natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, surveys revealed that very small-sized nine-spined stickleback (Pungitius pungitius (L.)) is abundant in some northern lakes.
Tutkimuksessa paljastui, että vastoin aikaisempaa käsitystä Pohjois-Lapin järvien ulapalla esiintyy runsaasti myös kymmenpiikkiä.
However, because young-of-the-year smelt may occasionally inhabit shallow areas, acoustics should be supplemented by trawling in these areas.
Sen sijaan pimeinä syysöinä reeskat ja joskus myös pohjasiiat esiintyivät ulapalla välivedessä, jolloin ne olivat hyvin kaikuluodattavissa.
Northern whitefish lakes are more challenging subjects to hydroacoustic assessment and the applicability of acoustics may differ dramatically between whitefish populations.
Kaikuluotauksen soveltuvuus Pohjois-Lapin siikakantojen arviointiin vaihtelee suuresti kannasta riippuen.
In northern lakes, the differences of the applicability of acoustics between whitefish populations were explored.
Kaikuluotauksella voidaan arvioida sellaisten kalakantojen kokoa, jotka esiintyvät ulapalla välivedessä.
In lakes with polymorphic whitefish, the applicability was good for densely-rakered (DR) whitefish due to its pelagic occurrence, but poor for large sparsely-rakered whitefish (LSR) inhabiting shallow areas and small sparsely-rakered (SSR) whitefish inhabiting a bottom dead zone.
Usean siikamuodon järvissä pohjasiika esiintyy matalilla alueilla ja pienikokoinen harvasiivilähampainen siika (rääpys) kaikuluotaimen pohjakatveessa, joten niiden arviointiin kaikuluotaus ei sovellu.
In addition, it requires an applicable method for eliminating echoes from other targets, especially phantom midge (Chaoborus) larvae, which are abundant in clay-turbid lakes.
Parhaiten se soveltuu usean siikamuodon järvissä esiintyvän ja ulapalle keskittyneen tiheäsiivilähampaisen siikamuodon (reeskan) arviointiin.
In southern lakes, a new method was developed for eliminating the disturbance of Chaoborus.
Tutkimuksessa jouduttiinkin kehittämään menetelmä, joka mahdollistaa kala- ja toukkakaikujen erottelun.
In lakes with monomorphic whitefish, the level of utilization of the pelagic habitat, and hence the applicability of acoustics differed highly between lakes.
Tutkimuksen johtopäätöksenä oli, että kaikuluotauksen soveltuvuus vaihtelee järvestä, kalapopulaatiosta ja ajankohdasta riippuen.
In summer, under the midnight sun, and during the day in autumn, the pelagic fish density was very low as most whitefish remained in the bottom dead zone.
Keskikesällä siiat pysyttelivät kaikuluotaimen pohjakatveessa sekä päivällä että yöllä.
The duration of the autumnal sampling window remained unknown and more frequent surveys would be informative for determining the applicability of hydroacoustics in northern whitefish lakes.
Suomessa sitä on käytetty jo kauan muikkukantojen seurantaan, mutta sen soveltuvuus muille järvissämme esiintyville ulappakaloille tunnetaan huonosti.
In conclusion, considerable differences exist in a suitable timing for a survey and in the most serious sources of bias between the lake groups.
Kaikuluotaus soveltuu hyvin Etelä-Suomen järvien kuorekantojen arviointiin, koska kuoreet esiintyvät useimmiten ulapalla välivedessä.
The developed method enabled valid smelt density estimation also in lakes with abundant Chaoborus population.
Menetelmällä onnistuttiin laskemaan kalamäärä melko tiheissäkin sulkasääskiesiintymissä.
Hepatoblastoma (HB) is a rare liver malignancy of small children, with a largely unknown molecular pathology, histologically resembling fetal liver tissue.
Hepatoblastooma (HB) on pienten lasten harvinainen maksan pahalaatuinen kasvain, joka mikroskooppisesti muistuttaa sikiöaikaista maksakudosta.
Aberrant expression of GATA factors has been connected to several human diseases.
GATA-proteiinien poikkeava ilmentyminen syntymän jälkeen on yhdistetty moniin eri sairauksiin ja kehityshäiriöihin.
This thesis work demonstrates that GATA4 is frequently overexpressed in childhood HBs.
Tässä työssä selvitimme, että HB-kasvaimissa GATA4:n ilmentyminen on selvästi normaalia maksakudosta runsaampaa.
Furthermore, forced expression of GATA6 in two human hepatocyte cell models drives their gene expression towards cholangiocyte lineage.
Lisäämällä keinotekoisesti GATA6:n määrää ihmisen maksasoluviljelmässä, saadaan solujen geeninsäätely muuttumaan sappitie-epiteelin suuntaan.
A second focus of this thesis is the role of GATA6 transcription factor in BA pathogenesis.
Tämä väitöskirja keskittyy GATA-tekijöiden rooliin kahdessa lasten maksasairaudessa.
We found that GATA6, normally restricted to biliary epithelium in postnatal liver, is highly expressed in the hepatocytes undergoing ductal metaplasia in livers of BA patients.
Tutkimuksemme osoitti, että GATA6:a ilmentyy syntymän jälkeen normaalisti sappitie-epiteelissä, mutta ei maksasoluissa.
Taken together, transcription factors GATA4 and GATA6 are essential for the initial differentiation of hepatoblasts and for liver organogenesis.
Yhteenvetona, geeninsäätelytekijä GATA4 vaikuttaa lasten maksasyövässä pahanlaatuisuuteen liittyviin tekijöihin ja GATA6 on mahdollinen maksasolujen uudelleen erilaistumisen säätelijä synnynnäisessä sappitieatresiassa.
Biliary atresia (BA) is a neonatal cholestatic condition caused by fibroinflammatory obstruction of the extrahepatic bile ducts, with subsequent histological changes in liver.
GATA4 geenin ilmentymisen estäminen lisää HB solujen herkkyyttä yleisesti käytetylle solunsalpaajalääkkeelle, doksorubisiinille, lisääntyneen ohjelmoidun solukuoleman kautta.
The effects of GATA4 in HB cell malignancy were studied in vitro utilizing a human HB cell line.
Käytimme HB-solulinjaa tutkiaksemme, miten GATA4:n määrän manipuloiminen vaikuttaa solujen toimintaan ja geeninsäätelyyn.
GATA transcription factors are required for the normal differentiation of various tissues, including liver, but their expression is low in normal postnatal hepatocytes.
GATA-geeninsäätelytekijät ovat tärkeitä eri elinten normaalille kehitykselle ja solujen erilaistumiselle.
Analogously to its increased expression in BA, GATA6 is also upregulated in the hepatocytes of two mouse models with biliary obstruction.
Työssä on käytetty myös kahta SA:ta jäljentelevää hiirimallia, joiden maksasoluissa GATA6 käyttäytyy vastaavasti.
The expression of GATA6 decreases significantly after resolution of cholestasis by successful portoenterostomy.
Myös maksan varhainen kehitys on riippuvaista GATA4:stä ja GATA6:sta, mutta syntymän jälkeen niiden ilmentyminen maksasoluissa vähenee selvästi.
In FIB milled silicon, the gallium implanted surface suffers from segregation and roughening upon heating, which makes the thermal stability of the as-milled substrate a concern for the following ALD processes which are typically performed at temperatures of 150 ℃ and higher.
FIB-työstössä materiaaliin implantoituva gallium voi kuitenkin aiheuttaa ongelmia, kuten erkautumista ja pinnan karkeutumista, kun työstetty materiaali kuumennetaan ALD-kasvatuksissa 150 ℃ tai korkeampaan lämpötilaan.
This study aimed to explore methods for improving the thermal stability of FIB milled silicon structures for the following ALD processes.
Tässä työssä on tutkittu erilaisia tapoja FIB-työstetyn piin termisen stabiilisuuden parantamiseksi, jotta rakenteet olisivat helpommin käytettävissä ALD-kalvojen kasvatusalustoina.
Wet etching in KOH/H2O2 was found as a second method for improving the thermal stability by removing the gallium implanted silicon layer.
Työssä kehitettiin KOH:H2O2 etsantti galliumilla kontaminoituneen piikerroksen poistamiseksi, jolloin pinta soveltui paremmin ALD-kasvatuksiin käytetystä ionien tulokulmasta riippumatta.
Combining the strengths of FIB milling with ALD provides new opportunities for making 3D nanostructures.
FIB- ja ALD-menetelmien yhdistämisellä voidaan saavuttaa hyvin runsas kirjo erilaisia nanorakenteita.
For nanofabrication of silicon based structures, focused ion beam (FIB) milling is a top-down approach mainly used for prototyping sub-micron devices, while atomic layer deposition (ALD) is a bottom-up approach for depositing functional thin films with excellent conformality and a nanometer level accuracy in controlling film thicknesses.
Atomikerroskasvatus (Atomic Layer Deposition, ALD) on ohutkalvojen valmistusmenetelmä, jossa kasvavan kalvon paksuus voidaan kontrolloida alle atomikerroksen tarkkuudella.
Combining Focused Ion Beam Patterning and Atomic Layer Deposition for Nanofabrication
Fokusoidut ionisuihkut (Focused Ion Beam, FIB) soveltuvat erilaisten materiaalien muokkaukseen mikro- ja nanomittakaavassa.
The fabricated 2D masks were used for making metal structures which are applicable for electrical connections.
ALD-pinnoitteet soveltuvat hyvin myös kuvioitavaksi maskikerrokseksi.
Oblique incidence of the ion beam was found an effective method for improving the thermal stability of the FIB milled silicon surfaces by decreasing their gallium content.
Tutkimuksessa havaittiin, että ionisuihkun tulokulmaa muuttamalla pystyttiin vaikuttamaan voimakkaasti implantoituvan galliumin määrään, mikä selvästi paransi valmistettujen rakenteiden lämmönkestävyyttä.
The improved thermal stability allowed to apply ALD Al2O3 on the FIB milled surfaces to make nanotrenches.
Etenkin hyvin ohuiden oksidieristeiden, kuten Al2O3:n, valmistuksessa se on nykyään lähes ainoa tapa luotettavasti peittää mikropiirien monimutkaiset nanomittakaavan rakenteet.
The other aim was to fabricate nanostructures by alternately using FIB milling and ALD approaches on silicon and oxide thin film materials.
Kasvattamalla ALD-kalvoja ennen ionisuihkulla kuviointia piin kontaminoituminen ja vaurioituminen voidaan estää täydellisesti.
The Karaite group travelled a long way from being a religious group to the modern ethnic group that it is today.
Karaiimim ryhmä pääsi pitkälle ollessaan uskonnollinen ryhmä ja tullakseen nykyaikaiseksi etniseksi ryhmäksi, mikä se on tänä päivänä.
I compare the essential traits of several national movements in Europe in the 19th century (for instance, the Crimean Tatar, Lithuanian, Finnish and Scottish national movements) with the Karaite one.
Vertaan useiden kansallisten liikkeiden keskeisiä piirteitä Euroopassa 1800-luvulla (esimerkiksi Krimin Tataarin, Liettuan, Suomen ja Skotlannin kansalliset liikkeet) Karaiimin kanssa.
Additionally, I dedicate a significant part of the study to scholarly discussions on the Karaite ethnic origin by non-Karaites and the Karaite reaction to such discussions precisely because outside opinions greatly impacted the construction of the Karaite identity.
Lisäksi olen keskittänyt merkittävän osan tutkimuksesta Karaiimin etnisen alkuperän tieteellisiin keskusteluihin sekä ei Karaimiin ja Karaimiin reaktioilla juuri siksi, että ulkopuoliset mielipiteet vaikuttivat suuresti Karaimin identiteetin rakentamiseen.
In my doctoral thesis, I analyse the following main issues: I examine the Karaite proto-national movement through the prism of a constructivist approach to the study of nationalism and identity.
Väitöskirjassani analysoin seuraavat pääasiat: Tutkin Karaiimin proto-kansallisen liikehdinnän konstruktivistisen prismin kautta lähestymistapa kansallisuuden ja identiteetin tutkimiseen.
However, I open the discussion with a retrospective look at the historical background and preconditions for the beginnings of the Karaite national movement after the annexation of the Crimean Peninsula in 1783 by the Russian Empire.
Kuitenkin, avaan keskustelun takautuvalla tyylillä historiallisesta taustasta ja Karaiimin edellytykset kansallisen liikehdinnän alkamiseen, kun Venäjän keisarikunta liitti Krimin niemimaan vuonna 1783.
I also test the applicability of Miroslav Hroch’s model of the development of European national movements in the 19th century using the Karaite proto-national movement as a case study.
Testaan myös Miroslav Hrochin mallin eurooppalaisten kansallisten liikkeiden kehityksestä 1800-luvulla käyttämällä Karaiimin liikkumista tapaustutkimuksena.
Chronologically, my study begins in the 19th century, a time when some evidence of Karaite social activity allows us to identify the beginnings of a Karaite ‘National Movement’.
Kronologisesti tutkimukseni alkaa 1800-luvulta, aikana jolloin todistusaineistoa Karaiimin yhteiskunnallista aktiivisuudesta on antanut mahdollisuuden tunnistaa Karaiimin kansallisen liikeen alku.
The study chronologically ends in 2014, when Crimean Karaites passed under the jurisdiction of the Russian Federation.
Kronologisesti tutkimukseni loppuu vuoteen 2014, kun Krimin Karaiimit siirtyivät Venäjän federaation toimivaltaan.
A doctoral thesis, titled 'A Case of Cultural Nationalism in Eastern Europe: Karaite Studies and Their Role in the Development of a Karaite Identity in the 19th–21st Centuries'.
Väitöskirja nimetään "Kulttuurinen nationalismin tapaus Itä-Euroopassa: Karaiimititutkimus ja niiden rooli Karaiimin identiteetin kehittymisessä 1800 – 2100 luvulla".
I also use comparative analysis to focus on the characteristics of the Karaite identity in different historical periods from the 19th until the beginning of the 21st centuries as discussed in published sources.
Vertaan myös Karaiimin identiteetin (kieltä, uskontoa, kulttuuria) ominaispiirteitä eri historiallisten aikakausien lähteissä 1900-luvulta aina 2100-luvun alkuun asti.
This research "Finnish Women’s Experience of War and Survival in the Third Reich and After, 1944-1948" investigates the experience of women who left their home country for Nazi Germany in the autumn of 1944.
Poliittiseen historiaan lukeutuva väitöskirjani "Naisen kokemus, sota ja selviytyminen" käsittelee Kolmanteen valtakuntaan lähteneitä suomalaisia naisia, jotka Saksan sotavoimien vetäytymisen yhteydessä 1944 lähtivät maasta.
The main source material consists of 648 security police interviews that were conducted at the repatriation camp in Finland during 1945–1948.
Yhteensä 648 Suomeen palanneen pöytäkirja on aineistossa, mistä voi tehdä johtopäätöksen, että suunnilleen 35 % naisista ei palannut kotimaahan vuoteen 1948 mennessä.
After the war the repatriation also varied, as the women in Norway were forced to return to Finland almost immediately but the homecoming from the Allied-divided and occupied Germany proved complicated and drawn out and sometimes even hazardous.
Paluu kotimaahan osoittautui myös hyvin hankalaksi, sillä liittoutuneiden viranomaiset olivat haluttomia auttamaan entisen vihollismaan kansalaisia, mutta toisaalta palkkasivat suomalaisia naisia miehitysarmeijoidensa tarpeisiin samankaltaisiin huoltotehtäviin, joita naiset olivat jo Suomessa ja Saksassa tehneet.
The motives for departure that the women expressed were both about factors that attracted them to leave and factors that pushed them out from Finland, such as marriage or pregnancy, good wages, or a desire to see foreign countries.
Olen kartoittanut niitä tekijöitä, jotka vetivät heitä Kolmanteen valtakuntaan, sekä niitä, jotka työnsivät pois Suomesta.
The devastating impact of war and political ideology is clearly shown in the experience of these women in their personal lives of emotional destruction and physical privation.
Kun Suomi irtautui sodasta, naisten elämä saattoi olla sosiaalisten ja emotionaalisten siteiden kautta monin tavoin sidoksissa Saksan asevoimiin ja sen edustajiin.
However, the Western Allied armies were willing to employ Finnish women in menial service tasks to cook and clean for the occupying troops.
Myös SS-järjestö yritti käyttää naisia hyväkseen värväämällä heitä vastarintaliikkeen palvelukseen.
In Autumn 1944 when Finland signed a peace treaty with the Soviet Union approximately 1 000 women left for the Third Reich, either with the retreating German army to Norway or on German ships to Germany.
Kolmannessa valtakunnassa osa naisista määrättiin jäämään Norjaan ja osa jatkoi Saksaan.
Some women left against their will and some were misled by the Germans that they could continue to Sweden.
Kaikki naiset eivät lähteneet vapaaehtoisesti, sillä Saksan asevoimilla oli halu saada naisia mukaansa työvoimaksi.
The research is inspired by the "new" histories of war that have challenged the ways that war and warfare have been studied by introducing the ordinary people’s experiences and gender into the sphere of inquiry.
Tutkimuksen pääasiallisena lähdemateriaalina olen käyttänyt naisten omia kertomuksia, jotka syntyivät naisten paluun yhteydessä tehdyissä kuulusteluissa.
Inside the Reich the women were assigned to work for the final phase of the German war effort in a catastrophic situation with the Reich on the brink of total collapse.
Naisten kertomuksissa toistui halu solmia avioliitto saksalaisen miehen kanssa sodan jälkeen, fyysisen väkivallan tai Neuvostoliiton miehityksen pelko, mikäli jäisivät Suomeen, sekä halu säilyttää hyvätuloinen työpaikka.
The military co-operation inside Finland created a German-Finnish labor market as the Wehrmacht, with its local force of over 200 000 men, required building materials, housing and a wide range of services, many of them provided by Finnish women.
Norjassa olevat suomalaiset naiset, jotka odottivat lasta ja lapsen isä oli Saksan sotavoimiin kuuluva henkilö, saattoivat hakeutua SS-järjestön perustamiin Lebensborn-koteihin.
Several hundreds were assigned to work for the German occupiers in Norway where conditions were more peaceful.
Yleisimmin ensimmäinen askel oli työnteko pohjoisessa saksalaisten töissä, jonne monet lähtivät, kun kuulivat saksalaisten työmailla maksetuista hyvistä palkoista.
The majority of women were unmarried and almost 60 per cent were between 19 to 24 years of age.
Aineiston naisista suurin osa oli naimattomia, nuoria naisia, joilla oli sodan aikana ollut jokin kosketus Saksan sotavoimiin.
Eventually most of these women returned to Finland in the years after the war.
Mitään mahdollisuuksia naisilla ei ollut palata kotimaahan ja monet joutuivat kokemaan erittäin vaikeita vaiheita.
This study uses German Alltagsgeschichte and Italian microhistory theory.
Saksan sotatilanne oli naisten saapuessa jo katastrofaalinen, mutta siitä huolimatta naiset saivat työmääräyksiä ilmatorjuntakasarmeille ja sotatarviketeollisuuteen.
However, such studies are scarce and they have mainly focused on young adults.
Tutkimukset aiheesta ovat kuitenkin harvalukuisia, ja keskittyneet pääosin vain nuoriin aikuisiin.
Finally, Study IV compared how audiovisual encoding affects auditory recognition memory in elderly people (mean age 71 years) and young adults (mean age 23 years).
Väitöskirjan neljännessä osatyössä verrattiin audiovisuaalisen mieleen painamisen vaikutusta auditoriseen tunnistusmuistiin ikääntyvillä (keski-ikä 71 vuotta) ja nuorilla aikuisilla (keski-ikä 23 vuotta).
Overall, recognition memory performance was better in all age groups when the stimulus to be memorized was initially accompanied by a semantically congruent stimulus in the other modality than when it was accompanied by a non-semantic stimulus in the other modality or by no stimulus.
Suoritus tunnistusmuistitehtävissä oli kaikilla ikäryhmillä parempi, kun mieleen painettavan ärsykkeen kanssa esitettiin merkitykseltään yhtenevä ärsyke toiselta aistikanavalta verrattuna merkityksettömän ärsykkeen esittämiseen tai vain yksiaistiseen esittämiseen.
Altogether, the results of the present series of studies suggest that semantically congruent audiovisual experiences enhance memory encoding not only in young adults but also in children and elderly people.
Väitöskirjatutkimuksen tulokset osoittavat, että merkitykseltään yhtenevät audiovisuaaliset ärsykkeet parantavat mieleen painamista nuorten aikuisten lisäksi myös lapsilla ja ikääntyvillä.
In Studies I and II, these effects were studied in younger adults using both verbal and non-verbal audiovisual stimuli.
Väitöskirjan ensimmäisessä ja toisessa osatyössä ilmiötä tutkittiin nuorilla aikuisilla käyttäen sekä kielellisiä että ei-kielellisiä ärsykkeitä.
Study III, in turn, investigated how audiovisual encoding affects recognition memory in school-aged children (mean age 10 years 4 months).
Väitöskirjan kolmannessa osatyössä tutkittiin, miten audiovisuaalinen mieleen painaminen vaikuttaa tunnistusmuistiin alakouluikäisillä lapsilla (keski-ikä 10 v 4 kk).
Yet, some previous studies have shown better memory performance for audiovisual information than for unisensory information.
On jonkin verran aiempaa näyttöä siitä, että muistaminen on parempaa, kun mieleen painettava tieto on yksiaistisen sijaan audiovisuaalista.
In the present series of studies, the effects of audiovisual encoding on later unisensory recognition memory performance were studied in children, young adults, and elderly people.
Tässä väitöskirjassa tutkittiin audiovisuaalisen mieleen painamisen vaikutusta yksiaistiseen tunnistusmuistiin lapsilla, nuorilla aikuisilla sekä ikääntyvillä.
Although we live in a multisensory world, human memory has been traditionally studied concentrating on just one sensory modality, for example, either audition or vision.
Muistia on perinteisesti tutkittu yhden aistin, joko näön tai kuulon, avulla, vaikka elämme moniaistisessa ympäristössä.
These results might be useful when developing educational practices for children and young adults, as well as when designing practical applications to alleviate mild memory problems due to normal aging.
Tutkimuksista saadun tiedon avulla voidaan mahdollisesti kehittää uusia menetelmiä lasten kouluoppimisen ja nuorten opiskelun tukemiseen, ja myös ikääntymisen aiheuttamaa muistin heikkenemistä voidaan mahdollisesti kompensoida audiovisuaalisen tiedon avulla.
It is a world-wide phenomenon and can be driven by different precursors under various atmospheric conditions.
Ilmiö on maailmanlaajuinen, ja siihen ottavat osaa erilaiset lähtöaineet monissa erilaisissa ilmakehän olosuhteissa.
It also demonstrates that chemical properties of HOMs is highly relevant to their capacity of forming new particles.
Se osoittaa myös, että HOM-yhdisteiden kemialliset ominaisuudet ovat erittäin tärkeitä niiden hiukkasmuodostuskyvyn kannalta.
However, this thesis also points out that current chamber experiments has only partly reproduced HOM-related processes in the atmosphere, for which further investigations are needed.
Työ kuitenkin osoittaa myös, että kammiokokeissa on vasta osittain onnistuttu toisintamaan ilmakehässä tapahtuvat HOM-prosessit: näiden osalta tarvitaan lisätutkimusta.
Nighttime IIN events are purely driven by HOMs, more specifically, by HOM dimers.
Yöaikaiset IIN-tapahtumat taas ovat täysin HOM-yhdisteiden, tarkemmin ottaen HOM-dimeerien, aiheuttamia.
Due to the Kelvin effect, HOMs start to contribute to particle growth at different sizes, depending on their volatility.
Kelvin-efektin takia eri HOM-yhdisteet alkavat vaikuttavat muodostuneiden hiukkasten kasvuun hiukkasten koosta riippuen, johtuen yhdisteiden erilaisista haihtuvuuksista.
Altogether, this thesis demonstrates the crucial role of HOMs in NPF, both in the laboratory and in ambient atmosphere.
Kaiken kaikkiaan tämä väitöskirja osoittaa, että HOM-yhdisteillä on ratkaiseva rooli hiukkasmuodostuksessa, sekä laboratoriokokeissa että ympäröivässä ilmakehässä.
Since the roles of HOMs in particle nucleation and growth show high dependency on volatility and composition, which are determined by their sources, we investigate the HOM sources in the boreal forest using positive matrix factorization (PMF).
Koska HOM-yhdisteiden vaikutus hiukkasmuodostukseen riippuu vahvasti niiden koostumuksesta ja haihtuvuudesta, jotka taas määräytyvät yhdisteiden läheistä, tutkimme HOM-yhdisteiden lähteitä havumetsässä käyttäen positiivista matriisifaktorisaatiota (positive matrix factorization, PMF).
Most previous laboratory experiments only reproduce the ozonolysisof monoterpene factor, which is not fully representative to all HOMs in the atmosphere.
Aiemmat laboratoriotutkimukset ovat pääosin rajoittuneet otsonihapetuksessa muodostuneihin HOM-yhdisteisiin: nämä eivät kuitenkaan täysin edusta ilmakehän HOM-yhdisteitä.