natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the same method was used to study the behavior of vanadium in field conditions where steel slag had been used for liming.
Tämän lisäksi vanadiinin käyttäytymistä teräskuonalla kalkitussa peltomaassa in situ tutkittiin samalla uuttomenetelmällä.
On the other hand, the share of soluble fraction was observed to increase in high vanadium concentrations as results of incubation experiments.
Toisaalta inkubointikokeessa todettiin liukoisen fraktion osuuden kasvavan selvästi hyvin suurilla vanadiinipitoisuuksilla.
Effects of soil organic matter content and pH on reactions of vanadyl (VO2+) were studied.
Siinä selvitettiin orgaanisen aineksen määrän ja pH:n vaikutusta neljänarvoisen vanadyylin (VO2+) reaktioihin maassa.
Liming a field with steel slag was observed to increase soil pH and increase the share of vanadium adsorbed to oxides and organic matter.
Teräskuonakalkitus nosti maan pH:ta ja lisäsi erityisesti oksidipinnoille ja orgaaniseen ainekseen pidättyneen vanadiinin osuuksia sekä pinta- että pohjamaassa.
The methods that were used seemed to fit for moderate concentrations of vanadium since some limitations occurred with higher concentrations.
Käytetyissä menetelmissä ilmeni rajoituksia ja niiden todettiin soveltuvan vanadyyli-spesiekselle vain maltillisissa pitoisuuksissa.
By using this method shares of different fractions of vanadium as a soluble compound and adsorbed to the surface of oxides, organic matter or mineral matter, could be studied.
Fraktiointianalyysin avulla voitiin selvittää liukoisen sekä Fe- ja Al-oksideihin, orgaaniseen ainekseen ja mineraaliainekseen pidättyneen vanadyylin osuuksia.
Soil pH had been adjusted to three levels (acid soil, soil natural pH and alkaline soil) and vanadium was added as increasing concentrations.
Maanäytteiden pH:t oli säädetty kolmelle eri tasolle (hapan maa, maan oma pH ja emäksinen maa) ja pH:n sekä orgaanisen aineksen pitoisuuden (pintamaa ja pohjamaa) vaikutusta vanadyylin eri fraktioihin tutkittiin peräkkäisten uuttojen menetelmällä.
Particularly soil pH and oxidation-reduction conditions are effecting to the occurrence of vanadium.
Vanadiinin esiintymismuotoihin vaikuttavat erityisesti maan pH ja happitilanne.
American or Scandinavian?
Amerikkalainen vai pohjoismainen?
The aforementioned factors shaped from Apostolic Lutheranism, in terms of its identity, practices, organization, doctrinal emphases and group formation, a distinctive form of Laestadianism, which maintained contact with the Old Country .
Näin apostolis-luterilaisuudesta muokkaantui niin identiteettinsä, käytäntöjensä, organisaationsa, opillisten korostustensa kuin ryhmänmuodostuksensa suhteen omaleimainen lestadiolaisuuden muoto, joka ylläpiti vahvaa yhteyttä Vanhaan maahan lehtien ja vierailujen välityksellä.
The revivalist movement s leadership in Fennoscandinavia attempted to guide the North American movement, without understanding the factors that were influencing its development.
Herätysliikkeen johto Fennoskandiassa pyrki ohjaamaan liikettä Pohjois-Amerikassa ymmärtämättä sen kehitystä sääteleviä tekijöitä ja loi näin itse lisää ristiriitoja sekä joudutti hajaantumista.
The group formation was influenced by the fact that three different languages were spoken in the regions from which the immigrants departed: Finnish, Swedish and Norwegian.
Tilanne ruokki lestadiolaisuuden hajaantumista myös Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa.
The assimilation process progressed at a different pace with different individuals and groups.
Amerikkalaistuminen eteni eri yksilöiden sekä ryhmien kohdalla eri tahtiin, ja ne joutuivat vastaamaan haasteisiin yleensä ilman selkeätä linjaa.
This slowed down the pace of Americanization in Apostolic Lutheranism, more so than in other Finnish American churches, and stoked divisions within Laestadianism in Fennoscandinavia.
Lestadiolaisuus kansojen sulatusuunissa: apostolis-luterilaisuuden synty Pienellä kirkolla preerialla ja Kaaresuvannon kirkolla tuntuisi olevan hyvin vähän yhteistä, samoin kuin amerikkalaisella progressiivisuuden aikakauden insinööriajattelulla ja vanhalla suomalaisella körttipietismillä.
Those Laestadians who joined the revivalist movement in the original regions, from which they would later emigrate to North America, did not bring with them a monolithic dogmatic heritage.
Lestadiolaiset siirtolaiset eivät tuoneet mukanaan yhtenäistä dogmaattista perintöä Uudelle mantereelle.
The doctrinal views within this lay movement were not developed systematically, but rather situationally.
Herätysliike ajautui omaksi itsenäiseksi vapaakirkoksi ilman minkäänlaista periaatteellista pohdiskelua.
The revivalist movement s problematic history has been traditionally explained by members of the movement as being caused by the actions of individuals or different doctrines.
Kerättyihin aikalaislähteisiin perustuen tutkimus antaa yleisesityksen liikkeestä sekä sen yhteyksistä ja vaikutuksista syntysijoilleen.
Thus, Apostolic Lutheranism diverged from the general developmental trends of other immigrant churches.
Amerikkalaistuminen toi muutospaineita pohjoismaisesta yhteiskuntajärjestyksestä ja kirkollisesta perinteestä voimansa ammentavalle kansallisen siirtolaisvähemmistön uskonnolliselle vähemmistölle.
In addition to these languages, the immigrants adapted to English usage in North America.
Teos paikkaa merkittäviä aukkoja ja korjaa vakiintuneita käsityksiä amerikansuomalaisten siirtolaisten uskonnollisiin pyrkimyksiin kohdistuvassa tutkimuksessa.
Out of this total, 1351 (9%) patients with RA had purchased OP drugs, mainly bisphosphonates, during the first year after commencement of antirheumatic treatment.
Ensimmäisen vuoden aikana lääkekorvattavuuden myöntämisestä osteoporoosilääkkeitä oli ostanut 9% nivelreumapotilasta, pääosin bisfosfonaatteja.
Changes in bone mineral content in the lumbar spine and femoral neck in rheumatoid arthritis and juvenile idiopathic arthritis : focusing on long-term disease duration, premenopausal women, young adults, disease activity, and use of osteoporosis drugs
Lannerangan ja reisiluun kaulan luunmäärän muutokset nivelreumaa pitkään sairastaneilla aikuisilla ja premenopausaalisilla naisilla, sekä aktiivista että remisioossa olevaa lastenreumaa sairastavilla nuorilla aikuisilla huomioiden nivelreumaa sairastavien osteoporoosilääkkeiden käyttö
BMD of the lumbar spine and the femoral neck were measured by dual-energy X-ray absorptiometry in patients with RA in two longitudinal studies and in young adults with JIA in a cross-sectional study.
Luun määrää ja luuntiheyttä sekä niihin vaikuttavia tekijöitä tutkittiin kahdessa nivelreumapotilaiden seurantatutkimuksessa ja lastenreumaa sairastavien nuorten aikuisten poikittaistutkimuksessa.
Comparing results on bone mineral density change between the three groups it is relevant to report changes both in bone mineral content and in projectional area to clarify the basics of the bone mineral density change.
Seurattaessa luuntiheyden muutosta ryhmien välillä on aina syytä tarkastella luuntiheyden muutoksen lisäksi myös luunmäärän ja sen mitta-alueen pinta-alan muutosta.
Further studies are needed to elucidate bone loss and OP development in early rheumatoid arthritis and to better focus the timing and means of OP prevention.
Lisätutkimuksia tarvitaan nivelreumaa sairastavien luuntiheyden muutoksen ja vaikuttavien tekijöiden selvittämiseksi.
However, there was no statistically significant difference between the three groups in change in BMC or projectional area in the lumbar spine or femoral neck.
Kuitenkin, kun tarkasteltiin luun määrän ja sen mitta-alueen pinta-alan muutosta seurannan aikana, ryhmien välillä lannerangassa ja reisiluun kaulassa ei havaittu merkitsevää muutosta.
Among men, use of GCs and weight were significantly associated with BMC in the femoral neck.
Paino ja kortisonin käyttö olivat yhteydessä alentuneeseen luuntiheyteen.
Of the RA patients who took GCs, 38% of women and 24% of men received concomitant calcium and vitamin D preparations by prescription during the same year, whereas the corresponding percentages for patients without GCs were 21% and 13%.
Vastaavasti kortisonia käyttämättömistä nivelreumapotilaista 13% miehistä ja 21% naisista oli ostanut kalsium- ja D-vitamiinivalmisteita.
However, the decreases in central bone mineral in this patient group were of low degree and after the subsequent five years no essential change in central BMD was found.
Tutkittavien luuntiheyksissä lannerangassa ja reisiluun kaulassa ei tapahtunut juurikaan muutosta viiden vuoden seurannan aikana.
In assessment of BMC and BMD development in premenopausal, regularly cycling RA patients with and without GCs and in controls, it was found that RA patients with GCs had lower BMD values than those without GCs at commencement of follow-up.
Seurannan alussa kortisonia käyttävillä oli alhaisemmat luuntiheysarvot lannerangassa ja reisiluun kaulassa kuin kortisonia käyttämättömillä reumaa sairastavilla.
In assessing BMD at 15 years from disease onset in an inception cohort of RF-positive RA patients, it was found that eighteen out of 59 (31%) patients had OP.
74 potilasta osallistui 15-vuotisseurantaan ja uudelleen 59 potilasta 20-vuotisseurantaan, jolloin heiltä mitattiin lannerangan ja reisiluun kaulan luuntiheydet.
Furthermore, the mean BMD decreased significantly in both lumbar spine (P 0.002) and femoral neck (P smaller than 0.001) only in the RA patients with GCs during the 2-year follow-up.
Kahden vuoden seurannassa lannerangan ja reisiluun kaulan keskimääräisen luuntiheyden lasku oli merkitsevä vain kortisonia käyttävien nivelreumaa sairastavien ryhmässä.
The male and female JIA patients had lower weight- and height-adjusted BMD values in the femoral neck than the controls.
Lastenreumaa sairastavien aikuisten reisiluun kaulan luuntiheydet olivat alentuneet verrattuna verrokkeihin, erityisesti miehillä.
In addition, 8% of females and 3% of males not taking GCs received OP medication.
Heistä 24% miehistä ja 38% naisista oli ostanut reseptillä kalsium- ja D-vitamiinivalmistetta.
ABSTRACT The purpose of this study was to explore bone mineral content (BMC) and bone mineral density (BMD) development and related factors in patients with rheumatoid arthritis (RA) between 15 and 20 years from disease onset (I), in premenopausal women with RA (II), and in young adults with juvenile idiopathic arthritis (JIA) (III), and to ascertain osteoporosis (OP) drug use in patients with early RA (IV).
Lannerangan ja reisiluun kaulan luunmäärän muutokset nivelreumaa pitkään sairastaneilla aikuisilla ja premenopausaalisilla naisilla, sekä aktiivista että remisiossa olevaa lastenreumaa sairastavilla nuorilla aikuisilla huomioiden nivelreumaa sairastavien osteoporoosilääkkeiden käyttö.
Dividing the patients into two groups, those with active and those with inactive JIA, both groups had lower BMC values in the femoral neck than the controls (P smaller than 0.001).
Lastenreumaa sairastavat aikuiset oli jaettu kahteen ryhmään: aktiivista tautia sairastaviin sekä niihin, joilla ei voitu enää havaita taudin aktiivisuutta viimeiseen kahteen vuoteen.
Only weight was found to be a significant predictor of BMD change (II).
Tutkituista kliinisistä tekijöistä vain paino oli yhteydessä luuntiheyden muutokseen.
A total of 14 878 incident cases of RA were studied when evaluating the implementation of pharmaceutical OP drug use.
Naisia 14 878 nivelreumapotilaasta oli 68% ja heistä iältään yli 55vuotiaita oli 55%.
Children’s urban movement has become a contested issue in Euro-American settings due to a range of developments, among them the growth in car traffic, the increase in travel distances to school and the widening influence of risk thinking on cultural understandings of childhood.
Länsimaisessa nykykeskustelussa lasten liikkumisesta on tullut ongelma, johon ovat erityisesti vaikuttaneet viime aikoina voimistuneet käsitykset lapsuuden riskialttiudesta.
Children’s mobility in Helsinki is often constituted in collective experiments that draw together a variety of people and materials, from parents and siblings to zebra crossings and bicycles—all carefully composed to engage children in an equally safe and playful elaboration of their agency in relation to other urban bodies.
Tällaiset käytännöt perustuvat kekseliäisiin, aikuisten ja lasten yhdessä luomiin "koeasetelmiin", kuten huolellisesti suunniteltuihin reitteihin ja ystävysten jakamiin matkoihin, joiden avulla lapset voivat koetella suhteitaan arkiympäristöön sekä turvallisesti että leikillisesti.
Working between and beyond the interdisciplinary areas of childhood studies and children’s geographies, this thesis explores how children learn practices of everyday mobility in metropolitan Helsinki (population 1.4 million).
Väitös kuuluu yhteiskuntatieteellisen lapsuuden tutkimuksen alaan ja tarkastelee, miten eri-ikäiset lapset omaksuvat arkiliikkumiseen tarvittavia taitoja pääkaupunkiseudulla.
The thesis indicates that understanding issues such as children’s mobility requires continuous experimentation with concepts, devices and methods so that both researchers and participants have an opportunity to detect and amplify unexplored possibilities in their practices.
Ympäristöt ovat alituisessa liikkeessä ja niiden ymmärtäminen vaatii joustavaa ajatusten, käsitteiden ja menetelmien kehittelyä käytäntöjen rinnalla.
Elaborating a more affirmative account of children’s mobility, this thesis gives prominence to the varied competencies, experiences and knowledges of movement that are already in place in the daily lives of families.
Tutkimus osoittaa, että yhteiskunnan lapsista kantamaa huolta olisi hyvä tasapainottaa pyrkimyksellä ymmärtää lasten päivittäisiä liikkumiskokemuksia ja heidän osallisuutta arjen ympäristöissä.
This also enables a closer examination of how mobility experiments could help academics, educators, planners and other professionals to support and stimulate children’s mobility in a manner that enriches their civic agency and participation.
mobility experiment), joissa lapset, vanhemmat ja kouluttajat tekevät tilaa lapsille liikenteessä ja kaupungissa.
Such tendencies have conspired to intensify the regulation of children’s engagements with urban environments, thereby circumscribing their agencies and sociabilities.
Tämä on puolestaan lisännyt aikuisten ja asiantuntijoiden lapsiin kohdistamaa valvontaa, mikä on usein rajoittanut lasten liikkumismahdollisuuksia.
First, the thesis develops a detailed account of children’s mobility that eschews generalised assumptions about their agency, stressing instead its dynamic and relational emergence as part of daily practices of movement.
Liikkumiskoettelut osoittavat, että lapset ovat lukuisin sitein kiinni päivittäisessä kaupungissa ja muovaavat sitä omalla toiminnallaan.
Third, the thesis elaborates a methodological argument about the importance for childhood research to move beyond the effort to describe the world as it appears towards a more active and collective experimentation with the ways in which the world could become otherwise, as dealing with ever-complex empirical challenges asks for more dynamic and open-ended modes of working.
Näin yhteiskuntatieteestä tulee eräänlaista liikkumiskoettelua, jonka tavoitteena on kehitellä tutkittavien kanssa vaihtoehtoisia tapoja vastata arjen moninaisiin haasteisiin.
Finally, how could the risk of conflicts, disputes and any resulting liability be minimized?
Kuinka riitoja ja niistä seuraavaa vastuuta pystyttäisiin minimoimaan?
First, why is there an increasing amount of investor-state disputes involving an environmental aspect?
Miksi tällä hetkellä on jopa lisääntyvässä määrin ympäristöön liittyviä investointiriitoja?
This research investigates the interrelation of international investments and the environment.
Väitöskirjatutkimuksessa käsitellään kansainvälisten investointien ja ympäristön välistä suhdetta.
Finally in Part IV discussion on future developments and concluding remarks on the findings are presented.
Lopuksi neljännessä luvussa esitellään tutkimustyön tulokset.
In Part III on implementation, relevant existing cases are examined.
Kolmannessa luvussa keskitytään tarkastelemaan täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä.
The end product of the research is a compact and practical indicative checklist for states and investors that could serve as a tool in order to minimize as far as possible the risk of disputes and liability.
Työn johtopäätökset ovat investoijille sekä valtioille suunnattu eräänlainen työkalupakki, jota voidaan hyödyntää investointi- ja ympäristökysymysten välisten jännitteiden ehkäisemisessä.
After the introductory Part I, Part II focuses first on the detailed substance of the research topic, placing it then in the theoretical framework, followed by systemizing the growing and changing regulatory and quasi-regulatory framework of it.
Ensimmäinen luku sisältää työn johdannon, jonka jälkeen toisessa luvussa tutkimustyö sijoitetaan laajempaan teoreettiseen sekä eri sääntöjen muodostamaan viitekehykseen.
International Investments and Liability - the Environmental Aspect
Väitöskirjan aihe on kansainväliset sijoitukset ja vastuu ympäristönäkökulma.
Three research questions are posed.
Tutkimuskysymykset ovat: 1.
It is a study on fragmentation and how to potentially overcome it in practice through what is called a spectrum approach, in the field of international investment law and international environmental law.
Tutkimuksessa tarkastellaan erityisesti kansainvälisen oikeuden fragmentaatiota eli erikoistumista ja sen vaikutusta suorien ulkomaisten sijoitusten ja ympäristökysymysten väliseen sääntelyyn.
In particular the focus is on foreign direct investments.
Tässä yhteydessä analysoidaan erityisesti viimeaikaista investointeja koskevaa oikeuskäytäntöä.
Second, is it possible to identify common elements, particular problems and specific rules regarding foreign direct investments which have an environmental aspect, from different sources of law, while also taking into account the element of liability?
Työn keskeinen johtopäätös on se, ettei investointien ja ympäristön välisestä suhteesta voida esittää yleistä vastausta, vaan vastaus riippuu muun muassa kulloinkin kyseessä olevista toimijoista, soveltuvista aineellisista säännöistä ja kulloisestakin kontekstista.
Where this power is extended to the area which typically falls in the sphere of private law, it grows even stronger.
Kun tämä valta ulotetaan vielä yksityisten toimijoiden välillä käytäviin oikeusriitoihin EU-oikeuden yhteydessä, EU-tuomioistuimen toimivallan voidaan katsoa kasvavan entisestään.
Rather, the horizontal effect of fundamental rights contributes to the primacy, unity and effectiveness of European Union law .
Väitöskirjassa osoitetaan, kuinka näiden herkkyyksien ja uusien haasteiden keskellä ratkaisevaa tulisi olla se, että EU:n perusoikeuksia sovelletaan tavalla, jolla turvataan unionin oikeuden ensisijaisuus, yhtenäisyys ja tehokkuus.
Besides powerfully serving to enhance the inner coherence and consistency of Union law and offering feasible solutions to legal problems, the horizontal application of fundamental rights implies a move towards a strengthened constitutional phase of the integration process.
EU:n oikeudellisen ja poliittisen kehityksen näkökulmasta unionin perusoikeuksien voimistunut merkitys antaa viitteitä integraatioprosessin voimakkaammasta valtiosääntöistyvästä kehitysvaiheesta, josta voidaan hahmottaa jopa federalistisia piirteitä.
The frequent horizontal effect of fundamental rights in recent case law of the Court of Justice of the European Union is an indication of a stronger presence and the increased significance of fundamental rights in the Union s legal order at the time when the boundaries between the public and private spheres are increasingly blurred.
Teema on erityisen merkittävä ja ajankohtainen, sillä viimeaikaiset muutokset osoittavat, että EU:n perus- ja ihmisoikeuksilla on selvästi voimistunut merkitys EU:n oikeudessa.
This concretization of abstract norms makes adjudicating on the basis of fundamental rights a delicate matter, since it gives great power to the courts.
Perusoikeuksien väljä muotoilu ja yleinen soveltamisala antavat niitä soveltaville tuomioistuimille laajan harkintavallan, mikä on omiaan kasvattamaan tuomioistuinten oikeudellista ja poliittista valtaa.
They touch on fundamental questions relating to the functioning of the Union and its constitutional nature which pertains to the entire legal order of the EU.
Väitöskirja käsittelee perus- ja ihmisoikeuksien asemaa ja soveltamistapaa Euroopan unionissa (EU) ja sen oikeudessa erityisesti yksityisten välisissä oikeussuhteissa.
Following the entry into force of the Lisbon Treaty, not only did the Union avail itself with its own Bill of Rights , i.e., the Charter of Fundamental Rights of the European Union, but is also preparing for its accession to the European Convention on Human Rights.
Lissabonin sopimuksella EU:n perusoikeuskirjasta tuli oikeudellisesti sitova asiakirja, minkä jälkeen EU:n tuomioistuin, unionin eri toimielimet ja yksityiset toimijat ovat aktiivisesti viitanneet perusoikeuksiin argumentoinnissaan.
Because of the semantic and structural openness of fundamental right norms they often necessitate the deduction of a more concrete normative content.
Onhan erillisen perusoikeusasiakirjan laatiminen yleensä leimallisesti liittynyt valtioiden itsenäistymiskehitykseen tai niiden vahvempaan valtiosääntöiseen muotoutumiseen.
The incurring legal position depends in turn on the degree of enforceability of the fundamental right norm in question.
Millä tavoin EU:n perusoikeuskirja mahdollisesti vaikuttaa kansallisesti käytäviin oikeusriitoihin?
Arguments on fundamental rights entail much more than just formal or dogmatic disputes over the scope of application of an act of EU law.
Näistä syistä ihmis- ja perusoikeusargumentointi on sekä oikeudellisesti että poliittisesti herkkä osa-alue.
The grounds for debate on fundamental rights in the European Union are currently more fruitful than ever.
Samanaikaisesti EU käy neuvotteluita liittymisestään Euroopan ihmisoikeussopimukseen, millä pyritään turvaamaan perus- ja ihmisoikeuksien toteutuminen EU:n alueella entistäkin tehokkaammin.
Median NRS (Numeral Rating Scale, 0 = no pain, 10 = worst pain imaginable) during infiltration was 3.0 (range 0 10, interquartile range (IQR) 3.0), puncture 2.0 (range 0 10, IQR 3.0), aspiration 4.0 (range 0 10, IQR 4.0), biopsy 4.0 (range 0 10, IQR 4.0) and immediately after BMAB 0 (range 0 9.0, IQR 1.0).
Kivunmittausasteikolla 0 10 (Numeral Rating Scale, 0 = ei kipua, 10 = pahin mahdollinen kuviteltavissa oleva kipu) kivun voimakkuuden mediaani puudutuksessa oli 3,0 (vaihteluväli 0 10), pistossa 2,0, (vaihteluväli 0 10), aspiraatiossa 4,0, (vaihteluväli 0 10), biopsiassa 4,0 (vaihteluväli 0 10) ja heti toimenpiteen jälkeen 0 (vaihteluväli 0 9,0).
The procedure often causes pain despite local infiltration anaesthesia.
Toimenpide on usein kivulias paikallispuudutuksesta huolimatta.
Special attention was paid to pre-procedural anxiety and its effect on pain.
Erityistä huomiota kiinnitettiin toimenpidettä edeltävään ahdistuneisuuteen ja sen vaikutukseen toimenpidekipuun.
Interestingly, 86% of N2O patients and 83% of placebo patients would choose the same analgesia method during their next BMAB.
Peräti 86% typpioksiduulia ja 83% lumetta saaneista olisivat halunneet saman kaasun seuraavaan näytteenottoon.
Articaine was not found to be superior to lidocaine as a local anaesthetic.
Artikaiini ei ollut lidokaiinia parempi paikallispuudutteena.
Inhalation of 50% N2O in O2 was no more effective than inhalation of 50% O2.
Hengitettävä 50% typpioksiduuli ei ollut tehokkaampi kivunlievityksessä kuin lumekaasuna käytetty 50% happi.
The commonly used local anaesthetic lidocaine was compared with articaine, an anaesthetic known for its ability to penetrate bone tissue.
Yleisesti käytettyä paikallispuudute lidokaiinia verrattiin toiseen puudutteeseen artikaiiniin, jonka tiedetään läpäisevän hyvin luukudosta.
Possible supplemental analgesia or sedation given on patient request in addition to local anaesthesia and study intervention did not lower pain scores during BMAB.
Potilaan mahdollinen muu kipu- tai rauhoittava lääkitys puudutuksen ja tutkimuslääkeintervention lisäksi ei vähentänyt kipua luuydinnäytteenoton aikana.