natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, more complex visual functions, such as object recognition, require integration of multiple features.
Kuitenkin esimerkiksi jo ääriviivojen, konfiguraation tai pintojen havaitseminen vaatii useiden alkeispiirteiden informaation yhdistämistä.
The results give support for the idea that curved and Cartesian patterns are processed in at least partially separate neural systems.
Paikallisen orientaation satunnaistaminen heikensi vain kaarevien muotojen havaitsemista Tämä antaa tukea näkemykselle, jonka mukaan kaarevat ja suorat muodot integroidaan ainakin osin eri neuraalisten järjestelmien avulla.
The behavioral receptive field of the mechanism mediating the detection of the central Gabor stimulus was measured by the classification image method.
Kontekstin aiheuttamaa havaittavuuden paranemista tutkittiin näköjärjestelmän varhaisen tason toimintaa heijastavassa paikallisen juovaston detektio- tehtävässä luokittelukuva-menetelmällä.
In two studies, classification image a recently developed psychophysical reverse correlation method was used.
Kahdessa osatutkimuksessa on käytetty viime aikoina kehitettyä psykofysiikan luokittelukuva-menetelmää jolla voidaan ensi kertaa suoraan kartoittaa ja visualisoida, mitkä ärsykkeen piirteet ovat kriittisiä havaintotehtävässä.
The earliest stages of human cortical visual processing can be conceived as extraction of local stimulus features.
Tulokset sekä havaitsemiskykyä mittaavista psykofysiikan että solutason toimintaa mittaavista neurofysiologian tutkimuksista viittaavat siihen, että ihmisen näkötiedon prosessoinnin varhaisin taso muodostuu ärsykkeen paikallisten alkeispiirteiden koodaamisesta.
The increased sensitivity at the ends of the receptive field suggests a low-level explanation for the facilitation.
Tulokset osoittivat, että konteksti lisää näköjärjestelmän herkkyyttä juovaston päässä olevalle näköinformaatiolle.
Visual context is known to modulate the perception of stimulus features.
Ensimmäisessä osatutkimuksessa tutkitaan visuaalisen kontekstin vaikutusta piirteen havaitsemisessa.
It was shown that randomizing the local orientation deteriorated the performance only with the curved pattern.
Konteksti, esimerkiksi juovaston sivuille asetetut paikalliset juovastot, parantaa keskellä olevan juovaston havaittavuutta ainoastaan ääriviivamaisessa asetelmassa.
The effect is called the N400 effect.
Tätä ilmiötä kutsutaan N400-vaikutukseksi.
It is not yet clear, however, how attention modulates semantic priming and the N400 effect.
Vielä ei kuitenkaan ole selvää, minkälainen vaikutus tarkkaavaisuudella on semanttiseen virittämiseen ja N400-vaikutukseen.
The N400 effect was studied in experimental conditions in which the subjects attention was directed 1) away from the speech stimuli, 2) to phonological features of the speech stimuli, and 3) to semantic features of the speech stimuli.
N400-vaikutusta tarkasteltiin koetilanteissa, joissa koehenkilöiden tarkkaavaisuus oli suunnattu 1) pois puheärsykkeistä, 2) puheärsykkeiden äännepiirteisiin ja 3) puheärsykkeiden merkityssisältöön.
Semantic processing can be studied with semantic priming.
Kielen merkityssisällön käsittelyä voidaan tutkia semanttisen virittämisen avulla.
The N400 effect was, however, stronger in conditions during which the speech stimuli were attended.
N400-vaikutus oli kuitenkin voimakkaampi koetilanteissa, joissa puheärsykkeitä tarkkailtiin.
The first aim of the study was to investigate whether the N400 effect for spoken words is dependent on attention to the auditory information.
Tutkimuksen ensimmäinen tavoite oli selvittää, edellyttääkö N400-vaikutuksen syntyminen puheärsykkeille tahdonalaisen tarkkaavaisuuden suuntaamista kuuloinformaatioon.
Semantic priming also affects the magnitude of the N400 event-related potential.
Semanttinen virittäminen vaikuttaa myös sanaärsykettä seuraavan N400-herätevastekomponentin voimakkuuteen.
This study investigated how the direction of attention affects the semantic processing of speech.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin, miten tarkkaavaisuuden suuntaaminen vaikuttaa kuullun puheen merkityssisällön käsittelyyn aivoissa.
The second aim was to study the differences in the N400 effect when attention is directed to the semantic or other features of speech stimuli.
Toinen tavoite oli selvittää, minkälaisia eroja N400-vaikutuksen ilmentämässä semanttisessa virittämisessä on sen mukaan, onko tarkkaavaisuus suunnattu puheärsykkeiden merkityssisältöön vai muihin ärsykepiirteisiin.
The results showed an N400 effect even when attention was directed away from the speech stimuli.
N400-vaikutus syntyi puhutuille sanoille jopa silloin, kun tarkkaavaisuus oli suunnattu pois puheärsykkeistä.
Effects of attention on semantic processing of speech : An event-related potential study
Tarkkaavaisuuden vaikutus puheen merkityssisällön käsittelyyn : Aivojen herätevastetutkimus
The response is smaller to a target word when it is preceded by a related than an unrelated prime word.
Komponentin amplitudi pienenee, jos sanaa edeltää siihen merkityssisällöltään sopiva sana.
The magnitude of the behavioral semantic priming and the N400 effect did not differ between the conditions during which attention was directed to the semantic or phonological features of the words.
Kun tarkkaavaisuus oli suunnattu puheärsykkeisiin, N400-vaikutuksen ja tehtäväsuoriutumisen ilmentämän semanttisen virittämisen voimakkuus ei eronnut sen mukaan, oliko tarkkaavaisuus suunnattu sanojen merkityssisältöön vai äännepiirteisiin.
Target words that are preceded by semantically related prime words are recognized faster and more accurately than targets preceded by unrelated prime words.
Kun pareittain esitetyt sanat ovat toisiinsa merkitysyhteydessä, jälkimmäisen sanan tunnistaminen nopeutuu ja tunnistusvirheiden määrä vähenee.
Furthermore, the results suggest that whether or not semantic processing is relevant for the task performance does not affect the semantic processing of attended spoken words.
Kun puhetta tarkkaillaan, tarkkaavaisuuden kohdistaminen puheen merkityssisällön kannalta epäolennaisiin piirteisiin ei heikennä merkityssisällön käsittelyn voimakkuutta tai nopeutta aivoissa.
The findings indicate that the semantic processing of spoken words is not dependent on attention to auditory information.
Tulokset osoittavat, että N400-vaikutuksen heijastamaa puheen merkityksen käsittelyä tapahtuu aivoissa myös silloin, kun kuuloinformaatiota ei tarkkailla.
Supervisors role in implementing pay systems
Esimiehet palkkausjärjestelmän soveltajina
The data was analysed by structural equation modelling (LISREL 8.53).
Rakennemallin toimivuutta tutkittiin rakenneyhtälöillä (LISREL 8.53), joiden avulla voidaan testata useita välittäjähypoteeseja samanaikaisesti.
The results show that supervisors can improve the functionality of the pay system by performance management process, which is based on mutual trust and open communication.
Esimies voi vaikuttaa palkkausjärjestelmän toimivuuteen suorituksen johtamisen prosessin kautta, joka perustuu molemminpuoliseen luottamukseen ja avoimeen kommunikaatioon.
The role of the supervisor is to give feedback and tell how performance is connected to the pay raises.
Esimiehen tehtävänä on antaa palautetta työsuorituksesta ja kertoa, miten henkilön suoriutuminen on yhteydessä palkkaukseen.
The data for the study was collected with a survey (N=109) in one Finnish organization from the public sector.
Aineisto kerättiin lomakekyselynä yhdessä julkishallinnon asiantuntijaorganisaatiossa keväällä 2003 (N=109).
The model is based on theories of knowledge of pay, meaning of pay and procedural justice.
Oletusmalli perustuu koetun oikeudenmukaisuuden, palkan merkityksen ja palkkatietämyksen teorioihin.
When this is done the pay system is experienced as meaningful, the employees are satisfied with it and it induces effects aspired.
Tällöin palkkausjärjestelmä koetaan merkitykselliseksi, siihen ollaan tyytyväisiä ja sillä on tavoitteiden mukaisia vaikutuksia.
To test the model, six hypotheses were generated to study whether knowledge of pay, meaning of pay and procedural justice mediate the relations between supervisor’s role and activity and functionality of the pay system.
Mallin testaamiseksi rakennettiin kuusi hypoteesia, joissa palkkatietämys, palkkausjärjestelmän välittämä viesti ja esimiehen menettelytapojen oikeudenmukaisuus suorituksen arvioinnissa välittävät esimiehen toiminnan ja palkkausjärjestelmän toimivuuden välisiä yhteyksiä (mediaatio).
Supervisors’ role in implementing pay systems has become important part of pay systems that aim at supporting the strategy of the organization.
Esimiehen rooli on noussut tärkeäksi palkkausjärjestelmissä, joilla pyritään vastaamaan muutoksiin työympäristössä ja tukemaan organisaation strategiaa.
A pay system is well functioning when the employees and supervisors are satisfied with it and the effects are in line with the objectives for the system.
Palkkausjärjestelmä on toimiva, jos siihen ollaan tyytyväisiä ja sillä saadaan tavoitteiden mukaisia vaikutuksia.
In addition, fair procedures in performance appraisal are important for employees to be satisfied with their pay.
Palkkatyytyväisyyden kannalta on myös tärkeää, että esimiehen menettelytavat suorituksen arvioinnissa koetaan oikeudenmukaisiksi.
Strategic pay is implemented through performance management processes where goals of the work are aligned with the strategy of the organization.
Esimiehen toimintaa tarkasteltiin suorituksen johtamisen näkökulmasta, jossa ihanteellisesti työn tavoitteet liitetään organisaation strategiaan.
The study focused on the processes by which supervisors can affect the functionality of a pay system.
Tässä tutkielmassa tarkasteltiin henkilökohtaisen suorituksen arviointiin perustuvan palkkausjärjestelmän prosesseja, joiden kautta esimies voi vaikuttaa palkkausjärjestelmän toimivuuteen.
It is discussed whether power to make decisions and the responsibilities of the supervisors are in balance in this organization.
Tutkimustuloksien pohdinnassa nostetaan esille vallan ja vastuun tasapainon merkitys esimiehen roolille palkkausjärjestelmän soveltajana.
Finally, the diagnostic accuracy of the total scores was studied.
Lopuksi tarkasteltiin kokonaispistemäärien diagnostista tarkkuutta.
Methods: The self-rating scales were administered to adults with an ADHD diagnosis (n = 38), healthy control participants (n = 41), and adults diagnosed with dyslexia (n = 37).
Menetelmät: Itsearviointikyselyt kerättiin aikuisilta, joilla oli tarkkaavaisuushäiriödiagnoosi (n = 38), terveiltä aikuisilta (n = 41) sekä aikuisilta, joilla oli todettu dysleksia (n = 37).
The probabilities of correct positive classifications with the APQ were .71 and .23, respectively.
APQ-kyselyn osalta vastaavat todennäköisyydet olivat .71 ja .23.
With the WURS, the probability of a correct positive classification was .59 in the current sample and .21 when the relatively low prevalence of adult ADHD was taken into account.
WURS-kyselyn katkaisupistemäärän ylittyessä todennäköisyys oikealle luokittelulle oli .59 tässä aineistossa ja .21, kun aikuisten tarkkaavaisuushäiriön suhteellisen pieni esiintyvyys otettiin huomioon.
All of the subscales of the APQ and three of the WURS achieved sufficient reliability.
Kaikki APQ-kyselyn ala-asteikot ja kolme WURS-kyselyn ala-asteikkoa saavuttivat riittävän reliabiliteetin.
Results: On the basis of the factor analyses, a four-factor structure for the WURS and five-factor structure for the APQ had the best fit to the data.
Tulokset: Faktorianalyysien perusteella WURS-kyselylle sopi parhaiten neljän ja APQ-kyselylle viiden faktorin rakenne.
The subscale scores can provide detailed information of an individual's symptoms if the characteristics and limitations of each domain are taken into account.
Ala-asteikkoja tarkastelemalla voidaan saada yksityiskohtaista tietoa yksilön oirekuvasta, jos niiden ominaisuudet ja rajoitteet otetaan huomioon.
Items of the self-rating scales were subjected to factor analyses, after which the reliability and discriminatory power of the subscales, derived from the factors, were examined.
Itsearviointikyselyiden osioille tehtiin faktorianalyysit, minkä jälkeen faktoreista johdettujen ala-asteikkojen reliabiliteettia ja erottelukykyä tarkasteltiin.
Conclusions: The WURS and the APQ can provide accurate and reliable information of childhood and adult ADHD symptoms, given some important constraints.
Johtopäätökset: WURS- ja APQ- itsearviointikyselyiden avulla voidaan saada tarkkaa ja luotettavaa tietoa lapsuuden ja aikuisuuden tarkkaavaisuushäiriöoireista, mikäli otetaan huomioon niiden rajoitteet.
Classifications made on the basis of the total scores are reliable predictors of ADHD diagnosis only in populations with a high proportion of ADHD and a low proportion of other similar disorders.
Luokittelut kokonaispistemäärän perustella ovat luotettavia ainoastaan ympäristössä, jossa tarkkaavaisuushäiriötä esiintyy paljon ja muiden samankaltaisten oireyhtymien osuus on pieni.
In this study, the validity and reliability of the Wender Utah Rating Scale (WURS) and the Adult Problem Questionnaire (APQ), which survey childhood and current symptoms of ADHD, respectively, were studied in a Finnish sample.
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin lapsuuden oireita takautuvasti arvioivan Wender Utah Rating Scale -itsearviointikyselyn (WURS) ja nykyisiä oireita koskevan Adult Problem Questionnaire -itsearviointikyselyn (APQ) validiteettia ja reliabiliteettia suomalaisessa aineistossa.
Self-rating scales in the assessment of current and childhood symptoms of attention deficit hyperactivity disorder in adults
Itsearviointikyselyt nykyisten ja lapsuuden tarkkaavaisuushäiriöoireiden arvioinnissa aikuisilla
However, one subscale of the WURS describing dysthymia was positively correlated with the participant's age.
Alentunutta mielialaa kuvaavan WURS-kyselyn ala-asteikon pistemäärä oli kuitenkin yhteydessä osallistujan ikään.
The ADHD group had the highest scores on all of the subscales of the APQ, whereas two of the subscales of the WURS did not statistically differ between the ADHD and the Dyslexia group.
Kahden ala-asteikon pistemäärät WURS-kyselyssä eivät eronneet tilastollisesti tarkkaavaisuushäiriö- ja dysleksiaryhmän välillä.
The effects of group and gender on the subscales of both rating scales were studied.
Lisäksi tutkittiin ryhmän ja sukupuolen vaikutusta molempien kyselyiden ala-asteikkojen pistemääriin sekä iän vaikutusta WURS-kyselyn ala-asteikkojen pistemääriin.
None of the subscales of the WURS or the APQ was associated with the participant's gender.
Kummankaan kyselyn ala-asteikot eivät olleet yhteydessä osallistujan sukupuoleen.
Improvements are suggested for two subscales of the WURS.
Kahta WURS-kyselyn ala-asteikkoa tulisi kehittää tulevaisuudessa.
Objective: Attention deficit hyperactivity disorder (ADHD) is a life-long condition, but because of its historical status as a self-remitting disorder of childhood, empirically validated and reliable methods for the assessment of adults are scarce.
Tavoite: Tarkkaavaisuushäiriö on aikuisuuteen jatkuva kehityksellinen oireyhtymä, jota on pitkään pidetty itsestään parantuvana lapsuuden häiriönä.
After that, the current results could be reinterpreted.
Näiden kysymysten selvittämisen jälkeen voidaan nykyisiä tuloksia arvioida uudelleen.
This study aimed to explore the possible difference related to problem decomposition.
Tämä tutkimus selvitti mahdollista eroavaisuutta ongelmien dekomposition suhteen.
The results showed that despite the emphasis on decomposition in the formal education, only few designers (N=3) used decomposition explicitly and spontaneously in the presented tasks, although the designers in general applied a top-down control strategy.
Tulokset osoittivat, että huolimatta dekomposition korostamisesta koulutuksessa, ainoastaan muutama (N=3) suunnittelija käytti menetelmää spontaanisti ja eksplisiittisesti esitetyn kaltaisissa tehtävissä, vaikka tehtävät muuten ratkaistiin järjestelmällisesti käyttäen ylhäältä-alas-ohjausstrategiaa.
In the test, sixteen (N=16) senior students of mechanical engineering created concepts for two alternative tasks.
Kokeeseen osallistuneet kuusitoista (N=16) kokenutta koneensuunnittelun opiskelijaa tuottivat konsepteja kahdesta vaihtoehtoisesta aiheesta.
These disciplines are quite independent and only recently has psychological interest focused on them.
Suunnittelun eri alueet ovat kehittyneet itsenäisesti, ja viime aikoina niistä on kiinnostuttu myös psykologiassa.
Exploring Problem Decomposition in Conceptual Design
Ongelmien dekompositio konseptisuunnittelussa
Previous empirical investigations have argued that there are implicit and explicit decomposition, but have not provided a theoretical basis for these two.
Aiemmissa kokeellisissa tutkimuksissa on esitetty dekomposition toimivan sekä implisiittisesti että eksplisiittisesti, mutta asiaa ei ole teoreettisesti perusteltu.
These results confirm the initial observations found in the literature, but they also suggest that decomposition should be investigated further.
Nämä tulokset tukevat aiemmin tehtyjä havaintoja, mutta myös korostavat dekomposition lisätutkimuksen tarvetta.
The idea of decomposition is to focus on a single aspect of the problem at a time.
Dekomposition idea on helpottaa ongelmanratkaisua keskittämällä ongelmanratkaisijan huomio kerrallaan vain yhteen osaan ongelmasta.
The concurrent think-aloud method and protocol analysis were used to study decomposition.
Yhtäaikaista ääneenajattelua ja protokolla-analyysia hyödynnettiin dekomposition tutkimiseksi.
Despite its significance, the nature of decomposition in conceptual design is poorly understood and has only been preliminary investigated.
Dekomposition keskeisyydestä huolimatta dekomposition merkitys konseptisuunnittelussa on epäselvä ja niukasti tutkittu asia.
In many places there are concrete discrepancies between these two in a way that resembles the differences between the actual and ideal decision-making.
Kaikilta osin psykologinen todellisuus ei kuitenkaan vastaa mallien olettamuksia, vaan ne eroavat toisistaan kuten optimaalinen ja tosiasiallisen päätöksenteko.
Therefore, the current research began by reviewing the problem solving and design literature and then composing a cognitive model of the solution search of conceptual design.
Niinpä tässä tutkimuksessa käytiin ensin läpi viimeaikaisia suunnittelu- ja ongelmanratkaisuteorioita, joista koottiin kognitiivinen malli konseptisuunnittelun etsintävaiheesta.
Decomposition is a standard component of human problem-solving models and is also included in the normative models of design.
Ongelmien dekompositio on menetelmä, joka sisältyy niin suunnittelun oppikirjoihin kuin ihmisen ongelmanratkaisun yleisiin malleihin.
A psychological experiment was conducted to explore decomposition.
Teoreettista vaihetta seurasi empiirinen koe dekomposition tutkimiseksi.
Design embraces several disciplines dedicated to the production of artifacts and services.
Tuotteita ja palveluita suunnittelevia aloja on nykyään lukuisia.
In the future, the benefits and possibilities of explicit decomposition should be considered along with the cognitive mechanisms behind decomposition.
Tulevaisuudessa pitäisi selvittää, voidaanko dekomposition käyttöä tehostaa, millainen kognitiivinen prosessi dekompositio on ja mitkä sen käytön vaikutukset työskentelylle ovat.
Instead, inferring from the use of structured strategies, the designers always relied on implicit decomposition.
Eksplisiittisen dekomposition käyttäminen tutkituissa tapauksissa ei myöskään tuottanut odotettuja tuloksia Eksplisiittisen dekomposition sijaan suunnittelijat käyttivät ohjausstrategioista päätellen implisiittistä dekompositiota.
Nowadays, the psychological theories of design, also called design cognition literature, describe the design process from the information processing viewpoint.
Suunnittelukognitioksi kutsutaan tutkimussuuntaa, jossa suunnittelua tutkitaan kognitiivisen psykologian näkökulmasta.
The result is a synthetic view which describes recognition and decomposition as the basic schemata for conceptual design.
Tässä mallissa konseptisuunnittelun etsintävaihe nähdään tunnistusja dekompositio-skeemojen ohjaamana ongelmanratkaisuna.
These models co-exist with the normative standards of how designs should be crafted.
Suunnittelukognition tulokset ovat suunnittelun normatiivisten mallien ohella kiinteä osa alan tietämystä.
This study addressed the status of decomposition in conceptual design of products using protocol analysis.
Tässä työssä käytettiin protokolla-analyysia dekomposition tutkimiseksi.
Prenatal hormones play important role in sexual differentiation.
Raskauden aikaiset hormonit ovat tärkeitä sukupuolien erilaistumisessa.
Studies concerning cognitive sex differences have indicated that, on average, females outperform males in some verbal abilities, whereas males outperform females in some visual-spatial abilities.
Kognitiivisten toimintojen sukupuolieroja koskevat tutkimukset osoittavat naisten olevan keskimäärin miehiä parempia joissakin verbaalisissa kyvyissä, kun taas miehet ovat keskimäärin naisia parempia joissakin visuaalis-spatiaalisissa toiminnoissa.
Subjects (N=336) were recruited from the ongoing longitudinal FinnTwin16 study of Finnish twins born in 1974-1979.
Tämän tutkimuksen koehenkilöt (N=336) olivat nuoria aikuisia kaksosia käynnissä olevasta suomalaisesta Nuorten Kaksosten Terveystutkimuksesta (FinnTwin16).
Future research, with control over environmental influences, is needed to determine the origin of masculinization of cognitive abilities.
Tulevissa tutkimuksissa tulisi ottaa huomioon ympäristötekijöitä, jotta voitaisiin selvittää kognitiivisten toimintojen maskuliinistumisen alkuperää.
Sex differences in cognitive functions : a study of same-sex and opposite-sex twin pairs
Sukupuolierot kognitiivisissa toiminnoissa : tutkimus kaksosilla
However, they still outperformed males in verbal and executive functions.
Samalla he olivat miehiä parempia verbaalisissa tehtävissä ja toiminnan ohjauksessa.
According to animal studies prenatal exposure to testosterone in females can result in masculinized behaviour or physiological traits.
Eläintutkimusten mukaan naaraiden altistuminen mieshormoneille raskauden aikana saattaa johtaa fyysisten ominaisuuksien tai käyttäytymisen muuttumisen sellaiseksi, joka on enemmän koiraalle ominaista (maskulinisaatio).
Nor there were evidence of reduced performance in functions that favored males.
Eikä heidän suorituksensa miehiä suosivissa tehtävissä ollut huonontunut.
In contrast, males with female co-twins are not feminized in their cognitive functions.
Sen sijaan miehet, joilla on kaksossisko, eivät näyttäisi olevan alttiita kognitiivisten toimintojen feminisaatiolle.
In male members of opposite-sex twin pairs there were no signs of better performance in functions that favored females.
Eri sukupuolta olevien kaksosparien miesten suoritus naisia suosivissa tehtävissä ei ollut parantunut.
Further, in female members of opposite-sex twin pairs the visual abilities were enhanced to the male level.
Eri sukupuolta olevien kaksosparien naisten visuaalinen suoritus oli parantunut samalle tasolle kuin miesten suoritus.
Whether the masculinization is a result of organizational effects of prenatal testosterone or postnatal environmental influences could not be resolved.
Vaikka tulokset tukevat hypoteesia, että raskauden aikaisen testosteronille altistumisella on maskulinisoivaa vaikutusta, ei tämän tutkimuksen perusteella voida sanoa johtuuko tämä sittenkään raskauden aikaisesta hormoniympäristöstä vai syntymän jälkeisistä kokemuksista.
Results indicate female superiority in verbal and executive functions and male superiority in visual and working memory functions.
Miehet taas olivat keskimäärin naisia parempia visuaalisissa tehtävissä ja kuulonvaraisessa työmuistissa.
This study suggests that there occurs masculinization of cognitive functions in females who have a male co-twin.
On olemassa tutkimuksia, jotka osoittavat maskulinisaatiota naisilla, joilla on kaksosveli.
These results indicate some benefits of twinship in female members of opposite-sex twin pairs in cognitive abilities.
Tutkimus tuo esiin kaksosuuden hyödyn kognitiivisissa kyvyissä naisilla, joilla on kaksosveli.