natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Current knowledge on two newly identified viruses, human metapneumovirus (hMPV) and human bocavirus (HBoV), which are also involved in pediatric lower respiratory tract infections, is mainly based on studies performed in respiratory samples by polymerase chain reaction.
Nykyinen käsitys kahden vastikään löydetyn viruksen, human metapneumoviruksen (hMPV) ja human bocaviruksen (hBoV), jotka näyttävät liittyvän etenkin lasten hengitystieinfektioihin, perustuu pääosin tutkimuksiin, joissa on sovellettu geenimonistustestiä (PCR, polymerase chain reaction) hengitysteistä otettuihin näytteisiin.
In the last 25 years, serological methods have been applied also to typical bacteria, like Streptococcus pneumoniae.
Viimeisten 25 aikana vasta-aine- ja antigeenitutkimuksia on sovellettu tavallisiin hengitysteiden bakteereihin, kuten pneumokokkiin (Streptococcus pneumoniae).
The pulmonary infiltrate was considered to be alveolar in 63 and interstitial in 38 cases, according to the radiologic diagnosis.
Varjostuma keuhkokuvassa oli alveolaarinen 63 ja interstitiaalinen 38 tapauksessa.
Simkania negevensis is an atypical bacterium recently found to be associated with respiratory infections in children and pneumonia in adults.
Simkania negevensis kuuluu atyyppisiin bakteereihin, ja sen on havaittu liittyneen lasten hengitystieinfektioihin ja aikuisten keuhkokuumeisiin.
Twenty-seven children were treated as inpatients and 74 as outpatients.
Näistä 27 hoidettiin sairaalassa ja 74 kotona.
Serological methods are routinary in the diagnosis of certain viral and atypical bacterial respiratory infections.
Vasta-ainetutkimukset kuuluvat rutiinitutkimuksiin tiettyjen virusten ja atyyppisten bakteereien diagnostiikassa.
The bacterial and viral etiology of CAP was studied by an extensive serologic test panel to 16 microbes, including microimmunofluorescence to S. negevensis, an enzyme immunoassay (EIA) to hMPV and a newly developed EIA to HBoV.
Virus- ja bakteerietiologia tutkittiin laajalla testipaketilla 16 mikrobia vastaan, mukaan lukien immunofluoresenssiin perustuva menetelmä S. negevensis -vasta-aineille ja uudet entsyymi-immunologiset menetelmät hMPV- ja HboV -vasta-aineille.
No differences were found in PCT concentrations between the four etiological (pneumococcal, atypical bacterial, viral, unknown) and the three ( CONCLUSIONS: Our results confirm the importance of S. pneumoniae in pediatric CAP at all ages.
Seerumin PCT ei eronnut merkittävästi neljässä etiologisessa ryhmässä (pneumokokin, atyyppisten bakteerien tai virusten aiheuttamat infektiot, tai infektiot joiden etiologiaa ei löytynyt), eikä myöskään neljässä ikäluokassa ( JOHTOPÄÄTÖKSET: Tutkimuksen tulokset vahvistavat pneumokokin merkitystä avosyntyisessä keuhkokuumeessa kaikenikäisillä lapsilla.
AIMS: The aim of this prospective study is to determine, by using antibody assays, the etiology of pediatric CAP in both ambulatory and hospitalized children younger than 16 years, with a special focus on the role of S. negevensis, hMPV and HBoV.
TUTKIMUKSEN TARKOITUS: Tämän prospektiivisen tutkimuksen tarkoitus oli selvittää, käyttämällä vasta-ainetutkimuksia, lasten avosyntyisen keuhkokuumeen aiheuttajia sekä polikliinisesti että sairaalassa hoidetuilla eri-ikäisillä lapsilla, ja erityinen huomio kiinnitettiin kolmeen uuteen aiheuttajaan (S. negevensis, hPMV ja hBoV).
Chest X-rays and non-specific inflammatory markers have been used to separate presumably bacterial from viral infection but the results have been inconsistent.
Keuhkokuvaa ja tulehduskokeita on käytetty erottamaan bakteerien ja virusten aiheuttamia keuhkokuumeita, vaikka tutkimustulokset ovat olleet ristiriitaisia.
The high proportions of mycoplasmal and mixed viral-bacterial infections highlight the need to consider antibiotics in all children suffering from CAP and to monitor clinical responses.
Lisäksi mykoplasman sekä virusten ja baakteerien aiheuttamien sekainfektioiden yleisyys korostaa, että kaikki lapset joilla on keuhkokuume, tulee hoitaa antibiootreilla, ja että hoidon vaikutusta on syytä seurata.
BACKGROUND: Microbe-specific diagnosis of community-acquired pneumonia (CAP) in childhood is difficult in clinical practice.
JOHDANTO: Lasten avosyntyisen keuhkokuumeen aiheuttajan mukainen diagnostiikka on vaikeaa kliinisessä työssä.
The age distribution of pneumococcal infections was rather even.
Pneumokokin aiheuttamat keuhkokuumeet jakautuivat tasaisesti iän suhteen.
Sero-conversion to hMPV and HBoV in most children takes place in early childhood.
Vasta-aineiden muodostuminen hMPV- ja HBoV-viruksia vastaan tapahtuu ennen kouluikää.
Serum PCT values are related to the severity of CAP in children even though they do not seem to be capable, at any serum concentration, to differentiate between bacterial and viral etiology.
Seerumin PCT on yhteydessä keuhkokuumeen vaikeuteen, mutta PCT:n avulla ei voida millään seerumin pitoisuudella erottaa bakteerin aiheuttamaa keuhkokuumetta viruksen aiheuttamasta.
In addition, the usefulness of procalcitonin (PCT) in assessing the severity of CAP, as well as its ability to discriminate the etiology of CAP, was studied.
Lisäksi arvioitiin seerumin prokalsitoniinin (PCT) merkitystä sekä keuhkokuumeen vaikeuden arvioinnissa että bakteeri- ja virusetiologian erottamisessa.
Survival rates for both components were good: the cumulative success rate of the moulded group was 96.8% at five years and 94.4% at ten years, and of the modular group 96.2% and 93.6% respectively.
Kumulatiivinen pysyvyysprosentti oli valetun säärikomponentin ryhmässä viiden vuoden kohdalla 96.8% ja kymmenen vuoden kohdalla 94.4%, modulaarisen säärikomponentin ryhmässä luvut olivat vastaavasti 96.2% ja 93.6%.
Both among RA and OA patient groups men had a higher cumulative revision rate than women, and 10-year survival rates were significantly better in older patients.
Ikä ja sukupuoli osoittautuivat merkittäviksi tekijöiksi tekonivelen pysyvyydessä; miesten uusintaleikkausmäärät olivat kummassakin potilasryhmässä suuremmat, ja kymmenen vuoden pysyvyysluvut olivat merkittävästi paremmat vanhemmilla potilailla.
The main data consisted of 751 knees of 586 patients of the Rheumatism Foundation Hospital (RFH) operated on during the period 1985 and 1995 (original Reports II and III).
Vuosina 1985-1995 tehtyjen 586 nivelreumaa sairastavan potilaan 751 polven tekonivelleikkauksen seurannassa ei havaittu tilastollisesti merkittävää eroa pysyvyydessä.
AGC endoprosthesis in total knee arthroplasty of patients with rheumatic diseases and arthrosis
AGC-polviproteesilla hyvä pysyvyys Reumasairauden tai nivelrikon vaurioittama polvinivel voidaan hoitaa asettamalla polveen proteesi.
Anatomically Graduated Components (AGC) knee endoprosthesis was used during the study period at RFH.
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin pysyvyyteen vaikuttavia tekijöitä yhtä proteesisarjaa (AGC=Anatomically Graduated Components) käytettäessä.
In the fourth study (IV) of this dissertation four primary and 21 revision TKAs made with Dual Articular Knee prosthesis in RFH during 1992-1999 were analysed.
Lisäksi pienen, kirurgisesti vaativan potilasaineiston (neljä ensileikkausta ja 21 uusintaleikkausta) lyhyen aikavälin tarkastelussa voitiin osoittaa, että huolimatta haastavasta leikkausta edeltävästä tilanteesta, käytetty proteesi Dual Articular Knee osoittautui käyttökelpoiseksi.
Survival of unresurfaced (n=82 knees) and resurfaced patella (n=152) in 234 TKAs of 224 patients with RA was analysed.
Tutkimuksessa todettiin myös, että 224 nivelreumaa sairastavan potilaan 234 polvitekonivelleikkauksen lyhyen aikavälin tarkastelussa polvilumpion pinnoittamisella tai sen pinnoittamatta jättämisellä ei ollut merkitystä tekonivelen pysyvyydelle.
Patellar resurfacing yielded slightly more favourable results with respect to anterior knee pain.
Tekonivelkirurgia on vakiinnuttanut asemansa polvinivelen kuluman viimevaiheen hoitona, ja vuosittain leikkauksia tehdään yhä enemmän.
The survival of AGC prosthesis on national level was analysed using the Finnish Arthroplasty Register of National Agency for Medicines (original Report I) database.
Nivelproteesien tutkimuksessa käytetään usein tulosmittarina proteesin pysyvyyttä (survival).
The survival of two different tibial components used in RFH during the study period 1985-1995 was analysed in the second study (II).
Kahden erilaisen säärikomponentin yhteyttä AGC-proteesin pysyvyyteen tarkasteltiin Reumasäätiön sairaalan aineistosta.
The survival of the prosthesis was used as the most important indicator of results of the TKAs.
Tekoniveltutkimuksessa voidaan pohtia eri proteesimallien vaikutusta tuloksiin.
The aim of this study was to analyse the results of primary total knee arthroplasty (TKA) in patients with rheumatoid arthritis (RA).
Tässä väitöskirjatyössä selvitettiin retrospektiivisellä eli ajallisesti taaksepäin suuntautuvalla seurantatutkimuksella polvitekonivelleikkausten tuloksia erityisesti nivelreumaa sairastavilla potilailla.
The first study (I) presented the results of the survival of AGC knee endoprostheses in Finland 1985-1999.
Suomessa aikavälillä 1985-1999 tehtyjen AGC-polvitekonivelleikkausten tuloksia kartoitettiin vertaamalla rekisteriaineistosta kahta potilasryhmää, nivelreumaa ja nivelrikkoa sairastavia.
Sex and age appeared to be significant determinants for the prosthetic survivorship.
Pitkäaikainen reumasairaus voi aiheuttaa erityisiä haasteita tekonivelkirurgiassa.
This foundation combines the weak social constructionism of John R. Searle with the recent game studies scholarship from authors such as Jesper Juul, Jane McGonigal, Katie Salen and Eric Zimmerman.
Tässä perustassa yhdistetään John R. Searlen heikkoa sosiaalista konstruktionismia mm. Jesper Juulin, Jane McGonigalin, Katie Salenin ja Eric Zimmermanin poikkitieteelliseen pelitutkimukseen.
The work has four larger research goals.
Työssä etsitään vastauksia neljään laajaan tutkimuskysymykseen.
On the Edge of the Magic Circle studies two threads of contemporary western gaming culture: Role-playing and pervasive games.
On the Edge of the Magic Circle tarkastelee kahta nykyajan länsimaisen pelikulttuurin säiettä: Roolipelaamista ja arkeen sulautuvia pervasiivisia pelejä.
A discussion on pervasive role-playing connects these strands together.
Arkeen sulautuvan roolipelaamisen käsittely yhdistää nämä jatkumot toisiinsa.
Recreational role-playing includes forms such as tabletop role-playing games, larps and online role-playing games, while pervasive games range from treasure hunts to alternate reality games.
Roolipelaamisen viihteelliset muodot sisältävät pelityyppejä pöytäroolipeleistä ja larpeista virtuaalimaailmoihin asti, kun taas arkeen sulautuvat pelit käsittävät pelaamisen muotoja aarrejahdeista vaihtoehtotodellisuuspeleihin.
Third, to explore the expressive potential of pervasive games through prototypes.
Kolmanneksi, työssä tutkitaan prototyyppien avulla arkeen sulautuvien pelien ilmaisullista potentiaalia.
The central outcome of the work is a theory complex that explains and defines role-playing and pervasive gaming, and allows them to be understood in the context of the recent discussion in game studies.
Työn keskeisin tulos on teoriamalli, jolla voidaan ymmärtää roolipelaamista ja arkeen sulautuvia pelejä viimeaikaisen pelitutkimuksen kontekstissa.
In order to understand these two borderline cases of games, the work establishes a theoretical foundation that highlights gameplay as a social process.
Tällaisten pelien rajatapausten ymmärtämiseksi työ on rakennettu perustalle, jossa pelaamisen luonnetta sosiaalisena prosessina korostetaan.
And fourth, to establish a theoretical foundation for the study of ephemeral games.
Ja neljänneksi, työssä luodaan teoreettista pohjaa häviävien pelien tutkimiseksi.
Second, to establish a conceptual framework for understanding pervasive games.
Toiseksi, työ esittää käsitteellisen kehyksen arkeen sulautuvien pelien ymmärtämiseksi.
First, to establish a conceptual framework for understanding role-playing in games.
Ensinnäkin, työ pyrkii esittämään käsitteellisen kehyksen, jolla voidaan ymmärtää eri pelien puitteissa tapahtuvaa roolipelaamista.
Breast cancer patients with poor QOL and at greatest risk of declining QOL during the treatment process are in greatest need of support and counselling.
Erityisesti ne rintasyöpäpotilaat, joiden elämänlaatu on huono ja joiden elämänlaadun huonontuminen hoitoprosessin aikana voidaan tunnistaa, tarvitsevat eniten ohjausta ja tukea.
In the first phase 120 breast cancer patients took part in the telephone intervention and 108 patients were recruited into the control group.
Tutkimuksen ensimmäiseen vaiheeseen osallistui yhteensä 228 potilasta ja toiseen vaiheeseen 204 potilasta.
In a clinical analysis patients in the control group were not as distressed by hair loss as the patients in the intervention group.
Potilaat satunnaistettiin sairaalassa leikkauksen jälkeen interventioryhmään ja vertailuryhmään.
The results showed that the breast cancer patients benefited from the telephone support and counselling provided by the physiotherapist one week after surgery as well as from the face-to-face counselling six months after surgery.
Tavoitteena oli tutkia viikon päästä rintasyöpäleikkauksesta puhelimessa annetun tuen ja ohjauksen sekä puolen vuoden päästä kasvokkain annetun tuen ja ohjauksen vaikutusta rintasyöpäpotilaiden elämänlaatuun.
The interventions designed and tested in this study can be put to use in the care and treatment of breast cancer patients with relatively low resource input.
Tässä tutkimuksessa kehitettiin rintasyöpäpotilaiden tuki-interventiomalli, joka on sovellettavissa käytäntöön helposti ja kohtuullisin resurssein.
The purpose of this study was to describe the impact of two interventions on the quality of life (QOL) and the role of social support.
Lisäksi tavoitteena oli tunnistaa tekijöitä, jotka olivat yhteydessä huonoon elämänlaatuun ja elämänlaadun huonontumiseen.
This must be taken into account in planning treatment interventions and in the allocation of support to breast cancer patients.
Tutkimuksen tulokset voivat ohjata käytännön toimintaa sekä avata tietä toiminnan muutokselle rintasyöpäpotilaiden kokonaishoidossa.
During the six-month follow-up body image deteriorated (intervention group p?.001, control group p=.007) and treatment side-effects increased statistically (intervention group p?.001, control group p=.003) and clinically significantly in both groups, breast and arm symptoms decreased in both groups both statistically (p?.001) and clinically significantly.
Kuuden kuukauden päästä leikkauksesta, kasvokkain annetulla henkilökohtaisella tuella ja ohjauksella oli positiivinen vaikutus yläraajan toimintakykyyn ja oireisiin, kuten kipuun, turvotukseen ja liikkuvuuteen.
Early intervention after a short hospital stay is the most effective way of supporting and helping breast cancer patients cope and of enhancing their physical, psychological and social QOL.
Puhelimessa annettu tuki ja ohjaus viikon päästä leikkauksesta auttoi potilaita sopeutumaan leikkauksen jälkeisiin sivuvaikutuksiin ja kehon muutoksiin sekä suhtautumaan positiivisesti tulevaisuuteen.
In the second phase 112 breast cancer patients took part in the face-to-face intervention and 92 patients were recruited into the control group.
Väitöstutkimuksen aineistona oli vuosina 2004 2007 kahdessa sairaalassa 18 75-vuotiaille leikatuille rintasyöpäpotilaille suunnattu kysely.
Even short-term support and counselling after breast cancer surgery and during treatment can help to improve patients QOL.
Lyhyelläkin tuella ja ohjauksella voidaan parantaa leikatun rintasyöpäpotilaan elämänlaatua Väitöskirjatutkimuksen tulokset osoittavat, että leikatut rintasyöpäpotilaat hyötyvät jo lyhyestä, kertaluonteisesta yksilöllisestä ohjauksesta ja tuesta.
Increased aid from nurses increased the likelihood of improved sexual functioning.
Tuella ja ohjauksella on todettu olevan positiivinen vaikutus rintasyöpää sairastavien elämänlaatuun.
Its aim was to generate new knowledge about QOL and social support and in this way to help health care professionals achieve a deeper understanding of QOL and social support issues.
Oikein toteutettuina molemmat interventiot edesauttavat selviytymistä ja parantavat elämänlaatua siten, että nopea paluu arkeen ja työelämään toteutuu, minkä yhteiskunnallista merkitystä ei voida sivuuttaa.
In both phases the breast cancer patients in the intervention group reported clinically better sexual functioning than those in the control group.
Rintasyöpä yleistyy ja lääketieteen kehittyminen tuo mukanaan sen, että joukossamme tulee olemaan yhä enemmän naisia, jotka joko sairastavat rintasyöpää tai ovat siitä parantuneet.
The child's death has positive and negative meanings to the relations between the spouses and with other close people.
Lapsen kuolemalla on myönteistä ja kielteistä merkitystä puolisoiden ja muiden läheisten ihmisten välisiin suhteisiin.
Mothers found that reminisching about the child and talking about the child's death were the best ways to handle grief.
Äideille lapsen muisteleminen ja puhuminen lapsen kuolemasta ovat parhaita surutyön keinoja.
Mothers expected of nursing staff honest and open information, maintenance of hope, individual treatment, caring and contact during the child's illnes and after the death.The support of those who had gone through the same experience was of importance to mothers.
Äidit odottavat terveydenhuoltohenkilöstöltä toivon ylläpitämistä, yksilöllistä kohtelua, huolenpitoa sekä yhteyksien ottamista lapsen sairauden aikana ja kuoleman jälkeen.Äitien surun raskain vaihe kestää muutamasta viikosta moniin vuosiin.
Other children in the family, work and hobbies were of importance to the mothers.
Perheen muilla lapsilla, työllä ja harrastuksilla on paljon merkitystä äidin surusta selviytymisessä ja äitien kokemukset ovat sekä myönteisiä että kielteisiä.
An operational model to further the mothers coping was created on the basis of the results for different staff groups who care for dying children and encounter the death of a child and grief caused by it.
Moderni yhteiskunta on luonut kuolemaan ja surutyöhön erikoistuneet ammattiryhmät, joille vainajan käsittely ja hautajaisten järjestäminen jätetään.
The aim of the study was to analyse the grief experienced by the mother and her coping with it after the death of a child under the age of seven years.The study aimed at finding out ways to help and support the mother after the child's death and to facilitate the mother's and the family's return to normal life.
Tässä tutkimuksessa analysoitiin äidin surun ilmenemismuotoja, kokemuksia ja kestoa sekä kuvailtiin ja arvioitiin äidin surusta selviytymistä ja surun merkitystä elämään.
An inquiry and interviews were used as study methods.
Aineisto analysoitiin määrällisesti ja laadullisesti.
Altogether 91 mothers took part in the inquiry, 50 of which participated in the interview.
Tutkimusaineisto kerättiin kyselyllä ja haastattelulla Pirkanmaalla vuosina 1990-1994 kuolleiden alle seitsenvuotiaiden lasten äideiltä.
Dosing cannot be described with only one number, at least four are needed: weekly dose (nKt), convection volume, duration and frequency.
Annostelua ei voi kuvata yhdellä luvulla, tarvitaan ainakin neljä: viikkoannos (weekly nKt), läpihuuhtelun määrä (konvektio), aika ja tiheys.
The EKR/V and stdK/V values corresponding to eKt/V 1.20 in a conventional 3 x 4 h/week schedule were 3.44 and 2.40/week.
Suositusten mukaista eKt/V-arvoa 1.2 vastaavat EKR/V- ja stdK/V-lukemat olivat 3.44 ja 2.40 /viikko.
The delivered dialysis dose can be defined technically as weekly dialyzer urea clearance, normalized with body surface area (weekly nKt), e.g. 180 L/week/1.73m2, which guarantees sufficient removal of easily dialyzed molecules, but is not equal to 180 L/week/1.73m2 of continuous clearance.
Keinomunuaishoidon annos voidaan määritellä teknisesti ihon pinta-alaan suhteutetun viikottaisen dialysaattoripuhdistuman (weekly nKt) avulla, esim 180 L/viikko/1.73m2, mikä takaa helposti dialysoituvien aineitten riittävän puhdistuman, vaikka ei vastaakaan samansuuruista jatkuvaa puhdistumaa.
Also a method to create an optimized dialysis prescription automatically by a computer was developed and the associations of differently calculated ECC values with death risk compared using statistical methods.
Kehitettiin myös menetelmä optimoidun dialyysihoitomääräyksen laatimiseksi automaattisesti tietokoneen avulla ja verrattiin eri tavalla laskettujen vakiopuhdistumien yhteyttä kuolleisuuteen.
In the present work the characteristics of ECCs were investigated by computer simulations based on data derived from 1,200 urea kinetic modeling sessions of 51 patients.
Työssä selvitettiin vakiopuhdistumien ominaisuuksia simuloimalla keinomunuaishoitoa tietokoneella perustuen 51 potilaan 1200 mallinnushoitoon (urea kinetic modeling sessions), joista oli käytettävissä täsmälliset hoitotiedot ja laboratoriokokeitten tulokset.
The continuous-equivalent urea clearances (ECC) are based on the change of blood urea concentration during treatment and a complex mathematical model.
Vakiopuhdistumat EKR ja stdK perustuvat veren virtsa-ainepitoisuuden muutokseen hoidon aikana ja monimutkaiseen matemaattiseen malliin.
Continuous-Equivalent Urea Clearances EKR and stdK as Dose Measures in Intermittent Hemodialysis
Urean vakiopuhdistumat EKR ja stdK jaksottaisen keinomunuaishoidon annosmittoina
EKR/V was significantly associated with mortality in the present material, while stdK/V was not.
EKR/V:lla oli tilastollisesti merkitsevä käänteinen yhteys kuolleisuuteen.
Survival of hemodialysis patients is associated with treatment dose in numerous large observational studies, but how to measure the dose has been debated for decades.
Vakiopuhdistumat keinomunuaishoidon annosmittoina Keinomunuaishoidon annostelusta ja sen mittaamisesta on kiistelty vuosikymmeniä.
EKR and stdK handle treatment frequency and RRF appropriately, but are not ideal predictors of treatment effectiveness when based solely on urea kinetics.
Ne ottavat asianmukaisesti huomioon hoitotiheyden ja jäljellä olevan munuaistoiminnan, mutta eivät ole ihanteellisia annosmittoja, koska perustuvat virtsa-aineen (urean) käyttäytymiseen, jolla ei ole potilaan kannalta kovin suurta merkitystä.
Kt can be measured with an online device and liters of the week summed.
Hoitokerran Kt (dialysaattoripuhdistuma x hoitoaika) voidaan mitata keinomunuaiskoneen lisälaitteen avulla ja viikon litrat laskea yhteen.
Dialyzer clearance and weekly treatment time determine the delivered dose and consumption of resources; blood samples, urea kinetic modeling, ECCs, and computers are not needed.
Nykyaikaisten keinomunuaiskoneiden ominaisuuksia voidaan käyttää annoksen arvioimiseen ilman verinäytteitä, vakiopuhdistumia ja tietokoneita.
Methods based on change of blood urea concentration during the hemodialysis session are unsatisfactory in quantitating the treatment dose, but dialyzer clearance is a good descriptor of the procedure.
Hoitotulokset tuskin paranevat urean poistamista tehostamalla, mutta dialysaattorin ureapuhdistuma kuvaa laitteen tehoa.
The outcomes probably cannot be improved by enhancing urea removal.
Sen huomioonottaminen keventää hoidosta aiheutuvaa taakkaa.
The tutorials took place in autumn 2001, during the second semester of the International Business Programme.
Ongelmien käynnistämät purkukeskustelut käytiin syksyllä 2001 eli koulutusohjelman toisella lukukaudella.
The genres either opened up opportunities for more collaborative ways of constructing knowledge or closed down options so that there was only one way of defining objectified knowledge.
Vuorovaikutuksen eri muodot joko avasivat mahdollisuuksia yhteistoiminnalliselle tiedon rakentamiselle tai sulkivat ne siten, että jäljelle jäi vain yksi tapa määritellä ja vastaanottaa objektivoitunut tieto.
Moreover, the agendas and memos produced by the tutorial participants were also gathered for analysis.
Tämän lisäksi tutoriaaleihin tuodut esityslistat ja tuotetut muistiot kerättiin ja analysoitiin.
This theme included eight learning triggers aimed at engaging students in the basics of international marketing.
Tähän teemaan liittyi kahdeksan ongelmaa, jotka tutustuttivat opiskelijaryhmän kansainväliseen markkinointiin.