natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The downside of map collecting relate to their low survival rate, theft, forgery and ageing of collectors.
Karttakeräilyn varjopuolia voi löytää niin karttojen alhaisesta selviytymisasteesta varkauksiin ja väärennöksiin kuin ikääntyneeseen keräilijäkuntaan liittyen.
It is clear for a geographer that a map is a basic tool for presenting the world or parts of it. A map promotes national identity as it creates a meaning and boundaries for a society.
Maantieteilijälle on selvää, että kartta on maantieteellisen esittämisen perustyökalu, jolla kuvataan maailmaa tai osaa siitä.
However, the migration of the map markets to the internet meant that the era of big collectors in Finland is over.
Karttakeräilyn kulta-aika sijoittui Suomessa 1960-1990-luvuille, mutta muuttuneen maailman ja karttamarkkinoiden siirryttyä internetiin, on suurten karttakeräilijöiden aika nykyisin Suomessa ohi.
This allows the historic or economic value of the collection to be significant.
Vanhojen karttojen keräilyssä kannattaa keskittyä johonkin tiettyyn teemaan, jolloin kerätyn kokoelman arvo, historiallinen tai taloudellinen, voi olla merkittävä.
Despite many improvements in the fabrication process, we did not achieve repeatability in the characterization measurements for probes made with same parameters.
Huolimatta useista parannuksista valmistusprosessissa, emme myöskään saavuttaneet toistettavuutta samoilla parametreilla tehtyjen eri superresoluutioelementtien karakterisointi-mittauksissa.
In the image resolution, we achieved comparable results to other transverse resolution studies, but in longitudinal resolution we did not succeed to reach consistent results in non-contact mode with AFM.
Mittaustuloksissa saimme kuvan poikittaisresoluutiossa vertailukelpoisia tuloksia muihin tutkimusiin nähden, mutta syvyyssuunnan resoluutiossa emme onnistuneet saamaan kontaktittomissa mittauksissa yhteneviä tuloksia AFM-tulosten kanssa.
It is based on the simple principle to utilize a dielectric microsphere as an external lens in optical microscope.
Se perustuu yksin-kertaiseen periaatteeseen hyödyntää läpinäkyvää mikrokuulaa optisessa mikroskoopissa ulkoisena lisälinssinä.
Our objective was to achieve the super-resolution capability in non-contact 3D surface profilometry by integrating MAM-technology and Mirau-type of white light interferometry.
Meidän tavoitteena oli saavuttaa kolmiulotteinen pinnanmuotojen kontaktiton mittaus yhdistämällä MAM-teknologia Mirau-tyyppiseen valkoisen valon interferometriin.
Super-resolution microscopy is a collection of methods to overcome the natural barrier of diffraction limit of resolving power that conventional optical microscopes have.
Superresoluutiomikroskopia on kokoelma menetelmiä, joilla voidaan ylittää perinteisten optisten mikroskooppien diffraktiosta johtuva erotuskykyraja.
I also present our choices for probe parameters and reveal experimental results on the performance of our 3D surface profilometer.
Esittelen myöskin tekemiämme valintoja superresoluutioelementin ominaisuuksiin, ja kerron kokeellisissa mittauksissa saamiamme tuloksia laitteemme suorituskyvystä.
A microsphere assisted microscopy (MAM) is a super-resolution method that was first demonstrated in 2011.
Mikrokuula-avusteinen mikroskopia (microsphere assisted microscopy, MAM) on eräs superresoluutiokuvantamis-metodi.
The essential component in our proposed technology is a probe that contains the microsphere and its surrounding medium, the immersion film.
Oleellinen komponentti suunnittelemassamme teknologiassa oli super-resoluutioelementti, joka sisälsi mikrokuulan sitä ympäröivässä kalvossa.
In this thesis, I introduce the properties of microspheres and its surroundings that affect to the performance of MAM according to literature.
Tässä tutkielmassa esittelen kirjallisuudessa esitettyjä mikrokuulan ja sitä ympäröivän kalvon ominaisuuksien vaikutuksia mikrokuula-avusteiseen mikroskopiaan.
Malfunction of the vascular systems is associated with various diseases such as cancer, inflammation and neovascular eye diseases.
Verisuonijärjestelmän häiriintynyt toiminta on osatekijä monissa sairauksissa, esimerkiksi syövässä, tulehduksissa ja silmäsairauksissa.
The main function of the blood vasculature is to transport oxygen and nutrients to tissues, whereas the unidirectional lymphatic network is required mainly for maintenance of tissue fluid homeostasis and lipid absorption.
Verisuoniston päätehtävänä on kuljettaa happea ja ravintoaineita kudoksiin, kun taas imusuoniston tehtävänä on ylläpitää elimistön nestetasapainoa ja osallistua rasvojen imeytymiseen ohutsuolesta.
ECs are regulated by many growth factors including the endothelial angiopoietin (Ang) growth factor -Tie receptor signaling system.
Monet kasvutekijät säätelevät endoteelisolujen toimintaa, mukaan lukien angiopoietiinit (Ang).
Ang-Tie signaling is important in vascular development and it controls pathological angiogenesis as well as vascular remodeling and integrity in inflammatory conditions.
Ang-Tie-signaalinvälitysreitti on tärkeä verisuonten kehityksessä, mutta se säätelee myös patologista verisuonten uudismuodostusta sekä verisuonten läpäisevyyttä tulehduksessa.
These data implicate a role for Ang2 in autoimmune neuroinflammation.
Nämä tulokset viittaavat siihen, että Ang2 voi toimia terapeuttisena kohdemolekyylinä keskushermoston autoimmuunisairauksien hoidossa.
For example, increased Ang2 concentrations predict poor patient survival in severe diseases.
Ang2-kasvutekijän pitoisuus on kohonnut useissa sairauksissa ja tämä on liitetty huonoon ennusteeseen useissa taudeissa.
We also aimed to understand how Tie1 regulates angiopoietin signaling and the function of angiopoietins in inflammation.
Havaitsimme myös, että Tie1 on tärkeässä roolissa Ang-Tie2-signaloinnissa, vaikuttaen esimerkiksi verisuonten muokkautumiseen sekä angiopoietiinien toimintaan kudosten tulehdustiloissa.
Overall, the Ang-Tie pathway can be considered to be a potential therapeutic target.
Ang-Tie-signaalinvälitysreitti muodostaa mahdollisen lääkeaineiden vaikutuskohteen näissä taudeissa.
In this thesis, we investigated the function of Tie1 in embryonic lymphatic vascular development, postnatal sprouting angiogenesis and pathological angiogenesis.
Havaitsimme, että Tie1 säätelee imusuonten kehitystä alkionkehityksen aikana ja verkkokalvon verisuonten kehitystä syntymän jälkeen.
The two transmembrane tyrosine kinase receptors Tie1 and Tie2 form a receptor complex for angiopoietin growth factors, which regulate angiogenesis and lymphangiogenesis.
Ang1 ja Ang2-kasvutekijät sitoutuvat endoteelisolujen Tie1- ja Tie2-reseptorikompleksiin, joka käynnistää Tie-signaalinvälitysreitin.
A deeper understanding of the functions of Tie1 and Ang2 in disease pathogenesis should aid in the development of therapies targeting the Ang-Tie signaling system.
Tuloksemme viittaavat myös siihen, että Tie1-reseptorin poisto yhdessä angiopoietiinien toiminnan eston kanssa tehostaa terapiaa, jolla pyritään estämään patologista verisuonten uudismuodostusta.
Our study showed that in neuroinflammation, Ang2 regulates the expression of EC adhesion molecules, blood brain barrier (BBB) integrity and recruitment of leukocytes into the central nervous system (CNS), as well as the pro-inflammatory polarization of CNS myeloid cells.
Tutkimuksessa saimme myös selville, että Ang2:n toimintaa estävät vasta-aineet lieventävät keskushermoston tulehdustilaa MS-taudin hiirimallissa.
We next investigated the function of Tie1 in tumor angiogenesis.
Väitöskirjatutkimuksessani selvitimme Tie1-reseptorin ja Ang2-kasvutekijän toimintaa solu- ja hiirimalleissa.
The functions of the vascular system are controlled by endothelial cells (ECs) lining the blood and lymphatic vessels.
Veri- ja imusuonten kasvua ja toimintaa säätelevät niiden sisäpintaa verhoavat endoteelisolut.
The endothelial angiopoietin-Tie signaling pathway in development and disease
Kokonaisuudessaan tutkimukseni ovat tuoneet uutta tietoa Ang-Tie-signaalinvälitysreitin monimutkaisista toiminnoista sekä kehityksen aikana että sairaustiloissa.
Our studies reveal previously unknown roles of Tie1 in lymphatic vessel development, postnatal sprouting angiogenesis as well as in pathological tumor angiogenesis.
Tutkimuksessa saimme selville, että Tie1-reseptori on tärkeä sekä veri- ja imusuonten kehityksessä että useissa tautitiloissa.
These changes may be attributed to the production of organic acids and concomitant activation of hydrolytic enzymes like glycoside hydrolase, cellulases, esterases and proteases.
Nämä muutokset johtuivat todennäköisesti orgaanisten happojen muodostumisesta sekä tiettyjen hydrolyyttisten entsyymien, kuten glykosidihydrolaasin, sellulaasien, esteraasien ja proteaasien aktivoitumisesta.
Utilization of grain legumes (such as faba bean) and minor cereals (such as sorghum and millet) is constantly growing since consumers are increasingly interested in sustainable, plant based and health promoting foods.
Palkokasvien (kuten härkäpapu) ja eräiden viljojen (kuten durra ja hirssi) käyttö lisääntyy jatkuvasti, koska kuluttajia kiinnostavat yhä enemmän kestävästi tuotetut, kasvipohjaiset ja terveelliset elintarvikkeet.
Additionally, this thesis revealed for the first time the ability of dextran to modify sensation of acidic and bitter flavours, which allows future product innovations in plant based foods.
Tässä työssä osoitettiin myös ensimmäistä kertaa dekstraanin kyky muokata happaman ja karvaan maun aistimista, mikä mahdollistaa uudet tuoteinnovaatiot kasvipohjaisissa tuotteissa.
This observation was further verified by adding purified dextran (0.12−0.96% bread weight) to white wheat bread together with acid and bitter flavour compounds (lactic/acetic acid and caffeine).
Vaikutus todennettiin lisäämällä puhdistettua dekstraania (0.12-0.96% leivän painosta) mallivehnäleipään, johon lisättiin happaman ja karvaan aistimuksen aikaansaavia happoja ja kofeiinia.
Wheat flour was replaced with faba bean (30%), sorghum or millet flours (50%), which were either native or fermented.
Valkoisesta vehnäjauhosta oli korvattu osa joko härkäpapu- (30%), hirssi- (50%) tai durrajauholla (50%), jotka olivat joko käsittelemättömiä tai hapatettu maitohappobakteereilla.
Furthermore, efficacy to improve shelf-life (delay staling rate) was shown to be linked to slower starch retrogradation and improved water retention.
Fermentoidun raskin kyky pidentää leivän säilyvyyttä osoitettiin liittyvän hidastuneeseen tärkkelyksen uudelleen kiteytymiseen ja parantuneeseen vedensidontaan.
Fermentation of millet decreased starch in vitro digestibility (lower predicted glycemic index), while improving the in vitro digestibility of proteins.
Hirssin raskitus vähensi tärkkelyksen sulavuutta in vitro (alentunut ennustettu glykeeminen indeksi).
However, faba bean sourdough fermented with Leuconostoc pseudomesenteroides DSM 20193 (dextran content of 3.6% d.w.) decreased bread volume and increased crumb hardness, probably due to the higher acidification.
Leuconostoc pseudomesenteroides DSM 20193 kannalla raskitettu jauho (3.6% dekstraania) pienensi leivän ominaistilavuutta, sekä lisäsi leivän rakenteen kovuutta, todennäköisesti johtuen merkittävästi suuremmasta happamuudesta.
This thesis demonstrated efficient production of dextran in situ in faba bean, sorghum and millet flours during sourdough fermentation, which facilitates production of nutritionally high quality composite breads without additives.
Tämä väitöskirja osoitti, että dekstraania voidaan tuottaa tehokkaasti härkäpapu-, durra- ja hirssijauhoissa raskituksen aikana, mikä mahdollistaa ravitsemuksellisesti korkeatasoisten leipien valmistuksen ilman lisäaineita.
Sourdough fermentation of sorghum without dextran increased unpleasant flavour properties such as acidic, bitter flavour and aftertaste, probably due to increased content of acids and small molecular weight polyphenols (e.g. caffeic acid).
Durran perinteinen raskitus ilman dekstraania lisäsi merkitsevästi epämiellyttävinä koettuja happamuutta, karvautta ja jälkimakua, todennäköisesti lisääntyneiden orgaanisten happojen ja pienimolekyylisten polyfenolien vapautumisen johdosta (voimakas karvas maku).
Faba bean sourdough fermented with Weissella confusa VTT E-143403 (dextran content of 5.2% dry weight) improved the specific volume (21%) and texture of breads, especially softness (12%).
Weissella confusa VTT E-143403 kannalla raskitetun härkäpavun käyttö (dekstraania 5.2% kuivapainosta) paransi merkittävästi leivän tilavuutta ja rakennetta.
The functionality of sourdough was based on sufficient production of dextran and mild acidification.
Raskin teknologinen funktionaalisuus perustui in situ tuotetun dekstraanin riittävään pitoisuuteen sekä raskileivän mietoon happamuustasoon.
Utilization of these grains is challenging as they have negative impact on product texture and flavour.
Palkokasveista, durrasta ja hirssistä tehtyjen jauhojen käyttäminen on kuitenkin haastavaa, sillä ne vaikuttavat usein negatiivisesti tuotteen aistinvaraisiin ominaisuuksiin, kuten rakenteeseen ja makuun.
In contrast, mildly acidified and dextran-containing flours improved all properties of composite breads.
Miedosti hapatetut, dekstraania sisältävät raskit paransivat kaikkia leivän ominaisuuksia.
Grain legumes and minor cereals are raw materials with high nutritional quality due to high content of protein, dietary fibre and other bioactive compounds.
Vilja- ja palkokasvit sisältävät runsaasti proteiineja, ravintokuituja, polyfenoleja ja muita bioaktiivisia yhdisteitä, minkä ansiosta niiden ravitsemuksellinen laatu on hyvä.
When the amount of dextran was sufficient (> 0.43% b.w.
Dekstraanin lisäys riittävänä pitoisuutena (> 0.43%) pienensi merkittäväsi happaman ja karvaan maun voimakkuutta.
This study showed that dextran containing sorghum breads had less intensive acidic and bitter flavour and milder aftertaste even though the actual acidity and polyphenol compositions was the same as in control breads.
Tämä tutkimus osoitti, että dekstraania sisältävässä durraleivässä nämä epämiellyttävinä koetut maut aistittiin merkitsevästi vähemmän voimakkaina, huolimatta leipien samanlaisesta happo- ja polyfenolikoostumuksesta, mikä paljasti dekstraanin poikkeuksellisen kyvyn pienentää aistittua karvautta ja happamuutta.
Sourdough fermentation also increased the level of free phenolic compounds in millet and sorghum.
Raskitus lisäsi durran ja hirssin vapaiden fenolien pitoisuutta.
Utilization of tailored sourdough technology had a significant impact on the sensory properties of sorghum breads.
Raskituksella oli myös merkittävä vaikutus durraa sisältävän leivän aistittaviin ominaisuuksiin.
The aim of this thesis was to study the influence of faba bean, sorghum and millet on technological and nutritional properties of composite wheat bread.
Tässä työssä tutkittiin raskitettua härkäpapua, hirssiä tai durraa sisältävien leipien reologisia, teknologisia, ravitsemuksellisia sekä aistinvaraisia ominaisuuksia.
Utilization of native flours had detrimental effect on the rheological properties of dough as well as the volume, texture and sensory properties of bread in comparison to 100% wheat control breads.
Käsittelemättömien jauhojen käyttö leivonnassa huononsi taikinan reologisia ominaisuuksia ja leivän ominaistilavuutta, rakennetta ja makua.
Sourdough technology is one of the "clean label" options to improve technological functionality of these grains.
Hapanjuurikäyminen eli raskitus on lisäaineeton keino muokata näiden raaka-aineiden käyttökelpoisuutta esimerkiksi leivonnassa.
Apart from the semi-structured interviews, I conducted an in-depth reading of texts published on Russian Internet websites and in forums devoted to natural parenting.
Puolistrukturoitujen haastattelujen lisäksi olen analysoinut venäläisillä kiintymysvanhemmuuteen keskittyvillä internet-sivustoilla ja foorumeilla julkaistuja kirjoituksia.
The study investigates what this originally Western model of mothering has come to mean in paternalist Russia, where the official ideological opposition to capitalism and orientation towards gender equality has recently been replaced by a neo-traditionalist ideology.
Tarkastelen, miten tämä alun perin länsimainen äitiyden malli käsitetään autoritaarisessa valtiossa, jossa virallinen kapitalisminvastaisuus ja tavoite sukupuolten tasa-arvosta on vastikään korvattu uusvanhoillisella ideologialla.
The research is based on empirical data consisting of 51 semi-structured interviews conducted in 2015–2018 with Russian ‘natural’ mothers, residing in St. Petersburg, Moscow and Vologda.
Olen haastatellut venäläisiä kiintymysvanhemmuutta harjoittavia äitejä Pietarissa, Moskovassa ja Vologdassa vuosina 2015–2018.
These practices imply the mother’s permanent emotional involvement in childcare and physical presence close to the child, duly intensifying maternal physical and emotional care work.
Nämä käytännöt merkitsevät äidin sitoutuneen pysyvästi tunnetasolla lapsen hoitoon ja ruumiilliseen läheisyyteen lapsen kanssa, muokaten äitiyteen liittyvää fyysistä ja emotionaalista hoivatyötä huomattavasti intensiivisemmäksi.
The creation and maintenance of this bond requires long-term breastfeeding on demand, co-sleeping, and baby-wearing.
Tunnesuhteen luominen ja ylläpitäminen edellyttää pitkäaikaista lapsentahtista imettämistä, perhepedissä nukkumista ja lapsen kantamista kantovälineessä.
Following natural parenting knowledge of childcare, natural mothers distance or separate their own mothers and other kin from the immediate care of their children as they perceive the approach of elder kin to childcare as being ‘wrong’ and harmful.
Noudattaessaan kiintymysvanhemmuuden tuottamaa tietoa lastenhoidosta ja vanhemmuudesta kiintymysvanhemmuutta toteuttavat äidit etäännyttävät tai erottavat omat äitinsä ja muut sukulaisensa lastensa lähihoidosta, sillä he näkevät vanhempien sukulaisten tuottaman hoivan "vääränlaisena" tai haitallisena.
This approach, combined with the examination of macro-level factors such as Russian social policy and institutions related to parenting, reveals what natural parenting is about in the contemporary Russian context both at the personal level of its proponents and at the greater societal level.
Teoreettinen lähestymistapani yhdessä venäläisen sosiaalipolitiikan ja vanhemmuutta säätelevien instituutioiden analyysin kanssa tuo näkyväksi, mistä kiintymysvanhemmuudessa on kyse nyky-Venäjällä niin sen puolestapuhujille kuin laajemmasta yhteiskunnallisesta perspektiivistä.
The study explores the assemblage of those elements that enable natural parenting but which, at the same time, obstruct its mass promotion in the discussed context.
Tutkimuksessani perehdyn niihin tekijöihin, jotka mahdollistavat kiintymysvanhemmuuden harjoittamisen venäläisessä kontekstissa, mutta jotka samaan aikaan vaikeuttavat sen valtavirtaistumista.
In so doing, natural mothers appropriate the care of their children and nuclearise their families.
Tämän seurauksena kiintymysvanhemmuutta toteuttavat äidit ottavat lastenhoidon haltuunsa ja rajaavat perheensä ydinperhemalliin.
The ‘new’ knowledge as well as the intensity of maternal care promoted by natural parenting contradict the conventional form of Russian maternal childcare that has prevailed since the Soviet period, namely extended mothering.
Tämä uusi tieto, kuten myös kiintymysvanhemmuuden edistämä intensiivinen äitiys ovat ristiriidassa perinteisen, Neuvostoliiton ajoista periytyvän venäläisen hoivan käytännön, naispuolisten sukulaisten kanssa jaetun lapsenhoidon, kanssa.
Therefore, the implementation of natural parenting becomes a choice, albeit heavily imposed by the dominant discourse of the ultimacy of the child’s well-being, and available only to those who possess a sufficient amount of social and cultural capital or economic resources.
Samalla kiintymysvanhemmuus on mahdollista vain niille, joilla on riittävä määrä sosiaalista ja kulttuurista pääomaa tai taloudellisia resursseja.
This sharing implies the internalisation of parental knowledge about the world into the children and the actual sharing of the body through everyday routine practices of care.
Strathernin ajatus yhteisestä kehosta merkitsee sekä vanhemman lapselle siirtämää tietoa maailmasta että varsinaista kehon jakamista jokapäiväisen hoivan käytännöissä.
According to this knowledge, which is based on post-modern ideas of happiness and therapeutic culture, somatic individualism, and a specific understanding of naturalness, the well-being of a child depends enormously on a tight emotional bond with the mother.
Tutkimukseni tulokset osoittavat, että kiintymysvanhemmuus tarjoaa sen harjoittajille uudenlaista lastenhoitoa ja vanhemmuutta koskevaa tietoa, joka pohjautuu postmoderneihin käsityksiin onnellisuudesta, terapiakulttuuriin, somaattiseen individualismiin, sekä tarkoin rajattuun käsitykseen luonnollisuudesta.
To address these issues, I explore the actors who are interested in natural parenting and their specificity, namely the extent and character of social, economic and cultural resources, their rationale and its basis, and analyse how they implement and reason natural parenting.
Lähestyn aihettani perehtymällä niihin syihin ja lähtökohtiin, joita kiintymysvanhemmuutta toteuttavilla ihmisillä on toiminnalleen sekä niihin sosiaalisiin, taloudellisiin ja kulttuurisiin resursseihin, joita heillä on käytössään.
The analysis draws on Gender Studies and new approaches developed in the field of New Kinship and Family Studies, and conceptualises mothering following Marilyn Strathern’s idea of parenting as parents sharing body with their children ‘twice over’.
Käsitteellistän äitiyttä seuraten Marilyn Strathernin teoriaa, jonka mukaan vanhemmilla on kaksinkertaisesti yhteinen keho lastensa kanssa.
This monograph is an exploration of how natural parenting, one of the most radical forms of intensive mothering, is conceptualised, localised and circulated in the context of contemporary neo-conservative Russian society.
Tutkin väitöskirjassani, miten käsitykset kiintymysvanhemmuudesta muotoutuvat ja leviävät uuskonservatiivisessa venäläisessä nyky-yhteiskunnassa.
However, under conditions of insufficient state support for families and citizens with children, natural parenting is not that easily available to many Russians, who face the need to combine participation in the labour market with parenting and therefore share the care of their children with various social institutions such as daycares, nannies, and kinfolk.
Valtion riittämätön tuki lapsiperheille tuottaa kuitenkin olosuhteet, joissa kiintymysvanhemmuus ei ole mahdollista niille ihmisille, joiden on pakko yhdistää vanhemmuus palkkatyöhön.
Natural parenting in contemporary Russia : When ‘nature’ meets kinship
Kiintymysvanhemmuus on yksi äärimmäisistä intensiivisen äitiyden muodoista ja tunnetaan Venäjällä nimellä luonnollinen vanhemmuus.
Portion B was the average of all weighed portion sizes, portion A was half of B, and portion C was one and half times B. Cooking demonstrations were arranged with the families of participants and the food portions were weighed out and photographed.
B-annoskoko oli punnittujen annoskokojen keskiarvo, A oli puolet B:sta ja C puolitoista kertaa B. Kyselyyn osallistuneiden lasten äideille järjestettiin ruoanvalmistustilaisuus, jossa he valmistivat annoskuvakirjaan tulevat ruoat ja annoskoot punnittiin ja kuvattiin.
All four professionals agreed they would use the atlas in their work, but all found the quality of photographs poor.
Kaikki neljä ravitsemusosaajaa kertoivat, että käyttäisivät annoskuvakirjaa työssään, mutta kaikki kommentoivat, että valokuvien laatu oli kehno.
Professionals gave verbal suggestions on improvements, for example, which foods were missing, how to adjust layout as well as the shapes of portion sizes.
Ravitsemusosaajat antoivat suullista palautetta liittyen siihen, mitkä ruokalajit puuttuivat, missä järjestyksessä ne tulisi esittää sekä esittivät korjauksia ruoka-annosten muotoon.
A photographic food atlas was compiled, and its usability was tested amongst eight adolescents and four nutrition professionals.
Lopuksi annoskuvakirja koottiin ja sen käytettävyyttä testattiin kahdeksan lapsen ja neljän ravitsemustieteilijän keskuudessa.