natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Our case-control study was nested within the Finnish Maternity Cohort (FMC), a population-based biobank of first trimester serum samples.
Tapaus-verrokkitutkimuksemme oli upotettu Äitiysneuvolakohorttiin (Finnish Maternity Cohort, FMC), joka on väestöpohjainen, raskauden ensi kolmanneksella otetuista seeruminäytteistä koostuva biopankki.
We found that serum samples stored in the FMC biobank at -25 0C for up to 24 years does not affect 25-OHD detectability, and the samples can be used to study hormone and vitamin D-disease associations.
Havaitsimme, että seeruminäytteiden 24 vuodenkaan säilytys -25 °C:ssa FMC -biopankissa ei vaikuttanut 25-OHD:n mitattavuuteen, ja että näytteitä voi käyttää hormonien ja D-vitamiinin yhteyksiin liittyvissä tutkimuksissa, on kuitenkin tärkeätä kaltaistaa tapaukset ja verrokit näytteenoton vuodenajan suhteen.
Levels of serum IgG antibodies specific to p53 and p53 protein were also studied.
p53-proteiinin ja sen IgG -vasta-aineiden tasot mitattiin myös.
We assumed that prediagnostic serum vitamin D (25-dihydroxy vitamin D, 25-OHD) levels together with endogenous (steroid) hormone expression, exposure to Epstein-Barr virus (EBV), p53 expression might be potential indictors of the PABC risk.
Oletimme, että ennen diagnoosia mitatut seerumin D-vitamiini (25-dihykroksivitamiini D, 25-OHD) -tasot yhdessä elimistön (steroidi) hormonitasojen ja Epstein-Barr viruksen (EBV) sekä p53 -kasvurajoitegeenin ilmentymisen kanssa voisivat toimia PABC-riskin merkkeinä.
The present study utilised molecular epidemiological tools to evaluate the role of prediagnostic biomarkers (25-OHD, EBV and p53 serological markers as well as androstenedione) on the risk of development of breast cancer, with particular emphasis on PABC, one of more aggressive sub-groups of breast cancer.
Tutkimuksemme käytti molekyyliepidemiologisia menetelmiä arvioimaan ennen diagnoosia määritettävien biomarkkereiden (25-OHD, EBV-serologia ja p53 sekä seerumin androstenedioni) ilmentämää rintasyövän kehittymisen riskiä, erityisenä kohteenaan PABC, joka on yksi aggressiivisimpia rintasyöpätyyppejä.
Further studies are warranted to better understand the role and potential impact of circulating biomarkers on the risk of breast cancer occurring during or soon after pregnancy.
Jatkotutkimuksia tarvitaan, jotta voidaan paremmin ymmärtää kiertävän veren biomarkkereiden merkitys raskaudenaikaisen rintasyöpäriskin kannalta.
The positive association between levels of vitamin D and risk of PABC remained significant among women with positive EBV reactivation.
Yhteys D-vitamiinitasojen ja PABC-riskin välillä oli merkitsevä henkilöillä, joilla todettiin EBV-reaktivaatio.
Breast cancer is a major public health problem, which is increasingly common in fertile-aged female populations, notably, also in conjunction with pregnancy (during pregnancy or one year post partum, i.e. the so called pregnancy associated breast cancer, PABC).
Huomionarvoista on sen esiintyminen raskauteen liittyen, nk. raskaudenaikainen rintasyöpä (pregnancy associated breast cancer, PABC).
As for the association between prediagnostic serum p53 levels and PABC risk, we found that higher levels of p53 autoantibody were associated with a modest increased risk for development of PABC, which was significant among women with higher levels of vitamin D and androstenedione.
Ennen diagnoosia otettujen seeruminäytteiden p53-määrityksistä havaitsimme kohonneiden p53 -autovasta-ainetasojen liittyvän kohonneeseen riskiin saada PABC.
These findings need to be strengthened in future studies.
Nämä tutkimustulokset tulee varmentaa uusissa vastaavanlaisissa tutkimuksissa.
Overweight or obesity seems to frequently originate from preschool years.
Ylipaino tai lihavuus ilmaantuu usein jo alle kouluiässä.
The prevalence of childhood obesity has more than doubled during the past three decades in Western countries and is rapidly increasing in developing countries.
Lihavien lasten määrä on yli kaksinkertaistunut viimeisten kolmen vuosikymmenen aikana.
The controlled trial was conducted in three intervention and control maternity or child health care clinics in the cities of Tampere and Hämeenlinna in Finland.
Interventio oli toteutettu kolmessa koe- ja kontrolli äitiys- tai -lastenneuvoloissa Tampereella ja Hämeenlinnassa.
Intervention Study Aiming at the Prevention of Excess Weight Gain in Childhood - Intensified dietary and physical activity counselling on mothers during pregnancy and child’s first year at maternity or child health clinics
Lasten liikapainon ehkäisyyn tähtäävä interventiotutkimus - Raskauden ja lapsen ensimmäisen vuoden aikana äideille suunnattu tehostettu ravitsemus- ja liikuntaneuvonta äitiys- tai lastenneuvolassa
Obesity results in many social and health-related disadvantages during childhood that often track to adulthood.
Lihavuus aiheuttaa monia psykososiaalisia ja terveyshaittavaikutuksia jo lapsuudessa.
The weight gain of children whose mothers received the lifestyle intervention during pregnancy did not differ significantly from the control group’s weight gain.
Raskausaikana vastaavaan elintapaneuvontaan osallistuneiden äitien lasten painonnousuvauhdissa ei havaittu merkittävää eroa kontrolliryhmään verrattuna.
The offspring of these mothers are considered to be at risk for obesity.
Tähän riskiryhmään kuuluvien äitien lapsilla tiedetään olevan suurentunut riski liialliseen painonnousuun.
Information on healthy diet and suitable physical activity during pregnancy was also given in a written format.
Äideille annettiin myös kirjallista materiaalia raskausajan terveellisestä ravitsemuksesta ja sopivasta liikunnasta.
The participants in the two follow-up studies (I–II) were first-time pregnant mothers (N=109) or mothers with infants (N=89), who had participated in an intervention trial (The NELLI pilot study) with dietary and physical activity aims either during pregnancy or during their infant’s first 2–10 months.
NELLI - seurantatutkimukseen osallistui 198 äitiä, jotka olivat osallistuneet ravitsemus- ja liikuntaneuvontaa sisältäneeseen kontrolloituun interventiotutkimukseen (Neuvonta, elintavat ja liikunta neuvolassa, NELLI - pilottitutkimus) joko raskausaikana tai heidän lastensa ollessa 2-10 kuukauden ikäisiä.
The intervention consisted of intensified counselling on diet and physical activity at public health nurse (PHN) visits, with an option to participate in a weekly exercise group.
Interventio sisälsi tehostettua ravitsemus- ja liikuntaneuvontaa neuvolan terveydenhoitajakäyntien yhteydessä, minkä lisäksi äideille oli tarjottu mahdollisuutta osallistua ryhmäliikuntatilaisuuteen kerran viikossa.
The PHNs in maternity clinics repeated the counselling briefly during routine visits.
Terveydenhoitajat kertasivat tätä tehostettua neuvontaa lyhyesti normaalien äitiysneuvolakäyntien yhteydessä.
The counselling had no significant effect on the mother’s weight gain during pregnancy, the offspring’s birth weight or the infant’s weight gain until one year of age.
VACOPP - tutkimuksessa raskausajan neuvonnalla ei ollut merkittävää vaikutusta äidin raskausajan painonnousuun, vastasyntyneen painoon tai imeväisen painonnousuun yhteen ikävuoteen mennessä.
The participant mothers received a follow-up questionnaire regarding their 4–5 years old child’s growth measurements.
Tutkimukseen osallistuneille äideille lähetettiin lasten kasvutietoja koskeva seurantakysely noin viisi vuotta raskauden jälkeen.
Counselling on diet and physical activity, targeting mothers at risk of GDM during pregnancy, seemed to diminish the occurrence of GDM, which may lower the risk of obesity among offspring in later childhood.
Raskausdiabeteksen riskiryhmässä oleville äideille suunnattu tehostettu ravitsemus- ja liikuntaneuvonta raskausaikana näytti vähentävän raskausdiabeteksen ilmaantumista.
The behavioural counselling was to continue during visits to child health care clinics until the children reached the age of 5 years.
Tehostettu terveyskäyttäytymisneuvonta ja lasten kasvun seuranta jatkuvat lastenneuvolakäyntien yhteydessä lapsen kuudenteen ikävuoteen asti.
The intervention during pregnancy consisted of two group sessions given by a physiotherapist and a dietician.
Raskausajan tehostettu elintapaneuvonta sisälsi kaksi ryhmämuotoista ravitsemussuunnittelijan ja fysioterapeutin toteuttamaa neuvontatilaisuutta, joista toinen ajoittui alkuraskauteen ja toinen raskauden keskivaiheille.
To prevent the continuum of obesity, preventive actions should start during this early period of life.
Ennaltaehkäisyyn tähtäävien toimien tulisi olla sovellettavissa perusterveydenhuollon normaaliin toimintaan.
The third publication (III) is a report of the study protocol used in the pragmatic controlled intervention trial to prevent childhood obesity in preschool age children (The VACOPP Study).
VACOPP (Vaasa Childhood Obesity Primary Prevention Study) - tutkimus on alle kouluikäisten lasten lihavuuden ennaltaehkäisyyn tähtäävä kontrolloitu, perusterveydenhuollossa toteutettava tutkimus.
The increase in z-scores for weight-for-height and BMI-for-age among the offspring of mothers, who received the lifestyle counselling when their infants were aged between 2 and 10 months, was significantly slower between 24 and 48 months compared to the control group (p-values 0.012 and 0.028).
NELLI - tutkimuksessa lasten vauvaiän aikana tehostettua neuvontaa saaneiden äitien lasten painonnousu oli merkitsevästi hitaampaa 2-4 vuoden iässä verrattuna kontrolliryhmän lasten painonnousuun.
The study was implemented in maternity and child health care clinics in the city of Vaasa.
Tutkimukseen osallistui Vaasan kaupungin äitiysneuvoloissa 185 raskausdiabeteksen riskiryhmään kuuluvaa äitiä ja heidän lapsensa.
The aims of this dissertation were: 1) to evaluate the effect of lifestyle intervention targeting mothers in maternity or child health care clinics (The NELLI pilot study)regarding their offspring’s weight development until four years of age; 2)to describe protocol of the pragmatic behavioural intervention trial (The VACOPP Study) aiming to prevent excess weight gain during preschool years; and 3)to report its first results on pregnancy and infant growth outcomes.
Lasten liikapainon ehkäisyyn tähtäävä tutkimus neuvoloissa Lapsen lihomisriskiin voi vaikuttaa raskausaikana tai imeväisiässä aloitetulla tehostetulla elintapaneuvonnalla Väitöskirjatyössä tutkittiin kahden äitiys- tai lastenneuvoloissa toteutetun, äideille suunnatun tehostetun ravitsemus- ja liikuntaneuvonnan vaikutusta mm. heidän lastensa painonkehitykseen.
In conclusion, lifestyle intervention targeting mothers during their offspring’s first year seemed to slowdown the offspring’s weight gain from 2 to 4 years of age, suggesting a possible effect towards a lower risk for obesity.
Imeväisikäisten lasten äideille suunnattuun ravitsemus- ja liikuntaneuvontaan osallistuneiden äitien lasten painonnousun havaittiin olevan hitaampaa 2 ja 4 ikävuoden välillä.
A significantly lower proportion of mothers had impaired glucose tolerance in mid-pregnancy among the intervention group compared to the control group (14.6% vs.29.2%; p-value 0.016).
Tutkimuksessa koeryhmän äideillä oli merkitsevästi vähemmän poikkeavia verensokeriarvoja keskiraskauden sokerirasitustestissä verrattuna kontrolliryhmän äiteihin.
Type 2 diabetes and cardiovascular diseases are the most serious complications of obesity.
Aikuisiällä lihavuus lisää mm. sydän- ja verisuonitauteihin sairastumista, mikä vaikuttaa sekä elämänlaatuun että eliniän pituuteen.
To diminish the high prevalence of obesity beginning in childhood, preventive programs starting in early life and applicable to primary health care settings are needed.
Tehostettu ravitsemus- ja liikuntaneuvonta tulisi aloittaa jo äitiysneuvolassa tai viimeistään imeväisiässä, jolloin äidit ja nuoret perheet ovat motivoituneita omaksumaan heidän jälkeläisiäänkin hyödyttäviä elintapoja.
Lipoprotein treatments (LDL vs. HDL) mainly induced opposite expression in the gene expression of monocyte-macrophages but in addition, a significant number of genes was found to respond similarly to lipoprotein treatments.
Tutkimuksessa havaittiin hapettuneiden LDL- ja HDL-hiukkasten vaikutuksen olevan pääasiallisesti vastakkainen monosyytti-makrofagien geenien ilmentymiseen, vaikkakin huomattava osa geeneistä ilmentyi samansuuntaisesti lipoproteiinikäsittelyiden jälkeen.
The pronounced expression of ADAM8, -9, -15, and -17 in the atherosclerotic plaque and the association of ADAM8 allelic variant with the areas of complicated atherosclerotic plaques and fatal myocardial infarct support the involvement of ADAMs in atherosclerosis.
Tutkimuksessa havaittiin ADAM8, -9, -15 ja -17 mRNA:n ja proteiinien määrän lisääntyneen ateroskleroottisissa vaurioissa ja ADAM8 geenivariaation liittyvän komplisoituneiden ateroskleroottisten vaurioiden pinta-alaan ja sydänäkkikuolemaan.
Generally, atherosclerosis can be considered to be a form of chronic inflammation resulting from interaction between modified lipoproteins, monocyte-derived macrophages, T cells, and the normal cellular elements of the arterial wall.
Nykykäsityksen mukaan ateroskleroosia voidaan kuitenkin tarkastella kroonisena tulehdussairautena, jonka etenemisessä etenkin hapettuneilla lipoproteiineilla, monosyyteistä erilaistuneilla makrofageilla ja T-soluilla on merkittävä rooli.
The gene expression changes characterizing early atherosclerotic lesion formation were studied with cDNA microarray and quantitative RT-PCR (QRT-PCR) using cultured human monocyte-macrophages obtained from leukocyte-rich buffy coats collected from healthy blood donors.
Tutkimuksessa pyrittiin selvittämään ateroskleroosin alkuvaiheen verisuonimuutoksiin liittyviä geenejä tutkimalla ihmisen monosyytti-makrofagien geenien ilmentymisen muuttumista altistettaessa niitä normaaleille ja hapettuneille LDL- ja HDL- (high-density lipoprotein) hiukkasille.
Several novel candidate genes and pathways potentially involved in the development of atherosclerosis were found.
Tutkimuksessa havaittiin useita uusia ateroskleroosin varhaisvaiheisiin mahdollisesti liittyviä geenejä, joita ei oltu aikaisemmin liitetty ateroskleroosiin.
Atherosclerosis is the most important cause of cardiovascular diseases and globally, the major cause of death.
Ateroskleroosi on monitekijäinen sairaus, jonka kehittymiseen vaikuttavat perimä ja ympäristötekijät.
2) Using genome-wide gene expression array (GWEA), we characterized the generally most up- and down-regulated genes in atherosclerotic plaques and found eight genes specific for aortic plaques and three genes for femoral plaques.
Tutkimuksessa selvitettiin ateroskleroottisissa valtimoissa eniten ja vähiten ilmentyvät yksittäiset geenit, sairaudessa muuntuneet geenien toiminnalliset kokonaisuudet ja aineenvaihduntatiet, sekä karakterisoitiin kullekin ateroskleroottisille valtimoille ominaiset geenien ilmentymisen muutokset.
In addition, a total of 28 pathways dysregulated (20 up- and 8 down-regulated compared to non-atherosclerotic controls) in plaques were defined with special emphasis on a T cell chemokine pathway.
Koska ateroskleroosi on sairaus, johon osallistuu kymmeniä, ellei satoja geenejä, auttavat tutkimuksessa selvitetyt ateroskleoottisissa valtimoissa muuntuneet aineenvaihduntatiet ymmärtämään kokonaisvaltaisesti ateroskleroosin kehittymistä.
The Tampere Vascular Study (TVS) material was used to evaluate the gene expression changes prevailing in advanced human atherosclerotic arteries using genome-wide oligonucleotide array.
Koko perimän laajuisia geenien ilmentymisen tutkimuksia on tehty aikaisemminkin, mutta tässä tutkimuksessa selvitettiin ensimmäistä kertaa kolmessa ateroskleroottisessa valtimossa ilmentyvät geenit sekä kuvattiin yksittäisiä geenejä, jotka ovat aktiivisena ainoastaan tietyn valtimon ateroskleroosissa.
Gene expression changes were verified with QRT-PCR and the localization of the ADAM proteins studied was studied with immunohistochemistry.
ADAM-metalloproteaasien yhteyttä ateroskleroosin on tutkittu maailmalla vähän ja tulos ADAM8:n yhteydestä ateroskleroosin on uusi.
Microarray technology was found to be applicable in the screening of gene expression changes in lipoprotein-loaded monocyte-macrophages as well as in advanced human atherosclerotic arteries.
Tutkittaessa kaikkien ihmisten geenien ilmentymistä ateroskleroottisissa valtimoissa, havaittiin ADAM- (A Disintegrin And Metalloprotease) metalloproteaasien ilmentymisen muuttuneen sairaissa valtimoissa verrattuna terveisiin valtimoihin.
Valuing suburban nature is also part of a more general question of signification.
Lähiöluonnon arvostaminen on myös yleisemmin merkityksenantokysymys.
In addition to its effect on physical change, the meanings given to nature and the ways of managing and using nature also change.
Fyysisessä ja biologisessa luonnossa tapahtuvien muutosten lisäksi myös luonnolle annetut merkitykset ja tavat hallita ja käyttää luontoa muuttuvat.
The politics of nature, that is discussing how nature becomes a subject of management and decision making processes as well as forming part of the arguments in the decision-making processes, offers a suitable perspective for a thesis on environmental policy.
Luontopolitiikka, se miten luonto on lähiöissä hallinnan ja päätöksenteon kohde sekä osa päätöksenteon perusteluja, on luonteva näkökulma ympäristöpolitiikan oppiaineeseen sijoittuvalle väitöskirjalle.
Residents take part in the enactment of suburban nature by using natural and constructed areas, giving them meanings and acting for the nature they value.
Asukkaat osallistuvat lähiöluonnon muotoutumiseen käyttämällä alueita, antamalla niille merkityksiä ja toimimalla arvostamansa luonnon puolesta.
However, this only allows the protection of nature which has rather static biological values or the development of easily detectable potentials of nature.
Luontoarvojen osoittamisen avulla kyetään kuitenkin vain suhteellisen staattiseen luonnonsuojeluun tai selkeästi hahmotettavien luonnon kehitysmahdollisuuksien vahvistamiseen.
Finally I discuss how the natural dynamics and enactment can be incorporated into the planning of residential areas and in the management of nature in suburbs.
Lopuksi pohdin, miten luonnon muutosdynamiikka ja muotoutuminen voidaan ottaa osaksi asuinaluesuunnittelua luonnonhoitoa lähiöissä.
Suburban Politics of Nature and Enactment of Nature in the Hervanta and Vuores Suburbs of Tampere, Finland
Luontopolitiikkaa lähiöissä - lähiöluonnon muotoutuminen Tampereen Hervannassa ja Vuoreksessa
The forests and meadows of Hervanta offer examples of how vegetation develops, what kinds of species survive and which combinations of processes and circumstances afford possibilities to enhance biodiversity within a densely built-up suburb in Finland.
Lähiömetsien ja niittyjen kasvillisuus tarjoaa esimerkkejä siitä, millainen lajisto selviytyy ja millaisten olosuhteiden ja prosessien yhteydessä Suomessa voi kehittyä monimuotoista luontoa tiheän asutuksen keskellä.
In this thesis I alternate between these actors’ perspectives and also discuss tensions between the actors.
Väitöskirjassa keskityn lähiöluonnnon muotoutumiseen toimijoiden näkökulmista sekä toimijoiden välisiin jännitteisiin.
Residents often feel that the attempts of green governance restrict their opportunities for recreation, even though (sub)urban green governance is a perquisite of many recreational activities.
Asukkaat kokevat usein hallintapyrkimysten vaikeuttavan nautintamahdollisuuksiaan, vaikka luonnon hallinta onkin monien nautintatapojen edellytys.
The construction of a suburb causes sudden, easily detectable changes.
Lähiön rakentaminen aiheuttaa luonnossa äkillisiä, helposti havaittavia muutoksia sekä toimii alkupisteenä hienovaraisemmille ja vaikeammin havaittaville muutoksille.
I have used analysis of planning documents, interviews, walking interviews and vegetation analysis to provide a thick description of the processes by which nature enacts within a suburban setting.
Työni perustuu dokumenttiaineistoon, haastatteluihin ja kävelyhaastatteluihin sekä kasvillisuusanalyysiin, joiden avulla muodostan tapaustutkimukselle tyypillisesti tiheän kuvauksen tutkimuskohteestani.
In published articles which form sub-studies to this thesis I have identified nature, the various professionals managing nature and the residents as the major actors in the enactment of nature.
Artikkeleina julkaistuissa osatutkimuksissa olen tunnistanut lähiöluonnon muotutumisessa olennaisiksi toimijoiksi luonnon, lähiöluonnon hoitajat ja asukkaat.
Keeping nature and humans apart has formed part of the policy in both suburbs, even though the underlying reasons have been different.
Molempien asuinalueiden suunnittelussa luonto ja ihmisen toiminta on pyritty eristämään toisistaan, joskin eri syistä.
Another cause of tension is the actors’ different interpretations of the changes happening in nature.
Toinen jännitteiden aiheuttaja on luonnon muuttuminen ja sen tulkitseminen.
Finally this results in the emergence of new unplanned or un-designed new natures not fitting into the conventional classifications.
Kuitenkin molemmat käytännöt johtavat käyttömuotojen risteämiseen ja uusien luontojen suunnittelemattomaan syntyyn, jolloin kehittyy totunnaisiin luonnon luokituksiin sovittamatonta luontoa.
I call for planning approaches based on robust plans, which would include prefiguration of the development of future natures and openness to adjust plans according to the residents’ emerging enactments of nature.
Asuinalueen luonnon kehittymisen ennakointi vaatii suunnittelijoilta rohkeutta tehdä karkeita suunnitelmia sekä avoimuutta asukkaiden tavoille alkaa käyttää luontoa, heidän merkityksenannoilleen ja luonnossa tapahtuville muutoksille.
The governors of nature and the residents perceive nature through different sets of values and ambitions, which causes tension between the actors.
Lähiöluonnon muototumiseen osallistuvien toimijoiden erilaiset luontoon liittyvät pyrkimykset ja tavat hahmottaa luonto ja siinä tapahtuvat muutokset aiheuttavat jännitteitä toimijoiden välillä.
When tensions arise the residents’ opportunities to influence decision making depend largely on how open the decision making process is to the residents’ experiences, knowledge and significations.
Asukkaiden vaikutusmahdollisuudet näissä tilanteissa riippuvat vahvasti siitä, miten hyvin he voivat tuoda luontoon liittyviä merkityksiään päätöksentekoon.
I describe the relation of nautinta to designed nature (i.e. parks, planned recreational areas) and to the planning of nature with three "amenity ecologies" (nautinnan ekologiat): intimate, communal and active.
Tunnistan nautinnassa kolme erityyppistä suhtautumistapaa suunnitteluun: totunnaisen, omaehtoisen ja elämyksellisen nautinnan ekologian.
In Hervanta the key principle was to separate different human actions, e.g. recreation and traffic, from each other.
Hervannassa haluttiin lähinnä erottaa erilaiset toiminnat toisistaan, Vuoreksessa arvokkaat luontokohteet haluttiin säilyttää sellaisenaan, jolloin korostui luonnontieteellisen tiedon ja luokittelujen merkitys hallinnan luonnon määrittelyssä.
They have emerged during the processes of suburban planning and construction, suburban every-day-life and the politics of nature underlying those processes.
Olen tunnistanut lähiömetsät ja lähiöniityt uusiksi luonnoiksi, joiden luonto on syntynyt osana lähiörakentamista ja -elämäntapaa ja niiden taustalla olevaa luontopolitiikkaa.
This analysis reveals changes in nature resulting from political choices and factors affecting the decisions.
Lisäksi tunnistan, millaiseksi luonto muuttuu tehtyjen poliittisten valintojen ja niihin vaikuttavien tekijöiden seurauksena ja miten luontopolitiikka on läsnä lähiössä.
The thesis begins by describing how management, residents’ actions and natural processes participate in the enactment of suburban nature, identifying tensions which emerge because the enactments of residents and managers of nature differ from each other and discussing developments, situations and practices in which the tensions are often located.
Tunnistan, millaisia jännitteitä todellistumisten erilaisuudesta nousee ja millaisiin kehityskulkuihin, tilanteisiin ja käytäntöihin nämä jännitteet tyypillisesti liittyvät.