natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Focusing on the provision, regulation and arrangement of maternity care, analysis of the health professionals’ narratives provided evidence of aggravated working conditions in terms of a growing domination of managerial and market institutional logics.
Äitiyshuollon järjestelyä, sääntelyä ja turvaamista käsittelevien terveydenhuollon ammattilaisten kertomusten analyysi paljastaa työolosuhteita, jotka ovat huonontuneet dominoivan managerialistisen ja markkinavetoisen institutionaalisen logiikan seurauksena.
This study revealed the diversity of medical approaches, doctor–patient relations, dispositions toward change and notions of professional commitment in practices by a formally homogeneous social group of practitioners providing maternity services.
Tutkimus tuo esille sen, kuinka käytännön toiminnassa esiintyy erilaisia lääketieteellisiä lähestymistapoja ja lääkäri-potilassuhteita, erilaisia asenteita muutosta kohtaan sekä erilaista ammatillista sitoutumista muodollisesti homogeenisten ammatinharjoittajien parissa.
Each case (n = 4) addresses a complex of antenatal and maternity care facilities located in one small Russian town, located in a distance from regional, economic and cultural centres.
Tutkimus keskittyy äitiyspalveluihin venäläisissä pikkukaupungeissa, jotka sijaitsevat kaukana alueellisista, taloudellisista ja kulttuurisista keskuksista.
The study results confirm a top-down approach to change in the field of maternity care in Russia, and suggest that most recent state-led changes have been centralised in character and have resulted in the predominance of managerial and market logics of regulation.
Viimeisimmät valtiojohtoiset muutokset ovat olleet luonteeltaan keskusjohtoisia ja johtaneet managerialistisen ja markkinapohjaisen säätelymallin ylivaltaan.
This study addresses institutional changes that have occurred since 2006, when the most appreciable state measures to improve maternity care were taken and a new, ‘statist’ policy model emerged in Russian healthcare.
Tämä tutkimus käsittelee niitä institutionaalisia muutoksia, jotka saivat alkunsa vuonna 2006 valtiovallan toteuttaessa huomattavia toimenpiteitä äitiyshuollon parantamiseksi.
Different organisational settings present various combinations of institutional logics and their hybrids, and some of them favour institutional alterations initiated by health professionals, at least at the level of their practices.
Toiset näistä ovat suotuisampia institutionaalisille muutoksille, joita tehtiin terveydenhuollon ammattilaisten aloitteesta ainakin heidän omien käytäntöjensä tasolla.
The documents were analysed through qualitative text analysis.
Analysoin dokumentteja laadullisen tekstianalyysin avulla.
In this study, I examine how and why parenting support became such an important element in family policy in early twenty-first century Finland.
Tutkimuksessa selvitetään, miten ja miksi vanhemmuuden tukeminen nousi keskeiseksi teemaksi suomalaisessa perhepolitiikassa 2000-luvun alussa.
Par¬enting-related anxiety became a concrete issue in numerous projects aimed at supporting parenting, of which 310 projects are analysed in this study.
Keskusteluissa näkynyt huoli vanhemmuudesta konkretisoituu lukuisissa vanhemmuuden tukemiseen tähtäävissä projekteissa, joista 310 projektia on käyty läpi tätä tutkimusta varten.
This turn to parenting is not a Finnish peculiarity, but was identified in other Nordic counties as well as in many other parts of Europe.
Käänne kohti vanhemmuutta ei ole vain suomalaisen perhepolitiikan erityisyys vaan ilmiö on tunnistettu myös muissa Pohjoismaissa ja Euroopassa.
The data analysed in this study draw upon diverse project management documents, such as funding applications, midterm and final reports, as well as other project documents, including project plans and brochures.
Tutkimuksen aineisto koostuu perheprojektien hallinnollisista dokumenteista, kuten rahoitushakemuksista, väliraporteista, loppuraporteista ja muista projekteissa tuetetusta materiaalista, kuten projektisuunnitelmista ja hanke-esitteistä.
This study was also motivated by the question regarding what exactly is supported in parenting support.
Tätä tutkimusta on motivoinut myös kysymys siitä, mitä silloin oikeastaan tuetaan, kun tuetaan vanhemmuutta.
To carry out parenting support, family support projects employ particular techniques such as activation, responsibilisation, empowerment and highlighting parents’ own expertise.
Vanhemmuuden tukemisessa perheprojekteissa sovelletaan erityisiä tekniikoita kuten vastuullistamista, voimaannuttamista ja vanhempien oman asiantuntijuuden korostamista.
This study aims to examine parenting support as provided through family support projects.
Tutkimuksessa tarkastellaan vanhemmuuden tukemista perhettä tukevien projektien valossa.
In political and public debates, parenting was perceived as a source of many social troubles, causing multiple problems for children and youth, ranging from depression and irresponsible behavior to social exclusion.
Puutteellisen vanhemmuuden nähtiin olevan syynä monenlaisiin lasten ja nuorten sosiaalisiin ongelmiin, kuten masennukseen, vastuuttomaan käytökseen ja syrjäytymiseen.
The increased attention on parenting support within family policy is called here a ‘turn to parenting’.
Vanhemmuuden tukemiseen kohdistunutta lisääntynyttä poliittista ja julkista huomiota kutsutaan tässä tutkimuksessa ’käänteeksi kohti vanhemmuutta’.
I raise the following sociologically intrinsic question in this study: How can we better study, conceptualise and understand ‘parenting’, ‘childrearing’ and the ‘socialisation of children’ from a sociological point of view?
Sosiologisesti kiinnostava kysymys on, kuinka voisimme paremmin tutkia, käsitteellistää ja ymmärtää vanhemmuutta ja lastenkasvatusta sosiologisesta näkökulmasta käsin.
This study contributes to the recent critical research discussions around parenting support and parenting determinism.
Tutkimus osallistuukin viimeaikaiseen kriittiseen kansainväliseen tutkimuskeskusteluun vanhemmuuden tukemisesta ja vanhemmuuteen liitetystä vahvan deterministisestä ajattelusta.
I suggest that there are two different approaches to par¬enting support identified within the family support projects: individualised parenting support and communal parenting support.
Perheprojektien analyysissä hahmottuu siis kaksi erilaista tapaa, jolla perheprojekteissa vanhemmuutta tuetaan: yksilöllinen vanhemmuuden tukemisen tapa ja yhteisöllinen vanhemmuuden tukemisen tapa.
Furthermore, in communal parent¬ing support, parents are encouraged to rely on their contemporaries when addressing parenting issues.
Yhteisöllisessä vanhemmuuden tukemisen tavassa vanhempia taas kannustetaan tukeutumaan toisiin vanhempiin omaan vanhemmuuteensa liittyvissä pohdinnoissa.
The need to support parenting arose out of parenting-related anxiety, along with public and political attention regarding proper parenting and the wellbeing of children and youth in the late 1990s and early 2000s in Finland.
Vanhemmuuden tukeminen nousi Suomessa poliittiseen ja julkiseen keskusteluun 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa.
Parental determinism refers to the uncomplicated idea regarding how the absence of particular parenting skills represent a cause-and-effect relationship linked to multiple childhood dysfunctions, and which relate to virtually all that parents do or which remains undone.
Vanhemmuuden determinismillä tarkoitetaan yksioikoista ajatusta siitä, että vanhemmuuteen liitettyjen erityisten kykyjen puuttumisen ja lasten monenkirjavien ongelmien välillä olisi syy-seuraussuhde.
These two approaches are employed in family support in order to increase the wellbeing of the family in general and specifically to prevent ill-being amongst children and youth.
Näitä kahta vanhemmuuden tukemisen tapaa tarjotaan perheprojekteissa ratkaisuiksi, joiden avulla perheen ja erityisesti lasten ja nuorten hyvinvointia voidaan lisätä.
The projects examined here were implemented by public organisations as well as non-governmental organisations, and were carried out between 2000 and 2010 in Finland.
Tutkimuksen keskiössä ovat vuosien 2000 ja 2010 välisenä aikana järjestetty julkishallinnon ja järjestöjen koordinoimat perheprojektit.
In this study, I indicate how in individualised parenting support these techniques aim to increase parents’ active awareness—their own inner expertise in parenting—and, hence, emphasise a kind of reflexive parental agency.
Yksilöllisessä vanhemmuuden tukemisen tavassa näiden tekniikoiden avulla on tarkoitus vahvistaa vanhempien tietoisuutta, aktiivisuutta ja omaa sisäistä asiantuntijuutta, eräänlaista refleksiivistä vanhemmuustoimijuutta.
I propose that by turning our gazes from parenting and primary socialisation to the socialisation of children from a broader perspective, we can increase our understanding of childrearing and how the parent–child relationship is also constructed in relation to wider structures within contemporary society.
Esitän tutkimuksessani, että suuntaamalla katseemme vanhemmuudesta, vanhemman ja lapsen suhteesta ja primaarisosialisaatiosta laajemmin lasten sosialisaatioon voimme havaita paremmin sen, kuinka lasten ja vanhempien väliset suhteet rakentuvat myös suhteessa ympäröivään yhteiskuntaan ja sen rakenteisiin.
My results demonstrate that parenting support is either targeted towards supporting interactions between family members—more accurately, the relationship between the parent and the child—or towards (re)building community and strengthening parents’ peer relationships with other parents in their community.
Tutkimuksen analyysin perusteella vanhemmuuden tukemisella tarkoitetaan joko perheenjäsenten välisen vuorovaikutuksen tukemista – tarkemmin vanhemman ja lapsen välisen vuorovaikutuksen tukemista – tai vanhempien vertaissuhteiden ja laajemmin yhteisöllisyyden tukemista.
In this study, I also frame parenting and parenting support historically and place the ‘turn to parenting’ along a continuum within the long history of family, parenthood and childrearing.
Taustoitan tutkimuksessa vanhemmuutta myös historiallisesta näkökulmasta, ja sijoitan ’käänteen kohti vanhemmuutta’ osaksi perheen, vanhemmuuden ja lastenkasvatuksen pitkää historiallista jatkumoa sekä perheen yhteiskunnallistumista, jonka viimeaikaisin ilmentymä vanhemmuuden tukeminen.
As a consequence, good parenting seems to be connected to parents’ constant reflexive evaluation of all possible options related to childrearing, often from a child-centred perspective.
Seurauksena on vanhemmille asetettu velvollisuus reflektoida omaa vanhemmuutta lapsikeskeisestä näkökulmasta, jossa keskeistä on lapsen kehitykseen liittyvien moninaisten mahdollisuuksien jatkuva puntarointi ja tämän puntaroinnin sidos hyvään vanhemmuuteen.
By examining parenting support, we can enhance our understanding of what parenting itself signifies, as well as what kinds of responsibilities and com¬petencies parenting requires.
Johtoajatuksena on, että tarkastelemalla vanhemmuuden tukemista, voimme ymmärtää paremmin vanhemmuuteen liitettyjä odotuksia, vastuita ja velvollisuuksia.
Moreover, parenting also contains certain new connotations different from those related to ‘childrearing’, which are also important to delineate carefully.
Väitän, että perheprojektien tuen kohteena oleva vanhemmuus sisältää uusia merkityksiä, joiden huolellinen määritteleminen on tärkeää.
Hence, I study how parenting is understood within Finnish family support projects and how it can be conceptualised from the sociological point of view.
Vanhemmuuden käsitettä ei oteta tutkimuksessa annettuna vaan se nostetaan keskeiseksi tutkimuksen kohteeksi tutkimalla myös sitä, miten vanhemmuus ymmärretään suomalaisessa perhepolitiikassa ja miten vanhemmuutta voisi käsitteellistää sosiologisesta näkökulmasta.
Furthermore, I emphasise ‘parenting’ as a unique concept in relation to, for example, parenthood, which denotes the kin relationship between a parent and a child.
Lisäksi tarkastelen vanhemmuus-käsitteen omaleimaisuutta ja erityisyyttä suhteessa vanhemman ja lapsen väliseen sukulaissuhteeseen sekä lasten kasvatukseen.
Considering the large amount of data, some of the central characteristics of the data were categorised and quantified in order to describe the data at a general level, although the main focus lies on the qualitative analysis.
Laaja aineisto on mahdollistanut myös projektien määrällisen luokittelun, mistä on ollut hyötyä perheprojektien yleisluonteisessa kuvailussa.
This is what I have labelled the ‘horizontal expertise of parenting’, wherein the intention is to strengthen parenting with help from the community and peer relations.
Kutsun tätä vanhemmuuden horisontaaliseksi asiantuntijuudeksi, jossa vanhemmuuden toivotaan vahvistuvan, ei niinkään ammattilaisten ja asiantuntijoiden tukemana, vaan yhteisössä jaetun tiedon, kokemuksen ja vertaistuen avulla.
In addition, the changes in the community composition could be linked to larger environmental phenomena, such as the timing and duration of the ice season, which in turn influenced the phytoplankton bloom.
Nämä muutokset voidaan kytkeä laajempiin ilmiöihin ja vallitseviin olosuhteisiin, kuten esimerkiksi kevätkukinnan ajoittumiseen tai jääpeitteen sulamiseen.
This thesis explores the use of the DNA metabarcoding method in examining the benthic ecosystem from different angles and targeting both eukaryote and prokaryote communities.
Tässä väitöskirjatyössäni olen tarkastellut DNA-viivakoodausmenetelmän käyttöä merenpohjan ekosysteemien tutkimuksessa keskittyen erityisesti mikroskooppisiin eliöihin, kuten yksisoluisiin aitotumallisiin sekä bakteereihin.
The marine benthic ecosystem, encompassing the sea floor and the sedimentary habitats within, plays a crucial role in major biogeochemical cycles and the functioning of the marine ecosystem.
Merenpohjien elinympäristöjen toiminnalla on tärkeitä vaikutuksia koko meriekosysteemiin.
Compared with traditional methods, metabarcoding has the advantage of being applicable to various samples, generating large data sets and allowing reliable taxonomic identification without requiring morphological identification.
Viivakoodattavat geenialueet ovat pieniä fragmentteja eliön genomista, jotka muuntelevat riittävästi eri lajien välillä mahdollistaen luotettavan taksonomisen tunnistamisen.
In recent years, molecular ecology methods, in particular DNA metabarcoding, have provided us with new insights into benthic ecology.
Molekulaariset menetelmät, jotka usein perustuvat DNA:n eristämiseen, sekvensointiin ja analysointiin, ovat luoneet uusia mahdollisuuksia myös merenpohjan ekosysteemien tutkimiseen.
Despite its importance, many aspects of its ecology remain understudied, such as microbial community composition and bacteria–eukaryote interactions.
On kuitenkin huomattavaa, että tämä ympäristö tunnetaan vielä verrattain puutteellisesti, etenkin kaikkein pienimpien eliöiden kuten mikrobien osalta.
Both intracellular bacteria and eukaryotes of foraminifera were targeted in these studies, as well as the foraminifera’s own DNA, which allowed reliable genus-level identification.
Tulokset osoittivat, että DNA:han pohjautuvilla menetelmillä kyetään sekä luotettavasti tunnistamaan jopa yksisoluisia huokoseläimiä, että havainnoimaan niiden paikkaa ravintoketjussa ja tutkimaan mahdollisia symbionttisia vuorovaikutussuhteita.
The ability of DNA metabarcoding surveys to resolve sediment community response to environmental factors indicates a potential for applications in biomonitoring and environmental assessment.
DNA-viivakoodausta voidaan hyödyntää myös käytännön ympäristönvalvonta- ja –seurantatyöhön.
For example, looking into the environmental conditions under which transcription of the sulphur-cycle genes takes place would enable assessment of their role and the potential foraminifera/endobiont contribution to the benthic sulphur cycle.
Lajikirjon, eliöiden vuorovaikutusssuhteiden ja mikrobiyhteisöjen tunteminen on välttämätöntä, kun halutaan ymmärtää koko ekosysteemin toimintaa ja toteuttaa tarvittavia seuranta- ja suojelutoimenpiteitä.
The results demonstrate that DNA metabarcoding can be used to study sediment eukaryote community composition and variation over time.
Tämän työn tulosten perusteella menetelmä kykenee herkästi osoittamaan meren eliöyhteisöissä tapahtuvia ajallisia muutoksia.
Product samples were investigated for the presence and quantity of L. monocytogenes in 2014–2015.
Seitsemässä laitoksessa esiintyi pieniä määriä L. monocytogenesta kalatuotteissa vuosina 2014–2015.
L. monocytogenes product contamination was associated with number of processing machines, deficiencies in the processing environment and machinery sanitation, and staff movement from areas of low hygiene to high hygiene.
Tuotekontaminaatio liittyi tuotantolaitteisiin, puutteellisiin puhdistuskäytäntöihin ja työntekijöiden siirtymiseen eri hygieniatasoisten tilojen välillä.
These results identified areas for improvement in the preventive measures of fish-processing plants and official food control, providing ways to reduce L. monocytogenes contamination in the fish industry.
Tulokset osoittivat konkreettisia toimenpiteitä, joilla listerian esiintymistä voidaan vähentää kalalaitoksissa.
The severe foodborne disease listeriosis is caused by the bacterium Listeria monocytogenes, known as a problematic contaminant of the food chain.
Listeria monocytogenes -bakteeri aiheuttaa ihmisille elintarvikevälitteistä tautia, listerioosia, jonka esiintyvyys on lisääntynyt Suomessa ja muualla Euroopassa 2010-luvulla.
Some L. monocytogenes strains tolerate external stressors better than others, which may complicate the control of the bacterium in food-related environments.
L. monocytogenes sietää monia torjuntakeinoja ruokaketjussa ja pesiytyy elintarvikelaitoksiin, joissa se saastuttaa tuotteita pintojen ja laitteiden välityksellä.
The aims of this dissertation were to investigate the strain variability and determinants of L. monocytogenes stress tolerance and to examine the framework of fish-processing plants and their official food control for managing L. monocytogenes contamination.
Lisäksi väitöskirjassa tehtiin merkittäviä perustutkimuksellisia löydöksiä L. monocytogeneksen sopeutumisesta ja selviytymisestä elintarvikeketjussa esiintyvissä olosuhteissa.
To examine the framework for managing L. monocytogenes contamination in the fish industry, operational practices and efficacy of official control were studied in 21 Finnish fish-processing plants producing vacuum-packaged gravad (cold-salted) and cold-smoked fish products.
Suomessa listerian tyypillisiä tartuntalähteitä ovat sellaisenaan syötävät elintarvikkeet, etenkin tyhjiöpakatut kylmäsavustetut ja graavisuolatut kalatuotteet.
They often do not undergo listericidal processes before consumption, and thus, their processing requires stringent preventive measures.
Huomattavan osan epäkohdista arvioitiin altistavan listerialle eli torjuntaa ei ollut toteutettu tehokkaasti kaikissa laitoksissa.
The production and hygiene practices of the processing plants were surveyed with an in-depth inspection questionnaire, and the occurrence, control measures, and correction of non-compliances were drawn from their official inspection records.
Tutkimuksessa todettiin, että tuotantolaitteiden puhtautta ja epäkohtien korjaamista tulee varmistaa ja valvoa tehostetusti.
Strains exposed to one stress condition may also develop tolerance towards another; such cross-adaptation occurs, for instance, between osmotic and heat stress.
Listerioosi aiheuttaa aivokalvontulehdusta, verenmyrkytystä ja keskenmenoja, joihin kuolleisuus on 15–30 %.
Accessory genetic mechanisms of stress resistance were investigated by comparison of heat survival phenotypes and whole-genome sequences of a heat-resistant and a heat-sensitive L. monocytogenes strain.
Listeriaa esiintyi vain siivutetuissa tuotteissa ja enemmän graavi- kuin kylmäsavukalassa.
Stress tolerance of Listeria monocytogenes and control of the bacterium in the fish industry
Kyseessä oli ensimmäinen tutkimus, jossa selvitettiin yksityiskohtaisesti listeriahallinnan toteutumista ja viranomaisvalvonnan vaikuttavuutta suomalaisissa kalalaitoksissa.
This system of surrender is established through Council Framework Decision of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States (hereinafter "Framework Decision).
Tutkimuksen keskiössä on Euroopan unionin neuvoston vuoden 2002 kesäkuussa antama puitepäätös eurooppalaiseen pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä (EAW-puitepäätös).
The aim for the study is to find out in which situations and for what conditions a requested person can be surrendered from a Member State to another Member State within EU.
Tutkimuksessa selvitetään, missä tilanteissa ja millä edellytyksillä rikoksentekijä voidaan luovuttaa toisesta EU:n jäsenvaltiosta Suomeen ja vastaavasti Suomesta toiseen EU:n jäsenvaltioon.
This thesis explores the major changes that the EAW system has introduced compared to traditional extradition.
Eurooppalainen pidätysmääräys on merkinnyt monella tavalla muutosta verrattuna perinteisiin luovuttamisjärjestelmiin.
Secondly, the study analyses the consequences that these changes have from the point of individual and what is the added value of the EAW for efficient criminal law cooperation between EU Member States.
Tutkimuksessa pohditaankin mitä eri luovuttamisoikeuteen sisältyvillä edellytyksillä ja ehdoilla tarkoitetaan ja mitä seurauksia niiden osittaisesta luopumisesta eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä on etenkin yksilön oikeussuojan ja tehokkaan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön kannalta.
This study analyses one of the most prominent instrument of mutual recognition, the European Arrest Warrant (EAW).
Tutkimus käsittelee eurooppalaiseen pidätysmääräykseen perustuvaa rikoksentekijän luovuttamista.
By replacing the previous extradition systems like the 1957 European Convention on Extradition (ECE), the EAW has introduced a system of surrender between judicial authorities for categorized offences, without control of double criminality and other traditional conditions for extradition.
Periaatteen ensimmäisenä konkreettisena sovelluksena EAW-puitepäätöksen keskeisenä tavoitteena on tehostaa ja yksinkertaistaa jäsenvaltioiden välistä rikoksentekijöiden luovuttamista koskevaa menettelyä, koska aikaisemmat luovuttamisjärjestelmät on koettu tehottomiksi, monimutkaisiksi ja pitkäkestoisiksi.
It is argued whether it is appropriate that cooperation can take place on the basis of a high level of mutual trust in the criminal justice systems of Member States, premised upon the presumption that fundamental rights are in principle respected fully across the EU.
Vastavuoroinen tunnustaminen edellyttää jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta toistensa rikosoikeuden järjestelmiin.
Mutual trust is an essential element of mutual recognition as it enables free movement of judicial decisions across the EU via the recognition and execution of foreign judgements with a minimum of formality and limited grounds for refusal.
Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen lähtökohtana on, että tietyssä jäsenvaltiossa tämän valtion sääntöjen mukaisesti annettu ja niiden valossa laillinen oikeudellinen päätös on hyväksyttävä ja pantava täytäntöön sellaisenaan toisessa jäsenvaltiossa.
The surrender mechanism of EAW is meant to replace the system of extradition based on a complex network of international conventions and bilateral treaties, which has governed the relationships between the Member States of EU.
Vastavuoroinen tunnustaminen ilmenee EAW-puitepäätöksen taustalla siten, että aiemmissa jäsenvaltioiden voimassa olleissa luovuttamista koskevissa järjestelyissä olevia luovuttamisen aineellisten edellytysten ja esteiden, kuten kaksoisrangaistavuutta koskevan vaatimuksen ja kansalaisuuden merkitystä, on pyritty vähentämään tai poistamaan osin kokonaan.
The thesis analyses the meaning and functioning of the principles of mutual recognition and mutual trust.
Lisäksi tutkimuksessa tarkastellaan, miten perus- ja ihmisoikeuksien suoja on toteutettu pidätysmääräyksen soveltamisalalla ja missä määrin perus- ja ihmisoikeudet voivat muodostaa kieltäytymisperusteen rikoksentekijän luovuttamiselle.