natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In caregivers, the outcomes are manifested as satisfaction with having been able to help or as frustration with not being able to provide adequate help.
Hoitavan henkilön näkökulmasta yhteistyön lopputulokset ilmenevät myönteisessä tilanteessa työnilona ja tyytyväisyytenä avun antamisesta.
Additionally, information was obtained from the essays written by the parents (n=5).
Lisäksi aineistona käytettiin 5 vanhemman kirjoitelmia.
In the family, a child's abnormality raises questions related to termination or continuation of the pregnancy, how the family members relate to themselves, to each other, and the outsiders.
Tulokset: Tieto lapsen poikkeavuudesta järkyttää perhettä ja nostaa esiin kysymyksiä, jotka liittyvät raskauden keskeyttämiseen tai sen jatkumiseen ja tilanteesta selviytymiseen.
The participants of the study were selected among the mothers and fathers (n=29) of families expecting a child with a diagnosed foetal abnormality and among the midwives and doctors (n=22) who worked with them.
Siihen osallistui 29 poikkeavaksi todettua lasta odottavan perheen äitiä ja isää kahdeksastatoista perheestä.
The aim was to generate data which could be used to develop interaction between the caregiver and the family and to promote well-being of the family.
Tavoitteena oli tuottaa tietoa, jota hoitavat henkilöt voivat käyttää oman toimintansa tarkastelun apuvälineenä perheitä hoitaessaan.
In parents, the interpretations are manifested as trust in the help obtained or as disappointment.
Onnistuneessa vuorovaikutuksessa vanhemmat luottavat saamaansa apuun ja tuntevat saaneensa henkistä tukea.
On the grounds of the research results, it is suggested that the care for the families expecting a child with foetal abnormality be developed.
Tämän tutkimuksen tulosten perusteella terveydenhuollossa autetaan poikkeavaa lasta odottavia perheitä heidän vaativassa elämäntilanteessaan monin tavoin.
The goal is to make adequate information and opportunities for discussion available for the families.
Tutkimuksen anti käytännössä: Huomiota tulee terveydenhuollossa kiinnittää siihen, että poikkeavaa lasta odottaville perheille tarjotaan riittävästi heidän tilannettaan koskevaa tietoa ja keskustelumahdollisuuksia.
From the point of view of parents, expressing anxiety is essential in their own action while the caregivers' actions are experienced to contain both negotiation partnership, helpful in the coping, and elements of ignoring the family which again complicate the coping.
Niin tapahtuu, kun henkilökunta sivuuttaa vanhempien tiedon tarvetta tai pelkoja, puhuu heidän ohitseen, käyttää vaikeasti ymmärrettävää kieltä, tai puuttuu heidän henkilökohtaisiin asioihinsa tilanteeseen sopimattomalla tavalla.
Therefore, research would be required in family nursing where the various family members would participate comprehensively.
Silloin vanhemmat joutuvat hoitotilanteisiin valmistautumattomina, eikä perheenjäsenten välistä huolenpitoa oteta hoidossa riittävästi huomioon.
The outcome of interaction consists of the parents' interpretations of being helped and the caregivers' interpretations of providing help.
Tulosten perusteella vanhemmat odottavat hoitavilta henkilöiltä tietoa ja emotionaalista tukea.
For coping, the families use their own strategies which are related to the help expected from caregivers.
He auttavat perheitä kunnioittamalla sen tekemiä ratkaisuja.
From the caregiver's point of view, the essential question is his/her personal attitude toward the issues that are important to the family.
Mitä uutta: Tutkimus tuo aikaisempaa yksityiskohtaisemmin esiin sen, mikä on perheen ja hoitavan henkilön välisessä yhteistyössä keskeistä.
The data for the present research was obtained from the parents exclusively.
Hoitavia henkilöitä tutkimukseen osallistui 22.
The stories analyzed were included in the twelve interviews made in 2004–2006.
Tutkimusaineiston muodostivat kertomukset, jotka sisältyivät kahteentoista vuosina 2004–2006 tehtyyn haastatteluun.
"I´m not going to vanish out of people´s sight" - Stories about coping with traumatic experiences
"En suostu yksinkertaisesti häviämään ihmisten silmistä" - Kertomuksia traumaattisesta kokemuksesta selviytymisestä
The concepts of ´narrative´ and ´story´ were mainly understood as presented in a theory by David Herman.
Kertomuksen käsite on ymmärretty lähinnä David Hermanin teorian mukaisesti.
As results, a number of issues contributing coping were found and categorized: Work and Physical Strain, Talk and Interaction, Resources of the Mind.
Tuloksiksi saatiin ensinnäkin joukko kertojien mainitsemia selviytymistä edistäneitä tekijöitä, jotka ryhmiteltiin kolmeksi kategoriaksi: Työ ja fyysinen rasitus, Puhe ja vuorovaikutus, Mielen resurssit.
The results show, among other things, that minor everyday matters may get new roles in traumatic situations when previous visions of the course of life are crushed.
Tulokset antavat tietoa esimerkiksi siitä, miten tutut asiat saattavat saada uusia rooleja traumaattisissa tilanteissa, joissa aiemmat oletukset elämän kulusta ovat murskautuneet.
In addition to pragmatic significance, the study gives an example of using a means of narrative analysis, previously used mainly for linguistic purposes, in analyzing narrative interviews.
Käytännöllisen tiedon lisäämisen merkityksen ohessa tutkimus antaa esimerkin haastatteluaineiston analyysitavasta, jota on käytetty aiemmin enimmäkseen kielen ja kirjallisuuden tutkimuksessa.
Survivors were seen to be those who adapt themselves but not by giving in but taking up a position of subjects, active agents in their new life stories, in spite of what had happened.
Selviytyjä sopeutuu – ei alistumalla, vaan asettumalla subjektiksi, aktiiviseksi elämänkertomuksensa toimijaksi kaikesta huolimatta.
The scientific starting point of the study was theoretical consideration based on constructivism and its ideas about knowledge and truth.
Tutkimus perustuu teoreettiseen pohdintaan konstruktivistisen tiedonrakentamis- ja totuuskäsityksen pohjalta.
On the grounds of this research we cannot claim that taking up the role of the agent would be a crucial factor in coping stories.
Tämän tutkimuksen perusteella ei voi suoranaisesti väittää, että toimijuus sinänsä olisi ratkaiseva onnistuneen selviytymisprosessin tekijä.
The purpose of the analysis was to bring out significant factors that had assisted in the coping process.
Kertomuksen analyysin keinoin pyrittiin tuomaan esiin selviytymiseen vaikuttaneita tekijöitä.
The findings were placed in loose, partly overlapping categories that were built up in the course of reading.
Tekijät ryhmiteltiin väljästi luennan aikana muodostetuiksi, osittain päällekkäisiksi ryhmiksi jatkoanalyysia varten.
In the analysis dealing with the first question, both significant matters mentioned by the narrators and matters that appeared in not such a straightforward way were gathered.
Ensimmäistä tutkimuskysymystä selvittelevässä sisällön analyysissa kerättiin sekä kertojien suoraan mainitsemia että muuten kertomuksissa ilmenneitä selviytymistä edistäneitä asioita.
For more information, so called Process types (by Halliday) and Time classification model (by Vendler) were used as further tools of the analysis.
Analyysin lisätukena tarkasteltiin myös ilmaisujen prosessityyppejä (Halliday) ja aikakehyksen eroja (Vendler).
The procedure was repeated at the second phase: the interviewer made a few supporting questions but in addition to answering them, the narrators were allowed to tell about anything that they considered significant.
Toisella haastattelukerralla esitettiin joitakin lisäkysymyksiä, mutta haastateltavan toivottiin silloinkin kertovan kaikesta omasta mielestään asiaan liittyvästä.
This kind of knowledge is also supposed to be useful when training students who are to be working as professionals assisting people with traumatic experiences.
Tietoa voi käyttää trauman kokeneita kohdattaessa ja koulutettaessa opiskelijoita ammatteihin, joissa pyritään auttamaan ihmisiä traumaattisissa tilanteissa tai niiden jälkeen.
The stories were about experiencing very traumatic experiences where very close family members were tragically lost.
Kaikkien kertomuksiin sisältyi hyvin läheisen ihmisen traaginen menetys ja sen lisäksi muutakin elämää syvästi järkyttävää.
Very special attention was paid to ´small stories´ rich in their narrative contents, included in all that was told by the narrators.
Tarkkaan analyysiin otettiin erityisesti kertomusten käännekohtia ja kerrottuun sisältyneitä, kerronnallisesti rikkaita "pieniä kertomuksia".
Still, the interviewees themselves estimated that they had coped with the experiences psychologically.
Kertojat arvioivat kuitenkin selviytyneensä psyykkisesti tapahtumista, mikä olikin yksi tutkimukseen osallistumisen kriteereistä.
To answer the second question, the stories were analyzed by using the Scale of Semantic Roles (by Herman, Hyvärinen) as a tool.
Työkaluna käytettiin niin kutsuttua Semanttisten roolien asteikkoa (Herman, Hyvärinen), jossa toisena ääripäänä on tapahtumien uhrina oleva kohde, toisena aktiivinen toimija.
The aim of the study is to increase understanding the coping process after a traumatic experience by listening to those who have gone through that kind of experiences.
Tavoitteena on kertomusten avulla saada lisää tietoa psyykkisestä selviytymisestä traumaattisen kokemuksen jälkeen.
"I´m not going to vanish out of people´s sight", Stories about coping with traumatic experiences The aim of this qualitative, narrative study is to examine stories told by people who have experienced something especially traumatic in their adult lives.
Tutkimus on kvalitatiivinen, kerronnallinen tutkimus, joka käsittelee erityisen traumaattisen tapahtuman kokeneiden aikuisten ihmisten kertomuksia.
Proceeding from the role of a patient to the agent, the subject of the story, was often triggered by something seemingly insignificant that, for some reason, got a very special meaning in the coping process.
Nousu tapahtumien uhrin roolista kertomusmaailman toimijaksi saattoi tapahtua jonkin pieneltä näyttävän, mutta merkittäväksi osoittautuneen tekijän laukaisemana.
However, it seems to be utterly important to support people in coping process with activities that have a meaning for them, even though the activities themselves would show as of a minor significance for others.
Tuloksista voi kuitenkin päätellä, että trauman kokeneen tukeminen hetkillä, jolloin hän ottaa toimijan roolin vaikka muiden mielestä vähäpätöisessäkin asiassa, voi olla hyvin merkityksellistä.
The research questions were: What kind of significant matters, incidents, and turning points contributing psychological coping, were mentioned by the narrators?
Tutkimuksella tahdottiin selvittää: • millaisista selviytymistä edistäneistä asioista, tapahtumista ja käännekohdista traumasta psyykkisesti selviytyneet ihmiset kertoivat, • miten traumasta selviytyneet ilmaisivat kertomuksissaan aktiivista uuden elämänkertomuksen rakentamista – miten kertojat asettuivat toimijoiksi omissa selviytymiskertomuksissaan.
Taking up the role of ´the agent´, that is the subject in the story, was supposed to indicate using psychological resources to actively build up a new life story after and in spite of all that had happened.
Sen oletettiin kertovan psyykkisten, selviytymistä edistävien voimavarojen käytöstä, uuden trauman jälkeisen elämänkertomuksen rakentamisesta.
This was one of the criteria set for taking part in the study.
Mallien avulla tutkittiin asettumista toimijan rooliin.
The aim of all the analyses was to find out which roles the narrators took up in their stories.
Tutkimuksessa selviteltiin kertojien käsityksiä selviytymistä edistäneistä tekijöistä ja tutkittiin heidän asettumistaan toimijan rooliin kertomuksissaan.
As a result for the second research question was that the narrators expressed their agency in diverse ways in their coping stories.
Toisen tutkimuskysymyksen selvittelyssä etsittiin kaikista kertomuksista ja kultakin kertojalta erikseen merkkejä kertojan aktiivisesta toimijan roolin ottamisesta.
In the research report the cases were described with examples from the narratives.
Aineistoesimerkkejä valittiin tulosten esittelyä varten.
This was done by utilizing narrative study methods as a means of finding everything that the narrators found significant for their coping.
Tutkittavat kertomukset saatiin kaksivaiheisella haastattelulla, joka läheni narratiivista haastattelua: haastateltava sai vapaasti kertoa tapahtumista ja kaikesta, mikä hänen mielestään oli auttanut tapahtumista selviytymisessä.
The categories were made up according to the findings, not beforehand.
Menetykset olivat lopullisia, ilman toivoa tilanteen palautumisesta ennalleen.
In addition, there are over 200 other written sources used.
Aineistona on lisäksi yli 200 muuta kirjallista lähdettä.
The decision-making conditions for managers are clarified and accelerated.
Johtajien päätöksentekoedellytykset selkeytyvät ja nopeutuvat.
In addition, resource planning is more far fetching.
Lisäksi resurssien suunnittelu on pitkäjänteisempää.
According to the results, the cyber resilience of an organization is affected by (1) technical solutions, (2) processes, (3) people and (4) leadership.
Tuloksien mukaan organisaation kyberresilienssiin vaikuttavat (1) teknisten ratkaisuiden, (2) prosessien, (3) ihmisten ja (4) johtamisen osa-alueet.
Personnel are adequately trained and equipped to deal with disruptions.
Henkilökuntaa koulutetaan ja varataan riittävästi häiriötilanteita varten.
The study defines the necessary concepts, backgrounds and data analysis methods to ensure validity and reliability of the research result.
Tutkimuksessa määritellään tarvittavat käsitteet, taustat ja aineiston analyysimenetelmät tutkimustuloksen validiteetin ja reliabiliteetin varmistamiseksi.
In addition, resources are used more efficiently, the process of finding solutions is faster, and people's knowledge and experience support resilience better.
Lisäksi resursseja käytetään tehokkaammin, ratkaisujen löytymisprosessi nopeutuu ja ihmisten koulutus sekä kokemus tukevat parempaa resilienssiä.
It combines people's experience, abilities and skills into situational knowledge.
Se yhdistetään ihmisten kokemuksen, kyvykkyyksien ja taitojen avulla tilanneymmärrykseksi.
As a result of digitalization, today's organizations are increasingly dependent on the opportunities and threats of cyberspace.
Nykyorganisaatiot ovat digitalisaation myötä jatkuvasti riippuvaisempia kyberavaruuden mahdollisuuksista ja uhista.
This level is defined and achieved through preparedness, which combines continuity and recovery planning methods.
Tämä taso määritellään ja saavutetaan varautumisen avulla, jossa yhdistyvät jatkuvuus- ja palautumissuunnittelun menetelmät.
The material acquisition method is a qualitative semi-structured interview with seven cyber security experts, which was conducted in 2018 at the Cyber Security Nordic exposition in Helsinki.
Aineistonhankintamenetelmänä on kvalitatiivinen puolistrukturoitu seitsemän kyberturvallisuusasiantuntijan teemahaastattelu, joka toteutettiin vuonna 2018 Cyber Security Nordic -messuilla Helsingin messukeskuksessa.
Cyber resilience is ability of an organization to continue to operate despite malicious cyber events.
Kyberresilienssi on organisaation kykyä jatkaa toimintaansa haitallisista kybertapahtumista huolimatta.
Preparedness function improves continuity and recovery planning processes through collaboration and exercises.
Varautumistoiminnolla parannetaan jatkuvuus- ja toipumissuunnittelun mukaisia prosesseja yhteistyön ja harjoitusten avulla.
The research strategy is hermeneutic, in which knowledge is produced by circumscribing relationships and interpretations.
Tutkimusstrategia on hermeneuttinen, jossa tietoa tuotetaan hahmottamalla asioiden välisiä suhteita ja tulkintoja kehämäisesti.
Cybernetics is a theoretical orientation developed for the study of communication and control systems, in which systems adapt to the changes they receive in response to changes in the environment.
Kybernetiikka on viestintä- ja hallintajärjestelmien tutkimiseen kehitelty teoreettinen suuntaus, jossa järjestelmät mukautuvat ympäristön muutoksiin saamansa palautteen pohjalta.
The research philosophy is based on an interpretivist approach that emphasizes interpretability.
Tutkimuksen tieteenfilosofia perustuu interpretivistiseen tulkinnallisuutta korostavaan otteeseen.
Based on the research findings in this study, organizations should be able to be more aware and prepared for changing cyber threats.
Tutkimustuloksen perusteella organisaatioiden tulisi kyetä tiedostamaan ja varautumaan paremmin muuttuviin kyberuhkiin.
The effects of the CSOC are modeled using a developed combination of six theoretical models that follow the principles of systems theory orientation called cybernetics.
Kybertilannekeskuksen vaikutuksia mallinnetaan tässä tutkimuksessa kehitellyllä kuuden teoreettisen mallin yhdistelmällä, joka noudattelee järjestelmäteorian suuntauksen – kybernetiikan – periaatteita.
CSOC 's situational awareness function improves the technical scope and usability of collecting situational data.
Kybertilannekeskuksen tilannetietoisuustoiminto parantaa tilannetietojen keräämisen teknistä laajuutta ja hyödynnettävyyttä.
More attention is being paid to the durability and rapid recovery of the information systems used and backup arrangements adequacy.
Käytettävien tietojärjestelmien kestävyyteen ja nopeaan palautumiskykyyn sekä varajärjestelyihin kiinnitetään enemmän huomiota.
This study explores how Cybersecurity Operations Center affects to cyber resilience of an organization.
Tässä tutkimuksessa selvitetään, miten kybertilannekeskus vaikuttaa organisaation kyberresilienssiin.
Acting as a nerve center for cyberspace, the Cybersecurity Operations Center is one tool for today's organization seeking for better cyber resilience.
Kybertilannekeskus on kyberavaruuden hermokeskuksena yksi työkalu parempaa kyberresilienssiä tavoittelevalle nykyorganisaatiolle.
Cybersecurity Operations Center (CSOC) is a supportive organization which interprets the meaning of situational data, as perceived by the client organizations computational capability of cyberspace changes.
Kybertilannekeskus (CSOC) on tukiorganisaatio, jossa asiakasorganisaation kyberavaruuden muutosvoimien tietoteknisellä havaitsemiskyvyllä aistittavien tilannetietojen merkityksiä tulkitaan tilannekuvaksi.
The theoretical background of the study is based on systems theory, which states that organizations are open systems that are dependent on their environment and that seek to achieve their goals through self-regulation, organization and growth.
Tutkimuksen teoriatausta perustuu järjestelmäteoriaan, jonka mukaan organisaatiot ovat avoimia ympäristöstään riippuvaisia kokonaisvaltaisia järjestelmiä.
The mission of the CSOC is to create situational awareness that allows client organization to adjust the amount of cyber resilience to the appropriate level.
Kybertilannekeskuksen tehtävänä on luoda tilannetietoisuutta, jolla kyberresilienssin määrää on mahdollista säätää oikealle tasolle.
(1) Situational awareness and (2) emergency response functions are enhanced by the CSOC to improve cyber resilience.
Kybertilannekeskus vaikuttaa osa-alueisiin (1) tilannetietoisuus- ja (2) varautumistoimintojen avulla kyberresilienssiä parantavasti.
Based on this, wise situational responses, or solutions, are drawn against the threats posed by changes of cyberspace.
Tämän perusteella päätellään asiakasorganisaation kyberavaruuden muutosvoimien aiheuttamille uhille viisaita tilannevasteita eli ratkaisuja.
In this matter Cybersecurity Operations Center acts as a cybernetic resilience facilitator.
Kybertilannekeskus toimii kyberneettisen mukautumisen mahdollistajana.
In an organization, managers make different types of decisions on different occasions at different levels in order to run their organizational activities successfully.
Yritysjohtajat tekevät organisaatiossa erityyppisiä päätöksiä erilaisissa tilanteissa eri tavoin voidakseen suorittaa organisatoriset toimintonsa menestyksellisesti.
In international business, business success is strongly contingent, among other factors, on how business executives manage a new and unknown culture.
Yrityksen menestyminen kansainvälisessä liiketoiminnassa on vahvasti riippuvainen, monien muiden tekijöiden lisäksi siitä, miten yritysjohtajat hallitsevat uutta ja tuntematonta kulttuuria.
The current study has analyzed subordinate participation in three organizational decision-making areas; organizational strategy formulation, organizational change and personnel policy.
Tämä tutkimus on analysoinut alaisten osallistumista kolmella organisatorisella tasolla: organisaatiostrategian formulointi, organisaatiomuutos, ja henkilöstöpolitiikka.
The participation issue has been analyzed from the managerial point of view; it examines how managers ensure subordinate participation in the decision-making process.
Osallistumisen merkitystä on analysoitu liikkeenjohdon näkökulmasta; tutkimalla miten yritysjohtajat varmistavat alaisten osallistumista päätöksentekoon.
As the core issue of analysis, the study analyzes on a comparative basis the participation issue in the managerial decision-making process.
Analyysin keskeisenä asiana tutkimus erittelee vertailevin lähtökohdin osallistumisen ydintä liikkeenjohdon päätöksentekoprosessissa.
The current study is about managerial decision-making behavior and how the process is influenced by culture.
Kyseessä oleva tutkimus käsittelee liikkeenjohdon päätöksentekoa ja kulttuurin vaikutusta tähän prosessiin.
Therefore, understanding other cultures and how those cultures influence business activities is indispensable for international operations and making appropriate business decisions.
Jotta voitaisiin tehdä tarkoituksenmukaisia liiketoimintapäätöksiä kansainvälisessä liiketoiminnassa, on välttämätöntä ymmärtää toisia kulttuureita ja sitä, miten nämä kulttuurit vaikuttavat liiketoimintoihin.
In recent decades internationalization has forced more and more companies to expand their business operations across national boundaries.
Kansainvälistyminen maapallon joka puolella on menossa kovaa vauhtia eteenpäin ja yritykset lähtevät omien rajojensa ulkopuolelle etsimään uusia liiketoiminta-alueita.
Experience from three Countries: India, Bangladesh and Finland
Suomessa osallistuminen on suurempi kuin Intiassa ja Intiassa osallistuminen on suurempi kuin Bangladeshiissa verrattuna.
Later, a link is made between decision-making and culture, showing in particular how and why culture - national and organizational - has become an approach for studying organizational decision-making.
Perhekulttuuri on juuri se, josta synty kansankulttuuri ja kansankulttuuri on organisaatiokulttuurin vahva lähde.
Through empirical study, participation methods/styles used by managers for ensuring subordinate participation in each case country have been discussed.
Tutkimustulos näyttää sen, että jokaisessa esimerkkimaassa johtajat varmistavat alaisten osallistumisen päätöksentekoprosessissa, mutta osallistuminen vaihtelee maasta toiseen.
Also, conclusions have been drawn about how culture influences decision-making style.
Jokainen esimerkki maan johtajan päätöksentekotyylin taustalla on kulttuuri eli se vaikuttaa siihen minkälaista päätöksentekotyyliä johtajat käyttävät.
As the core issue of study is subordinate participation in the decision-making process, alternative methods of participation has been discussed.
Tutkimuksen keskeinen elementti on alaisten osallistuminen päätöksentekoprosessissa, joten vaihtoehtoisia osallistumisen menetelmiä (autocratic, pseudo consultative, consultative, participative ja delegatory) on käsitelty.
Culture is one factor among many others which is active in shaping and reshaping the ongoing decision-making process and style.
Siksi tyypillinen päätöksentekotyyli Intiassa ja Bangladeshissa on johtaja -vahvuinen ja alaisten kanssa keskusteluperusteinen eli autocratic and consultative decision-making style.