natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The third theme extends and transfers the conversation about TV-series to real or imaginary stories of own life.
Kolmas teema liitti tv-sarjan laajempaan sosiokulttuuriseen kehykseen: keskustelu lähtee tv-sarjasta, mutta katsojat jatkavat tai siirtävät tv-sarjan tapahtumia oman elämänsä todellisiksi tai kuvitelluiksi tarinoiksi.
There was neither a questionnaire nor an agenda for the women to discuss.
Katselun jälkeen naisilla oli mahdollisuus keskustella keskenään ilman tutkijan etukäteen tarjoamia kysymyksiä tai agendaa.
In the orientation discussions the viewers aim to construct frames in which it makes sense to talk about the TV-series.
Ohjelmaan orientoituessaan katsojat neuvottelevat sosiokulttuurisista kehyksistä, joiden puitteissa tv-sarja on ymmärrettävissä ja siitä puhuminen on järkevää.
In the tradition of feminist studies this study understands that gender is being constructed in social and cultural practices.
Tutkimuksen lähtökohdat ovat myös feministisen tutkimuksen tavassa tarkastella sukupuolta yhteiskunnallisena konstruktiona.
The data has been collected in a workplace where four women watched together (and without the presence of a researcher) two TV-series, American sitcom Golden Girls and Finnish family drama Ruusun aika (Time of a Rose), and afterwards had time and chance for discussion.
Naiset katsoivat yhdessä jakson amerikkalaisesta tilannekomediasta Tyttökullat ja kotimaisesta perhesarjasta Ruusun aika.
The method of analysis is conversation analysis which studies the ordered properties of everyday forms of social interaction.
Keskustelunanalyysi tutkii keskusteluja jäsentyneenä ja järjestäytyneenä toimintana.
The studies are often based on interviews of viewers, and the analysis of the construction of meaning is based on interview material where the viewers most often talk about their viewing habits and the likes and dislikes of TV-shows and -characters.
Tutkimukset ovat pyrkineet selvittämään, minkälaisia merkityksiä katsojat antavat ohjelmille, mikä haastatteluaineistossa typistyy usein lausumiin siitä, mistä katsoja pitää ja mistä ei. Tässä tutkimuksessa katsojien merkityksenantoa tarkastellaan keskustelujen välityksellä: mistä ja miten katsojat puhuvat, kun lähtökohtana on tv-sarja?
The purpose of this study is to analyze viewers' conversations about TV-series as a practice in which viewers construct meaning to TV-series.
Tutkimuksen kohteena ovat tv-katsojien keskustelut ja erityisesti se, miten katsojat keskustelussaan merkityksellistävät televisiosarjoja.
In this study the construction of meaning is being studied in viewers' conversations.
Tutkimuksessa näitä keskusteluja analysoidaan keskustelunanalyysin keinoin.
In the tradition of British Cultural Studies this study understands that viewer has an active role in interpreting and constructing meaning to TV-series.
Tutkimus liittyy vastaanottotutkimuksen traditioon, joka tarkastelee tv-ohjelman vastaanottoa katsojan aktiivisena toimintana.
The second theme is concerned with the viewers' aim to achieve sympathetic understanding of the characters in the TV-series.
Keskustelussa henkilöhahmoista esille nousi katsojien eläytyminen henkilöhahmojen yhteisöön.
This study extends the reception and interpretation of TV-series from home to the moments of interaction between viewers.
Tutkimus analysoi katsojien keskusteluja televisiosarjasta kulttuurisena ja sosiaalisena toimintana.
The frames have mostly to do with the genre of the TV-series.
Tavoitteena oli tallentaa mahdollisimman aitoa keskustelua tv-sarjasta.
Sub-studies analyse bonds to others from the viewpoint of biographical disruption and re-configuration of significant others, estranged family bonds, peer support and the formation of the most intimate relationships into exclusive and inclusive configurations.
Osatutkimuksissa tarkastellaan siteitä toisiin haavoittavien elämäntapahtumien, perheenjäsenten välisten välirikkojen, vertaistuen ja kaikkien lähimpien suhteiden jäsentymisen näkökulmista.
They are seen as interdependent phases of the relationality of the self.
Suhteiden kestokyky tulee koetelluksi.
Individuality is not a fixed quality of the self, but a fluid and interdependent phase of the relational self.
Kyse ei ole psyykkisestä "läheisriippuvuudesta", vaan ihmisten sosiaalisen elämän verkottumisesta – keskinäisestä riippuvuudesta, jota yhteiselämä ja jakaminen ajan kanssa tuottavat.
This study analyses personal relationships linking research to sociological theory on the questions of the social bond and on the self as social. From the viewpoint of disruptive life events and experiences, such as loss, divorce and illness, it aims at understanding how selves are bound to their significant others as those specific people ‘close or otherwise important’ to them.
Tutkimus käsittelee ihmisten siteitä läheisiin, kuten perheeseen, ystäviin ja "kohtalotovereihin" ja kysyy: Keistä lähipiiri rakentuu, keihin ihmiset tukeutuvat tarvitessaan apua sekä minkälaisia erityispiirteitä eri suhteilla on?
Bonding anchors the self to its significant relationships, in which individuality is manifested, for example, in contrasting and differentiating dynamics, but also in active attempts to connect with others.
Ihmiset elävät ja toimivat perustavanlaatuisissa siteissä toisiin, jotka myös ovat keskeisiä toimijoita omissa elämäntarinoissa.
The study includes an epilogue addressing the ambivalence between the social expectation of individuality in society and the bonded reality of selves.
Menettäessään perustavan suhteen, kuten puolison, ihmisen kyky osallistua sosiaaliseen elämään romahtaa, oma elämä ja minuuden kokemus pirstoutuvat.
The Relational Self, the Social Bond and the Dynamics of Personal Relationships : A Sociological Analysis
Sen sijaan osallisuus edellyttää hyviä verkostoja ja sosiaalista kykyä itse rakentaa läheissuhteita.
The analysis stresses the subjective experiences, while also investigating the actualized relational processes and configurations of all personal relationships with certain relationship histories embedded in micro-level structures.
80 haastattelua), yksityiskohtaisiin tietoihin heidän läheissuhteidensa kokoonpanosta sekä laajaan tutkimuskirjallisuuteen.
How is the embeddedness of selves manifested in the processes of bonding, on the one hand, and in the relational formation of the self, on the other?
Miten ihmiset ja eri suhteet reagoivat haavoittaviin tapahtumiin, kuten puolison kuolemaan, eroon, sairauteen ja välirikkoon, joissa läheissuhteet järjestyvät uudelleen sekä käytännön tasolla että kokemusmaailmassa.
More specifically, it appears in three formats in the flux of relational processes: as a sense of unique self (via cultivation of subjective experiences), as agency and as (a search for) relative autonomy.
Suomalaisessa kulttuurissa perustavin side vallitsee yleisimmin omaan aikuisiän perheeseen (oli se minkälainen vain), mutta syntyy keiden tahansa välillä, jotka jakavat elämää tiiviissä tunnesiteissä.
Regarding the question of the relational self, the study proposes both bonding and individuality as significant.
Tutkimus kyseenalaistaa yhteiskunnan (ja usein myös tieteellisen) käsityksen ihmisistä yksilötoimijoina.
How do different bonds respond in disruptions and how do relational processes unfold?
Jotkut etääntyvät, toiset lähentyvät, suhteita katkeaa ja uusia syntyy.
The research is based on four empirical sub-studies of personal relationships and a summary discussing the questions of the self and social bond.
Tämä muokkaa myös ihmisen minuuden kokemusta, jossa perustavat siteet ovat keskeisiä.
The bonds are analyzed from an anti-categorical viewpoint based on personal citations of significance as opposed to given relationship categories, such as ‘family’ or ‘friendship’ – the two kinds of relationships that in fact are most frequently significant.
Erityisesti "ydinperhe-elämän" ulkopuolella elävillä sekä akateemisilla naisilla on vaihtoehtoisia kokoonpanoja, joissa ystävät tai lapsuudenperheen jäsenet kuuluvat kaikkein lähimpiin.
The pandemic has many devastating consequences; yet new infections are recorded daily despite campaigns against the disease.
Laajalle levinneellä sairaudella on monia tuhoisia vaikutuksia ja uusia infektioita kirjataan päivittäin huolimatta epidemian vastaisista toimista.
Death, Ancestors, and HIV/AIDS among the Akan of Ghana
Kuolema, esi-isät, ja HIV/AIDS Ghanan akanien parissa
The fieldwork for this study is mainly through participant observation lasting 13 months (February 2003 to March 2004) among the Akan; in addition, some archival materials have been used.
Tutkimus perustuu 13 kuukautta (helmikuusta 2003 maaliskuuhun 2004) kestäneeseen osallistuvaan havainnointiin akanien parissa sekä arkistolähteisiin.
The search for therapy often sees the use of multiple outlets, which expresses Ghana's pluralistic medical system based on Kleinman's sector analytical model involving Western medicine, self-therapy, and folk healing.
Tutkimuksessa tätä järjestelmää analysoidaan Kleinmanin sektorianalyyttisen mallin pohjalta, jossa yhdistyvät länsimainen lääketiede, itsehoito ja kansanparannus.
It also reveals many contradictions in the group, viz. stigmatisation, abandonment, and attitudes that do not express altruism in a group expected to be closely-knit based on members' belief that they are of the 'same blood'.
Äidinpuoleiseen polveutumiseen perustuvat ryhmät ovat sisäisesti kiinteitä ja niiden jäseniltä odotetaan altruismia toisiaan kohtaan sillä perusteella, että he ovat "sama verta".
The crises have been analyzed in the total social system because the disease creates breaches at various levels of social interaction.
Tutkimuksessa HIV/AIDS- kriisiä analysoidaan osana koko sosiaalisen järjestelmän toimintaa ja identifioidaan niitä kanssakäymisen tasoja, joilla sairastuminen altistaa ihmisten väliset suhteet jännitteille ja rikkoutumiselle.
HIV/AIDS is an illness which shows the encompassing nature of the Akan matrilineage.
HIV/AIDS-epidemia ja sen tuottamat paikalliset reaktiot kuvastavat matrilineaalisuuden kattavaa merkitystä akan-yhteiskunnassa.
But it also leaves individuals and kin members in financial quandary.
HIV/AIDS-potilaiden leimaaminen ja hylkääminen paljastaa kuitenkin myös ristiriitaisuuksia ja altruismista poikkeavia asenteita ryhmien sisällä.
It is essential to seek possible solutions to overcome the identified barriers.
Oleellista on, että tunnistettujen esteiden ylittämiseksi etsitään aktiivisesti mahdollisia ratkaisuja.
However, multiple barriers may hinder the planning and implementation of adaptation measures in the cities.
Lukuisat esteet voivat kuitenkin vaikeuttaa kaupunkien sopeutumistoimien suunnittelua ja toimeenpanoa.
Six solutions that can tackle simultaneously several barriers emerged from the data gathered in the workshop: costbenefit analyses, increasing training and information, concrete examples, increasing co-operation, clear modes of action and responsibilities and the support and commitment of the management.
Työpajassa kerätystä aineistosta nousi kuusi ratkaisua, joilla voidaan taklata samanaikaisesti useita sopeutumisen esteitä: kustannushyötyanalyysit, koulutuksen ja tiedon lisääminen, konkreettiset esimerkit, yhteistyön lisääminen, selkeät toimintatavat ja vastuut sekä johdon tuki ja sitouttaminen.
The main data of this research was collected in a workshop and it consists of the blank form replies collected with 6-3-5 method and focus group discussions.
Tutkimuksen pääasiallinen aineisto koostuu työpajassa kerätystä aineistosta: 6-3-5 -menetelmällä kerätyistä lomakkeiden vastauksista ja fokusryhmäkeskustelusta.
Identifying the barriers does not solely promote the resilience of the cities but it is an important step in the development of adaptation work.
Esteiden tunnistaminen ei vielä itsessään edistä kaupunkien ilmastonkestävyyttä, mutta on tärkeä etappi sopeutumistyön kehittämisessä.
As for the need for further research, the analytical framework developed and utilized in this research needs to be tested in other case studies also.
Jatkotutkimustarpeena näen tässä tutkielmassa kehitetyn ja käytetyn analyyttisen viitekehyksen hyödyntämisen ja testaamisen muissa tapaustutkimuksissa.
The participants identified the barriers and evaluated the most important ones in the workshop: lack of cost-benefit analyses, rivalry of the resources with other interests, lack of urgency regarding adaptation, lack of information, fragmentation of the organization and unclear roles and responsibilities.
Tunnistetuista esteistä arvotettiin työpajassa tärkeimmät, jotka olivat kustannushyötyanalyysien puute, kilpailu resursseista muiden intressien kanssa, sopeutumista ei pidetä kiireellisenä, tiedon puute, hallinnon siiloutuminen sekä epäselvät roolit ja vastuut.
To conclude, the responsibility of climate change adaptation should be clarified in the new city organization and silos between different sectors should be addressed, if possible.
Johtopäätöksinä voidaan myös todeta, että vastuu ilmastonmuutokseen sopeutumisesta kannattaisi osoittaa kaupungin uudessa organisaatiossa selkeästi ja kaupungin eri toimialojen välisiä siiloja tulisi mahdollisuuksien mukaan purkaa.
11 civil servants from the City of Helsinki who deal with adaptation issues in their daily work participated in the workshop.
Työpajaan osallistui 11 kaupungin toimijaa, jotka ovat päivittäisessä työssään tekemisissä sopeutumiskysymysten kanssa.
The impacts of climate change are going to be significant in Finland, thus the need to adapt is inevitable.
llmastonmuutoksen vaikutukset tulevat olemaan myös Suomessa niin merkittäviä, että niihin sopeutuminen on välttämätöntä.
It would be useful to utilise the multi-criteria decision analysis in prioritising and argumenting of the adaptation measures in the city.
Kaupungin tasolla kannattaisi pohtia monitavoitearvioinnin hyödyntämistä sopeutumistoimenpiteiden priorisoimisessa ja perustelemisessa.
With these solutions, the City of Helsinki has the possibility to simultaneously overcome several barriers that were identified in this research.
Tarttumalla näihin ratkaisumahdollisuuksiin, Helsingin kaupungilla on mahdollisuus vaikuttaa kerralla kymmeniin tunnistettuihin sopeutumisen esteisiin.
As additional conclusions, it seems that improved co-operation with the universities and research institutions, and legislation indicating clear roles and responsibilities in terms of adaptation might benefit the adaptation work in the City of Helsinki.
Lisäksi voidaan todeta, että kaupunkien sopeutumistyötä voisi edistää tiiviimpi yhteistyö yliopistojen ja tutkimuslaitosten kanssa sekä kansallinen lainsäädäntö, jolla osoitettaisiin kuntien roolit ja vastuut sopeutumiseen liittyen.
Municipalities are the key to adaptation because the impacts of climate change are met locally.
Koska ilmastonmuutoksen vaikutukset kohdataan paikallisesti, ovat kaupungit keskeisessä asemassa ilmastonmuutokseen sopeutumisessa.
Several cities have developed their measures to climate impacts.
Monissa kaupungeissa on edistetty kaupunkien ilmastonkestävyyttä.
The purpose of this research is to identify and overcome the barriers in urban climate change adaptation in the City of Helsinki.
Tämän tutkielman tarkoituksena on selvittää, mitkä ovat ilmastonmuutokseen sopeutumisen esteet ja niiden mahdolliset ratkaisut Helsingin kaupungin organisaatiossa.
Identifying and overcoming barriers in urban climate change adaptation : case study findings from the City of Helsinki
Ilmastonmuutokseen sopeutumista estävät ja edistävät tekijät Helsingin kaupungissa
Finally, chapter 9 draws the main conclusions.
Luvussa 9 tehdään yhteenveto johtopäätöksistä.
The book is divided into 9 chapters.
Kirja koostu yhdeksästä luvusta.
Chapters 1-2 describe the research problems and methods.
Luvuissa 1-2 kuvaillaan tutkimusongelmaa ja käytettyä menetelmää.
Chapters 4 and 5 focus their analysis on the innovation process.
Luvuissa 4-5 analysoidaan innovaatioprosessia.
The material of the study includes Schumpeter s works written after 1925, a related part of the commentary literature on these works, and a selected part of the related literature on the innovation process, technological transformations and the problem of long waves.
Schumpeterin vuoden 1925 jälkeen kirjoittamista tärkeimmistä teoksista, hänen teoksiaan kommentoivasta kirjallisuudesta sekä innovaatioprosessiin ja taloudellisiin sykleihin liittyvästä valikoidusta tutkimuksesta.
Concerning the period after 1925, the Schumpeterian oeuvre is conceived and analysed as a more or less homogenous corpus of texts.
Schumpeterin 1925 jälkeen kirjoitettuja teoksia katsotaan yhtenäisenä tekstikorpuksena.
The analysis focuses on the problem of social evolution, on the interpretation of the innovation process and business cycles and, finally, on Schumpeter s optimistic neglect of ecological-environmental conditions as possible factors influencing social-economic change.
Analyysi keskittyy sosiaalisen evoluution problematiikkaan, innovaatioprosessin tulkintaan, taloudellisiin sykleihin ja lopuksi ympäristötekijöiden rooliin taloudellisessa muutoksessa.
Chapter 8 evaluates Schumpeter's views concerning his relative neglect of ecological-environmental conditions as possible factors influencing social-economic change.
Luvussa 8 pohditaan miksi Schumpeter jätti vähälle huomiolle ympäristötekijät sosiaalisen muutoksen vauhdittajana ja esitetään kehittämismahdollisuuksia.
The author investigates how the Schumpeterian approach describes the process of social and economic evolution, and how the logic of transformations is described, explained and understood in the Schumpeterian theory.
Tekijä tutkii kuinka kuvataan ja selitetään pitkäaikaisen sosioekonomisen muutoksen prosessia ja logiikkaa J.A.
Joseph A. Schumpeter's Theory of Social and Economic Evolution : a Reconstruction and Critique
A. Schumpeterin teoriaa sosioekonomisesta muutoksesta.
In Chapters 6 and 7 Schumpeter's theory of business cycles is examined.
Luvuissa 6-7 tarkastellaan taloudellisten syklien keskeisiä kysymyksiä ja ongelmia arvioimalla ja kehittämällä Schumpeterin teoriaa.
Chapter 3 is an effort to provide a systematic reconstruction of Schumpeter's ideas concerning social and economic evolution.
Luvussa 3 pyrkitään systemaattisesti rekonstruoimaan J.A.
The result consists of two programmes.
Tuloksena on lopulta kaksi ohjelmaa.
Furthermore, these programmes can also be examined in relation to their costs.
Näitä ohjelmia voidaan tarkastella myös kustannusten suhteen.
Poverty is defined by income.
Köyhyys on määritelty tulojen avulla.
The iterative simulation process is continued until a level of poverty is reached at which improvements can no longer be made.
Simulointiprosessi on iteratiivinen, jota jatketaan kunnes on saavutettu köyhyyden taso, johon ei saada parannusta aikaan.
The most effective financing parameter measured by gini-coefficient in all programmes was the percent of capital taxation.
Kaikkein tehokkain rahoitusparametri kaikissa ohjelmissa gini-kertoimella mitattuna oli pääomaveron prosentti.
Expenditures and taxes are kept in balance during the process.
Järjestelmän muutoksesta johtuvat menot ja verotulot pidetään tasapainossa prosessin jokaisessa vaiheessa.
Policies for reducing poverty are considered primary, and those for reducing inequality secondary.
Näistä köyhyyden vähentämisen politiikat ovat ensisijaisia ja eriarvoisuutta vähentävät politiikat toissijaisia.
The most significant outcome of this research is the development of a method through which a welfare state’s income transfer-based safety net, which has severely deteriorated in recent decades, might be mended.
Kaikkein tärkein tulos on siinä, että tässä on kehitetty menetelmä, jonka avulla hyvinvointivaltion tulonsiirtoihin perustuva turvaverkko, joka on viime vuosikymmeninä päässyt pahasti repeilemään, saadaan paikattua.
The first programme (social assistance programme) was formulated using five social assistance parameters, all of which dealt with the norms of social assistance for adults (€/month).
Ensimmäinen ohjelma (toimeentulotukiohjelma) muodostui viidestä toimeentulotuen parametrista, jotka koskivat kaikki aikuisten toimeentulotuen normeja (€/kk).
Raising social assistance, on the other hand, seems to have a strong influence on the poverty of all population groups.
Toimeentulotuen nosto näyttää sen sijaan tehoavan voimakkaasti kaikkien väestöryhmien köyhyyteen.
Defining the Optimal Poverty Policy for a Welfare State
Hyvinvointivaltion optimaalisen köyhyyspolitiikan määrittelyä
Therefore, public demand for raising the level of basic benefits does not seem to correspond to the most cost effective poverty policy.
Yleinen vaatimus perusturvan tason nostosta ei siis näyttäisi olevan kaikkein kustannustehokkainta köyhyyspolitiikkaa.
The social assistance programme is significantly cheaper than the basic benefits programme, and therefore with regard to poverty, the social assistance programme is more cost effective than the basic benefits programme.
Toimeentulotukiohjelma on huomattavasti perusturvaohjelmaa halvempi eli toimeentulotukiohjelma on köyhyyden suhteen kustannustehokkaampi kuin perusturvaohjelma.
The only way of doing so involves either social assistance or some forms of basic benefits and supplementing these by modifying social assistance.
Se voidaan paikata pelkästään tarveharkintaisen turvan avulla (toimeentulotuki) tai sitten osaksi syyperustaisen perusturvan avulla - tätä toimeentulotuen muutoksilla täydentäen.
SOMA simulation model is used.
Mikrosimulointimallina on SOMA-mallia.
It is also implemented in the representative population sample within the Income Distribution Data.
Menetelmää sovelletaan väestöä edustavassa otoksessa, Tulonjakoaineistossa.
The purpose of this research is to identify the optimal poverty policy for a welfare state.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on hyvinvointivaltion optimaalisen köyhyyspolitiikan etsiminen.
In the second programme (basic benefits programme), in which social assistance was frozen at the legislative level of 2003, the parameter with the strongest poverty reduction effect turned out to be one of the basic unemployment allowances.
Toisessa ohjelmassa (perusturvaohjelma), jossa toimeentulotuki jäädytettiin vuoden 2003 lainsäädännön tasolle, voimakkaimmin köyhyyttä vähentäväksi parametriksi nousi työttömyysturvan peruspäiväraha, jota seurasi yksinäisen kansaneläkkeen normi, asumistuesta kaksi parametria ja korkeakouluopiskelijan opintorahan normi.
Raising basic benefits has most effect on reducing poverty within the group of people whose basic benefits are raised.
Perusturvan noston köyhyysvaikutus on tehokkainta juuri siinä väestöryhmässä, jonka perusturvasta on kyse.
This research presents a method for optimising this function for the purposes of reducing poverty.
Tässä tutkimuksessa on kehitetty menetelmä, jota käyttäen on määritelty hyvinvointivaltion optimaalinen köyhyyspolitiikka.
The most important of these is the juridically binding international Convention on Biological Diversity (CBD), signed at the Rio Earth Summit in 1992 by some 150 nations.
Rio de Janeiron ympäristökokouksessa vuonna 1992 solmittu kansainvälinen luonnon biodiversiteettisopimus (CBD) määritteli luonnon geenit sopimuksen ratifoineiden suvereenien valtioiden omaisuudeksi, ja samalla juridisesti velvoitti nämä tunnistamaan omat kansalliset geeninsä.
The thesis explores the problematic relations of the communal forms of human and nonhuman life in an increasingly technoscientific contemporaneity the co-production and coexistence of human and nonhuman life in biopolitical formations called nations.
Väitöskirjan tutkimuskohteena on näissä vastavuoroisissa prosesseissa kehkeytyvän uudenlaisen suomalaisen geneettisen kansallisuuden synty, ei-inhimillisen ja inhimillisen suhde kansallisuusteorioissa ja tämän uuden kansallisuuden asema kansainvälisessä geeni-geopoliittisessa kentässä.