natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, national identity is divided into three components: worldview, political purpose and status.
Tämän lisäksi tutkimus jakaa kansallisen identiteetin kolmeen komponenttiin: maailmankuviin, poliittiseen tarkoitukseen ja statukseen.
Integrationism, which was based on a "eurorealist" worldview, was clearly the most powerful school.
Eurorealistiselle maailmankuvalle perustunut integrationismi oli koulukunnista selvästi vahvin.
Finnish early post-Cold War foreign policy nevertheless contained elements from all four schools.
Suomen kylmän sodan jälkeisen ajan alkuvuosien ulkopolitiikassa oli kuitenkin elementtejä jokaisesta neljästä koulukunnasta.
In other words, Finland enthusiastically adopted a pro- European integration policy, but did not forget the core tenets of geopolitical realism.
Suomi lähti lopulta innokkaasti mukaan Euroopan integraatioon unohtamatta kuitenkaan geopoliittisen realismin pääoppeja.
However, instead of an ideational alliance, the dissertation speaks of Ideational Foreign Policy Analysis (IFPA).
Ideationaalisen allianssin asemesta tutkimuksessa kuitenkin puhutaan ideationaalisesta ulkopolitiikan tutkimuksesta (Ideational Foreign Policy Analysis, IFPA).
The dissertation builds its theoretical argument on a research program initiated by Vaughn P. Shannon and Paul M. Kowert in their book Psychology and Constructivism in International Relations: An Ideational Alliance.
Väitöstyö rakentaa argumenttinsa jatkamalla ja täydentämällä Vaughn P. Shannonin and Paul M. Kowertin kirjassaan Psychology and Constructivism in International Relations: An Ideational Alliance aloittamaa tutkimusohjelmaa.
It outlines the Finnish foreign policy schools of thought at the beginning of the post-Cold War era: small state realism, integrationism, euro-atlanticism and globalism.
Tutkimus hahmottaa neljä Suomen kylmän sodan lopussa ja sen jälkeisen ajan alussa vaikuttanutta koulukuntaa – pienvaltiorealismin, integrationismin, euroatlantismin ja globalismin.
The first section of the theoretical chapter explains the importance of individual belief systems in foreign policymaking, and highlights the significance of the social environment as a source of individual beliefs.
Väitöstutkimuksen ensimmäinen teoreettinen osio selittää yksilöiden uskomusjärjestelmien merkitystä ulkopolitiikan tekemisessä ja korostaa sosiaalisen ympäristön merkitystä yksilön ajatusmaailman lähteenä.
In order to conduct a sound and theoretically solid analysis, one needs more specific concepts to simplify the world of ideas and to make it understandable.
Tarkempia ja selitysvoimaisempia käsitteitä tarvitaan, jotta ideoiden maailmaa voidaan yksinkertaistaa ja tehdä ymmärrettäväksi.
Secondly, the decision to use another concept is a matter of semantics.
Toinen syy valinnalle on semanttinen.
Thirdly and lastly, the article suggests that a sense of disappointment and a feeling of being betrayed must be separated.
Kolmanneksi tutkimuksessa olisi syytä erottaa pettymyksen ja petetyksi tulemisen tunteet.
The final publication, Publication V, explores different aspects of Finlandization.
Väitöstyön viimeinen tutkimus, julkaisu V, tutkii suomettumisen eri puolia.
In addition to the overarching theoretical objective of promoting the synthesis of psychology and constructivism, every publication has its own theoretical objectives that serve the broader goal of ideational integration.
Laajemman, konstruktivismia ja psykologiaa integroivan, teoreettisen tavoitteen ohella artikkeleilla on omat teoreettiset päämääränsä, jotka tukevat työn kattavampaa tavoitetta.
The analytical approach to the phenomenon is historical, but it nevertheless contains elements from the four levels of analysis.
Tutkimuksen lähestymistapa on historiallinen, mutta se sisältää elementtejä väitöstyössä käsiteltävistä analyysin tasoista.
The aim of Publication I on the belief system of Mauno Koivisto is to understand the effects of the social environment on individual beliefs.
Julkaisu I tutkii Mauno Koiviston uskomusjärjestelmää ja samalla punniskelee, miten sosiaalinen ympäristö vaikuttaa yksilön uskomuksiin.
The rationale behind the integrative approach is the viewpoint that psychology and constructivism support each other’s weaknesses.
Yhdistävän lähestymistavan soveltaminen perustuu näkemykseen siitä, että yksilökeskeiset psykologiset teoriat ja sosiaalisuutta korostavat konstruktivistiset lähestymistavat täydentävät toistensa heikkouksia.
In the bottom-up model, public opinion clearly influences foreign policymaking, whereas the top-down dynamic refers to a situation whereby leaders actively try to shape public views.
"Alhaalta ylös" –mallissa kansalaismielipide vaikuttaa selvästi ulkopolitiikan tekemiseen, siinä missä "ylhäältä alas" –dynamiikassa valtiojohto pyrkii muokkaamaan yleistä mielipidettä.
Ever since the end of the Cold War, there have been genuine alternatives to the existing poli attempts to impose a consensus have been less considerable.
Kylmän sodan loppumisen jälkeen suomalaisessa keskustelussa on ollut aitoja vaihtoehtoja kulloinkin vallitsevalle ulkopoliittiselle linjalle, ja yritykset luoda ulkopoliittista konsensusta ovat vähentyneet.
The dissertation advocates a bottom-up view of national identity, in which the basis of collective national self-images is in fact individual identifications with a nation state.
Työn toinen kumpuavaa kansallisen identiteetin mallin, jossa kollektiivisen kansallisen omakuvan perusta on yksilön identifioituminen tiettyyn kansakuntaan.
The study suggests that it signified three things in particular.
äitöstyö toteaakin, että muutos tapahtui kolmessa suhteessa.
Although the publications deal with different periods of Finnish foreign affairs, the dissertation places particular emphasis on the end of the Cold War and early post-Cold War years.
Vaikka artikkelit käsittelevät Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikan eri ajanjaksoja, työ on kiinnostunut erityisesti kylmän sodan loppuvuosista sekä kylmän sodan jälkeisen ajan alusta.
Its chief empirical argument is that the Finnish experiences of misplaced trust from October 1990 and Sweden’s surprise announcement of its ambition to join the European Communities have now manifested as elite-level mistrust towards Sweden as a defense cooperation partner.
Artikkelin keskeisin empiirinen argumentti on se, että uusi kireämpi turvallisuuspoliittinen tilanne ja lisääntynyt puolustusyhteistyö Suomen ja Ruotsin välillä on saanut suomalaisen eliitin keskuudessa nousemaan muistot vuodesta 1990, jolloin Ruotsi yllättäen päätti hakea jäsenyyttä Euroopan yhteisössä.
More precisely, it discusses the issue of trust from three theoretical perspectives, and points out how intra-state ideas of trustworthiness may affect inter-state interaction, namely foreign policy.
Se käsittelee valtioiden välistä luottamusta kolmesta eri teoreettisesta perspektiivistä, ja analysoi, miten erityisesti valtioiden välillä koettu epäluottamus voi vaikuttaa niiden keskinäisiin suhteisiin.
After treating the three intra-state levels, the dissertation moves on to inter-state relationships.
Käsiteltyään kolmea valtion sisäistä analyysitasoa tutkimus kiinnittää huomiota ideoiden rooliin valtioiden välisissä suhteissa.
It claims that Koivisto’s belief system is best described as great-power empiricist.
Se kutsuu Koiviston ajattelumaailmaa suurvaltaempiristiseksi.
The focus of Publication III is on the historical nexus between public opinion and Finnish foreign policy.
Julkaisu III tarkastelee yleisen mielipiteen ja ulkopolitiikan suhdetta Suomen ulkopolitiikan historiassa.
In other words, the section’s main purpose is to show how certain ideas can affect bilateral relations between two states.
Toisin sanoen osiossa tutkitaan, miten valtiotoimijan piirissä elätellyt ideat ilmentyvät kahden maan keskinäisessä kanssakäymisessä.
The dissertation’s main theoretical claim is that in order to reach a comprehensive understanding of the significance of ideas in foreign policy, one must concentrate on both individual and intersubjective ideas and that this approach is applicable at multiple levels of analysis.
Työn keskeinen teoreettinen väite on, että kattavan näkemyksen ideoiden vaikutuksesta ulkopolitiikkaan voidaan saavuttaa vain lähestymistavalla, joka yhdistää ulkopolitiikan analyysin subjektiivisiin sekä intersubjektiivisiin ideoihin keskittyvien teorioiden pääperiaatteet.
The dissertation outlines three dynamics between public opinion and foreign policy.
Se väittää, että Suomen ulkopolitiikasta on löydettävissä kolme erilaista mallia kansalaismielipiteen ja ulkopolitiikan välillä.
The five original publications making up the dissertation all investigate Finnish foreign policy from various ideational aspects.
Väitöstyön viisi itsenäistä tutkimusta tarkastelevat Suomen ulkopolitiikkaa jostain ideationaalisesta näkökulmasta.
The publication treats Finlandization first and foremost as a political culture, which was born in part to support the official foreign policy line vis-à-vis the Soviet Union.
Tutkimus ymmärtää suomettumisen ennen kaikkea poliittisena kulttuurina, joka syntyi Suomen kylmän sodan ulkopoliittisen doktriinin kylkiäisenä.
The third model is disconnection, which describes a condition where there is either a public disinterest toward foreign policy, or where decision-makers neglect the opinions of the public.
Kolmannessa mallissa ulkopolitiikan tekeminen ja julkinen mielipide eivät ole yhteydessä johtuen kansalaisten kiinnostuksen puutteesta tai poliittisen johdon välinpitämättömyydestä.
This doctoral dissertation seeks to demonstrate how personal and collective ideas affect foreign policy.
Tässä väitöskirjassa tutkitaan, miten yhtäältä henkilökohtaiset ja toisaalta jaetut ideat sekä ajatusmaailmat vaikuttavat ulkopolitiikan tekoon.
As implied, in addition to the interests in the original publications, the dissertation has an interest in the end the Cold War and in the early post-Cold War years.
Kuten todettua, tutkimus on kiinnostunut erityisesti kylmän sodan lopusta ja kylmän sodan jälkeisen ajan ensimmäisistä vuosista.
First, IFPA incorporates additional theoretical perspectives and levels of analysis into the realm of ideational dialogue.
Ensinnäkin ideationaalinen ulkopolitiikan analyysi ottaa teoriaperinteiden väliseen dialogiin mukaan lisää teoreettisia näkökulmia sekä analyysin tasoja.
The dissertation consists of five publications, which all deal with different aspects of Finnish foreign and security policy and which to a varying degree apply the principles of IFPA.
Väitöstutkimus koostuu viidestä itsenäisestä tutkimusartikkelista, jotka käsittelevät Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikan eri aspekteja.
To imply that a theoretical construct is against something sends a strong signal, and it is perhaps unnecessary to see material/rational and ideational views as polar opposites.
Rationaalisia ja ideationaalisia teorioita ei tule nähdä täysin vastakohtaisina, ja tutkimusohjelman rakentaminen jotain käsitystä vastaan lähettää turhan vahvan viestin.
More precisely, the dissertation applies the principles of IFPA to four levels of analysis, and sheds light on four different theoretical approaches.
Tarkemmin sanottuna tutkimus soveltaa ideationaalisen ulkopolitiikan periaatteita neljällä eri analyysin tasolla.
Thirdly, the ideational milieu of Finnish foreign policymaking became more relaxed, as the attempts to shape public opinion and control societal debate diminished and as ideas about Finland’s position in the world were able to compete more freely.
Yritykset kontrolloida yleistä mielipidettä ja ulkopoliittista keskustelua vähenivät, ja erilaiset ideat Suomen ulkopolitiikan perusteista saivat kilpailla vapaammin kuin kylmän sodan aikana.
Publication II links the schools of thought approach to the intra-state competition between different national identities, and promotes a bottom-up view of national identity rooted in psychology.
Julkaisu II taas yhdistää koulukuntakäsitteen ja valtioin sisäisessä diskurssissa kilpailevat käsitykset valtiolle sopivasta omakuvasta.
To put it differently, Finland was finally released from the stigma of Finlandization, and was free to pursue its ambitions as an accepted Western nation.
Suomettumisen leima katosi, ja maa kykeni ajamaan intressejään täysivaltaisena länsimaana.
The second point the article drives home is that trust is a scalable phenomenon.
Toiseksi on huomioitava se, että luottamus on skaalattava ilmiö.
Moreover, the article argues that the great transformation caused by the end of the Cold War did not considerably change Koivisto’s belief system.
Lisäksi se väittää, että kylmän sodan loppuminen ei sanottavammin muuttanut Koiviston uskomusjärjestelmää, mikä tuki jatkuvuutta myös Suomen ulko- ja turvallisuuspoliittisessa linjassa.
In other words, in the post-Cold War era, public opinion has become a stronger force in Finnish foreign policymaking.
Kylmän sodan loputtua julkinen mielipide voimaantui ja se alkoi vahvemmin vaikuttaa ulkopoliittisiin päätöksiin.
One can argue that the foreign policy strategy of Finland was rather successful but that the political culture of Finlandization had excessive features.
Vaikka Suomen kylmän sodan ulkopolitiikkaa voidaan pitää onnistuneena, suomettumisen kulttuuri sisälsi ylilyöntejä, jotka itse asiassa syövyttivät Suomen ulkopolitiikan keskeisiä tavoitteita kuten maan suvereniteetin säilymistä.
Thus, the approach was based on a "eurorealist" worldview.
Suomen uusi ulkopoliittinen suuntaus perustuikin eurorealismille.
First, it led to an adjustment from small-state realism to integrationism as the primary orientation of foreign policy.
Pienvaltiorealismin ajasta siirryttiin integrationismin aikaan.
Moreover, "idea" is too broad and vague a concept to be employed as an analytical tool, since ideas are practically infinite and ubiquitous.
Idea itsessään on käsitteenä liian epämääräinen, jotta sitä voitaisiin käyttää ulkopolitiikan tutkimuksen työkaluna.
Thus, it serves as an umbrella for the various ideational approaches of FPA.
Se siis toimii kattokäsitteenä ulkopolitiikan analyysin eri ideoiden merkitystä korostaville lähestymistavoille.
This research taps into the vocabulary of constructivism and political psychology, particularly cognitive and social psychology.
Väitöskirja hyödyntääkin konstruktivismin ja psykologisen ulkopolitiikan analyysin käsitteistöä.
In order to intensify mutual defense cooperation, Helsinki and Stockholm must overcome the looming mistrust in their defense relationship.
Suomen ja Ruotsin puolustusyhteistyön keskeinen tavoite onkin syventää maiden välistä luottamussuhdetta, ja lisääntyvä luottamus on syvenevän yhteistyön ennakkoehto.
Secondly, the end of the era vindicated Finland in terms of its Western-ness in the minds of decision-makers.
Toiseksi eritoten suomalaiset politiikantekijät ja eliitin edustajat kokivat Suomen länsimaisuuden vahvistuneen.
The third theoretical question under scrutiny is the public opinion-foreign policy nexus.
Tutkimuksen kolmas teoreettinen mielenkiinnon kohde on yleisen mielipiteen ja ulkopolitiikan suhde, ja se hahmottaa kolme julkinen mielipiteen ja ulkopolitiikan välistä dynamiikkaa.
Publication IV unpacks Finnish beliefs on the untrustworthiness of Sweden as a defense cooperation partner and is thus interested in the interstate-level manifestations of individual and collective ideas.
Se toisin sanoen tarkastelee, miten Suomessa Ruotsia kohtaan tunnettu epäluottamus vaikuttaa maiden väliseen yhteistyöhön turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa.
More specifically, it aims at understanding what the end of the Cold War meant in terms of the ideational foundations of Finnish foreign policy.
Tarkastelemalla ja yhdistämällä viiden yllämainitun julkaisun tuloksia tutkimus pyrkii ymmärtämään, miten kylmän sodan loppuminen muutti Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikan ideationaalisia perusteita.
In fact, it can be said that some of the features of the culture actually eroded the hard core, namely Finnish sovereignty, which the foreign policy strategy tried to preserve.
Realismin säilymisellä oli konkreettisia vaikutuksia Suomen ulkopoliittiseen doktriiniin – erityisesti päätökseen jatkaa liittoutumattomuuspolitiikkaa.
In other words, the dissertation suggests that one must harness the respective strengths of cognitive psychology and constructivism, and adopt an integrative approach to the analysis of foreign policy.
Tutkimus korostaa, että integroiva menettelytapa on sovellettavissa eri ulkopolitiikan tutkimuksen analyysintasoilla.
By concentrating terminal operations in the same area, efficient logistics hubs can be created.
Keskittämällä terminaalitoimintoja samalle alueelle voidaan luoda tehokkaita logistiikkakeskuksia.
However, the linking of these areas to the urban environment must be planned well.
Näiden alueiden linkittyminen kaupunkiympäristöön tulee kuitenkin suunnitella toimivaksi.
This reduces unnecessary transportation of goods between city centers and port terminals.
Näin voidaan vähentää tarpeetonta ajoa keskusten ja porttiterminaalien välillä.
Municipal actors do not have a comprehensive picture of urban freight transport and managing it is not at the core of transport and land use planning.
Kunnallisilla toimijoilla ei ole kattavaa kuvaa kaupunkien tavaraliikenteestä eikä sen ohjaus ole liikennesuunnittelun ja maankäytön hallinnan keskiössä.
The diversity of the actors and the lack of ownership make it difficult to introduce and coordinate means of support and restraint of freight transport.
Toimijoiden moninaisuus sekä ja asianomistajuuden puute vaikeuttaa tuki- ja rajoituskeinojen käyttöönottoa ja koordinointia.
Smaller and lighter vehicles are better suited to condensing urban centers and enable the use of environmentally friendly propulsion solutions.
Pienemmät ja keveämmät ajoneuvot soveltuvat paremmin tiivistyviin kaupunkikeskustoihin ja mahdollistavat ympäristöystävällisten käyttövoimaratkaisujen käytön.
Lack of understanding on the overall picture of logistics hinders the purposeful introduction of sustainable modes of freight transport.
Logistiikan kokonaiskuvan puute estää määrätietoista kestävien kuljetustapojen käyttöönottoa.
To this end, it was investigated what sustainable solutions for urban freight transport and its governance have been identified and what effects the location of freight terminals has on them.
Tätä varten selvitettiin mitä kaupunkiseutujen tavaraliikenteen ja sen ohjauksen kestäviä ratkaisuja on tunnistettu ja mitä vaikutuksia tavaraterminaalien sijoittumisella niihin on.
The development of the networks for sustainable modes of transport, walking, cycling and public transport, is changing the possibilities for transport in cities.
Kestävien liikkumismuotojen, kävelyn, pyöräilyn ja joukkoliikenteen, verkkojen kehitys muuttaa kuljetusten mahdollisuuksia kaupungeissa.
The role of the long-distance road transport terminals is increasingly to act as a gateway to a sustainable urban freight transport system.
Pitkämatkaisten tiekuljetusten terminaalien rooli on enenevässä määrin toimia kaupunkiseudun kestävän kuljetusjärjestelmän porttina.
In order to implement efficient step-by-step routes based on the use of terminals, space for terminal functions is also needed close to the city center.
Tehokkaiden terminaalien käyttöön perustuvien vaiheittaisten lähetysreittien toteuttamiseen tarvitaan tilaa terminaalitoiminnoille myös läheltä kaupungin keskustaa.
The fact that the freight transport system is driven by market forces impairs the perception of the overall picture and reduces the amount of available information on performance.
Tavaraliikennejärjestelmän markkinavetoisuus heikentää kokonaiskuvan hahmottumista ja vähentää saatavissa olevan suoritetiedon määräa.
Transport routes to the consumer do not end en-masse at stores, but smaller consignments need to be transported in the urban area.
Kuljetukset kuluttajarajapintaan eivät pääty kootusti myymälöihin, vaan kaupunkiseudulla täytyy kuljettaa pienempiä lähetyseriä.
New operating types of the circular and sharing economies and e-commerce supply chains create needs for new types of freight transport.
Kierto- ja jakamistalouden uudentyyppiset toimintatavat ja verkkokaupan kuljetustiet luovat tarpeita uudentyyppiselle tavarankuljetukselle.
Urban freight transport is not controlled by the state in a significant manner either.
Kaupunkiseutujen sisäinen tavaraliikenne ei ole myöskään merkittävästi valtiotason ohjauksen alla.
The increase of vehicle size on highways, the changes of urban streets and the requirements of smaller loads bring about the need to develop different kinds of transport solutions for different transport environments.
Maanteiden ajoneuvokoon kasvu ja kaupunkien väylien ja kuljetustarpeiden muutokset johtavat tarpeeseen kehittää eri kuljetusympäristöjen kuljetusratkaisuja erilaisiksi.
Commuting and freight transportation to the inner city must be possible with sustainable solutions.
Työmatkat ja kaupunkialueen sisään kulkevat kuljetukset pitää voida toteuttaa kestävillä ratkaisuilla.
Larger freight terminals serving the urban area are characterized by a position next to a ring road or bypass, which combines good national road connections with a lack of competing land use due to traffic noise.
Suuremmille kaupunkialuetta palveleville tavaraterminaaleille ominainen sijainti on kehä- tai ohitustien varressa, jossa yhdistyy hyvät valtakunnalliset tieyhteydet sekä liikennemelusta aiheutuva kilpailevan maankäytön vähäisyys.
Freight logistics must adapt to sustainable mobility infrastructure and denser cities.
Tavaralogistiikan järjestelyjen tulee sopeutua kestävän liikkumisen infrastruktuuriin ja tiivistyvään yhdyskuntarakenteeseen.
The study was conducted to find measures developing sustainable logistics in the urban area and to examine how long-distance road freight terminals should be placed in the urban area to achieve sustainable logistics solutions.
Tutkimuksessa selvitettiin, millaisia kaupunkiseudun kestävän logistiikan kehityskeinoja on sekä miten pitkämatkaisten tiekuljetusten tavaraliikenneterminaalit tulisi sijoittaa kaupunkiseudulle kestävästi.
The need for gate terminals as well as for logistics facilities within the dense urban area must be recognized in land use planning.
Maankäytön suunnittelussa tulee tunnistaa kaupunkiseudun porttiterminaalien sekä kaupunkialueen sisällä olevien logistiikkatilojen tarve.
As a case study semi-structured interviews were conducted with experts on the Turku region's freight and transport system on themes based on the findings of the literary review.
Tutkimuksen aihepiiristä tehtiin laaja-alainen kirjallisuuskatsaus, jonka havaintoihin perustuvien teemojen pohjalta toteutettiin tapaustutkimuksena teemahaastattelut Turun seudun tavaraliikenteen ja liikennejärjestelmän asiantuntijoille.
This dissertation had two main aims.
Väitöskirjatyössä oli kaksi päätavoitetta.
Proteomics in general is likely to be an important tool in the precision medicine and in development of personalized treatments in the future.
Proteomiikka tulee todennäköisesti olemaan tulevaisuudessa tärkeä osa henkilökohtaisen lääketieteen tutkimusta ja kohdennettujen hoitomenetelmien kehitystä.
The dry eye disease (DED) and glaucoma medication switch studies revealed that even when the patients would initially form a relatively homogeneous group based on their clinical signs and backgrounds, their proteomic profiles may vary widely and enable further patient stratification.
Kuivasilmäisyys- ja glaukoomalääkevaihtotutkimukset paljastivat, että vaikka potilaat muodostaisivatkin alustavasti kliinisten oireidensa ja taustojensa perusteella suhteellisen homogeenisen ryhmän, potilaiden proteiiniprofiilit voivat vaihdella, mahdollistaen potilaiden jaottelun erilaisiin vasteryhmiin.
Ocular surface, consisting of conjunctiva, cornea, tear fluid and eyelids, is the first line of defence in the eye, protecting it from environmental threats such as pollution, desiccation, injuries, allergens and pathogens.
Silmän pinta koostuu sidekalvosta, sarveiskalvosta, kyynelnesteestä ja silmäluomista, jotka yhdessä suojaavat silmää mm. vammoja, ilman epäpuhtauksia, kuivumista, allergeeneja ja taudinaiheuttajia vastaan.