljetussopimusta meriteitse.
Jurisdiction issues are an essential part of international agreements, in particular with carriage of goods by sea contracts.
Oikeuspaikka-asiat ovat olennainen osa kansainvälisiä sopimuksia, erityisesti sopimuksissa tavarankuljettamisesta meritse.
In conclusion, the thesis presents an overview of the relevant findings and arguments, and based upon them establishes that international sea transport would function more efficiently in case the parties to the carriage contract would incorporate jurisdiction clauses into their carriage contracts.
Yhteenvetona tutkielma muodostaa yleiskuvan olennaisista löydöksistä ja argumenteista sekä niihin perustuen osoittaa, että kansainvälinen merikuljetus toimisi tehokkaammin, jos kuljetussopimuksen osapuolet sisällyttäisivät oikeuspaikkalausekkeita kuljetussopimuksiinsa.
Furthermore, the legal doctrines of lis pendens and forum non conveniens are discussed in respect to forum clauses and how their application in jurisdiction disputes differ depending on the court reviewing the case.
Lisäksi, käsitellään Lis pendens ja forum non conveniens oikeusperiaatteita oikeuspaikkalausekkeiden yhteydessä sekä kuinka niiden soveltaminen toimivaltariidoissa eroaa sen perusteella, mikä tuomioistuin asian käsittelee.
Although, some mandatory provisions are needed to protect the weaker party, in commercial transactions where the parties possess equal bargaining power, limiting the parties’ freedom of contract is merely an obstruction to the efficient functioning of sea transport.
Tosin joitakin pakollisia säännöksiä tarvitaan suojelemaan heikompaa osapuolta, mutta kaupallisissa transaktioissa, joissa osapuolet ovat yhtä vahvoja, osapuolien sopimusvapauden rajoittaminen on vain este tehokkaalle merikuljetukselle.
In order to avoid confusion in selecting the correct forum, and parallel proceedings, the parties of the carriage contract, the cargo owner and the carrier, may incorporate jurisdiction clauses into their carriage contract to refer a possible dispute to be reviewed by a particular court of law.
Välttääkseen epäselvyyden oikean oikeuspaikan valinnassa sekä rinnakkaiset menettelyt, kuljetussopimuksen osapuolet, rahdin omistaja ja rahdinkuljettaja, voivat sisällyttää kuljetussopimukseensa oikeuspaikkalausekkeita osoittamaan mahdollisen riidan käsiteltäväksi nimettyyn tuomioistuimeen.
In chapter I, the thesis describes the background of the research and the benefits of including jurisdiction clauses into carriage contracts.
I kappaleessa tutkielma kuvailee tutkimuksen taustaa sekä kuljetussopimuksiin lisättävien oikeuspaikkalausekkeiden etuja.
Firstly, the liability of non-contractual parties, such as actual carriers and subcarriers, as well as the carrier’s assistants, in case there is damage to the goods and whether these third parties can rely on a jurisdiction clause in the carriage contract.
Ensiksi, sopimuksenulkoisten osapuolien, kuten laivaajan ja alirahdinkuljettajan sekä kuljettajan avustajien vastuuta, kun tavara on vahingoittunut, sekä voivatko nämä kolmannet osapuolet vedota kuljetussopimuksessa olevaan oikeuspaikkalausekkeeseen.
Secondly, the legal position of the bill of lading holder, the consignee, who becomes a party to the carriage contract without participating in the negotiations of the terms of the contract.
Toiseksi, konossementin haltijan, vastaanottajan, joka tulee sopimuksen osapuoleksi ilman, että on osallistunut sopimuksen ehtojen neuvotteluun, juridista asemaa.
However, there are several regulations that limit the selection of available jurisdictions in sea transport disputes, such as the Maritime Conventions, national laws and in particular the European Union law.
On kuitenkin useita säännöksiä, kuten merioikeusyleissopimukset, kansalliset lait sekä erityisesti Euroopan Unionin oikeus, jotka rajoittavat tarjolla olevan oikeustoimipaikan valintaa merikuljetusriidoissa.
In the work presented in this thesis, C-type oxidases have been studied using a variety of computational procedures, such as homology modeling, molecular dynamics simulations, density functional theory calculations and continuum electrostatics.
Tässä väitöstyössä C-tyypin oksidaaseja tutkittiin erilaisia laskennallisia menetelmiä, kuten homologiamallinnusta, molekyylidynamiikkaa, kvanttimekaanista tiheysfunktioteoriaa (DFT), sekä sähköstaattisia laskelmia hyväksikäyttäen.
Homology models of the C-type oxidase correctly predicts the side-chain orientation of the cross-linked tyrosine and a proton-channel.
C-tyypin oksidaasien homologiamallit ennustivat oikein keskeisiä yksityiskohtia tämän ryhmän entsyymien rakenteesta, kuten aktiivisen keskuksen tyrosiinitähteen orientaation ja protoninkuljetuskanavan sijainnin.
With the help of these calculations it is proposed that the different orientation of the cross-linked tyrosine, and a strong hydrogen bond in the proximal side of the high-spin heme are responsible for the higher apparent oxygen affinity and a more rhombic EPR signal in the C-type oxidases.
DFT-laskujen perusteella oli mahdollista selittää korkea happiaffiniteetti sekä hemi b3:n rombinen EPR-signaali johtuviksi tyrosiinitähteen sivuketjun orientaatiosta ja hemi b3:n proksimaalisen histidiiniligandin vetysidoksesta glutamaattitähteeseen.
The latter enzymes, which are known to possess unusually high oxygen affinity relative to the former class of enzymes, also share little sequence or structural similarity with the A- and B-type oxidases.
Näillä entsyymeillä on erityisen korkea affiniteetti hapelle ja ne ovat rakenteellisestikin kauimpina esim. mitokondrioiden A-tyyppisistä oksidaaseista.
Molecular dynamics simulations on the two-subunit C-type oxidase allowed for the first time to observe redox state dependent water-chain formation in the protein interior, which can be utilized for the redox coupled proton transfer.
Molekyylidynamiikkasimulaatioissa havaittiin entsyymin hapetus-pelkistystilasta riippuvaista vesimolekyyliketjujen muodostumista proteiinin sisällä, mikä voi osoittautua tärkeäksi entsyymin protoninkuljetuksen mekanismin ymmärtämiselle.
They catalyze the reduction of molecular oxygen to water, and conserve the free-energy by proton pumping across the inner mitochondrial membrane or plasma membrane of bacteria.
Soluhengityksessä hapen pelkistystä vedeksi katalysoi niin kutsutut hemi-kuparioksidaasientsyymit, joita esiintyy aitotumallisten solujen mitokondrioiden sisäkalvossa ja bakteerien solukalvossa.
This leads to the generation of an electrochemical gradient across the membrane, which is utilized in the synthesis of ATP.
Nämä entsyymit pystyvät käyttämään hapen pelkistymisreaktiosta vapautuvan energian vetyionien (protonien) kuljetukseen kalvon ylitse, mikä johtaa elektrokemiallisen protonigradientin syntymiseen.
Heme-copper oxidases terminate the respiratory chain in many eukaryotes and prokaryotes as the final electron acceptors.
ATP:n hydrolyysi takaisin ADP:ksi ja Pi:ksi taas on yleinen energianlähde lähes kaikissa solun energiaa vaativissa reaktioissa.
The work comprises an introduction and four articles, which address three common thematic areas: 1) distributional issues, 2) climate change adaptation, and 3) urban ecosystem services.
Työ koostuu neljästä artikkelista, joissa on kolme poikkileikkaavaa teemaa: 1) tulojakauma-kysymykset, 2) ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja 3) urbaanit ekosysteemipalvelut.
Article I contributes to the literature through analyses that i) provide a connection between the income effect and distributional issues; ii) compare weighting schemes both theoretically and empirically; iii) show how weights could be incorporated into a CBA in practice; and iv) demonstrate that results are sensitive not only to whether weights are applied, but also to the choice of the inequality parameter and spatial resolution.
Artikkeli I pääkontribuutio kirjallisuuteen on i) luoda yhteys tulovaikutuksen ja tulojakauma-kysymyksen välille, ii) vertailla eri painotustapoja teoreettisesti ja empiirisesti, iii) osoittaa, miten painotukset voidaan käytännössä sisällyttää KHA:n, iv) näyttää tulosten herkkyys paitsi siihen, painotetaanko hyötyjä vai ei, myös siihen, mikä painotustapa valitaan ja mitä maantieteellistä tarkkuutta käytetään.
Article III evaluates how potential innovations in weather services can reduce weather sensitivity and, consequently, decrease the negative effects of climate change on transport, particularly in the road transport sector.
Artikkelissa III arvioimme, miten sääpalveluihin liittyvät innovaatiot voivat vähentää yhteiskunnan sääherkkyyttä ja vähentää ilmastonmuutoksen tuomia negatiivisia vaikutuksia tieliikenteelle.
The specific objectives of the research are i) to facilitate benefit-transfer of ecosystem services from one urban area to another by providing detailed information on valuation methods and the role of different assumptions and parameter values and ii) to include scenic values as a benefit item based on a formal and trackable analysis rather than on a guess.
Tämän tutkimuksen päätavoitteet ovat: i) mahdollistaa tulosten siirtäminen toiselta urbaanilta alueelta toiselle antamalla mahdollisimman tarkat tiedot tutkimuksessa käytetyistä menetelmistä ja parametreista, ii) sisällyttää viherkattojen maisemahyödyt yhtenä hyötylajina mukaan.
Article II analyzes whether over-investment in disaster risk reduction and climate change adaptation is a legitimate economic concern and examines how the public reacts to major infrastructure investments.
Artikkeli II analysoi esimerkin avulla, onko liiallinen panostaminen ilmastonmuutokseen sopeutumiseen ja onnettomuusriskien vähentämiseen todellinen huolenaihe.
The results constitute a contribution to both the theoretical and empirical literature on the economics of climate change adaptation.
Tulokset myötävaikuttavat ilmastonmuutokseen liittyvän taloustieteen teoreettiseen ja käytännön kirjallisuuteen.
The article illustrates how innovations in the provision and use of weather and climate information can be beneficial for adapting to the changing climate and contributes to the empirical literature on the economics of climate change adaptation.
Artikkelissa näytetään, miten sääpalveluiden jakeluun ja käytettävyyteen liittyvät innovaatiot ovat hyödyllisiä ilmastonmuutokseen sopeutumiselle.
This thesis applies cost-benefit analysis (CBA) to certain environmental questions and through its results contributes to both the theoretical literature on CBA in environmental economics and practical issues in the application of CBA to environmental problems.
Tulokset vievät eteenpäin sekä KHA-analyysin teoreettista kirjallisuutta että käytännön sovellettavuutta ympäristökysymyksiin.
The article contributes to the empirical literature related to both the cost-benefit analysis of urban ecosystem services and the economics of climate change adaptation.
Tulokset myötävaikuttavat sekä ekosysteemipalveluihin liittyvän KHA:n käytännön kirjallisuuteen että ilmastonmuutokseen liittyvän taloustieteen käytännön kirjallisuuteen.
Article IV presents a CBA of a relatively novel feature in the urban green portfolio: green roofs.
Artikkeli IV käsittelee viherkattojen kustannushyötyanalyysiä.
This implies that plant populations are already exposed to the kind of climatic conditions which would be predicted from climate change.
Siten kasvit ovat jo nykyisin alttiina sellaiselle pienilmaston vaihtelulle, joka vastaa ilmastonmuutoksen seurauksena odotettavia olosuhteita.
In this doctoral dissertation, I investigate the effect of snowmelt timing and temperature conditions on plant phenology and plant stress.
Tässä väitöstutkimuksessa tarkastelin lumen sulamisen ajankohdan ja lämpötilan vaihtelun vaikutuksia kasvien vuodenaikaiseen kehittymiseen ja kasveille aiheutuvaan stressiin.
Climate change will be most pronounced at high latitudes where it will affect autumn, winter and spring disproportionally more than the growing season.
Vaikutukset kohdistuvat voimakkaammin syksyyn, talveen ja kevääseen kuin kesään, joka on kasvien kasvukautta.
Increasing or decreasing precipitation as snow, rising temperature and more frequent freeze-thaw cycles raise uncertainties about how the timing of snowmelt and the length of the growing season will change for northern plants.
Kohoavan lämpötilan sekä vesi- ja lumisateen muutoksien ja sään vaihteluiden vaikutukset lumen sulamisen ajoittumiseen ja pohjoisten kasvien kasvukauteen tunnetaan puutteellisesti.
Effects of Microclimatic Variation of Snowmelt and Temperature on Subarctic-Alpine and Arctic Plants
Ilmastonmuutos vaikuttaa erityisen voimakkaasti arktisiin ja subarktisiin alueisiin maapallolla.
The first objective was to determine the natural variation in snowmelt timing on a small spatial scale in subarctic-alpine Finland.
Tutkin lumen sulamisen ajoittumisen ja lämpötilan pienen mittakaavan vaihtelua metsänrajan yläpuolella Saanatunturilla Pohjois-Suomessa.
Such variation in the microclimate is created by the landscape topography and show the range of conditions plant populations are currently adapted to. Snowmelt timing varied by up to seven weeks within a few metres distance, so that early-melting plots were exposed to more frequent and more severe spring freezing events.
Koska lumi suojaa kasveja alhaisilta lämpötiloilta, kasvit altistuivat useammin pakkasille varhain keväällä sulavilla kuin myöhään sulavilla kasvupaikoilla.
The results of this dissertation highlight that we need to integrate different approaches to studying climate change effects on plants.
Eri kasvilajeilla on siten erilaisia mekanismeja sopeutua ilmaston vaihteluun.
Selective warming only in the beginning of autumn had a delaying effect on autumn senescence in Dryas octopetala, despite the short duration of the warming treatment.
Kokeellisesti kohetun ilman lämpötilan todettiin vaikuttavan ruskan ajoittumiseen: jo lyhytkestoinen (muutaman viikon kestänyt) lämpötilan kohottaminen viivästytti kellastumisen alkamista lapinvuokon lehdissä.
The higher numbers of freezing events in early-melting plots were related to a higher reduction in the quantum yield of photosystem II (ΦPSII) in V. vitis-idaea, but not to increases in frost damage.
Joillakin lajeilla kasvukauden aikaisten kehitysvaiheiden ajoittumisen huomattiin riippuvan lumen sulamisen ajankohdasta, toisilla lajeilla tätä riippuvuutta sitä vastoin ei havaittu.
The timing of plant developmental stages (phenophases) in relation to snowmelt timing is important for avoiding harsh weather conditions in spring and ensuring a long growing season.
Kasvien vuodenaikaisten kehitysvaiheiden (silmujen puhkeaminen, lehtien kehittyminen, kukkiminen ja siementen kypsyminen sekä ruskan alkaminen) ajoittuminen suhteessa lumen sulamisen ajankohtaan on kriittistä pohjoisilla alueilla, missä kasvukausi on lyhyt ja ilmasto on äärevä.
Lastly, I compare the effect of natural versus experimental gradients of snowmelt timing on the timing of autumn senescence in High Arctic plants.
Tutkin myös, onko lumen varhainen sulaminen stressitekijä puolukalle, ja kuinka lumen sulamisen ajankohta vaikuttaa pohjoisten kasvien vuodenaikaiseen kehitykseen.
With some further research this stickiness problem could be solved.
Lisätutkimusten avulla tarttuvuusongelmaan voitaisiin kuitenkin löytää ratkaisu.
Due to low glass transition temperature, powders were difficult to handle.
Matalan lasisiirtymälämpötilan takia puolukkamehujauheet olivat kuitenkin hankalia käsitellä.
Lingonberry juice powders would suit well in different applications to add colour and taste.
Puolukkamehujauhe soveltuisikin erilaisiin käyttösovelluksiin tuomaan väriä ja makua.
Lingonberry juice powders are interesting products.
Puolukkamehujauhe on tuotteena kiinnostava.