natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since German is often used in combination with other languages in everyday life, studies, and work, we promote the approach of teaching German plurilingually and through this method prepare our students to interact successfully using German in multilingual situations.
Koska saksaa käytetään arkielämän tilanteissa, opiskelussa ja työelämässä usein yhdessä muiden kielten kanssa, on mielekästä lähestyä saksan kielen opetusta ja opiskelua monikielisyyden näkökulmasta ja valmentaa opiskelijoita toimimaan menestyksekkäästi monikielisissä tilanteissa.
The concepts presented show the diversity that is possible in the context of multilingualism.
Kaikissa esitellyissä opintojaksoissa annetaan konkreettisia esimerkkejä siitä, miten monikielisyysnäkökulmaa voi toteuttaa käytännössä.
Human sleep is influenced by several biological and environmental factors.
Ihmisen uneen vaikuttavat monet biologiset ja ympäristöön liittyvät tekijät.
Sleep and cognitive emotion regulation strategies of 329 adolescents (67.1% girls, age M=17.47) were measured in SleepHelsinki!, a University of Helsinki –based research project.
Kognitiivisia tunteiden säätelyn strategioita ja unta mitattiin yhteensä 329 nuorella (tyttöjä 67.1%, iän keskiarvo = 17.47) osana Helsingin yliopiston SleepHelsinki!
Sleep was measured objectively with actigraphy.
Unta mitattiin objektiivisesti aktigrafilla.
The average sleep duration of adolescents was 6.55 hours on weekdays and 7.41 hours on weekends, which is considerably less that the recommended 8-10 hours.
Nuorten kokonaisuniaika oli keskimäärin 6.55 tuntia arkisin ja viikonloppuisin 7.41 tuntia.
Sufficient emotion regulation is likely necessary for good nighttime sleep, but the adaptivity of the strategy may depend on complex person-, situation- or emotion-related matters.
Riittävä tunteiden säätely lienee tarpeen laadukkaalle yöunelle, mutta tietyn strategian adaptiivisuus saattaa kuitenkin riippua monista, toisiinsa kietoutuneista, yksilöön, tilanteeseen ja tunteeseen liittyvistä tekijöistä.
The overall use of adaptive strategies as well as the use of distinct adaptive strategies was related to an earlier midpoint of the sleep phase on weekdays.
Sekä useat yksittäiset adaptiiviset strategiat että adaptiivisten strategioiden käyttö ylipäätään oli yhteydessä aikaisempaan unijakson ajoittumiseen.
The aim of the present study is to investigate the effect of cognitive emotion regulation strategies on objectively measured sleep in adolescents.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää kognitiivisten tunteiden säätelyn strategioiden yhteyttä objektiivisesti mitattuun uneen.
The possible links between theoretically adaptive and maladaptive strategies and sleep were investigated as well.
Lisäksi tarkastellaan teoreettisesti adaptiivisten ja epäadaptiivisten strategioiden mahdollista yhteyttä uneen.
However, it has been suggested that emotions may not have a direct impact on the quality or duration of sleep, but emotion regulation may have a noteworthy part in between.
Tunteilla ei välttämättä ole kuitenkaan suoraa vaikutusta unen laatuun ja määrään, vaan yhteyteen saattaa vaikuttaa merkittävällä tavalla tunteiden säätely.
Furthermore, day-time experiences and emotion-related processes are likely to impact the subsequent sleep.
Myös päivän aikana koetut tunteet ja kokemukset voivat vaikuttaa seuraavan yön uneen.
A clear link between emotion regulation strategies and the timing of the sleep phase was found.
Tutkimuksessa löytyi selkeä yhteys tunteiden säätelyn strategioiden ja unijakson ajoittumisen väliltä.
Furthermore, the more rumination and catastrophizing were used, the later the sleep midpoint occurred.
Ruminointi ja katastrofointi taas olivat yhteydessä unen myöhäisempään ajoittumiseen.
The results obtained in the present study suggest that the usage of various emotion regulation strategies is connected to the timing of nighttime sleep, particularly on weekdays.
Tulokset viittaavat siihen, että useilla tunteiden säätelyn strategioilla saattaa olla yhteys nuorten yöunen ajoittumiseen erityisesti arkisin.
However, the link between emotion regulation strategies and duration, quality and regularity of sleep remains elusive.
Yhteys tunteiden säätelyn strategioiden sekä unen kokonaismäärään, laadun tai säännöllisyyden välillä jäi tässä tutkimuksessa epäselväksi.
Regression analyses were performed between distinct emotion regulation strategies and sleep outcomes, and between two composite variables (adaptive and maladaptive strategies) and sleep outcomes.
Tunteiden säätelyn yhteyttä unimuuttujiin tutkittiin regressioanalyyseillä ensin erillisten strategioiden osalta sekä toiseksi adaptiivisten ja epäadaptiivisten tunteiden säätelyn strategioiden osalta.
Ten distinct cognitive emotion regulation strategies and their association on sleep duration, sleep quality, regularity, and the timing of sleep phase was examined.
Tutkimuksessa tarkastellaan kymmenen erillisen strategian yhteyttä unen määrään, laatuun, ajankohtaan ja ajankohdan säännöllisyyteen.
The study was part of the SleepHelsinki!
Tämä tutkimus oli osa SleepHelsinki!
research project which is a population-based cohort study that consisted of two phases.
–tutkimusprojektia, joka on väestöpohjainen kohorttitutkimus ja koostuu kahdesta vaiheesta.
In the first phase 7539 Finnish speaking adolescents, aged 16-17 were invited to participate in an online survey about health behaviours and sleep.
Ensimmäisessä vaiheessa 7539 suomea puhuvaa 16-17-vuotiasta nuorta kutsuttiin osallistumaan internet-kyselyyn liittyen terveyskäyttäytymiseen ja uneen.
Binary logistic regression was used in the statistical analysis of the data.
Tilastollisessa analyysissä käytettiin binaarista logistista regressiota.
Of the 1411 adolescents participating in the online survey, 329 were invited to the second phase of the study to assess psychiatric disorders of the participants with MINI interview and record the information about their distal skin temperature to assess the length of the circadian period.
1411 kyselyyn vastanneesta 329 kutsuttiin tutkimuksen toiseen osaan, jossa arvioitiin osallistujien psykiatrisia häiriöitä MINI-haastattelulla ja mitattiin ihon lämpötilaa sirkadiaanisen jakson pituuden arvioimiseksi.
The late chronotype has been associated with a few adversities, such as poorer mental health.
Myöhäisemmän kronotyypin on havaittu olevan yhteydessä useisiin epäsuotuisiin tekijöihin, kuten heikompaan mielenterveyteen.
Information of 258 participants were used in this study.
Tutkimuksen lopullinen otos oli 258 nuorta.
In previous studies, it has also been shown that chronotypes might be due to deviations from the 24 hours circadian period length rather than differences in timing of sleep.
Aiemmissa tutkimuksissa on havaittu, että kronotyypit näyttävät todellisuudessa kuvaavan sirkadiaanisen jakson pituuden poikkeamaa 24 tunnin jaksosta eivätkä niinkään eroavaisuuksia unen ajoittumisessa.
The research questions of this study were: Is the length of circadian period associated with depressive and/ or anxiety disorders in 16-19-year-olds?
Tässä tutkimuksessa tutkimuskysymykset olivat: Onko sirkadiaanisen jakson pituus yhteydessä masennus- ja/ tai ahdistushäiriöiden esiintymiseen 16-19-vuotiailla nuorilla?
Does gender moderate the association between circadian period length and mood disorders in 16-19-year-olds?
Muuntaako sukupuoli sirkadiaanisen jakson ja mielialahäiriöiden välistä yhteyttä 16-19-vuotiailla nuorilla?
The circadian period length is associated with depressive disorders in adolescence
Sirkadiaanisen jakson pituus on yhteydessä masennushäiriöihin nuoruudessa
The hypothesis was that circadian period significantly longer or shorter than 24 hours is associated with a higher risk of depressive and/ or anxiety disorders.
Hypoteesina oli, että 24 tunnista poikkeava sirkadiaanisen jakson pituus olisi yhteydessä masennus- ja/ tai ahdistushäiriöiden esiintymiseen.
The results showed that gender and the length of the circadian period were associated with depressive disorders in adolescence.
Tutkimuksen tulokset osoittivat, että sukupuoli ja sirkadiaanisen jakson pituus ovat yhteydessä masennushäiriöön nuoruudessa.
Female gender was associated with a higher prevalence of anxiety and depressive disorders.
Naissukupuoli oli yhteydessä sekä masennus- että ahdistushäiriön korkeampaan esiintymiseen nuorilla.
The aim of this study was to examine the association of the circadian period length and mood disorders in adolescents.
Tässä tutkimuksessa oli tavoitteena selvittää, onko sirkadiaanisen jakson pituus yhteydessä mielialahäiriöihin nuoruudessa.
Both the longer and shorter circadian period and female gender were associated with the occurrence of depressive disorders.
Sekä lyhyempi että pidempi sirkadiaaninen jakso olivat yhteydessä masennushäiriön esiintymiseen nuoruudessa.
Age was not associated with either depressive or anxiety disorders.
Sirkadiaanisen jakson pituus ei ollut yhteydessä ahdistushäiriön ilmenemiseen, eikä ikä ollut yhteydessä masennus- tai ahdistuneisuushäiriöihin.
The groups differed significantly with regard to all the variables examined.
Ryhmät erosivat tilastollisesti merkitsevästi kaikkien tarkasteltujen muuttujien suhteen.
The final sample consisted of 535 principals, of which majority (68.7 %) worked in elementary school or high school (23.8 %).
Vastanneista rehtoreista suurin osa kertoi työskentelevänsä peruskoulussa (68.7 %) tai lukiossa (23.8 %).
Furthermore, it was examined whether the subgroups differed in regard to work satisfaction, work pace, burnout, life satisfaction and work-family conflict.
Lisäksi tarkasteltiin, miten profiilit eroavat työtyytyväisyyden, työtahdin, työuupumuksen, elämäntyytyväisyyden sekä työn ja perheen ristiriidan suhteen.
Four groups of engagement and passion were identified: Moderately engaged (31 %), Harmonious–Engaged (26 %), Disengaged (25 %) and Obsessive–Engaged (18 %).
Klusterianalyysin tulosten perusteella rehtorit jaettiin neljään eri ryhmään: Tasapainoiset (31 %), Harmoniset–Innostuneet (26 %), Innottomat (25 %) ja Pakonomaiset– Innostuneet (18 %).
Principals belonging to the group Harmonious–Engaged were most satisfied with their work and life in general whereas Disengaged principals were experiencing high levels of dissatisfaction, burnout and work-family conflict.
Korkeinta työ- ja elämäntyytyväisyyttä ilmensivät Harmoniset– Innostuneet -ryhmään kuuluvat rehtorit, kun taas puolestaan Innottomat-ryhmään kuuluvat rehtorit olivat uupuneita ja kokivat tyytymättömyyttä niin työhönsä kuin elämäänsä yleisesti.
Study of work engagement and work passion profiles was conducted by K-means cluster analysis and differences between the profiles regarding the assessed variables were analyzed using analysis of variance (ANOVA).
Ryhmien välisiä eroja tarkasteltavien muuttujien suhteen tutkittiin yksisuuntaisella varianssianalyysillä (ANOVA) ja ryhmien keskinäisten erojen parivertailuun käytettiin Tukeyn testiä.
The results draw attention to the Finnish school principals’ well-being, which is not only crucial in its own right, but also effects the teachers’ and students’ well-being and thus can be seen as an important societal matter.
Rehtorin työllä on merkittävä vaikutus koko kouluyhteisöön opettajista oppilaisiin, joten tutkimuksella voidaan nähdä olevan myös laajempi yhteiskunnallinen merkitys.
Drawing on the dualistic model of passion, both harmonious and obsessive passion were assessed.
Työn intohimoa tarkasteltiin intohimon dualistisen mallin mukaisesti harmonisen ja pakonomaisen intohimon ulottuvuuksien kautta ja työintoa tarmokkuuden, omistautumisen ja uppoutumisen ulottuvuuksien kautta.
The results show that principals display variegated patterns of work engagement and that work passion and work engagement play an important role in well- being both in work and non-work contexts.
Tutkimustulokset antavat viitteitä siitä, että innostunut ja intohimoinen suhtautuminen työhön heijastuu niin työtyytyväisyyteen ja työssä jaksamiseen kuin yleiseen elämäntyytyväisyyteen ja perhe-elämäänkin.
Data was collected with self-report questionnaires assessing Finnish school principals’ well-being.
Tutkimuksessa käytetty aineisto on osa vuoden 2019 keväällä kerättyä kyselyaineistoa (N = 535), jossa kartoitettiin rehtoreiden hyvinvointia.
The present study used person-oriented approach to identify subgroups of principals characterized by unique patterns of work engagement and work passion.
Tutkimuksen teoreettisena viitekehyksenä toimi työn vaatimusten ja voimavarojen malli.
The sample (n = 457) was from The Special Turku Coronary Risk Factor Intervention Project (STRIP).
Otos (n = 457) koostui The Special Turku Coronary Risk Factor Intervention Project (STRIP) -interventiotutkimuksen osallistujista.
The intervention group (n = 209) had undergone a dietary intervention lasting from age of 7 months until age of 20 years.
Interventioryhmä (n = 209) oli saanut ruokavalio-ohjausta 7 kuukauden iästä 20 vuoden ikään saakka.
Depression was measured at age 20 using Beck Depression Inventory II (BDI-II).
Masennusoireet arvioitiin 20-vuotiaana Beck Depression Inventory II (BDI-II) -kyselylomakkeella.
Missing values were replaced using multiple imputation by chained equations.
Aineistosta korvattiin puuttuvia arvoja käyttäen moni-imputointia.
The associations did not differ between intervention and control groups at either of the time points.
Masennuksen ja ruokavalion yhteyksissä ei ollut eroa interventio- ja kontrolliryhmän välillä kummassakaan aikapisteessä.
Linear regression analyses were used to analyze the association of depression at age 20 with diet at ages 20 and 26, as well as the modifying effect of intervention group on these associations.
Lineaaristen regressiomallien avulla analysoitiin 20-vuotiaana mitatun masennuksen yhteyttä ruokavalioon 20- ja 26-vuotiaana, sekä interventioryhmän vaikutusta näihin yhteyksiin.
Depression is associated with increased risk of chronic disease, which may be at least partly due to poor health behaviors.
Masennus on yhteydessä moniin kroonisiin sairauksiin, ja yhteyden ajatellaan selittyvän ainakin osin terveyskäyttäytymisellä.
Furthermore, it is unclear if dietary interventions could mitigate the harmful association of depression with diet.
On myös epäselvää, voidaanko intervention keinoin vaimentaa masennuksen haitallisia vaikutuksia syömiskäyttäytymiseen.
Diet quality was assessed at ages 20 and 26 using a diet score calculated based on food diaries.
Ruokavalion laatua arvioitiin 20- ja 26-vuotiaana ruokapäiväkirjoihin pohjautuvalla pisteytyksellä.
Since long-term effects on diet may be an important factor explaining the association of depression with chronic diseases, ways to mitigate the adverse consequences of depression for diet should be explored further.
Masennuksen pitkäaikaiset vaikutukset syömiskäyttäytymiseen voivat olla tärkeä masennuksen yhteyttä sairausriskiin selittävä tekijä, ja tulevaisuudessa on tärkeä selvittää keinoja masentuneiden ruokavalion laadun parantamiseksi.
Depression at age 20 was longitudinally associated with worse diet quality at age 26.
20-vuotiaana mitattu masennus oli yhteydessä epäterveellisempään ruokavalioon 26-vuotiaana.
However, the association of depression with diet quality in the long run is not well known.
Ei kuitenkaan tiedetä, miten masennus vaikuttaa ruokavalioon pitkällä aikavälillä.
This study examined the association of depression with diet both cross-sectionally and longitudinally in a population-based prospective cohort.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin, onko masennus yhteydessä ruokavalion laatuun samassa aikapisteessä tai kuusi vuotta myöhemmin väestöpohjaisessa kohorttiaineistossa.
However, this study offers novel information on longitudinal associations, suggesting that depression may have effects on diet quality that can manifest after several years.
Tutkimus tarjoaa kuitenkin uutta tietoa masennuksen pitkäaikaisista yhteyksistä syömiskäyttäytymiseen, sillä masennuksen havaittiin ennustavan epäterveellistä ruokavaliota kuusi vuotta myöhemmin.
Growing body of evidence has associated depression with unhealthy diet.
Viime vuosien tutkimuksen perusteella masennus näyttäisi olevan yhteydessä epäterveelliseen ruokavalioon.
Dietary intervention was not found effective in modifying these associations.
Ruokavaliointervention ei havaittu vaikuttavan masennuksen ja ruokavalion välisiin yhteyksiin.
Contrary to previous research, this study did not find cross-sectional association for depression with diet.
Tässä tutkimuksessa masennus ei ollut yhteydessä ruokavalioon samassa aikapisteessä, mikä on ristiriidassa aiemman tutkimusnäytön kanssa.
No cross-sectional association was found for depression and diet at age 20.
20-vuotiaana mitattu masennus ei ollut yhteydessä ruokavalion laatuun samanikäisenä.
Possible group differences were analysed with a repeated-measures multivariate analysis of variance.
Mahdollisia ryhmäeroja tarkasteltiin toistettujen mittausten varianssianalyyseillä.
Methods 65 participants (33 females, mean age 28.5 years, mean BMI 28.63 kg/m2) completed a modified Approach- Avoidance Task towards ‘healthy’ and ‘unhealthy’ food pictures with simultaneous odour stimulation (orange, chocolate).
Menetelmät 65 tutkittavaa (33 naista, keski-ikä 28.5 vuotta, painoindeksi 28.63 kg/m2) suoritti muokatun, ’terveellisiin’ ja ’epäterveellisiin’ ruokakuviin kohdistuvan lähestymis-välttämis paradigman, samanaikaisen hajustimulaation (appelsiini, suklaa) kanssa.
The negative association of AATs and cravings could reflect socially desirable behaviour.
Automaattisten taipumusten ja mielitekojen negatiivinen yhteys saattaa kuvastaa sosiaalisesti suotavaa käyttäytymistä.
Results Contrary to hypotheses, olfactory stimulation did not influence AATs towards food pictures in normal weight and obese participants.
Tulokset Hypoteesien vastaisesti hajustimulaatio ei vaikuttanut ruokakuviin kohdistuviin automaattisiin käyttäytymistaipumuksiin normaalipainoisten tai lihavien keskuudessa.
Further, the relation of AATs and questionnaire measures for eating behaviour and impulsivity were investigated with correlation analyses, particularly focusing on trait food and chocolate cravings.
Lisäksi automaattisten käyttäytymistaipumusten sekä syömiskäyttäytymistä ja impulsiivisuutta kartoittavien kyselylomakkeiden yhteyttä tutkittiin korrelaatioanalyyseillä, erityisesti keskittyen ruokaan ja suklaaseen liittyviin mielitekoihin.
Rather unexpectedly, negative correlations were found between AATs and trait food cravings; reporting more cravings associated with avoiding food pictures, whereas reporting less cravings associated with approach tendencies – especially among overweight individuals.
Yllättäen, automaattiset käyttäytymistaipumukset ja mieliteot korreloivat negatiivisesti; enemmän mielitekoja raportoivat välttivät ruokakuvia, kun taas pienempi määrä mielitekoja liittyi lähestymistaipumuksiin – erityisesti ylipainoisilla.
Replication studies in multimodal research settings are needed to determine the exact role of olfaction on implicit tendencies.
Lisää tutkimusta kaivataan moniaistisissa tutkimusasetelmissa, jotta hajuaistin tarkempi rooli automaattisessa käyttäytymisessä voitaisiin selvittää.
Conclusions The AAT phenomena towards food pictures was not replicated, contradicting prior studies.
Johtopäätökset Tulos ruokakuviin kohdistuvista automaattisista käyttäytymistaipumuksista ei replikoitunut, mikä on ristiriidassa aiempien tutkimusten kanssa.
The current results imply that perceivable olfactory stimulation does not seem to play a part in implicit tendencies.
Tämän tutkimuksen tulokset implikoivat, ettei tietoisesti havaitulla hajustimulaatiolla ole vaikutusta automaattisiin käyttäytymistaipumuksiin.
It was investigated whether odour stimulation influences AATs in normal weight and obese participants.
Tutkimuksessa tarkasteltiin, vaikuttaako hajustimulaatio automaattisiin käyttäytymistaipumuksiin normaalipainoisilla tai lihavilla.
Objective Obesity is a major health concern, however, the role of olfaction on automatic action tendencies (AATs) and eating behaviour is understudied.
Tavoitteet Lihavuus on merkittävä terveysriski, mutta hajuaistin rooli automaattisissa käyttäytymistaipumuksissa ja syömiskäyttäytymisessä on vielä epäselvä.
The current study investigated AATs, that is approaching problematic stimuli rather compulsively, towards food and their relation to trait food cravings.
Tämä tutkimus tarkasteli automaattisia käyttäytymistaipumuksia eli ongelmallisiin ärsykkeisiin, tässä ruokaan, kohdistuvia pakonomaisia lähestymispyrkimyksiä sekä niiden yhteyttä mielitekoihin.
Further, no differences in AATs were found in different BMI groups.
Myöskään painoryhmien välisiä eroja ei löydetty.
Unfinished thinking is not the property of an individual, intentional, agential subject, but emerges from within an expanded network of inter-corporeal relations; it expresses thought without uncoupling language from its affective tonality, and it defies definite statements.
Keskeneräistä ajattelua ei pidetä työssä yksittäisen, intentionaalisen ja agentiivisen subjektin ominaisuutena, vaan se nousee esiin kehonvälisten suhteiden laajennetusta verkostosta: siinä ilmaistaan ajatuksia tavalla, jossa kieltä ei eroteta sen affektiivisista sävyistä, ja näin ollen sitä on vaikea tarkoin määritellä.
The commentary covers a broad range of theoretical considerations on embodiment, materiality, (bodily) knowledge, technique, and reflection, and thus contributes to the debate on the epistemology and methodology of artistic research.
Kommentaarissa käsitellään kattavasti kehollisuutta, materiaalisuutta, (kehollista) tietoa, tekniikkaa ja reflektiota eri teoreettisista näkökulmista, ja tällä tavoin se muodostuu osaksi taiteentutkimuksen epistemologista ja metodologista keskustelua.
Combining analytical and descriptive forms of scholarly writing with performative modes of experimental writing, the commentary expands the format of academic dissertation writing and offers new knowledge to the fields of dance (research), performance (research), performer training, and artistic research.
Työ monipuolistaa täten akateemisen väitöskirjan toteuttamistapoja ja tarjoaa uutta tietoa tanssin (tanssintutkimuksen), esityksen (esityksen tutkimuksen), esiintyjäkoulutuksen ja taiteentutkimuksen aloilta.
In the commentary, the research score is considered to be a way of facilitating unfinished thinking that dissolves the division between physical practice and conceptual reflection, and which enables a shift from a representational towards a post-humanist performative model of knowing.
Tutkimus-score esitellään kommentaarissa tapana, joka edistää keskeneräisiä ajatusprosesseja ja tekee turhaksi jaottelun fyysisen toiminnan ja käsitteellisen reflektion välillä.
This research exposition presents the process and results of the author’s doctoral research at the Performing Arts Research Centre of the Theatre Academy at the University of the Arts Helsinki, and is the final written part—the commentary—to fulfil the degree requirements.
Tässä kirjallisessa työssä esitellään kirjoittajan väitöskirjatutkimuksen tulokset ja tutkimusprosessin kulku, ja se toimii samalla tohtorintutkinnon tutkintovaatimusten viimeisenä, kirjallisena osana – kommentaarina.
The research tackled the division between embodied and conceptual modes of reflection – a problem that is considered a key challenge for research into performer training.
Tutkimus on tehty Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun Esittävien taiteiden tutkimuskeskuksessa, ja se pureutuu kehollisen ja käsitteellisen reflektion välillä yleisesti tehtyyn jaotteluun – käytäntöön, joka muodostuu merkittäväksi haasteeksi esiintyjäkoulutusta käsittelevässä tutkimuksessa.
Crafted around Body Weather performance training, the research explored the epistemic potential of a touch-based body practice called the Manipulations, and engendered the transformation of this practice into a medium of artistic research—the research score—which is both the main method and outcome of the research.
Näistä käytännöistä kootaan taiteellisen tutkimuksen väline—tutkimus-score—josta muodostuu sekä tärkein tutkimuksessa käytetty menetelmä että sen merkittävin tutkimustulos.