natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the daytime, HOMs play major roles in more than half of ion-induced nucleation (IIN) events, when their total concentration exceeds the concentration of H2SO4 by 30 times.
HOM-yhdisteet ovat tärkeässä osassa yli puolissa päiväsaikaisista, ioni-indusoiduista (IIN) hiukkasmuodostustapahtumista, jolloin niiden kokonaispitoisuus ylittää rikkihappopitoisuuden 30-kertaisesti.
This thesis focuses on understanding how HOMs are involved in the NPF and their sources in the atmosphere.
Tämä väitöskirja keskittyy tutkimaan, miten HOM-yhdisteet voivat osallistua hiukkasmuodostukseen, ja miten ne muodostuvat ilmakehässä.
As HOMs dominating the particle growth and in turn the particle survival probability, estimation of cloud condensation nuclei (CCN) concentration is highly sensitive to the volatility of HOMs.
Koska HOM-yhdisteet dominoivat hiukkasten kasvua, ja sitä kautta hiukkasten selviämistodennäköisyyttä, pilvitiivistymisytimien (cloud condensation nuclei, CCN) määrä, ja sen ennustaminen, ovat hyvin herkkiä HOM-yhdisteiden haihtuvuuksille.
This is the first atmospheric observation that provides direct evidence for the HOM-driven nucleation.
Tämä on ensimmäinen suora ilmakehähavainto, joka osoittaa HOM-yhdisteiden tärkeyden hiukkasmuodostukselle.
Five monoterpene-related HOM factors are retrieved, representing ozonolysis, oxidation by NO3, RO2 + NO reaction, OH-limiting chemical processes, temperature-influenced processes.
Nämä edustivat monoterpeenien otsonihapetusta, niiden NO3-hapetusta, hapetuksessa muodostuneiden RO2-radikaalien NO-terminaatiota, OH-riippuvaisia prosesseja, sekä lämpötilariippuvaisia prosesseja.
Data from both ambient measurement in a boreal forest and from the CLOUD chamber at CERN are analyzed and intercompared.
Tähän käytetään dataa sekä ilmakehämittauksista havumetsässä, että CERN:issä sijaitsevasta CLOUD-kammiokokeesta: näitä myös verrataan keskenään.
This urges more investigations on HOM formed from other (especially daytime) pathways, including the role of NOx, the yield, and volatility distribution.
Tästä syystä olisikin syytä tutkia enemmän muista, erityisesti päiväsaikaisista, prosesseista muodostuneita HOM-yhdisteitä, mukaan lukien NOx:in vaikutus näihin prosesseihin, prosessejen HOM-tuottopotentiaali, sekä muodostuneiden yhdisteiden haihtuvuusjakauma.
HOMs are also key species in the ambient NPF.
HOM-yhdisteet ovat avainroolissa myös ilmakehässä havaitussa hiukkasmuodostuksessa.
Very recently, highly oxygenated organic molecules (HOMs) have been discovered in the atmosphere and due to their low volatilities, they may be involved at early stages of NPF.
Viime aikoina ilmakehässä on havaittu erittäin happipitoisia orgaanisia molekyylejä (highly oxygenated organic molecules, HOM).
We firstly produce HOMs from monoterpene oxidation by ozone in the CLOUD chamber, and they can drive NPF in the absence of sulfuric acid (H2SO4), in which the ion-induced nucleation (IIN) pathway plays a dominant role.
Tuottamalla CLOUD-kammiossa HOM-yhdisteitä monoterpeenien hapetuksesta, havaittiin niiden voivan muodostaa uusia hiukkasia ilman rikkihapon myötävaikutusta.
Until now, molecule-level understanding of new-particle formation remains incomplete, which hampers our ability to simulate the aerosol budget, and in turn to predict the future climate.
Tästä syystä pienhiukkasbudjetin, ja sitä kautta tulevaisuuden ilmaston, simulointi on ollut haastavaa.
New-particle formation (NPF) can contribute to a large fraction of particle number concentration in the atmosphere.
Suuri osa ilmakehän pienhiukkasista syntyy suoraan ilmakehässä niin kutsutussa hiukkasmuodostuksessa (new particle formation, NPF).
In order to determine this, we investigate how the same real income has been taxed in different years.
Tutkimuksen keskeisenä tavoitteena on ollut selvittää, miten julkisen vallan tuloverotusta koskevat päätökset ovat vaikuttaneet saman reaalitulon verottamiseen eri vuosina.
In 1989 the tax schedule fell drastically and from the mid-1990s tax schedules have decreased the real tax burden significantly.
Vuonna 1989 kokonaisverouudistuksen yhteydessä asteikkoa kevennettiin merkittävästi.
- The central government income tax schedule (progressive income taxation).
Valtion tuloveroasteikot edustavat aidosti progressiivista tuloverotusta.
It is designed to show how much the taxation of income has increased or reduced from one year to next year on average.
Nämä aggregoidut indikaattorit ovat hyödyllisiä silloin, kun pyritään vastaamaan kysymykseen, kuinka paljon tuloveroasteikot ovat vuosittain keskimäärin kiristyneet tai lieventyneet.
The real income tax ratio declined after the war for some years.
Uudistusta seuranneina vuosina valtion tuloveroasteikot ovat eräitä poikkeusvuosia lukuun ottamatta reaalisesti keventyneet.
Whenever the taxes for the same real income for a given year are higher than for the base year, the real tax burden has increased.
Koko väestön tapauksessa tuloverotus on reaalisesti kiristynyt, jos väestö on maksanut samoista reaalituloista enemmän tuloveroja jonain tarkasteluvuonna valittuun perusvuoteen verrattuna.
For example, we can use Laspeyres´ price index formula for computing the ratio between taxes determined by the new tax scales and the old tax scales.
Olen verrannut laatimani indeksin kehitystä aikasarjaan, joka on konstruoitu verovuonna maksuunpantujen tuloverojen ja veronalaisten tulojen suhdetta kuvaavan veroasteen kehityksen perusteella.
A change in the real income tax ratio depicts an increase or decrease in the real tax burden.
Makrotasolla kokonaisverojen ja kokonaistulojen suhteena lasketun kokonaisveroasteen muutos onkin verraten heikko ja kvantitatiivisesti harhaanjohtava tuloverotuksen kiristymisen tai kevenemisen kuvaaja.
Aggregate figures indicate how the tax ratio for the same real income has changed over the years according to the prevailing tax regulations.
Saadut erillistulokset olen yhdistänyt indeksiksi, joka kuvaa millä tavoin luonnollisten henkilöiden tuloverotus (vuodesta 1993 alkaen ansiotulojen) verotus on reaalisesti muuttunut vuosittain.
Next an aggregate indicator of changes in income tax rates is constructed.
Olen laatinut useita aikasarjoja keskeisille henkilöllistä tuloverotusta kuvaaville muuttujille.
The study thus seeks to estimate how changes in the tax regulations affect the real tax burden.
Tutkimuksessa olen tarkastellut tuloverolainsäädännön muuttamisen aiheuttamia tuloverojen suhteellisia muutoksia koko väestön tasolla.
We call the tax ratio calculated in this manner the real income tax ratio.
Olen määritellyt käsitteen tuloverotuksen reaalinen muuttuminen ja esittänyt menetelmän tuloverotuksen reaalisen muuttumisen arvioimiseksi.
It should be kept in mind that the progression in the central government income tax schedule ensures that a real change in income will bring about a change in the tax ration.
Tämän johdosta on ollut perusteltua arvioida tuloverotuksen reaalinen kiristyminen ja keventyminen esittämälläni tavalla, joka tavanomaisia veroasteita paremmin kuvaa julkisen vallan päätösperäisistä toimenpiteistä johtuvaa tuloverotuksen reaalista muuttumista.
In the study we investigate how much a certain group of taxpayers would have paid in taxes according to the actual tax regulations prevailing indifferent years if the income were kept constant in real terms.
Tämän aikasarjan indeksi, jota voidaan kutsua termillä maksuunpanon veroasteen indeksi kertoo, miten paljon kunakin verovuonna kaikille luonnollisille henkilöille maksuunpantiin tuloveroja suhteessa heidän veronalaisiin kokonaistuloihinsa.
In order to determine the average real changes in the tax scales the difference functions (difference between actual and hypothetical taxation functions) were aggregated using taxable income as weights.
Veronmaksajien olosuhdetekijöiden muutosten johdosta tilastoista yhteenlaskettujen verojen ja tulojen suhde ei kerro tuloverotuksen reaalista muuttumista vuodesta toiseen.
Deductions have lowered the real tax burden especially in recent years.
Tuloveroasteikkoja on viime vuosina merkittävästi kevennetty, mitä on perusteltu osana työn verotuksen keventämisellä.
The relative changes in tax scales can be described in a way similar to that used in describing the cost of living, or by means of price indices.
Työ on korostetusti kvantitatiivista taloushistoriaa, jossa kuvataan merkityksellisten muuttujien avulla suomalaisen tuloverotuksen rakennetta sekä muutoksia osana kansallista verojärjestelmää.
Besides the difference functions, the relative changes in real taxes can be used as indicators of change.
Indikaattorit ovat myös tarpeen, kun kuvataan tuloveroasteikon keskeisiä ominaispiirteitä sekä niiden muuttumista ajassa.
- Deductions from gross income and taxes calculated according to tax schedules.
Asteikkojen alenemisen aiheuttamaa verotulojen vähenemistä on korostanut asteikkojen mukaan määräytyvistä veroista tehtävien vähennysten nopea kasvu.
The main question remains: How aggregation over all income levels should be performed?
Tutkimuksessani olen paneutunut erityisesti tarkastelemaan niitä näkökohtia, jotka liittyvät valtion tuloveroasteikkoja kuvaavien keskeisten suureitten aggregointiin.
The question we are addressing is thus how much taxes a certain group of taxpayers with the same socioeconomic characteristics would have paid on the same real income according to the actual tax regulations prevailing in different years.
Olen tarkastellut sekä vähennysjärjestelmää että suhteellista tuloverotusta samasta näkökulmasta kuin valtion tuloveroasteikkoja eli miten samaa reaalituloa on verotettu eri vuosina.
Local tax rates have risen continuously from 10 percent in 1948 to nearly 19 percent in 2008.
Erityisesti on osoitettu, millä tavoin päätökset ovat vaikuttaneet luonnollisten henkilöiden tuloverotuksen reaaliseen muuttumiseen tarkasteluajanjaksona vuosina 1948 2008.
The main factors influencing the amount of income taxes an individual must pay are as follows: - Gross income (income subject to central and local government taxes).
Käytetty progressiivisuusmittari liittyy tuloveroasteikon määräämään veroastefunktioon, joka kuvaa täsmällisesti verotettavan tulon ja veroasteen keskinäistä suhdetta.
In real terms the central government tax burden experienced a steady decline from its high post-war level up until the mid-1950s.
Valtion progressiivisen tuloverotuksen merkityksen pieneneminen on merkinnyt osaltaan talouden automaattisten vakauttajien vaikutusten vähenemistä.
In case of inflation when the tax schedules are kept nominally the same will also increase the real tax burden.
Verotettavan tulon tuloluokkia on vähennetty, tuloluokkien alarajoja on korotettu inflaatiota enemmän ja rajaveroasteita on alennettu.
This has been suggested as the main way to measure real changes in taxation, although there are several alternative measures with essentially the same aim.
Tuloveroasteikkojen alentaminen ei ole estänyt pyrkimystä muuttaa ansiotuloja pääomatuloiksi, koska suuria pääomatuloja verotetaan edelleen merkittävästi keveämmin kuin suuria ansiotuloja.
The formula answers the question: How much more or less will be paid in taxes according to the new tax scales than according to the old ones when the real income situation corresponds to the old situation.
Suomessa kuten useimmissa muissakin kehittyneissä maissa progressiivisella tuloverotuksella on ollut merkittävä rooli luonnollisten henkilöiden tuloihin ja omaisuuteen kohdistuvassa verotuksessa.
The strongest association is found for the Major Histocompatibility Complex (MHC) genes.
Vahvin assosiaatio on löydetty Major Histocompatibility Complex (MHC)-geeneistä.
Sarcoidosis is a systemic, granulomatous disease of unknown etiology.
Sarkoidoosi on etiologialtaan tuntematon systeeminen granulomatoottinen sairaus.
In study II, SNPS from the MHC II and III regions (AGER, LTA, TNF, BTNL2 and HLA-DRA) were genotyped and the study was conducted as a joint analysis in four study populations (Finnish, Swedish, Dutch and Czech).
Tutkimuksessa II MHC II- ja III-alueet (AGER, LTA, TNF, BTNL2 ja HLA-DRA) genotyypitettiin ja tutkimusmateriaalina oli neljä eri populaatiota (Suomi, Ruotsi, Hollanti ja Tšekki).
In Finnish patients, subjects with good prognosis sarcoidosis are more likely to have the MHC markers HLA-DRB1*03:01 and/or HLA-DRB1*04:01-DPB1*04:01 haplotype, but no diagnostically applicable markers have been found.
Suomalaisilla hyvän ennusteen potilailla on todennäköisimmin MHC-merkkiaineet HLA-DRB1*03:01 ja/tai HLA-DRB1*04: 01-DPB1*04:01 haplotyyppi verrattuna huonon ennusteen potilaisiin.
Marker combination of the MHC and ACE was analyzed to evaluate more powerful prognostic markers (III) and finally, the study was extended throughout the genome by utilizing whole-exome sequencing (IV).
MHC:n ja ACE:n markkeeriyhdistelmää analysoitiin tehokkaampien prognostisten markkereiden (III) löytämiseksi ja lopuksi tutkimusta laajennettiin koko genomiin hyödyntämällä eksomisekvensointimenetelmää (IV).
No association was detected with I/D genotypes, but a novel SNP (rs9905945) was found to be moderately associated with favorable disease.
I/D-genotyypeillä ei havaittu yhteyttä sarkoidoosiin, mutta tutkimuksessa löytyi uusi SNP (rs9905945), jonka havaittiin liittyvän hyvän ennusteen tautiin.
These SNPs included the tag SNP for insertion/deletion (I/D) polymorphism, previously known to associate with the prognosis of sarcoidosis.
Nämä SNP:t sisälsivät insertio/deletio (I/D) polymorfismiin liittyvän SNP:n, jonka on aikaisemmin havaittu liittyvän sarkoidoosin ennusteeseen.
In study I, the single nucleotide polymorphisms (SNPs) were genotyped from the ACE gene region.
Tutkimuksessa I yksittäiset nukleotidipolymorfismit (SNP) genotyypitettiin ACE-geenialueelta.
In study IV, whole-exome sequencing was conducted.
Tutkimuksessa IV hyödynnettiin eksomisekvensointimenetelmää.
This aim was assessed by candidate-gene analysis in the angiotensin converting enzyme (ACE) gene in chromosome 17 (I) and in the MHC II and III regions (II).
Tämä tavoite toteutettiin kandidaatti-geeni-analyysillä angiotensiinikonvertaasientsyymi-geenistä (ACE) (I) sekä MHC II- ja III-alueiden geeneistä (II).
The strongest association for good disease prognosis was found for a combination of either/or both HLA markers and ACE SNP.
Vahvin yhdistelmä hyvän taudin ennusteeksi havaittiin joko/tai molempien HLA-markkeereiden ja ACE SNP:n yhdistelmästä.
Many immunological genes have been found to associate with sarcoidosis and many of these loci have been shown to be shared among other immune-mediated diseases.
Useiden immunologisten geenien on todettu liittyvän sarkoidoosiin ja monien näistä geenialueista on löydetty altistavan myös muille immuunivälitteisille sairauksille.
A genetic region was found in chromosome 1p36.21 (AADACL3 and C1orf158), in which an association has recently been found in another WES study.
Hyvän ennusteen tautiin liittyvä geneettinen alue löytyi kromosomista 1p36.21 (AADACL3 ja C1orf158), joka on äskettäin yhdistetty lapsuuden sarkoidoosiin toisessa eksomisekvensointitukimuksessa.
Our findings further establish that polymorphisms in the HLA-DRA and BTNL2 in the MHC region have a role in sarcoidosis susceptibility.
Tuloksemme osoittavat lisäksi, että polymorfismeilla MHC-alueen geeneissä HLA-DRA ja BTNL2 on rooli sarkoidoosin alttiudessa.
Interestingly, the combination of the ACE SNP and the previously found HLA-DRB1 markers enhanced the accuracy for predicting disease course.
Mielenkiintoista on, että ACE SNP:n ja aiemmin löydettyjen HLA-DRB1-markkeerien yhdistelmä tehosti taudin fenotyyppien erottelua.
In study III, the combination of previously found good prognosis HLA markers was assessed with the ACE SNP (I).
Tutkimuksessa III arvioitiin aiemmin löydettyjen hyvän ennusteen HLA-markkeereiden yhdistelmää ACE SNP:n kanssa (I).
Together all these studies further characterize genetic differences among Finnish sarcoidosis patients with different prognosis.
Yhdessä nämä tutkimukset edelleen lisäävät tietämystä suomalaisten sarkoidoosipotilaiden geneettisistä eroista taudin eri ennusteissa.
The overall aim of this thesis was to find genetic variants predisposing to different phenotypes of sarcoidosis, to help distinguish the disease phenotype at the early stages of the disease.
Tämän väitöskirjan yleisenä tavoitteena oli löytää sarkoidoosin eri alamuotoihin altistavia geneettisiä muunnoksia, joiden avulla taudin eri fenotyypit voitaisiin erottaa jo taudin alkuvaiheissa.
Three SNPs in the HLA-DRA/BTNL2 region were found to associate with persistent disease and one SNP in the same region with resolved disease when compared to controls.
Kolme SNP:iä HLA-DRA / BTNL2-alueella todettiin liittyvän huonon ennusteen tautiin ja yhden SNP:n samalta alueelta todettiin liittyvän hyvän ennusteen tautiin verrattuna verrokkiryhmään.
The whole-exome analysis revealed genetic regions which associated with disease prognosis in Finnish sarcoidosis.
Eksomisekvensointianalyysi paljasti uusia geneettisiä alueita, jotka liittyivät sairauden ennusteeseen.
Clinical phenotypes range from resolved to persistent disease, leading to the hypothesis that sarcoidosis might not be one disease, but consists of several disease entities each with distinct genetic associations.
Näiden vuoksi on esitetty hypoteesi, että sarkoidoosi ei ehkä ole yksittäinen tauti, vaan koostuu useista alamuodoista, joilla on erilainen geneettinen alttius.
In conclusion, a novel SNP in the ACE gene was discovered with prospective, although moderate and population-specific association with favorable disease prognosis.
Yhteenvetona, hyvän ennusteen potilailta löytyi ACE-geenistä uusi SNP, mutta assosiaatio oli lievä.
However, this study did not bring prognostic information to be used in clinical practice.
Diagnostisena apuna käytettäviä geenimarkkeereja ei ole vielä suomalaisesti populaatiosta löytynyt.
FRB was tried in the UK and the US in the 19th century.
Täysreservipankkijärjestelmää kokeiltiin 1800-luvulla Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
A major change in the money supply leads to relatively smooth and small changes in interest rates.
Suuri rahavarannon muutos johtaa suhteellisen sulaviin ja pieniin muutoksiin korkotasoissa.
According to my calculations, FRB would generate significant seigniorage revenue for the government, for instance, on average 6 billion euros annually in Finland.
Laskelmieni mukaan se tuottaisi merkittävää seigniorage-tuloa valtiolle, esimerkiksi Suomessa keskimäärin 6 miljardia euroa vuosittain.
Whether it can enhance ecological sustainability is more ambiguous.
Huomattavasti kyseenalaisempaa on, pystyisikö se edistämään ekologista kestävyyttä.
Complete adoption of FRB seems unlikely in the near future.
Täysreservipankkijärjestelmän toteuttaminen täysimääräisesti näyttää lähitulevaisuudessa kuitenkin epätodennäköiseltä.
Consequently, bank deposits quickly became the dominant means of payment and continue to occupy that position today.
Niinpä pankkitalletuksista tuli nopeasti pääasiallinen maksuväline ja ne ovat sitä yhä tänäkin päivänä.
In other words, under FRB the money supply consists of government money (i.e. cash, central bank reserves and government securities) or commodity money (e.g. gold or silver).
Toisin sanoen täysreservipankkijärjestelmässä yhteiskunnan rahavaranto koostuisi ainoastaan julkisesta rahasta (eli käteisestä, keskuspankkireserveistä tai valtion velkakirjoista) tai hyödykerahasta (esim. kullasta tai hopeasta).
On a more general level, I find that FRB has a positive impact on economic stability and it has the potential to foster democracy, while it is only slightly able to promote social equality.
Yleisemmän arvion mukaan täysreservipankkijärjestelmällä olisi selvästi positiivinen vaikutus talouden vakauteen ja se edistäisi demokratiaa, mutta sillä olisi vain lievästi positiivinen vaikutus sosiaaliseen tasa-arvoon.
I find that an increase in central bank reserves translates into an almost equal increase in demand deposits.
Havaitsen, että keskuspankkireservien lisäys kasvattaa käyttötilien talletuksia lähes yhtä paljon.
Due to technological progress, however, partial adoption of FRB in the form of "digital cash" (deposited currency) seems quite possible.
Sen sijaan täysreservipankkijärjestelmän osittainen toteuttaminen "sähköisen käteisen" muodossa vaikuttaa teknologisen kehityksen ansiosta hyvinkin mahdolliselta.
I argue that FRB would secure the payment system and reduce moral hazard by eliminating the need to bail banks out or insure deposits.
Argumentoin, että täysreservipankkijärjestelmä turvaisi yhteiskunnan maksujärjestelmää ja vähentäisi moraalikatoa poistamalla julkiselta sektorilta tarpeen pelastaa pankkeja ja taata talletuksia.
Banks, however, were able to undermine FRB quite quickly as the FRB requirement did not include bank deposits.
Pankit kuitenkin pystyivät melko lyhyessä ajassa kiertämään sääntelyä, sillä täysreservivelvoite ei ulottunut pankkitalletuksiin.
I examine the economic consequences of FRB with a post-Keynesian stock-flow consistent model.
Tutkin täysreservipankkijärjestelmän taloudellisia vaikutuksia jälkikeynesiläisen varanto—virta-konsistentin mallin avulla.
Moreover, money creation under FRB leads to a permanent reduction in consolidated government debt, thus increasing the fiscal space of the government.
Lisäksi rahan luonti täysreservipankkijärjestelmässä johtaa nettomääräisen valtionvelan pienenemiseen ja siten finanssipolitiikan liikkumavaran kasvuun.
FRB means that the prerogative to create money is shifted from private banks to public responsibility or that money is fixed to a commodity.
Täysreservipankkijärjestelmä tarkoittaa, että pankkien rahanluontioikeus siirretään julkisen vallan tehtäväksi tai raha kiinnitetään johonkin hyödykkeeseen.
According to surveys, people would prefer it if money creation became a public responsibility.
Useimpien kyselytutkimusten mukaan enemmistö ihmisistä kannattaa ajatusta, että rahan luonti kuuluu julkisen vallan tehtäväksi.
Probably the most convincing critique presented against FRB is that near-monies could emerge and undermine FRB, as happened in the 19th century.
Riskinä täysreservipankkijärjestelmässä on, että yksityiset rahan korvikkeet syrjäyttäisivät julkisen rahan kuten kävi 1800-luvulla.
At the beginning of the study the adolescents were between 18 and 24 years old.
Tutkimuksen alkaessa nuoret olivat 18-24 -vuotiaita.
One of the adolescents communicated with symbols.
Yksi nuorista kommunikoi symbolien avulla.
Although severely disabled adolescents are able to attain some goals, they remain outsiders in many respects.
Vaikka vaikeavammaiset nuoret saavuttavat joiltakin osin tavoitteitaan jäävät he monissa asioissa ulkopuolisiksi.
All except one used a wheelchair.
Kahta lukuun ottamatta he käyttivät liikkumisessaan apuvälineenä sähköpyörätuolia.
The data for this study were gathered through interviews with nine severely disabled adolescents, who were interviewed several times over a period of eight years.
Tutkimusaineisto koostuu yhdeksän vaikeavammaisen nuoren useista haastatteluista, jotka tehtiin 8 vuoden aikana.
Key words: Disabled person, severely disabled person, adolescent, transition to adulthood, identity, life course.
Avainsanat: Vammainen, vaikeavammainen, nuori, aikuistuminen, identiteetti, elämänkulku
Two of the experts interviewed were severely disabled themselves.
Asiantuntijoista kaksi oli vaikeavammaisia.
Data were also derived from interviews with five experts.
Aineistoa täydentävät viiden asiantuntijan haastattelut ennen nuorten tapaamisia.
The medical and social models of disability also have an effect on life courses.
Elämänkulkuihin vaikuttavat osaltaan yhteiskunnassa vallitsevat lääketieteellinen ja sosiaalinen vammaiskäsitys.
The informants had severe disabilities manifesting themselves as physical incapacity, cerebral palsy, vision or hearing impairment, neurological disease, or developmental disability.
Nuorilla oli monenlaista vammaisuutta, kuten liikunta-, CP- ja kuulo- ja näkövammaisuutta, eteneviä neurologisia sairauksia ja kehitysvammaisuutta.
The focus of this study is to examine the transition to adulthood of severely disabled adolescents as part of their life course.
Tutkimuskohteena on vaikeavammaisten nuorten aikuistuminen osana heidän elämänkulkuaan.