natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The interviewees are from the fields of visual arts and dance, as these fields share similarities for instance in their economic structures.
Tutkielman haastateltavat taiteen tekijät ovat kuva- ja tanssitaiteen aloilta, sillä nämä alat jakavat samankaltaisuuksia esimerkiksi rahoituksen rakenteissa.
Through art it is possible to raise emotions and effect people especially through provoking shared affects.
Taiteen kautta on myös mahdollista herättää tunteita ja vaikuttaa ihmisiin etenkin affektien kautta.
Changes in the societal structures seem to influence art’s makers perception of the place of art in society and in public discussion.
Yhteiskunnallisissa rakenteissa tapahtuvat muutokset näyttävät myös vaikuttavan taiteen tekijöiden ajatukseen taiteen paikasta yhteiskunnassa ja julkisessa keskustelussa.
Part of the material of the thesis consists of statistics and reports on the conditions of the making of art.
Osan tutkielman aineistoa muodostavat myös erilaiset taiteen tekijän asemaan liittyvät tilastot ja raportit.
The relationship between art and public discussion is considered in the light of Jürgen Habermas’ ideal of communicative rationality, Chantal Mouffe’s idea of agonistic politics, and Jacques Rancière’s concept of the distribution of the sensible.
Tutkielmassa taiteen ja julkisen keskustelun suhteen erilaisia puolia piirretään esiin Jürgen Habermasin kommunikatiivisen rationaalisuuden ihanteen, Chantal Mouffen agonistisen politiikkakäsityksen sekä Jacques Rancièren aistisen jakamisen ajatuksen kautta.
Their ideas are put into dialogue with the point of view of the maker both through interviews of artists as well as through reflective autoethnographic artistic research.
Heidän ajattelunsa asetetaan tutkielmassa vuoropuheluun tekijyyden näkökulman kanssa sekä taiteen tekijöiden haastatteluiden että autoetnografisen reflektoivan taiteellisen tutkimuksen kautta.
Art is located in the margins of society which both enables the freedom of art but also suppresses it.
Taide sijoittuu yhteiskunnalliseen marginaaliin, joka näyttäytyy sekä taiteen vapauden mahdollistajana, että sitä vähentävänä piirteenä.
In the interviews, art’s role in society is seen through the modern idea of art as a field that is to a certain extent detached from the rest of society, thus forming a radical sphere of freedom in relation to public discussion.
Haastatteluissa tulee ilmi moderni ajatus taiteen yhteiskunnallisesta irrallisuudesta ja siten taiteen alue muodostuu tietyssä mielessä radikaaliksi vapauden vyöhykkeeksi suhteessa julkiseen keskusteluun.
In the study, art comes out as an activity that has either a supportive or a resisting political position in relation to the hegemonic order.
Tutkielmassa taide piirtyy esiin tekona, jolla on aina joko vallitsevaa järjestystä tukeva tai vastustava poliittinen ulottuvuutensa.
In the autoethnographic artistic research, art forms an affective and performative moment of discontinuity in relation to public space and discussion.
Tutkielman autoetnografisessa taiteellisessa osassa taide paikantuu affektiiviseksi ja performatiiviseksi katkokseksi suhteessa julkiseen keskusteluun ja julkiseen tilaan.
The picture that is formed in the study of the relationship between art and public discussion shares similarities with the ideas of both Habermas and Mouffe as well as Rancière.
Tutkielmassa taiteen ja julkisen keskustelun suhteesta muodostuva kuva jakaa piirteitä sekä Habermasin, Mouffen että Rancièren ajattelun kanssa.
Economical and institutional structures as well as structures related to publicity effect the actualisation of the ideals of art’s role in society.
Erilaiset rahoitukseen, instituutioihin sekä julkisuuteen liittyvät rakenteet vaikuttavat taiteen yhteiskunnallisen roolin ihanteiden toteutumiseen.
The interviews are conducted by using a semistructured theme interview method and the autoethnography leans on the tradition of artistic research.
Haastattelumenetelmänä tutkielmassa toimii puolistrukturoitu teemahaastattelu ja työn autoetnografinen osio nojaa taiteellisen tutkimuksen perinteeseen.
In this study, the ideals of the role of art in public discussion, the structures that effect the actualisation of these ideals, and the potential of art as a part of public discussion, are discussed from the perspective of the maker.
Tässä työssä keskitytään tekijän näkökulmasta etenkin taiteen yhteiskunnalliseen rooliin kohdistuviin ihanteisiin, taiteen tekemiseen vaikuttaviin rakenteisiin sekä taiteen mahdolliseen potentiaaliin osana julkista keskustelua.
Journalism related to art is criticised for concentrating on stories of the artists or on the success of the art, instead of on the contents of the art.
Taiteen mahdollisuus vaikuttaa julkiseen keskusteluun valtamedian kautta ei tule tutkielmassa esille voimakkaana ja taidetta koskeva journalismi saa osakseen kritiikkiä esimerkiksi keskittymisestä henkilöihin tai menestykseen taiteen sisällön sijaan.
In this thesis, the relationship between art and public discussion is studied in the context of the maker of art.
Tutkielmassa pyritään hahmottamaan taiteen ja julkisen keskustelun suhteen ulottuvuuksia taiteen tekijän näkökulman kautta.
The starting point of this work is the observation that in the discussion and research about the role of art in society, the viewpoint of the maker often plays the role of a walk-on. Art is frequently the object of different societal desires and expectations that concern for example art’s impact in the societal activation of citizens.
Työn lähtökohtana toimii huomio, että taiteen yhteiskunnallista roolia koskevassa keskustelussa ja tutkimuksessa tekijän ääni jää monesti sivuosaan.
These desires commonly disregard the context and condition that effect the process of the making of art.
Taiteeseen kohdistuu erilaisia toiveita ja odotuksia, esimerkiksi taiteen yhteiskunnallista aktiivisuutta luovasta vaikutuksesta, mutta nämä toiveet jättävät helposti tekemisen kontekstin ja reunaehdot huomiotta.
This thesis explores the integration of the Russian-speaking minorities in Norway (n = 215), Finland (n = 252), and Estonia (n = 482) through the use of person-oriented methods encompassing socio-political measures central to several forms of integration.
Tässä tutkielmassa tarkastelen venäjää puhuvan vähemmistön integraatiota Norjassa (n = 215), Suomessa (n = 252), ja Virossa (n = 482) soveltamalla henkilö suuntautuneita metodeja, joissa olen käyttänyt erilaatuisille integraation muodoille keskeisiä sosio-poliittisia mittareita.
National contexts showed differences among proportions of cases in the identified profiles, with the critical integration and assimilation profiles being most common in Norway and Finland, and critical integration and separation profiles in Estonia.
Maiden väliltä löytyi eroja profiilien koossa: Suomessa ja Norjassa yleisimpiä olivat kriittinen integraatio ja assimilaatio, kun taas Virossa suurimpia olivat kriittinen integraatio ja separaatio.
Across national contexts, critical integration was the most common profile, and was connected along with the separation profile to those possessing citizenship of their respective nation.
Tulosten mukaan kriittinen integraatio oli yleisin profiili kaikissa kolmessa maassa ja yhdessä separaatio profiilin kanssa olivat kytköksissä tapauksiin, joilla oli asuinmaansa kansalaisuus.
Economic situation, socio-demographics as well as variables tapping the perceived social status and sense of belonging of referents were used in multiple-correspondence and cluster analysis, producing three profiles of distinctive kinds of integration, namely: critical integration, separation, and assimilation.
Käytin moni korrespondenssi ja klusteri analyysia taloudellisen hyvinvoinnin muuttujan, sosio-demografisten muuttujien, sekä muuttujien, jotka käsittävät koettua sosiaalista statusta ja yhteenkuuluvuutta tuottamaan kolme laadullisesti erilaista integraatio profiilia.
In the separation cluster, undetermined citizenship was most common, and dual citizenship most rare and almost exclusively associated with the critical integration profile.
Tapaukset, joilla oli määrittämätön kansalaisuus, olivat yleisiä separaatio ja kriittinen integraatio profiileissa, kun taas kaksoiskansalaiset olivat lähes yksinomaan kriittinen integraatio profiilissa.
Division in Integration : How citizenships and integration profiles coincide
Tarkastelin tämän jälkeen saatujen profiilien: kriittinen integraatio, separaatio, ja assimilaatio, suhdetta kansalaisuuteen.
The study is based on ethnographic fieldwork conducted in Flint, Michigan between February and April of 2018.
Tutkimuksen perustana on etnografinen kenttätyö Flintissä, Michiganissa helmi-huhtikuussa 2018.
The interviews were conducted with a total of 15 core research participants (8 male, 7 female) and they came from a variety of social and economic backgrounds.
Tutkimukseen osallistui yhteensä 15 ydinhaastateltavaa (8 miestä, 7 naista), jotka kaikki tulivat erilaisista sosioekonomisista taustoista.
The study also contributes to the discussions of water management, disasters and environmental injustice.
Lisäksi tutkielma osallistuu keskusteluihin vedenhallinnasta, katastrofeista ja ympäristöoikeudesta.
How did the city’s history of economic difficulties affect in the background of the water crisis’ emergence?
Miten kaupungin historian taloudelliset vaikeudet vaikuttivat kriisin syntyyn?
The residents blame the state for governing the city as if it was a business, thus focusing on cutting costs and placing economic interests above human safety.
Asukkaat syyttävät valtiota siitä, että se hallinnoi kaupunkia kuin yritystä, sillä se panosti ennen kaikkea taloudellisten kustannusten leikkaamiseen ja asetti säästötavoitteet kaupunkilaisten turvallisuuden ja hyvinvoinnin edelle.
This thesis demonstrates how a focus on state processes and state-citizen interaction can provide useful insights for understanding both natural and human-made disasters and the unequal living conditions produced by them.
Tutkielma osoittaa, kuinka valtion ja kansalaisten välisen suhteen tutkiminen ja huomioiminen voi auttaa meitä ymmärtämään niin luonnollisia kuin ihmisten aiheuttamiakin katastrofeja ja niiden synnyttämää eriarvoisuutta.
It is based on participant observation and semi-structured interviews with locals, supplemented by following the local media, reading historical accounts and attending events in the city.
Tutkimus perustuu tuona aikana tehdylle osallistuvalle havainnoinnille ja puolistrukturoiduille haastatteluille, joita täydennettiin mediaseurannan, kaupungin historiaan perehtymisen ja paikallisiin tapahtumiin osallistumisen avulla.
The thesis suggests that the residents perceive the state as an unjust force from the above, systematically disregarding the struggling city.
Tutkielman analyysi osoittaa, että kaupungin asukkaat näkevät valtion ylhäältä päin toimivana, epäoikeudenmukaisena voimana, joka systemaattisesti jätti kaupunkilaiset huomiotta päätöksenteossa.
It focuses on the relationship between the locals and the state and explores how that relationship was formed and transformed during the crisis.
Tutkielma keskittyy kaupunkilaisten ja (osa)valtion väliseen suhteeseen ja tutkii, miten tämä suhde muodostui ja muuttui vesikriisin aikana.
The main research questions revolve around the twofold process of the state – citizen interaction and the state’s role in the crisis: How do the residents of Flint perceive the state during the water crisis?
Tutkimuskysymykset keskittyvät valtion ja kansalaisten väliseen vuorovaikutukseen ja valtion prosesseihin: Millaisena toimijana Flintin asukkaat näkevät valtion vesikriisin aikana?
This is a study on the Flint water crisis and lead poisoning and its effects for the city residents.
Tämä tutkielma tarkastelee Flintin vesikriisiä ja sen vaikutuksia kaupungin asukkaisiin.
This study contributes to the growing anthropological discussion about the role of the state and its governance, proposing a tragic example of what can happen when financial stability is placed above everything else, democratic decision-making disregarded and when the adopted neoliberal governance forms exacerbate local injustice and marginalization.
Tutkielma kuvaa konkreettisen esimerkin kautta mitä voi tapahtua, kun taloudellinen tasapaino nostetaan tärkeimmäksi asiaksi, demokraattinen päätöksenteko sivuutetaan ja miten uusliberalistiset hallinnointikäytännöt voivat pahentaa jo olemassa olevaa paikallista eriarvoisuutta ja marginalisaatiota.
It examines the historical and economic background of the water crisis, suggesting that the situation should be seen as a man-made disaster caused by the state of Michigan.
Tutkimuksessa tarkastellaan vesikriisin taustalla vaikuttaneita historiallisia ja taloudellisia muutoksia ja osoitetaan, kuinka vesikriisi tulisi nähdä valtion ja sen päättäjien aikaansaamana katastrofina.
After the state adopted undemocratic policies such as emergency management and stripped the city of its voice, the residents lost their trust in the integrity of the officials and the protection the state is supposed to offer its citizens.
Hätätilapäällikön määrääminen vei kaupunginhallitukselta ja paikallisilta mahdollisuudet vaikuttaa heitä koskeviin päätöksiin, minkä seurauksena kaupunkilaiset menettivät luottamuksensa valtioon ja sen kykyyn suojella kansalaisiaan.
They see the state as having a role of historically producing poverty, vulnerability and abandonment through economic mismanagement, deindustrialization and neoliberal policies.
Paikalliset kokevat, että valtiolla on historiallisesti ollut suuri rooli köyhyyden ja haavoittuvuuden luomisessa ja kaupungin taloudellisessa ja sosiaalisessa hylkäämisessä.
"The City That Didn’t Matter" : Perceptions of the State, Neoliberalism and Injustice in the Flint Water Crisis
Teollisuuden purkaminen (deindustrialization) alueelta ja valtion harjoittamat uusliberalistiset toimintamallit loivat Flintiin otolliset olosuhteet vesikriisin synnylle.
The research method is semi-structured expert interview.
Tutkimusmenetelmänä ovat asiantuntijahaastattelut.
Maintaining the brand image and communicative standards have become increasingly challenging and brands have become significantly more vulnerable.
Samalla brändi-imagon ja viestinnällisten standardien ylläpitäminen on yhä haastavampaa ja brändeistä on tullut huomattavasti aiempaa haavoittuvaisempia.
The role of social media, brand's own media, events, fashion influencers and consumer experiences emphasize in results, although there exists differences between the segments.
Sosiaalisen median, brändin oman median, tapahtumien, muotivaikuttajien ja kuluttajien kokemusten roolit korostuvat, joskin eri segmenttien välillä on havaittavissa eroja.
Creativity and commercial pressure are strongly in dialogue in all brand-related decisions.
Luovuuden tarve ja kaupallinen paine ovat vahvasti läsnä brändien tekemissä ratkaisuissa.
For decades, fashion brand communications has been relatively one-way and focused on magazine advertising, press releases, direct marketing and well-established collection and runway show cycles.
Muotibrändien viestintä on ollut vuosikymmenten ajan verrattain yksisuuntaista ja painottunut lehtimainontaan, tiedotteisiin, suoramarkkinointiin sekä vakiintuneisiin mallisto- ja näytössykleihin.
Through these themes, this research seeks to answer to the complex, interdisciplinary and abstract phenomenon of the digital era, seeking to identify the most current brand communication needs and pitfalls.
Teemojen kautta tutkimus pyrkii vastaamaan monimuotoiseen, poikkitieteelliseen, abstraktiin ja vaikeasti mitattavaan digitaalisen ajan ilmiöön, pyrkien tunnistamaan entistä ajankohtaisempia brändiviestinnän tarpeita ja kompastuskohtia.
The research aims to provide a holistic and integrated perspective on fashion brand communications and commerce – sales network, distribution and availability of fashion products can be seen more and more as communicative meaningful choices that fashion brands make when weighting both business objectives and image-related questions.
Tutkimus pyrkii tarjoamaan kokonaisvaltaisen ja integroidun näkökulman muotibrändien viestintään ja kaupankäyntiin – myyntikanavat, jakelu ja muotituotteiden saatavuus voidaan nähdä yhä tiiviimmin brändiviestinnällisinä valintoina, joita tehdessään muotitalot punnitsevat tulostavoitteellisia ja imagollisia tarkoitusperiä.
As brands meet their consumers at numerous touchpoints today, they must be able to convey a consistent message across channels and platforms.
Brändin kohdatessa kuluttajat jatkuvasti lukuisissa eri kohtaamispisteissä, sen on kyettävä välittämään yhtenäistä viestiä.
The purpose of this study is to examine the latest developments of global fashion industry in the context of brand communications and omnichannel.
Tutkimuksen tarkoituksena on tuoda esiin kansainvälisen muotiteollisuuden uusimmat kehityskulut brändiviestinnän ja monikanavaisuuden kontekstissa.
While integration still appears to be a strong communication ideal, in the light of the final results, uniqueness and innovative brand communications mindset seem to become even more important.
Vaikka integraatio näyttäytyy vahvana brändiviestinnän ideaalina, lopullisten tulosten valossa omaperäisyys ja innovatiivinen brändiviestinnällinen ajattelu vaikuttavat nousevan jopa yhtenäisyyttä tärkeämmiksi ominaisuuksiksi.
Omnichannel has quickly become the defining factor and strategy of brand building and management which requires fashion brands cross-industry know-how across communications, marketing, public relations and commerce.
Monikanavaisuudesta on tullut nopeasti brändinrakentamisen ja -hallinnan elinehto ja strategia, joka vaatii brändeiltä eri osa-alueiden ristikkäistä ymmärtämistä viestinnän, markkinoinnin, suhdetoiminnan ja kaupan saralla.
Digitalization has revolutionized brand communication practices and created the demand for omnichannel – fashion brands need to be simultaneously present in an increasing number of channels, platforms and marketplaces, in brick-and-mortars, online and mobile.
Digitalisaatio on mullistanut brändiviestinnän käytäntöjä ja luonut tarpeen monikanavaisuudelle – muotibrändien on oltava simultaanisesti läsnä yhä useammissa kanavissa, alustoilla ja kauppapaikoilla, kivijalassa, verkossa ja mobiilissa.
The empirical findings are divided into the six themes related to the received results in the light of the research purposes: trends of fashion brand communications, channel structure, omnichannel environment, integration, segment differences and future prospects.
Työn empiiriset havainnot pohjautuvat seitsemään puolistrukturoituun haastatteluun, joiden valossa esiin on voitu nostaa kuusi tutkimuksen kannalta arvokasta teemaa: brändiviestinnän suuntaukset, kanavarakenne, monikanavainen toimintaympäristö, integraatio, segmenttikohtaiset eroavaisuudet sekä tulevaisuudennäkymät.
Interactive and flammable social networks have increased the number of actors and intermediaries, making consumers and fashion influencers part of branding operations.
Vuorovaikutukselliset ja leimahdusalttiit sosiaaliset verkostot ovat moninaistaneet toimijajoukkoa, jossa myös kuluttajat ja muotialan vaikuttajat haastavat muotibrändejä aiempaa intensiivisemmin ja osallistuvat brändimielikuvien rakentamiseen.
The ideal of seamless and well-integrated brand communications is increasingly challenging for brands as the operational environment becomes fragmented and channel-specific characteristics must be understood thoroughly.
Eheän ja integroidun brändiviestinnän ideaali aiheuttaa brändeille kasvavassa määrin haasteita toimintaympäristön pirstaloituessa ja kanavakohtaisten ominaispiirteiden ymmärtämisen korostuessa.
As findings, fashion brands are expected to master multiple channels, identify channel specific characteristics and produce quantitatively more content.
Tulosten valossa muotibrändien odotetaan hallitsevan yhä useampia kanavia ja kohtaamispisteitä, tunnistavan alustakohtaisia eroavaisuuksia ja tuottavan määrällisesti yhä enemmän viestinnällistä brändisisältöä.
As the amount of distribution networks, retailers and platforms rises, brands are finding it increasingly difficult to deliver seamless communications and brand experiences.
Jakeluverkostojen ja toiminta-alustojen määrän kasvaessa brändien on yhä vaikeampi toteuttaa kauttaaltaan eheää brändiviestintää.
The study aims to find out how omnichannel affects brand communications, how omnichannel appears to brands, bringing them certain benefits and challenges, and to clarify the extent to which brands can follow the ideal of integration.
Tutkimus pyrkii selvittämään, kuinka monikanavaisuus vaikuttaa brändiviestintään, millaisia etuja ja haasteita yhtenäisen viestin välittäminen – tai sen tavoittelu – tuo brändeille, sekä tarkastelemaan sitä, missä määrin brändit voivat seurata integraation ideaalia aikana, jolloin medioita, toimijoita, kauppapaikkoja ja välikäsiä on kymmenittäin.
Fashion brand communications is all about delivering brand images and desired echos.
Muotibrändien viestinnän keskiössä on imagon ja brändimielikuvien välitys.
As a meaningful side effect, fashion brands have increased the amount and pace of products and collections, alongside other promotional actions, in order to inexhaustibly have something new to communicate about.
Brändien tarve olla kiinnostava ja tuottaa jatkuvasti uutta sisältöä on synnyttänyt merkittävän jatkoilmiön: tuotannon sykli on nopeutunut huomattavasti, lisämallistojen määrittäessä uudella tavalla vakiintunutta muotituotannon sykliä.
The VET reform was a central part of the background of this study but was not itself the focus.
Ammatillisen koulutuksen uudistus oli keskeinen osa tutkimuksen taustaa mutta ei sen varsinainen kohde.
All of the experts were experienced and knowledgeable about multiculturalism in VET and openly expressed their thoughts.
Kaikki asiantuntijat olivat kokeneita ja perehtyneitä monikulttuurisuuteen ammatillisessa koulutuksessa ja ilmaisivat ajatuksiaan avoimesti.
The experts’ social representation of multiculturalism included descriptive and normative dimensions.
Asiantuntijoiden sosiaalisessa representaatiossa oli deskriptiivinen ja normatiivinen ulottuvuus.
The interview data was qualitatively first analyzed in terms of thematic content and finally in search of potential social representations and possible corresponding anchors and objectifications.
Tutkimusaineistolle suoritettiin laadullinen teema-analyysi, jonka jälkeen etsittiin mahdollisia sosiaalisia representaatioita ja niihin kytkeytyviä ankkureita ja objektivointeja.
Experts described different tensions, conflicts and anxieties caused by increasing cultural diversity in both VET as well as civic and working life in Finland.
Asiantuntijat kuvasivat erilaisia jännitteitä, konflikteja ja pelkoja joita lisääntyvä kulttuurinen moninaisuus herättää ammatillisessa koulutuksessa sekä suomalaisessa yhteiskunnassa ja työelämässä.
Experts used their social representation of multiculturalism in order to defend and uphold the social values at the core of the Finnish education system and contribute to a better future in which everyone studying in VET can be themselves.
Asiantuntijat hyödynsivät sosiaalisia representaatioita puolustaakseen suomalaisen koulutusjärjestelmän kannalta keskeisiä arvoja ja rakentaakseen parempaa maailmaa, jossa jokainen ammatillisessa koulutuksessa opiskeleva voi olla oma itsensä.
VET is responsible for integrating migrants and students with a migrant background into Finnish working life and society.
Ammatillinen koulutus on pitkälti vastuussa maahanmuuttajien ja maahanmuuttajataustaisten opiskelijoiden integroimisesta suomalaiseen työelämään ja yhteiskuntaan.
The purpose of this study is to understand how Finnish educational policy experts made sense of multiculturalism in the context of vocational education and training (VET).
Tämän tutkimuksen tarkoitus on ymmärtää miten suomalaiset koulutuspolitiikan asiantuntijat hahmottavat monikulttuurisuutta ammatillisen koulutuksessa.
Semi-structured interviews were conducted with eleven national experts from key organizations working with VET.
Tutkimus nojautuu 11 kansallisen ammattikoulutusjärjestelmän asiantuntijan puolistrukturoituun haastatteluun.