natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Janesselkä gabbro yields an minimum age of 2425 ± 17 Ma, consistent with the 2,4–2,5 Ga age group of mafic magmatism observed widely across the Fennoscandian shield.
Uusien U-Pb-iänmäärityksien pohjalta Pultoselän graniitin ikä on 2795 ± 6 Ma ja Kontioselän pegmatiitin maksimi-ikä on 1766 ± 36 Ma. Jänesselkä liittyy laajasti Fennoskandiassa tunnettuun 2,4–2,5 Ga mafiseen magmatismiin ja muodostuman minimi-ikä on 2425 ± 17 Ma. Näytteissä on havaittavissa svekofennisen ja kaledonisen orogenian metamorfinen vaikutus.
It has been suggested that, within an individual mineralized intrusion, negative correlation of δ34S and δ65Cu might be a useful indicator of the economic potential of Ni-Cu-PGE sulfide deposits.
Aiemmin δ34S- ja δ65Cu-isotooppisuhteiden negatiivisen korrelaation on esitetty toimivan taloudellisesti potentiaalisten Ni-Cu-PGE-esiintymien indikaattorina (Malitch et al., 2014).
The stable isotope analytical method for Cu-Fe-S isotopes is refined and its applicability as a proxy for magmatic Ni-Cu-PGE sulfide deposits is evaluated.
Stabiilien isotooppianalyysien käytännön toteutusta kehitetään ja tulosten toimivuutta taloudellisesti potentiaalisten mineraaliesiintymien ilmentäjänä arvioidaan Itä-Lapin ultraemäksisissä komplekseissa.
The geology of the Eastern Lapland Archean domain (the sudy area of this study) is vaguely known due to high metamorphism and poorly exposed lithologic assemblages.
Geokronologista tulkintaa vaikeuttaa alueen voimakas metamorfoosiaste ja huonot paljastumaolot.
Combined S and Fe isotope systematics have also been used to fingerprint for the origin of sulfur.
Yhdistetyn Fe- ja S-isotooppien tarkastelun on todistettu olevan toimiva työkalu sedimenttiaineksen assimilaation havaitsemiseen magmaattisissa sulfideissa (muun muassa Bekker et al. 2009).
The highest Cu-content was 701 ppm and Zn-content 642 ppm in Katumajärvi area while in Saajanmäki area the highest Cu-content was 620 ppm and Zn-content 678 ppm.
Katumajärvellä korkein Cu-pitoisuus oli 701 ppm ja Zn-pitoisuus 642 ppm, kun taas Saajanmäen suurin Cu-pitoisuus oli 620 ppm ja Zn-pitoisuus 678 ppm.
The basis of the studies was to determine the ore potentials in both areas.
Tutkimuksen lähtökohtana oli selvittää alueiden malmipotentiaali.
Using both geochemical and mineralogical methods in till studies will increase the reliability of mineral exploration studies.
Moreenin tutkiminen geokemiallisin ja mineralogisin menetelmin lisää malminetsinnällisten tutkimusten luotettavuutta.
The mode of occurrence of metals in the anomalous samples were determined from the fine fraction by selective partial dissolutions and from the heavy sand fraction by polarized- and stereo microscope, SEM and XRD.
Anomaalisten näytteiden metallien esiintymismuodot määritettiin hienoaineksesta selektiivisillä osittaisuutoilla sekä raskashiekkafraktiosta käyttäen polarisaatio- ja stereomikroskooppia, SEM:ia sekä XRD:ta.
Zinc was more susceptible to hydromorphic dispersion than copper.
Sinkki on ollut alttiimpi hydromorfisella dispersiolle kuin kupari.
The till samples were dry-sieved into three grain-size fractions: <0,06 mm, 0,06-0,25 mm and >0,25 mm. Total metal contents of fine fraction were determined by AAS after total dissolution.
Molempien alueiden moreeninäytteet otettiin pohjamoreenista mahdollisimman läheltä kallionpintaa, jonka jälkeen moreeninäytteet kuivaseulottiin kolmeen eri raekokofraktioon: <0,06 mm, 0,06-0,25 mm ja >0,25 mm. Hienoaineksen kokonaismetallipitoisuus selvitettiin AAS:lla kokonaisuuton jälkeen.
The highest metal contents were found in copper and zinc in both areas.
Molemmilla alueilla korkeimmat metallipitoisuudet havaittiin kuparissa ja sinkissä.
Clastic glasiogenic dispersion was the main geochemical dispersion in both areas, but hydromorphic dispersion was also noticeable.
Klastinen glasiogeeninen dispersio oli vallitseva molemmilla alueilla hydromorfisen dispersion ollessa heikompi.
Pyrite was the most common sulphide mineral.
Yleisin sulfidimineraali oli pyriitti.
Copper and Zinc mainly occurred as primary sulphides which altered from non-weathered to slightly weathered.
Kupari ja sinkki esiintyvät alueille pääosin primäärisinä, rapautumattomina tai heikosti rapautuneina sulfidimineraaleina.
The till geochemistry and the mode of occurrence of metals in till in Katumajärvi and Saajanmäki areas in Kanta-Häme region were studied by geochemical and mineralogical methods.
Tutkielmassa tutkittiin Kanta-Hämeen Katumajärven ja Saajanmäen alueiden moreenin geokemiaa sekä siinä esiintyvien metallien esiintymismuotoja geokemiallisin ja mineralogisin menetelmin.
Chalcopyrite was more important ore mineral than sphalerite.
Kuparikiisu oli molemmilla alueilla merkittävämpi malmimineraali kuin sinkkivälke.
The secondary minerals that occurred were goethite and covellite in Katumajärvi area and melanterite and szomolnokite in Saajanmäki area.
Sekundäärisistä mineraaleista löydettiin Katumajärvellä götiittiä ja kovelliittia, kun taas Saajanmäellä melanteriittia ja szomolnokiittia.
Nevertheless, strong alteration of the ELAD komatiites hampers geochemical interpretations.
Itä-Lapin komatiittien voimakas muuttuminen kuitenkin hankaloittaa geokemian tulkintoja.
Studies of thin section petrography, whole-rock geochemistry and mineral chemistry of olivine and spinel have been performed.
Näytteistä on tehty ohuthiepetrografian, kokokivigeokemian sekä oliviinin ja spinellin mineraalikemian tutkimuksia.
Geochemical studies of assimilation signals, depletion/enrichment in base and precious metals together with volcanological and stratigraphic studies are critical in exploration of komatiite-hosted Ni-Cu-PGE deposits.
Malminetsinnällisesti assimilaation osoittaminen, metallien rikastuminen/köyhtyminen sekä komatiittisten muodostumien vulkanologiset ja stratigrafiset tutkimukset ovat kriittisiä.
The Eastern Lapland Archean domain (ELAD) is a granite-gneiss-greenstone terrain with abundant komatiitic rocks, located in the municipalities of Salla and Savukoski in Northern Finland.
Itä-Lapin arkeeinen vyöhyke sijaitsee Pohjois-Suomessa Sallan ja Savukosken kuntien alueella.
Due to their age, primary mineral composition and original spatial position of komatiites have been modified by metamorphism, deformation, as well as, erosion.
Iästään johtuen niiden mineraalikoostus ja asema ovat muuttuneet metamorfoosin, deformaation ja eroosion seurauksena, mikä asettaa haasteita tutkimiselle.
The komatiitic lavas and cumulates of ELAD were derived from parental melts of komatiitic basaltic composition.
Itä-Lapin komatiittiset laavat ja kumulaatit ovat syntyneet kantasulista, joiden on tulkittu olleen koostumukseltaan komatiittista basalttia.
Also, sulfide-bearing country rocks, which provide a potential source for sulfur, are present.
Alueella esiintyy myös sulfidirikkaita sivukiviä potentiaalisina rikkilähteinä.
They can be emplaced as extrusives and subvolcanic dikes and sills.
Purkautessaan ne muodostavat extrusiiveja ja puolipinnallisia juonia ja sillejä.
In addition, previously analyzed whole-rock data provided by the Geological Survey of Finland (GTK) are utilized.
Näiden lisäksi tarkastelussa hyödynnetään Geologian tutkimuskeskukselta (GTK) saatuja aineistoja, jotka sisältävät kokokivianalyysejä Itä-Lapin aiemmista tutkimuksista.
Komatiites are ultramafic rocks produced in high-degree (> 20 %) partial melting of the mantle.
Komatiitit ovat ultramafisia kiviä, jotka ovat syntyneet vaipan korkean asteen osittaisen sulamisprosessin seurauksena.
In this thesis, ore potential of the ELAD komatiites is evaluated on the basis of field observations and samples collected during geological mapping of komatiitic bodies of the area.
Tässä pro gradussa Itä-Lapin komatiittien malmipotentiaalia tarkastellaan kartoitustöissä tehtyjen havaintojen ja kerättyjen näytteiden avulla.
Furthermore, komatiites crystallized from Cr-undersaturated melts and komatiites showing depletion or enrichment with respect to Ni are found in the area.
Lisäksi tutkimusalueella havaitaan mineraalipotentiaalisia kromin suhteen alikylläisestä sulasta syntyneitä komatiitteja ja komatiitteja, jotka ovat rikastuneet tai köyhtyneet nikkelin suhteen.
It is characterized by amphibolite-facies metamorphism and predominant thrust tectonics, which have destroyed the majority of primary magmatic characteristics in the area.
Aluetta kuvastavat amfiboliittifasieksen metamorfoosi ja hallitsevat ylityöntörakenteet.
Komatiites are found in Archean to Proterozoic greenstone belts.
Komatiitteja esiintyy arkeeisilla ja paleoproterotsooisilla vihreäkivivyöhykkeillä.
Consequently, they are able to form komatiites-hosted Ni-Cu-PGE deposits that globally comprise a significant source for base and precious metals.
Komatiittien yhteyteen liittyy maailmanlaajuisesti taloudellisesti merkittäviä ortomagmaattisia Ni-Cu-PGE esiintymiä.
Komatiitic melts are of high-temperature, low-viscosity, and naturally enriched in base and precious metals, e.g., Ni, Cu, and the platinum group elements (PGE).
Lisäksi ne ovat rikastuneet mm. nikkelistä, kuparista ja platinaryhmän alkuaineista (PGE).
For such ores, the sulfur-undersaturated komatiitic melts need to reach sulfur saturation.
Malmien synnyn kannalta komatiittinen sula vaatii kyllästymistä rikin suhteen, mikä voidaan saavuttaa esimerkiksi assimiloimalla rikkipitoisia sivukiviä.
They have been interpreted as basal cumulates of thick komatiitic sequences or cumulates of major magma pathways.
Malminmuodostuksen kannalta kriittisiä ovat kantasulista syntyneet kumulaatit, joiden on tulkittu edustavan MgO-rikkaita paksujen laavapatjojen/tulokanavien kumulaatteja.
The economic interest towards ferromanganese concretions is likely to grow in the future.
On todennäköistä, että kiinnostus rautamangaanikonkreetioiden taloudelliseen hyödyntämiseen kasvaa tulevaisuudessa.
Ferromanganese concretions are formed by natural geochemical processes, catalyzed by micro-organisms, e.g. archaea and bacteria.
Konkreetiot muodostuvat luonnollisten geokemiallisten prosessien seurauksena mikro-organismien, kuten arkeonien ja bakteerien katalysoimina.
Irregular and spheroidal concretions (20–600 mm) represent most likely transient or irregular forms of spheroidal concretions forming in unstable conditions.
Epäsäännöllisen muotoiset konkreetiot ja pallomaiset konkreetiot (20–600 mm) ovat todennäköisesti ns. väliaikaisia tai epäsäännöllisiä pallomaisia konkreetioita, joita muodostuu epävakaissa olosuhteissa.
Discoidal concretions were found to form in high energy and dynamic environments.
Kiekkomaiset konkreetiot muodostuvat korkea-energisissä ja dynaamisissa ympäristöissä.
The results show that each concretion type is formed in an environment where certain environmental factors are commonly present.
Tulokset viittaavat siihen, että jokainen konkreetiotyyppi muodostuu ympäristössä, jossa vallitsee tietyt olosuhteet.
The high geodiversity of the seabed in the northern Gulf of Finland is possibly linked to the abundance and diversity of ferromanganese concretions however their ecological significance to the ecosystem is not yet fully understood.
Suomenlahden pohjan luonnon monimuotoisuus on mahdollisesti sidoksissa konkreetioiden laatuun ja esiintymisen laajuuteen, mutta niiden merkitys ekosysteemille ei ole vielä täysin selvää.
Environmental variables used in this study were water depth, sediments associated with the concretions, seabed structure type, slope, roughness, distance to coast and distance to river, surface wave exposure, bottom wave exposure and bottom current velocity (m/s).
Tutkimuksessa käytettyjä ympäristömuuttujia olivat veden syvyys, sedimentit, pohjan muototyyppi, korkeusgradientti (slope), pohjan topografinen vaihtelevuus (roughness), etäisyys lähimpään jokeen ja rannikkoon, pinnan aaltoekspositio, pohjan aaltoekspositio sekä pohjan virtausnopeus (m/s).
The concretions are formed in various environments, where known factors contributing to their formation are e.g. the redox properties of the local environment, quality of the seabed associated with the concretions and bottom currents.
Konkreetiota esiintyy vaihtelevissa ympäristöissä, joissa eri konkreetiotyyppien muodostumiseen tiedetään vaikuttavan useat eri tekijät, kuten alueen redox-potentiaali, merenpohjan laatu sekä pohjan virtaukset.
Ferromanganese concretions are commonly found in the Gulf of Finland forming in different sizes and shapes.
Suomenlahden alueella esiintyy runsaasti rautamangaanikonkreetioita, jotka voidaan jakaa koon ja muodon perusteella eri tyyppeihin.
Discoidal concretions were the most common concretion type in the study area indicating that the environment of the northern Gulf of Finland is most suitable for these concretions.
Kiekkomaisia konkreetioita esiintyi muita konkreetiotyyppejä enemmän, joka viittaa siihen että tutkimusalueen ympäristö soveltuu parhaiten tämän konkreetiotyypin muodostumiseen.
Discoidal concretions were most commonly found on crests which was also the dominant seabed structure type in the study area.
Kiekkomaisia konkreetioita esiintyi eniten kohoumilla, joka oli vallitseva pohjanmuoto tutkimusalueella.
Spheroidal concretions (2–7 mm) were practically missing in the study area which is likely linked to the quality of the seabed and availability of Mn. Buckshot concretions were commonly found in the proximity of the coast, in calm, sheltered and heterogenic environments.
Pallomaisia (2–7 mm) konkreetioita ei esiinny tutkimusalueella juuri lainkaan, joka liittyy luultavasti alueen pohjan laatuun sekä mangaanin saatavuuteen.
The materials of this study were based on altogether 200 samples consisting of sample descriptions, underwater photographs and videos from the northern Gulf of Finland provided by GTK.
Tämän tutkimuksen materiaalit perustuvat GTK:n keräämään aineistoon pohjoiselta Suomenlahdelta.
The occurrence of crust concretions is likely linked to (high) water depth, relatively high bottom currents and clayey sediments.
Levymalmin muodostumiseen vaikuttavia tekijöitä ovat mm. veden syvyys, suhteellisen suuri veden virtausnopeus pohjalla sekä pohjan sedimentit (savi).
In addition, modularization may streamline service production and communication, and increase replaceability among personnel.
Lisäksi modularisaatio voi virtaviivaistaa tiedonsiirtoa ja palvelutuotantoa ja tukea henkilöstön korvattavuutta.
In addition, the number of treating day hospital nurses and annual visits affected preferences.
Lisäksi päiväsairaalakäyntien ja hoitavien hoitajien lukumäärä vaikutti toiveisiin.
Results: Six enablers and two constraints affecting the modularization of hospital care were identified.
Tutkimuksessa tunnistettiin kuusi mahdollistajaa ja kaksi rajoittajaa liittyen sairaalahoidon modularisointiin.
Data and methods: Both mixed methods and data were used in the study.
Tutkimuksessa käytettiin sekä laadullisia että määrällisiä menetelmiä.
Reference data on changes in hematology care were obtained from Oulu University Hospital (Oulu).
Vertailuaineisto kerättiin Oulun yliopistollisen sairaalan (Oulu) hematologian yksiköstä.
Data were gathered from the Helsinki University Hospital´s (HUS) Comprehensive Cancer Center, Meilahti Triangle Hospital´s day hospital, and hospital-wide databases.
Tutkimuksen aineisto kerättiin Helsingin yliopistollisen keskussairaalan (HUS) Syöpäkeskuksesta, Meilahden kolmiosairaalan päiväsairaalasta ja HUS:n yleisistä tietojärjestelmistä.
Altogether, more research is needed to understand when and in what situations modularization is applicable and most likely successful in developing healthcare service delivery.
Jatkotutkimuksia tarvitaan, jotta voidaan ymmärtää milloin ja mihin tilanteisiin modularisaatio terveydenhuollossa soveltuu.
However, organizations need to balance the requirement of customization versus standardization in order to increase the success and applicability of the operating model.
Terveydenhuollon organisaatioiden tulee kuitenkin arvioida räätälöinnin ja standardoinnin tasapainoa omassa palvelutuotannossaan, jotta toimintamallia voidaan tuloksellisesti hyödyntää.
Modularization may have both positive and challenging outcomes to healthcare service delivery.
Modularisaatio voi sekä tukea että haastaa terveydenhuollon palvelutuotantoa.
However, by applying design activities that support modularization, these challenges may be overcome.
Vaikka terveydenhuollon erityispiirteet voivat haastaa modularisaation, sitä tukevilla toimintamalleilla voidaan kuitenkin selättää kyseiset haasteet.
However, modularization may not increase customization or patient involvement in care delivery design and might restrict communication.
Toimintamallin käyttöönotto ei kuitenkaan välttämättä lisää potilaiden osallistumista eikä palveluotannon räätälöintiä ja se voi rajoittaa epävirallista tiedonsiirtoa.
In addition, healthcare characteristics should be taken into account, as they may constrain modularization and affect the outcomes of modularized services.
Organisaatioiden on myös huomioitava terveydenhuollon erikoispiirteet, sillä ne voivat vaikuttaa modularisaation soveltuvuuteen ja tuloksiin organisaatiossa.
Quantitative data including service usage, bed count, and personnel resource information from the hematology unit and Meilahti Triangle Hospital were obtained between 2009-2010 and 2013-2014.
Kvantitatiivinen aineisto kerättiin HUS:n Syöpäkeskuksen hematologian yksiköstä ja Meilahden kolmiosairaalan päiväsairaalasta ajalta 2009-2010 ja 2013-2014 ja aineisto sisälsi seuraavia tietoja: käyntitiedot, sänkyjen määrä ja henkilöstön määrä.
It aims to identify enablers, constraints, and outcomes related to the modularization of healthcare services focusing on specialized healthcare from the perspective of hematology care, and to identify patient preferences related to day hospital service delivery and number of treating nurses in a hematology and oncology care context.
Lisäksi tavoitteena oli tunnistaa ja selvittää potilaiden näkemyksiä liittyen modularisoitujen päiväsairaalatoimintojen tuottamiseen ja hoitavien hoitajien määrään päiväsairaalassa.
Oncology patients preferred named nurses and a maximum of three treating nurses in day hospital care more often than hematology patients.
Potilaskyselyissä hematologian potilaat toivoivat onkologian potilaita harvemmin, että heillä olisi omahoitaja tai maksimissaan kolme hoitavaa hoitajaa päiväsairaalassa.
The findings indicate that modularization may be an applicable method to support the change from inpatient- to outpatient-focused care in a hospital context.
Tutkimus osoittaa, että modularisaatio voi tukea siirtymistä kohti avopainotteista hoitoa.
Semi-structured interviews (n=16) of personnel members of the oncology and hematology units and the Meilahti Triangle Hospital´s day hospital were conducted.
Tutkimuksessa haastateltiin 16 henkilöstön jäsentä Syöpäkeskuksesta (onkologia ja hematologia) tai Kolmiosairaalan päiväsairaalasta; lisäksi toteutettiin tutkimusta tukevia yksilöhaastatteluita.
A questionnaire survey to oncology and hematology patients was carried out.
Onkologian ja hematologian potilaiden näkemyksiä ja kokemuksia liittyen päiväsairaalatoimintaan selvitettiin kyselyn avulla.
Both patient groups, oncology patients treated in a traditional specialty-specific day hospital with named nurses, and hematology patients treated in a multispecialty modularized day hospital without named nurses, were satisfied with their day hospital care.
Syöpäkeskuksen hematologian potilaita hoidetaan Kolmiosairaalan päiväsairaalassa, joka on modularisoitu ja jossa ei ole omahoitajia.
The findings indicate that when applied to the care of right patient groups, patients may be satisfied with modularized care.
Potilaat voivat olla tyytyväisiä modulaarisesti järjestettyyn päiväsairaalahoitoon.
The findings indicate that healthcare characteristics such as the requirement to treat all, information asymmetry, professional autonomy, hierarchy, and fragmented service delivery may challenge modularization.
Väitöskirjan tavoitteena oli tunnistaa erikoissairaanhoidon modularisointiin liittyviä mahdollistajia, rajoitteita sekä seurauksia.
Procurement legislation also favours large actors for the same reason.
Kilpailutuslainsäädäntö suosii suuria toimijoita samasta syystä.
The analysis shows that institutional factors place Helsinki in a strong position to negotiate with the private sector.
Analyysi osoittaa, että institutionaaliset tekijät asettavat Helsingin vahvaan neuvotteluasemaan yksityisen sektorin kanssa.
However, the city has protected its interests in themes such as social mixing, slowing down negative development witnessed elsewhere.
Toisaalta kaupunki on suojellut intressejään muun muassa sekoittamispolitiikkaan liittyen, hidastaen muualla nähtävillä olevaa demokratiaa heikentävää kehitystä.
Helsinki was chosen because the combination of municipal planning monopoly and vast land ownership makes it a unique case study.
Helsinki on valikoitunut tutkimuskohteeksi koska kunnallisen suunnittelumonopolin ja kaupungin laajan maanomistuksen yhdistelmä tekee Helsingistä ainutlaatuisen tapaustutkimuksen.
The aim is to understand the local planning climate and how it has been shaped by global ideas.
Tarkoituksena on ymmärtää paikallista suunnitteluilmastoa ja kansainvälisten ideoiden vaikutusta siihen.
Recommendations for further spatial, temporal and scalar research are proposed.
Maantieteellisiin, ajallisiin ja mittakaavallisiin ulottuvuuksiin keskittyviä jatkotutkimuksia suositellaan.
A total of nine professionals from public and private sectors were interviewed, and the semi-structured interviews were coded and analysed using computer assisted qualitative data analysis software.
Tutkielmaa varten haastateltiin yhteensä yhdeksän ammattilaista julkiselta ja yksityiseltä sektorilta, ja nämä puoli-strukturoidut haastattelut koodattiin ja analysoitiin laadullisen aineiston käsittelyyn tarkoitetulla ohjelmalla.
New forms of partnerships such as Allianssi model are examples of successful cross-sectoral cooperation where the power relations between sectors are more equal, but seem to favour large actors due to their resource-heavy nature.
Uudet yhteistyön muodot kuten Allianssi-malli ovat esimerkkejä onnistuneesta ja tasa-arvoisemmasta sektorien välisestä yhteistyöstä, mutta vaativat paljon resursseja ja näyttävät näin suosivan suuria toimijoita.
Ecological planning is an example of a traveling planning idea discussed in the thesis.
Ekologinen suunnittelu on esimerkki tutkielmassa käsiteltävästä kansainvälisestä suunnitteluideasta.
Research on large actors (referred to as planning machines and global intelligence corps) has illustrated that large actors and the traveling planning ideas introduced by them affect local planning climates.
Suuriin toimijoihin (tekstissä planning machines ja global intelligence corps) keskittyvä tutkimus on osoittanut, että suuret toimijat ja kansainvälisesti leviävät suunnitteluideat vaikuttavat paikallisiin suunnitteluilmastoihin.
Figures and tables of the 20 most frequent codes and three codes with a highest co-occurrence with each of these codes were chosen for the analysis, as well as other codes with relevance to the research questions.
Kaaviot 20 yleisimmästä koodista ja muista tutkimuskysymysten kannalta oleellisista koodeista on tuotu osaksi tutkielman analyysia, kuten myös taulukko, josta käy ilmi kolme kunkin koodin kanssa yleisimmin esiintyvää koodia.
This thesis examines cross-sectoral interaction, the role of large actors and its implications to citizens as well as the institutional factors shaping the functioning of the planning sector in Helsinki.
Tämä Pro gradu –tutkimus käsittelee sektorien välistä vuorovaikutusta, suurten toimijoiden roolia ja vaikutuksia kansalaisille, sekä institutionaalisia tekijöitä jotka muokkaavat Helsingin kaupunkisuunnittelusektorin toimintaa.
In cross-sectoral cooperation the role of the public sector has become more managerial and the city has advanced its strategic goals concerning the attractiveness and competitiveness of the city region.
Sektorien välisessä yhteistyössä julkisen sektorin roolista on tullut elinkeinoelämää mukailevampi, ja Helsinki on aktiivisesti edistänyt strategisia tavoitteitaan houkuttelevuuden ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.