natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Overall, 15% of IVF and 8% of OI women had at least one hospital episode during the study period.
Noin 15 % koeputkihedelmöityshoitoa ja 8 % muita hedelmöityshoitoja saaneista naisista päätyi komplikaatioiden tai keskenmenon takia sairaalahoitoon.
In the private sector, women in the highest socioeconomic position were over-represented and had more cycles than other women.
Sen sijaan yksityissektorilla hoitoa saaneiden naisten sosioekonominen asema oli vertailuryhmää korkeampi.
Conclusion: Although the health of most IVF children was good, they had more health problems than other children.
Tutkimuksen mukaan koeputkihedelmöityksen seurauksena syntyneillä lapsilla oli enemmän terveysongelmia kuin muilla lapsilla, vaikka suurin osa lapsista syntyikin terveinä.
Socioeconomic differences in the use of IVF services and the allocation of resources may indicate inequality.
Alueelliset erot hoitojen käytössä ja resurssien jakautumisessa olivat vähäisiä.
Objective: The purpose of this study is to investigate via nationwide registers the use of AF, i.e. IVF and OI, the occurrence of serious complications and miscarriages of treated women, and the health of their children, as well as to describe equity in the allocation of resources to IVF by women's age and socioeconomic position and by the treatment sector (public vs. private).
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää hedelmöityshoitojen jälkeisiä sairaalahoitoon johtaneita komplikaatioita ja keskenmenoja sekä hoitojen seurauksena syntyneiden lasten terveyttä terveydenhuollon rekistereitä käyttäen.
These results were partly explainable by the great number of twins among IVF children.
Osa lasten lisääntyneistä riskeistä liittyi monisikiöisten raskauksien suureen lukumäärään.
It is therefore uncertain whether women from a certain age-group are favoured in treatments in Finland.
Koeputkihedelmöitys ja munasarjojen lääkkeellinen induktio ovat yleisiä hedelmöityshoitoja Suomessa.
Equity in health care should mean equal access to care according to need and an equitable distribution of health care resources by gender, age, living area, and socioeconomic position.
Sen lisäksi tavoitteena oli kuvata hoitojen käyttöä ja koeputkihedelmöityshoitoihin käytettyjen resurssien jakautumista naisten taustatekijöiden mukaan.
The health of IVF multiples was comparable to the health of control multiples.
Koeputkihedelmöityshoitojen käytössä julkisella sektorilla ei juuri ollut sosiaaliryhmien välisiä eroja.
No information on the need for IVF and OI treatments, i.e. infertility rates and the wish for a child, was available in the study.
Niiden käytöstä ja terveysvaikutuksista hoitoja saaneille naisille ja hoitojen jälkeen syntyneille lapsille ei kuitenkaan vielä tiedetä riittävästi.
The phenomenon is also associated with the use of other substances.
Ilmiöön liittyy myös muiden päihteiden käyttö.
Two percent of Finnish adults had misused prescription drugs past year and one percent past month.
Viimeisen vuoden aikana lääkkeitä väärinkäyttäneitä oli kaksi prosenttia suomalaisista ja viimeisen kuukauden aikana väärinkäyttäneitä yksi prosentti.
Identifying characteristics of prescription drug misuse helps to understand the phenomenon in Finland and to improve preventive actions.
Lääkkeiden väärinkäyttöön liittyvien tekijöiden tunnistaminen auttaa ymmärtämään ilmiötä suomalaisten keskuudessa ja kehittämään preventiivisiä toimenpiteitä.
Younger age and lower education were also associated with non-medical use of prescription drugs.
Myös nuorempi ikä ja matalampi koulutus olivat yhteydessä lääkkeiden väärinkäyttöön.
Prescription drugs were primarily sourced through social networks or via own prescription from pharmacy.
Lääkkeet hankittiin tyypillisimmin sosiaalisten verkostojen kautta tai apteekista henkilökohtaisella reseptillä.
Hazardous alcohol use was associated with increased odds of non-medical use of prescription drugs, compared to those who didn’t use alcohol hazardously.
Alkoholin riskikulutus oli yhteydessä suurempaan lääkkeiden väärinkäytön todennäköisyyteen verrattuna niihin, joilla ei ollut alkoholin riskikulutusta.
The results indicate that non-medical use of prescription drugs is not uncommon among Finnish adult population.
Tämän tutkimuksen tulokset antavat viitteitä siitä, että lääkkeiden väärinkäyttö ei ole harvinaista suomalaisen aikuisväestön keskuudessa.
The characteristics of non-medical use were examined with cross-tabulation and Chi-square test. Logistic regression analysis was performed to study the relationship between alcohol use and non-medical use of prescription drugs.
Tilastollisina menetelminä käytettiin väärinkäytön ominaispiirteiden tarkastelussa ristiintaulukointia ja khiin neliö -testiä sekä alkoholin käytön ja lääkkeiden väärinkäytön yhteyden selvittämisessä logistista regressioanalyysiä.
The most common reasons for prescription drug misuse was intoxication, experiment or to relieve pain or some other symptom.
Tavallisimmat lääkkeiden väärinkäyttötarkoitukset olivat päihtyminen, kokeileminen sekä omatoiminen kivun tai muun vaivan hoito.
There were no differences between woman and men in these characteristics.
Lääkkeiden väärinkäytön ominaispiirteet eivät eronneet naisten ja miesten välillä.
However, use of illicit drugs was the strongest correlate of non-medical use of prescription drugs.
Huumeiden käyttö oli kuitenkin voimakkain lääkkeiden väärinkäyttöä selittävä tekijä.
In international research non-medical use of prescription drugs has been associated with different user groups and ways of use.
Lääkkeiden väärinkäyttö on tunnistettu globaaliksi kansanterveyden haasteeksi ja kansainvälisissä tutkimuksissa ilmiöön on havaittu liittyvän erilaisia käyttäjäryhmiä ja käyttötapoja.
Future research should examine non-medical use of prescription drugs in different population groups and drug classes.
Jatkossa lääkkeiden väärinkäyttöä tulisi tutkia rajatummissa väestöryhmissä sekä lääkeaineryhmäkohtaisesti.
In Finland, there is a lack of research in this topic.
Suomessa lääkkeiden väärinkäyttöön liittyviä tekijöitä ei juuri tunneta tutkimustiedon vähäisyydestä johtuen.
The prevalence of lifetime non-medical use of prescription drugs was five percent in Finnish adult population.
Viisi prosenttia suomalaisesta väestöstä oli joskus elämänsä aikana käyttänyt lääkkeitä ei-lääkinnälliseen tarkoitukseen.
In addition, the aim was to examine if there is an association between the non-medical use of prescription drugs and the hazardous use of alcohol.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata lääkkeiden väärinkäytön ominaispiirteitä suomalaisessa aikuisväestössä sekä selvittää, onko alkoholin riskikulutuksen ja lääkkeiden väärinkäytön välillä yhteys.
Those who had reported non-medical use of prescription drugs at some point in their lives were defined as prescription drug misusers.
Lääkkeiden väärinkäyttäjiksi luokiteltiin vastaajat, jotka olivat joskus kokeilleet tai käyttäneet lääkkeitä ei lääkinnälliseen tarkoitukseen.
This thesis concludes with three propositions.
Väitöskirjassa päädytään esittämään kolme ehdotusta.
Economic evaluation has now been applied to health care for over 50 years, sometimes to good effect, sometimes for ill.
Taloudellista arviointia on sovellettu terveydenhuoltoon jo yli 50 vuoden ajan, joskus hyvin ja joskus huonoin tuloksin.
Although the last invitations to screening were sent in 2007, health-care registers provide almost complete and almost continuous follow-up of some of the subsequent costs and effects, for up to 20 years in total.
Vaikka viimeiset seulontakutsut lähetettiin jo vuonna 2007, terveydenhuollon rekisterit mahdollistavat monien seulonnan aiheuttamien myöhempien kustannusten ja vaikutusten lähes katkeamattoman seurannan enimmillään 20 vuoden ajalta.
However, it should be noted that those estimates cannot account for, e.g., the potential impact of overdiagnosis or variations in treatment practices.
On kuitenkin huomattava, että näissä arvioissa ei voida huomioida mm. ylidiagnosoinnin tai vaihtelevien hoitokäytäntöjen mahdollisia vaikutuksia.
This study seeks to give an understanding of what ‘economic evaluation’ can offer decision-makers, but also sets out to acknowledge its problems and pitfalls.
Tämä väitöskirja pyrkii selittämään, mitä ‘taloudellinen arviointi’ voi tarjota päätöksentekijöille, huomioiden myös siihen liittyvät ongelmat ja karikot.
It strongly recommends that the qualities of any ‘economic’ evidence be thoroughly checked for quality and relevance, especially if that evidence is to be utilised as part of priority setting processes.
Artikkelissa suositellaan vahvasti, että ‘taloudellisen’ näytön laatu ja relevanssi tarkastettaisiin aina huolellisesti, erityisesti jos näyttöä käytetään priorisointiprosesseissa.
This thesis includes four peer-reviewed articles related to economic evaluation or the FinRSPC, as well as a synthesis of those articles in a summary, which includes an integrated assessment of the development and current state of economic evaluation in the field of health care.
Tähän väitöskirjaan kuuluu neljä vertaisarvioitua FinRSPC-tutkimuksen taloudelliseen arviointiin liittyvää artikkelia, artikkelien synteesi yhteenvetona sekä integroitu arviointi terveydenhuollon taloudellisen arvioinnin kehityksestä ja nykytilasta.
Article III surveys a wide range of methodological literature and concludes that language and terminology related to health-economic evaluation should be used with sufficient humility to prevent it being oversold.
Kolmannessa artikkelissa tarkastellaan monenlaista menetelmäkirjallisuutta ja todetaan, että terveystaloustieteellisten arviointien kielenkäytön ja terminologian tulisi olla riittävän asiallista, jotta vältyttäisiin liioittelulta.
Every stakeholder should bear responsibility for appropriate interpretation of the available evidence, especially if interventions have consequences which are complicated, complex, or are simply not amenable to quantification or robust evaluation.
Kaikkien sidosryhmien tulee kantaa vastuuta saatavilla olevan näytön tulkinnasta erityisesti silloin, kun interventiolla on monimutkaisia, komplisoituneita seurauksia tai näitä seurauksia on vaikea mitata.
The articles which constitute this thesis each provide some evidence to support the suggestion of greater use of deliberative analysis.
Tämän väitöskirjan sisältämissä artikkeleissa esitetään näyttöä, joka tukee harkitsevan analyysin laajempaa käyttöä.
Finally, and perhaps most importantly, given that health-economic evaluation easily neglects many important impacts and, given the difficulties in changing language, terminology or research practices, those wishing to use information from economic evaluation should always engage in thorough critical assessment of its qualities.
Viimeisenä ja kenties tärkeimpänä löydöksenä todetaan, että ottaen huomioon kuinka helppoa terveystaloustieteellisessä arvioinnissa on jättää monia tärkeitä vaikutuksia huomioimatta ja mitä vaikeuksia muuttuva terminologia, kielenkäyttö ja tutkimuskäytännöt aiheuttavat, terveystaloustieteelliseen arviointiin perustuvia tietoja käyttävien tahojen pitäisi aina arvioida huolellisesti kyseisten arviointien laatu.
Secondly, attempts to improve the estimation of the likely costs and effects of interventions should continue, but with increased humility about the extent to which costs and effects can, in the foreseeable future, ever be ‘measured’ comprehensively.
Toiseksi, työtä kustannusten ja vaikutusten arvioinnin parantamiseksi tulee jatkaa, pysyen nöyränä sen suhteen, missä laajuudessa kustannuksia ja vaikutuksia voidaan kattavasti mitata.
In summary, although it is often claimed that economic evaluation can be useful in informing decision-making, in practice such claims are conditional on the qualities of the content of each economic evaluation.
Yhteenvetona todetaan, että vaikka taloudellisen arvioinnin usein väitetään olevan hyödyllinen päätöksenteon apuväline, käytännössä hyöty riippuu kunkin yksittäisen arvioinnin sisällöstä ja kontekstista.
The approach to economic evaluation used here revealed a (non-statistically significant) increase in mortality in the screening arm, but perhaps more importantly, it highlighted the uncertainties surrounding the evaluation of overdiagnosis associated with prostate-cancer mass screening.
Tässä yhteydessä käytetty taloudellisen arvioinnin menetelmä paljasti (tilastollisesti merkityksettömän) lisäyksen seulontaryhmän kuolleisuudessa sekä toi esiin epävarmuustekijöitä, joita eturauhassyövän seulontaan liittyvän ylidiagnosoinnin arviointiin liittyy.
Article II mainly focuses on differences in average costs between the arms, as estimated from the accessible healthcare registers, for the men in the FinRSPC after 20 years.
Toinen artikkeli keskittyy lähinnä terveydenhuollon rekistereistä saataviin keskimääräisiin kustannuseroihin FinRSPC-tutkimukseen osallistuneiden miesten välillä 20 vuoden jälkeen.
Started in 1996, the FinRSPC is a pragmatic population-based trial investigating invitation to prostate-specific antigen (PSA) testing as a basis for mass screening to detect prostate cancer.
FinRSPC (Finnish Randomized Study of Screening for Prostate Cancer) on vuonna 1996 alkanut pragmaattinen väestöpohjainen tutkimus, joka koskee miesten kutsumista PSA-testiin (prostataspesifinen antigeeni) eturauhassyövän systemaattisena joukkoseulontamuotona.
Judging the appropriateness of the information from economic evaluation to any policy question should be approached with humility about what is, or can be, known.
Taloudellisesta arvioinnista saatujen tietojen soveltuvuus päätösten perustaksi tulisi aina varmistaa ja pysyä nöyränä sen suhteen, mitä asiasta tiedetään tai edes voidaan tietää.
Such deliberative processes would include comprehensive quality assessment of information offered by any economic evaluation, integrating sources of information as and when necessary.
Harkitseviin prosesseihin tulisi sisältyä taloudellisen arvioinnin tarjoamien tietojen kattava laatuarviointi ja tarvittaessa lisätietojen huomioiminen.
Article IV uses cost-effectiveness analysis to combine cost information from registers with analysis of data on effectiveness, in terms of different indicators of mortality, from the FinRSPC.
Neljäs artikkeli hyödyntää kustannusvaikuttavuusanalyysiä yhdistäessään rekisterien kustannustietoja FinRSPC-tutkimuksen vaikuttavuusanalyysidataan hyödyntäen eri kuolleisuusmittareita.
This thesis provides a rationale for assessing the qualities of all economic evaluations: their credibility should always be checked.
Tämä väitös esittää vahvat perustelut kaikkien eturauhassyövän seulontaa koskevien taloudellisten arviointien piirteiden arvioinnille: niiden uskottavuus pitäisi tarkistaa kaikissa tapauksissa.
This is mainly because the language and terminology surrounding economic evaluation is often ambiguous and it often oversells what research can credibly offer.
Huolellisuutta tarvitaan, koska taloudellisessa arvioinnissa käytetty kieli on usein monitulkintaista ja sillä usein liioitellaan tutkimuksen mahdollisuuksia.
In addition, this thesis applies one approach to economic evaluation, utilising data from the Finnish Randomised Study of Screening for Prostate Cancer (FinRSPC) after 20 years of the trial.
Lisäksi väitöskirjassa sovelletaan yhtä taloudellisen arvioinnin lähestymistapaa FinRSPC-dataan tutkimuksen jatkuttua 20 vuoden ajan.
The main rationale for much of this study is that care should be taken when interpreting economic evaluation.
Väitöskirjan keskeisin lähtökohta on, että taloudelliset arvioinnit on syytä tulkita huolellisesti.
Together with other findings, this study suggests a more classical approach to valuation would be useful: deliberative analysis.
Yhdessä tämän tutkimuksen löydökset tukevat ajatusta, että klassinen harkitseva analyysi olisi arviointitapana hyödyllisempi.
The measurement of health-related quality-of-life effects related to prostate-cancer screening in Article I faces challenges due to the timing and mode of data collection, due to the ‘measures’ used, as well as that much of the analysis is prone to biases.
Ensimmäisessä artikkelissa eturauhassyövän seulontaa koskevien terveyteen liittyvien elämänlaatuvaikutusten mittaaminen on haasteellista tietojen keräämisen ajankohtien, keräämistapojen ja kuvattujen mittarien vuoksi.
Data on costs and effects looks likely to remain deficient in some respects, due to problems in measuring outcomes, as well as due to problems in conducting trials on this topic.
Tietojen puutteellisuus johtuu ongelmista sekä tulosten mittaamisessa että tutkimusten suorittamisessa.
A second main finding is that economic approaches to evaluation inescapably include their own judgments about value; far from being a value-neutral form of assessment, these values determine its scope, content and appropriateness, to an important extent.
Taloudellinen arviointi on kaukana arvovapaasta tutkimuksesta, koska nämä sisäänrakennetut arvot määrittävät arviointien laajuuden, sisällön ja soveltuvuuden tarkoitukseensa.
Firstly, that economic evaluation should continue almost unchanged, with an important exception being that the current overselling of economic evaluation, both in principle and in practice, should be curbed.
Ensinnäkin, taloudellisia arviointeja ei ole syytä juurikaan muuttaa, mutta niihin liittyvää kielenkäyttöä tulisi tarkentaa ja liioiteltuja väitteitä vähentää.
One main finding from this study is that there should be humility about our ability to adequately evaluate prostatecancer screening.
Yksi tärkeä tulos tässä työssä onkin, että eturauhassyövän seulonnan arviointia varten saatavilla olevat tiedot voivat olla puutteellisia eikä tämä tilanne todennäköisesti ole muuttumassa.
This research highlights a city that is good also for ageing.
Tässä tutkimuksessa korostetaan kaupunkia, jossa on hyvä myös ikääntyä.
Therefore, the importance of sociable urban spaces increases in the future.
Siksi seurallisten kaupunkitilojen merkitys kasvaa tulevaisuudessa.
The population of Finland is ageing, and the share of pensioners is increasing.
Väestö Suomessa ikääntyy, ja eläkeläisten osuus väestöstä kasvaa.
This dissertation consists of four articles and of an introductory part, which summarises the key results and further conceptualises pensioners’ social production of space.
Tutkimus koostuu neljästä artikkelista sekä yhteenveto-osasta, jossa kokoan yhteen osatutkimusten tuloksia ja käsitteellistän edelleen eläkeläisten tilan sosiaalista tuottamista.
The theoretical perspective of this dissertation draws from the literature of the spatial turn in social sciences, especially from the writings of Henri Lefebvre.
Teoreettiset lähtökohdat nojaavat yhteiskuntatieteiden tilallisen käänteen kirjallisuuteen, erityisesti Henri Lefebvren tilateoriaan.
Through this process, pensioners try to make their lives as good as possible with the available resources.
Tässä dynamiikassa eläkeläiset pyrkivät tekemään kaupunkielämästään parasta mahdollista käytössään olevilla resursseilla.
Globalisation enables pensioners’ multi-spatial ways of life.
Globalisaatio on mahdollistanut eläkeläisten monipaikkaiset elämäntavat.
This collective action can thus affect institutional control of the city.
Kollektiivisen vastarinnan kautta he voivat myös vaikuttaa kaupunkitilan institutionaaliseen hallintaan.
The four empirical articles utilise qualitative methods.
Työn empiirisen osuuden muodostavissa neljässä osatutkimuksessa hyödynnetään pääosin laadullisia aineistoja.
The symbolic meanings produced by sociability can question the normative consumerist meanings of the city.
Seurallisuuden kautta tuotettujen symbolisten merkityksenantojen avulla eläkeläiset voivat kyseenalaistaa kaupunkitilan kulutuskeskeisiä normatiivisia merkityksiä.
Finnish community forms when people unite to produce symbolic togetherness in transnational space.
Suomalaiseläkeläisten yhdyskunta muodostuu, kun ihmiset liittyvät yhteen tuottaakseen symbolista yhteisyyttä.
As the share of pensioners increases, their social action changes cities more into a space of retirement.
Eläkeläisten lukumäärän lisääntyessä heidän sosiaalinen toimintansa muuttaa kaupunkia entistä enemmän eläkeläisten tilaksi.
Joy of life is pursued especially by being together.
Elämäiloa tavoitellaan erityisesti yhdessäolon ja yhdessä tekemisen kautta.
This demonstrates a significant change in our society.
Kyseessä on yksi aikamme keskeisimmistä yhteiskunnan rakenteita ravisuttavista muutoksista.
This dissertation examines how pensioners’ social practices change urban spaces on different levels.
Tässä väitöskirjassa tarkastelen, miten eläkeläisten sosiaalinen toiminta muuttaa kaupunkitilaa sen eri tasoilla.
These case studies represent examples of everyday social reality.
Osatutkimukset kuvaavat arkisia esimerkkejä eläkeläisten sosiaalisesta todellisuudesta.
The introductory part depicts how social practices may alter public spaces, residential areas and transnational spaces.
Yhteenveto-osassa kuvataan, miten sosiaalinen toiminta muuttaa julkista kaupunkitilaa, ikääntyvää asuinaluetta ja ylikansallista elämää.
The results exemplify how pensioners appropriate public spaces more by sociability than by consumption.
Eläkeläisten julkisten kaupunkitilojen käyttöä ohjaa pikemminkin seurallisuus kuin rahan kuluttaminen.
This study suggests that everyday lives, institutional structures and reinterpretations continuously produce urban spaces.
Yhteenveto-osan lopussa esitän, että kaupunkitilaa tuotetaan jatkuvasti jokapäiväisen elämän, institutionaalisten rakenteiden ja uudelleentulkintojen vuorovaikutuksessa.
Thus, less attention has been given to how the ageing of population affects urban spaces and people’s daily lives.
Keskustelua dominoi talouspuhe, minkä vuoksi vähemmälle huomiolle ovat jääneet ikääntymisen vaikutukset kaupunkielämälle.
Pensioners make neighbourhoods more comfortable by collective action.
Eläkeläiset tekevät yhteistoiminnan avulla asuinalueestaan mieluisamman.
Lefebvre’s theory highlights human experience at the centre of the social production of space.
Teoria korostaa inhimillistä toimintaa yhteiskunnallisen muutoksen voimana.
This study applies Lefebvre’s perspective to analyse pensioners’ social production of urban spaces.
Tämän tutkimuksen huomionkohteena ovat aktiiviset eläkeläiset kaupunkitilan tuottajina.
The two modified imaging parameters, CBSV and M1-BASIS, shared these same properties and appeared to provide slightly improved prognostic accuracy.
Tässä väitöstutkimuksessa kehitetyllä kahdella uudella, muokatulla muuttujalla oli vastaavat ominaisuudet, mutta hieman parempi ennustearvo.
The 16-row scans showed more uncorrected motion artifacts that resulted from periodic small-scale patient movements.
Lisäksi kapealla ilmaisimella tehdyissä tutkimuksissa oli enemmän potilaan vähäisistä liikkeistä johtuvia, tulkintaa vaikeuttavia häiriöitä.
CBS, BASIS and the cerebral blood volume (CBV) ASPECTS scores were statistically robust and sensitive but unspecific predictors of a favorable clinical outcome.
Useimmat muuttujat olivat tilastollisesti merkitseviä ja herkkiä, mutta epätarkkoja hyvän ennusteen arvioimisessa.
In general, stroke results from the occlusion of an intracranial artery by a thrombus.
Yleisimmin aivoinfarkti johtuu verihyytymän aiheuttamasta kallon sisäisen valtimon tukkeutumisesta.
Overall, the parameters derived from the multimodal CT provided added value in the evaluation of acute ischemic stroke.
Yhteenvetona, tietokonetomografiatutkimuksella saatavilla, aivoverisuonia ja aivokudoksen verenkiertoa kuvaavilla muuttujilla on lisäarvoa äkillisen aivoverenkiertohäiriön diagnostisessa arvioinnissa.
The quality of CTP scans using scanners with detector widths of either 16 or 64 rows was also investigated.
Lisäksi vertailtiin eri levyisillä röntgensädeilmaisimilla tehtyjen verenkiertotutkimusten laatua.
CTP scans performed using a 16-row scanner were significantly less sensitive in the detection of perfusion defects in the cranial parts of the MCA region compared with a 64-row scanner.
Kapealla röntgensädeilmaisimella tehtyjen aivoverenkiertotutkimusten herkkyys havaita verenkiertohäiriö oli selvästi huonompi leveämmällä ilmaisimella tehtyihin tutkimuksiin verrattuna.