natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The phenolic subunits of lignin, one of the major components of wood, are natural substrates of laccases.
Yksi puun pääkomponenteista on ligniini, jonka fenoliset alayksiköt ovat lakkaaseille luonnollisia substraatteja.
In addition, the most recent development of laccase mediators has been focusing on lignin-based phenolic molecules, which links these two areas, the laccase-mediator system and reactions without the mediator, directly to each other.
Lisäksi lakkaasin mediaattoritutkimuksen viimeaikainen keskittyminen ligniinipohjaisiin fenoleihin yhdistää lakkaasien ja ligniinin väliset reaktiot sekä ilman mediaattoria, että mediaattorin kanssa.
The analysis was also performed as a function of time; for guaiacylic products the 5-5 coupling was the preferred reaction and these products were formed first.
Tuotteita analysoitiin myös ajan funktiona, jolloin huomattiin että bifenyyliset yhdisteet muodostuivat ennen muita tuotteita.
In addition, the calculated pKa-values suggested that at the used pH range (4.5 7.5), rearomatization of the quinone intermediates could occur through deprotonation rather than through protonation.
Lisäksi laskettujen pKa-arvojen perusteella reaktiossa muodostuvien kinonivälituotteiden aromatisoituminen saattaisi tapahtua ensisijaisesti deprotonoitumisen kautta.
Reactivity and Reactions of Lignin Model Compounds with Laccases
Reaktioita ja reaktiivisuutta lakkaasin kanssa tutkittiin yhdestä ja kahdesta alayksiköstä koostuvien ligniinin malliaineiden avulla.
The monolignol coniferyl alcohol was polymerized further, as expected, but the chemical structure of the formed dehydropolymer (DHP) was also affected by the presence of [Amim]Cl.
Kun ligniinin muodostumiseen tarvittavaa rakenneyksikköä, koniferyylialkoholia, polymeroitiin dehydropolymeeriksi (DHP), ionisen nesteen vaikutuksesta polymeerilla oli suurempi molekyylipaino sekä erilainen kemiallinen rakenne.
The reaction products from the lignin model compounds were mainly formed as a result of 5-5 coupling and oxidation of the benzylic hydroxyl group to an aldehyde.
Tuotteet, joita lakkaasien katalysoimissa reaktioissa muodostui, olivat pääasiassa erilaisia bifenyylisiä yhdisteitä ja aldehydejä.
The observed predominating product was the 5-5 dimer, although according to computational evaluation, vanillin was the thermodynamically favored product, with a difference of 5.6 kcal mol-1.
Bifenyylistä tuotetta muodostui ensisijaisesti, vaikka laskennallisesti vanilliinin, aldehydin, olisi pitänyt olla suosituin tuote.
In the presence of suitable small molecules, mediators, laccases can also catalyze the oxidation of the etherified (i.e. non-phenolic) subunits of lignin.
Lakkaasien on mahdollista katalysoida myös ligniinin eetteröityneiden rakenteiden (fenolin johdannaisten) hapettumista, silloin kun läsnä on hapetusreaktion välittäjänä toimiva molekyyli, niin kutsuttu mediaattori.
Further, the oxidizabilities of the compounds, revealed by cyclic voltammetry, and the oxidation rates using the low- and the high-redox potential laccases from M. albomyces and T. hirsuta were compared in view of the theory that the reaction rate is dependent on the redox potential difference between the substrate and the laccase.
Tämän vuoksi tutkimuksessa arvioitiin ligniinin malliyhdisteiden hapetuspotentiaaleja syklisen voltammetrian avulla ja verrattiin niitä reaktionopeuksiin kahden eri lakkaasin kanssa.
Finally, the M. albomyces laccase was tested in the presence of 1-allyl-3-methylimidazolium chloride, [Amim]Cl; an ionic liquid able to dissolve lignin.
Käytetty ioninen neste, 1-allyyli-3-metyyli-imidatsoliumkloridi, liuottaa hyvin ligniiniä.
An expected decrease in enzyme activity was also found experimentally.
Kuten odottaa saattoi, entsyymin aktiivisuus heikkeni ionisen nesteen läsnä ollessa.
Despite, the data preprocessing is often left partially or completely manifested.
Tästä huolimatta, datan esikäsittely jätetään usein osittain tai kokonaan kuvailematta.
While the main steps are often same, the details of sample preparation and preprocessing of analytical data vary greatly and can have a significant impact on the outcome.
Vaikka pääpiirteet ovat usein samoja, näytteenkäsittelyn ja mittausdatan esikäsittelyn yksityiskohdat vaihtelevat paljon ja niillä voi olla suuri vaikutus tutkimuksen lopputulokseen ja johtopäätöksiin.
The text is written with emphasis on being easily understandable without prior knowledge on the subject.
Tekstissä on pyritty siihen, että se olisi helposti ymmärrettävissä ilman esitietoja kemometriasta.
The experimental work consisted of extracting homogenized samples with dilute aqueous acid, analyzing the extracts by three different instrumental techniques (liquid chromatography with ultraviolet light detection, liquid chromatography-mass spectrometry, and proton nuclear magnetic resonance spectroscopy) and finally analyzing the instrumental data by chemometric methods.
Kokeellinen työ koostui kuorittujen homogenoitujen papujen uuttamisesta laimealla hapolla, uutteiden analysoimisesta kolmella modernilla mittaustekniikalla (nestekromatografia ultraviolettivalo-detektorilla, nestekromatografia–massaspektrometria ja protonin ydinmagneettiseen resonanssiin perustuva spektroskopia) ja saadun mittausdatan kemometrisesta analyysistä.
Chemometrics research suffers from nonexistent standard operating procedures, since there is no universal way to treat a sample or data derived from it.
Kirjallisuuskatsauksesta selvisi, ettei kemometrisessa tutkimuksessa ole standardeja menettelytapoja, koska ei ole olemassa yhtä kaikkeen soveltuvaa näytteenkäsittelytapaa eikä mittaustapaa.
The experimental finding was that six varieties of Ricinus communis could be successfully discriminated by both principal component analysis and hierarchical cluster analysis, applied on chromatographic data, while the results for spectroscopic data were not successful.
Kokeellisessa työssä havaittiin, että risiinikasvin kuusi tutkittua lajiketta saadaan onnistuneesti erotettua omiksi ryhmikseen sekä pääkomponenttianalyysin, että hierarkkisen klusterianalyysin avulla, kun analyysi tehtiin kromatografiselle mittausdatalle, mutta spektroskopiselle datalle sama ei onnistunut.
The purpose of the literature survey is to concretely show how chemometrics can achieve these goals, and to learn what the most common ways to treat the analytical data prior to chemometric analysis are.
Kirjallisuuskatsauksen tarkoituksena on konkreettisesti osoittaa, kuinka kemometrialla päästään tällaisiin tuloksiin ja oppia kuinka mittausdataa on tapana muokata kemometriseen analyysiin paremmin sopivaksi, kun kyse on kasviuutteista.
After introducing these concepts, the literature concerning metabolomic studies of plant extracts published in the recent ten years are reviewed.
Aiheeseen johdattelun jälkeen kirjallisuusosa katselmoi kasviuutteiden kemometrista tutkimusta viimeisen kymmenen vuoden ajalta.
The results encourage continuing the research, but with more emphasis on peak alignment and further experimenting with the preprocessing of the spectroscopic data.
Tulokset kannustavat jatkamaan tutkimusta, mutta jatkossa suositellaan käytettävän enemmän aikaa datassa esiintyvien piikkien kohdistamiseen.
The experimental part applies chemometric methods to study bean extracts of the Ricinus communis plant, aiming to reveal if seed extracts of a same plant variety can be observed being similar, but clearly different from extracts of other varieties.
Tutkielman kokeellinen osa soveltaa kemometrisia menetelmiä risiinikasvin pavuista kerättyjen uutteiden tutkimiseen ja pyrkii selvittämään, voidaanko saman kasvilajikkeen sisäisten uutteiden havaita poikkeavan merkittävästi muiden lajikkeiden uutteista.
In the literature part of this study, chemometrics and relevant concepts closely related to it are first explained and four commonly used chemometric methods are introduced, namely principal component analysis, hierarchical cluster analysis, k nearest neighbors and soft independent modeling of class analogy.
Tutkielman kirjallisuusosiossa selitetään aiheeseen liittyvät tärkeät käsitteet ja neljän suositun kemometrisen menetelmän perusperiaatteet (mm. pääkomponenttianalyysi ja hierarkkinen klusterianalyysi).
Additionally, the chemometric approaches often attempt to discover what factors are causing the successful findings.
Kemometrisissä tutkimuksissa pyritään usein myös selvittämään, mitkä tekijät lajikkeiden metabolomeissa mahdollistavat niiden erottamisen toisistaan.
This study focuses on chemometric analysis of instrumental data that has been obtained from chemical analysis of plant extracts.
Tämä tutkielma käsittelee kasviuutteista kerätyn mittausdatan analysointia kemometrisilla menetelmillä.
Chemometric analysis applies statistical and mathematical tools on chemical data, aiming to find new information or classifying samples in categories defined by the analyst.
Kemometrisessä analyysissä pyritään esimerkiksi löytämään analysoiduista näytteistä uutta tietoa tai lajittelemaan näytteitä analyytikon määrittelemiin kategorioihin.
This literature commonly employs chemometrics, aiming to discover if two or more varieties of the same plant species have markedly differing metabolomes and whether they can be exploited to automatically recognize these varieties.
Kirjallisuudessa käytetään usein kemometriaa selvittämään, poikkeaako saman kasvilajin useamman eri lajikkeen metabolomit niin merkittävästi toisistaan, että niitä voitaisiin käyttää hyväksi tunnistamattomien lajikkeiden automaattisessa tunnistamisessa, verrattaessa niitä aiemmin analysoituihin tunnettuihin näytteisiin.
Such situation could be exploited to develop a method that automatically identifies unknown seeds of the plant.
Tällaisessa tapauksessa on mahdollista kehittää tietokoneen tekemään hahmontunnistukseen perustuva menetelmä, joka automaattisesti tunnistaa mitä lajiketta analysoitu papu edustaa.
Choosing different short segments of the original spectroscopic profile is suggested, to leave out excessive information that is not helpful in discriminating the plant varieties but could obscure the relevant information.
Analyysiin voidaan esimerkiksi valita muita lyhyitä pätkiä kokonaisspektristä, jotta datassa enimmäkseen esiintyvää epäoleellista ja mahdollisesti mielenkiintoisen informaation alleen peittävää informaatiota saadaan vähennettyä.
Chemometric analysis is based on computational pattern recognition and reveals any features that studied samples may have in common.
Kemometrinen analyysi perustuu tietokoneen tekemään hahmontunnistukseen ja löytää sekä ennalta tunnettuja, että uusia yhteyksiä näytteiden välillä.
The frequency of severe sepsis is approximately 90.4 cases per 100 000 population in Europe and circa 751 000 cases annually in United States.
Yleisyys Euroopassa on 90.4 tapausta 100 000 ihmistä kohden ja Yhdysvalloissa noin 751 000 tapausta vuosittain.
Based on this validation study, the assay was CE-marked for in vitro diagnostics in Europe.
Tämän arvioinnin perusteella testi CE-merkittiin in vitro diagnostiikkaan Euroopassa.
Sepsis is associated with high mortality rates ranging up to 50 % in most severe cases.
Sepsikseen liitetään korkea kuolleisuus, jopa 50 %.
This optimized assay was clinically validated with over 3300 blood culture samples collected from HUSLAB, Finland and UCLH, United Kingdom.
Tämän parannetun testiversion toimivuus arvioitiin yli 3300 veriviljelynäytteen avulla, jotka oli kerätty HUSLAB:ssa Suomessa ja UCHL:ssä Isossa-Britaniassa.
The developed assay, named Prove-it Sepsis, demonstrated 94.7 % sensitivity and 98.8 % specificity.
PCR- ja mikrosirutesti nimettiin Prove-it Sepsis -testiksi, jolle määritettiin 94.7 %:n herkkyys ja 98.8 %:n tarkkuus, kun testitulosta verrattiin veriviljelyn mikrobilöydöksiin.
The presence of immunocompromising conditions, chronic diseases, prosthetic devices such as intravenous lines or urinary catheters and higher age are factors which typically increase the infection risk.
Heikentynyt immuunipuolustus, krooniset sairaudet sekä korkea ikä saattavat lisätä sairastumisriskiä.
Currently, common causative bacteria such as Staphylococcus aureus, other staphylococci, Escherichia coli and Klebsiella pneumoniae are detected using blood culturing method.
Yleisimpiä aiheuttajabakteereita ovat muun muassa Staphylococcus aureus ja muut stafylokokit, Escherichia coli ja Klebsiella pneumoniae.
In addition, analytical sensitivity of 1-21 genome equivalents for the PCR and microarray assay was demonstrated.
Lisäksi PCR- ja mikrosirutestin analyyttiseksi herkkyydeksi määritettiin 1-21 genomiekvivalenttia.
Sepsis is defined as a documented infection with systemic inflammatory response syndrome (SIRS).
Sepsis tarkoittaa vakavaa yleisinfektiota ja tulehdusreaktio-oireyhtymää, johon liitetään usein veriviljelypositiivisuus.
It is time-consuming, especially in case of fastidious and slow growing bacteria and thus initial empirical therapy typically contains broad-spectrum antimicrobial(s).
Viljely on hidas menetelmä vaativissa kasvuolosuhteissa kasvavien mikrobien kohdalla, siksi potilaan empiirinen ensihoito koostuu yleensä laajakirjoisesta mikrobilääkkeestä tai lääkeyhdistelmistä.
The performance of this assay was evaluated with blood culture samples.
Testin toimivuus arvioitiin kerätyillä veriviljelynäytteillä.
Molecular assays have opened a new era in microbiological laboratories and brought a broadened perspective parallel to the conventional culturing and phenotype-based method.
Molekyylipohjaiset testit ovat jo avanneet uuden aikakauden mikrobiologisissa laboratorioissa.
Another aim of this study was to evaluate the PCR and microarray assay s suitability for identification of pathogens directly from whole blood samples without a culturing step.
Lisäksi tutkittiin PCR- ja mikrosirutestin soveltuvuutta mikrobitunnistukseen suoraan potilaan verinäytteestä ilman rikastusvaihetta.
The assay, which utilized the Prove-it TubeArray platform, was first developed for detection of 12 bacterial species, coagulase negative Staphylococcus group and methicillin resistance marker.
Ensin kehitettiin tunnistus 12 bakteerilajille, koagulaasinegatiiviselle stafylokki-ryhmälle sekä metisilliiniresistenssi-geenimarkkerille positiivisesta veriviljelynäytteestä.
The bacterial panel was further improved for the detection of over 50 causative pathogens in sepsis/BSI.
Seuraavassa vaiheessa mikrobipaneeli laajennettiin kattamaan yli 50 sepsiksen aiheuttajamikrobia.
Detection limit of 11-600 colony forming units per mL was obtained depending on the target organism.
Analysoinnin tuloksena tämän yhdistelmätestin herkkyydeksi määritettiin bakteerilajista riippuen 11-600 pesäkettä muodostavaa yksikköä per mL.
The aim of this study was to develop a polymerase chain reaction (PCR) and microarray-based assay for the detection of main causative pathogens and methicillin resistance marker from patients with suspected sepsis/BSI.
Tämän työn tavoitteena oli kehittää PCR-monistus- ja mikrosirutekniikkaan perustuva testi sepsiksen aiheuttajamikrobien tunnistamiseen.
This diagnostics assay with the improved target panel was also successfully transferred and optimized to the Prove-it StripArray platform, whose capacity of 1-96 simultaneous analyses responds to the need of hospital laboratories dealing with larger sample amounts.
Kehitystä jatkettiin Prove-it TubeArray -testialustan lisäksi myös Prove-it StripArray -testialustalle, jolla saattoi analysoida 1-96 näytettä samanaikaisesti.
When causative pathogens are identified earlier, also appropriate antimicrobials can be administered earlier.
Nopeutetun diagnostiikan avulla mikrobi(t) pystyttäisiin tunnistamaan nopeammin ja näin ollen kohdistettu lääkehoito aloittamaan aikaisemmin.
These results showed proof-of-concept for the combination assay and feasibility of the PCR and microarray assay to be used for more sensitive applications after an extensive optimization phase.
Tulokset osoittivat, että PCR- ja mikrosirutesti saattaisi olla kehitettävissä myös herkempiin sovelluksiin kuin rikastettuun näytemateriaaliin, esimerkiksi muokkaamalla testiä yhdessä kuvatun DNA-eristysmenetelmän kanssa.
In future, understanding the clinical relevance of DNAemia/circulating DNA may open new strategies to the management of septic patients using nucleic acids-based assays.
Sen ymmärtämisen myötä voidaan kehittää nopeampia nukleiinihappopohjaisia strategioita sepsispotilaan diagnosointiin.
The assay was combined with a selective bacterial deoxyribonucleic acid (DNA) isolation method and the performance of this combination was evaluated with spiked blood samples.
Tätä yhdistelmää arvioitiin verinäytteillä, joihin oli lisätty tietty pitoisuus bakteereita.
When pathogens have been detected by blood culturing method, the condition is classified as a bloodstream infection (BSI).
Tällä hetkellä sepsis osoitetaan veriviljelydiagnostiikan avulla, jolloin mikrobi pyritään tunnistamaan potilaan verestä.
Also in this study, genotype-based characterization was utilized to offer more accurate identification than conventional culturing.
Mikrobien geenipohjainen luokittelu ja karakterisointi tarjoavat sellaisia mahdollisuuksia, joita fenotyyppipohjaisella luokittelulla ei pystytä välttämättä saavuttamaan.
Considerable uncertainties are associated with the estimates of aerosol climatic effects and the extent of these effects depends on the particles size, composition, concentration and location in the atmosphere.
Nämä vaikutukset riippuvat pienhiukkasten koosta, koostumuksesta, pitoisuudesta sekä sijainnista ilmakehässä.
Improved knowledge on the processes affecting these properties is of great importance in predicting future climate.
Pienhiukkasten ominaisuuksiin vaikuttavien tekijöiden parempi tuntemus on tärkeää kehitettäessä ilmastomalleja.
In this thesis the variability in atmospheric nanoparticle growth rates with particle size and ambient conditions was studied based on observations at two locations, a boreal forest and a Central European rural site.
Näiden nanohiukkasten kasvunopeuksia määritettiin hiukkaskokojakaumamittausten avulla kahdessa ympäristössä: boreaalisella metsäalueella Hyytiälässä, Suomessa, sekä maaseudulla Keski-Euroopassa.
The importance of various organic vapor uptake mechanisms and particle phase processes was evaluated, and two nanoparticle growth models were developed to study the effect of acid-base chemistry in the uptake of organic compounds by nanoparticles.
Tutkimuksessa arvioitiin myös kaasufaasin ja hiukkasen sisäisten prosessien merkitystä nanohiukkasen kasvulle sekä kehitettiin kaksi laskennallista kasvumallia kuvaamaan happo-emäs-kemian roolia nanohiukkasten kasvussa.
However a full identification of the compounds and processes involved in the growth is lacking to date.
Tähän tiivistymiskasvuun osallistuvia orgaanisia aineita ja hiukkasten kasvuun liittyviä prosesseja ei kuitenkaan tunneta vielä hyvin.
Formation of organic salts in the particle phase is likely to play a role in nanoparticle growth, however, according to the model predictions, it does not explain the uptake of semi-volatile organic compounds entirely.
Happo-emäs-kemialla on merkitystä nanohiukkasten kasvun kannalta, mutta mallisimulaatioiden perusteella tämä yksinään ei selitä orgaanisten höyryjen tiivistymistä hiukkaseen.
Significant fraction of the atmospheric aerosol particles are formed in the atmosphere from trace gases through a phase change, i.e. nucleation.
Merkittävä osa ilmakehän pienhiukkasista muodostuu ilmakehässä olomuodonmuutoksella kaasusta nesteeksi tai kiinteäksi aineeksi.
A large fraction of nanoparticle growth in many environments is expected to be due to organic compounds.
Useissa ympäristöissä suuri osa nanohiukkasten kasvusta tapahtuu ilmassa olevien orgaanisten hivenkaasujen tiivistymisellä hiukkaseen.
Atmospheric aerosol particles affect the visibility, damage human health and influence the Earth's climate by scattering and absorbing radiation and acting as cloud condensation nuclei (CCN).
Ilmakehän pienhiukkaset, aerosolihiukkaset, vaikuttavat näkyvyyteen, aiheuttavat epäsuotuisia terveysvaikutuksia ja vaikuttavat ilmastoon.
Further, the effect of inorganic solutes on the partitioning of organic aerosol constituents between gas and particle phase was studied based on laboratory experiments.
Lisäksi tutkittiin hiukkasessa olevan epäorgaanisen aineen vaikutusta orgaanisen aineen tiivistymisominaisuuksiin.
On the growth of atmospheric nanoparticles by organic vapors
Tulokset tukevat oletusta orgaanisten kaasujen tärkeästä roolista nanohiukkasten kasvussa.
During the growth, the nanoparticles are subject to coagulational losses, and their survival to CCN sizes is greatly dependent on their growth rate.
Näiden nanohiukkasten selviytyminen tarpeeksi suuriin kokoihin vaikuttaakseen ilmastoon riippuu vahvasti hiukkasten kasvunopeudesta.
The growth rates of particles with diameter PIENEMPI 20 nm vary with particle size, and the processes covering the uptake of organic vapors and limiting the nanoparticle growth were concluded to be size dependent.
Erilaisten hiukkasen kasvuun liittyvien prosessien merkitys nanohiukkasen kasvun kannalta riippuu tulosten valossa hiukkasen koosta.
The freshly nucleated secondary aerosol particles are about a nanometer in diameter, and they need to grow tens of nanometers by condensation of vapors before they affect the climate.
Työssä määritetyt kasvunopeuden arvot, erityisesti Hyytiälässä määritetyt, tarjoavat hyvän mahdollisuuden kehittää ilmastomalleihin tarkempia parametrisaatioita kuvaamaan nanohiukkasten kasvua.
Research was conducted at Lake Vesijärvi, southern Finland.
Tutkimusaineisto kerättiin Etelä-Suomessa sijaitsevalta Lahden Vesijärveltä.
The majority of them produce consistent patterns in water quality that can be statistically described.
Näistä useimmat tuottavat vedenlaatuun tyypillisiä muutoksia, joita pystytään kuvaamaan tilastollisesti.
This thesis research aimed to facilitate water quality monitoring by examining 1) feasible statistical tools to study spatial and temporal uncertainty associated with sampling efforts, 2) the characteristics of variation and 3) ecosystem interactions in different states.
Tämän väitöskirjatyön tarkoituksena oli kehittää vedenlaadun seurantaa tutkimalla 1) tilastollisia työvälineitä, joilla voidaan arvioida näytekoon vaikutusta alueellisen ja ajallisen vaihtelun tuomaan epävarmuuteen, 2) järvelle tyypillistä vaihtelua tukemaan vedenlaadun seurantaa sekä 3) ekosysteemin eri trofiatasojen vuorovaikutuksia sen tunnistetuissa tasapainotiloissa.
Similarly, understanding of ecosystem history and functioning in different states can help in contextualizing the collected data.
Vastaavasti järven historian tunteminen ja ekosysteemin toiminnan kuvaaminen sen eri vaiheissa auttavat nykytilanteesta kerätyn tiedon tulkinnassa.
According to this thesis research, sampling design in individual monitoring regimes would benefit from the characterization of variance and subsequent uncertainty analysis of different data sources.
Tutkimuksen tulosten mukaan näytteenoton suunnittelu hyötyy seuranta-alueen vaihtelun kuvaamisesta ja eri tietolähteiden epävarmuusanalyysistä.
Characterization of the interactions between the main trophic levels in different ecosystem states revealed the key role of zooplankton in maintaining the current state as well as the resilience of the studied pelagic ecosystem.
Järven eri trofiatasojen välisten vuorovaikutusten kuvaaminen ekosysteemin historiassa paljasti eläinplanktonin aiemmin luultua suuremman merkityksen järven nykyisen tilan ja resilienssin ylläpidossa.
The structure of the variance illustrated with an autocorrelation model revealed the low spatial representativeness of discrete sampling in the study area.
Autokorrelaation avulla kuvattu alueellisen vaihtelun rakenne paljasti pistemäisten mittausten heikon alueellisen edustavuuden.
Furthermore, analysis of long-term records can reveal the key elements of freshwater ecosystem functioning and how it has responded to earlier pressures, to which recent monitoring data can be compared.
Pitkiä aikasarjoja analysoimalla voidaan tuottaa tietoa vesiekosysteemin toiminnasta, ja siitä miten järvi on aiemmin vastannut siihen kohdistuneisiin paineisiin.