natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Taken together, the results of this thesis show that APECED patients are genetically prone to develop autoantibodies to a multitude of tissue antigens but are still tolerant to some common autoantigens.
Tässä väitöskirjassa esitetyt tulokset osoittavat, että APECED-potilailla on runsaasti autovasta-aineita monia kudosantigeeneja vastaan mutta samalla potilaat ovat tolerantteja tietyille yleisille autoantigeeneille.
Because of a founder effect, APECED is particularly prevalent in Finland (1/25,000) but is observed worldwide with variable prevalence.
APECED:in esiintyvyys Suomessa on erityisen korkea (1/25,000) johtuen ns. perustaja-mutaatiosta AIRE-geenissä, mutta tautia tavataan myös muualla maailmassa vaihtelevalla esiintyvyydellä.
Also, a T cell response to AADC was detected in 43%.
Uutena löydöksenä osoitimme T-soluperäisen immuunivasteen AADC:tä kohtaan 43%:llä.
Among the patients with Addison s disease/APS2, compared to a large control population, physical or emotional role functioning, energy/vitality and general health were most affected.
Addisonin tauti/APS2-potilailla elämänlaatuun negatiivisimmin vaikuttivat alentunut yleinen fyysinen ja emotionaalinen toiminta, terveydentila sekä energisyys/elinvoima.
They may, however, have a cumulative effect and clinical disease may arise only in patients with a combination of circulating antibodies, as seen in diabetes type 1.
On mahdollista, että näillä kiertävillä vasta-aineilla on kumulatiivinen vaikutus ja oireiden puhkeamiseen vaaditaan vasta-aineiden yhdistelmä, kuten on esimerkiksi tyypin 1 diabeteksessä.
Although they were detected in 16 of 44 (36%) and 13 of 44 (30%) patients, respectively, we failed to find any clinically relevant statistical association.
Huolimatta siitä, että osoitimme vasta-aineita CaSR:ia vastaan 16/44 (36%) potilaalla ja NALP5:ttä vastaan 13/44 (30%) potilaalla, emme löytäneet kliinisesti relevanttia korrelaatiota.
Using health-related quality of life (HRQoL) questionnaires for APECED (SF-36) and Addison s disease/APS2 patients (SF-36, 15D), we indeed observed impaired HRQoL.
Käyttäessämme terveyteen liittyviä kyselytutkimuksia (SF-36) APECED-potilailla sekä (SF-36 sekä 15D) Addisonin tauti/APS2-potilailla, kävi ilmi, että molempien potilasryhmien elämänlaatu oli alentunut.
This may explain why we failed to find any association between any single type of antibody and a given symptom.
Tämä voisi selittää myös miksi yksittäisten vasta-aineiden ja kliinisten oireiden välillä ei tässä työssä aina voitu osoittaa merkitsevää assosiaatiota.
APECED patients are susceptible to mucocutaneous candidiasis and multiple endocrine autoimmune diseases such as primary hypoparathyroidism, adrenal insufficiency, primary hypogonadism, type 1 diabetes, hypothyroidism, and hypophysitis.
APECED-potilaat ovat alttiita ihon ja limakalvojen krooniselle hiivatulehdukselle ja heillä voi esiintyä useita autoimmuunitauteja, kuten lisäkilpirauhasen, lisämunuaisen kuoren, kilpirauhasen sekä sukuelinten vajaatoimintaa, tyypin 1 diabetesta ja aivolisäkkeen tulehdusta.
We evaluated the clinical GI features and searched for novel markers of GI dysfunction in a Finnish cohort of 31 APECED patients.
Kyselytutkimuksen avulla kartoitimme potilaiden kokemat ruuansulatuskanavaperäiset oireet ja tutkimme suoliston toimintahäiriöiden tautimekanismia 31 suomalaista APECED-potilasta käsittävässä aineistossa.
The aim of this thesis was to study such manifestations of APECED that have not been well characterized before and also, to study health-related quality of life among Finnish APECED and Addison s disease/APS2 patients.
Väitöskirjaan sisältyvät myös alkuperäistutkimukset potilaiden elämänlaadun kannalta keskeisistä tekijöistä ja terveyteen liittyvästä elämänlaadusta suomalaisilla APECED- ja Addisonin tauti/APS2 potilailla.
Duodenal chromogranin A and serotonin expression was absent or decreased in 50% and 66% of the patients, respectively.
Pohjukkaissuolen kromograniini-A-proteiinia tuottavien EE- solujen määrä oli vähentynyt tai puuttui 50%:ssa ja vastaavasti serotoniinia tuottavien solujen määrä 66%:ssa suolistonäytteistä.
Paneth cells (PCs) were lacking in the duodenum in 20% of our intestinal samples, even though this was not associated with GI symptoms.
Uusi havainto oli myös se, että suolistoon antimikrobisia defensiinejä tuottavat Panethin solut puuttuivat 20%:ssa potilaiden duodenum-näytteistä, joskaan tämä ei suoraan korreloinut kliinisten oireiden kanssa.
The immunological basis of hypoparathyroidism in APECED was explored by studying circulating calcium-sensing receptor (CaSR) and NALP5 antibodies.
Tutkimme myös APECED:issä esiintyvään lisäkilpirauhasen vajaatoimintaan liittyviä immunologisia taustamekanismeja määrittämällä verenkierrossa olevia kalsiumia tunnistavaa reseptoria (CaSR) ja NALP5-valkuaista kohtaan muodostuneiden vasta-aineiden määrän.
Importantly, we found a correlation between autoantibodies against AADC, which are critical for serotonin and DOPA synthesis, and constipation.
Huomionarvoista on, että havaitsimme merkittävän yhteyden ummetuksen ja serotoniini- ja dopamiinisynteesille keskeistä AADC-entsyymiä vastaan muodostuneiden vasta-aineiden välillä.
Affiliation with a patients association, female gender, the presence of non-APS2 inflammatory comorbidities, lower educational level and a longer disease duration were independent predictors of impaired HRQoL in these patients.
Näiden potilaiden heikentyneeseen elämänlaatuun vaikuttivat eniten seuraavat erilliset tekijät: potilasyhdistykseen kuuluminen, naissukupuoli, muut kuin APS-2:een kuuluvat tulehdustaudit, alempi koulutustaso sekä pitkittynyt sairauden kesto.
Previously, L-amino-acid decarboxylase (AADC) and tryptophan hydroxylase type 1 (TPH-1) antibodies have been demonstrated in APECED.
Jo aiemmin on tiedetty APECED-potilailla esiintyvän vasta-aineita suoliston toiminnan kannalta keskeisten enteroendokriinisten (EE) solujen erittämiä entsyymejä tryptofaanihydroksylaasia (TPH-1) ja aromaattista L-aminohappodekarboksylaasia (AADC) kohtaan.
They may also develop additional nonendocrine autoimmune diseases, such as alopecia areata/totalis, vitiligo, gastro-intestinal (GI) diseases, keratitis or tubulointerstitial nephritis (TIN).
Näiden lisäksi APECED-potilaat kärsivät usein myös muista ei-endokriinisistä autoimmuunitaudeista kuten pälvikaljusta (alopesia), valkopälvestä (vitiligo), silmän sarveiskalvon tulehduksesta, munuaisputkien tulehduksesta (tubulointerstitiaalinen nefriitti, TIN),) sekä suoliston sairauksista.
Discomfort and symptoms, vitality, and sexual activity were the most affected dimensions of the 15D scores.
15D-kyselyn merkittävimmin muuttuneita tekijöitä olivat vaivat ja oireet, elinvoima sekä seksuaalinen aktiivisuus.
For the APECED patients, general health, emotional well-being and energy/vitality were the most diminished aspects of HRQoL.
APECED-ryhmässä elämänlaatuun vaikuttivat negatiivisimmin heikentyneet yleinen terveydentila, henkinen hyvinvointi sekä energisyys/elinvoima.
One third of the patients had autoimmune enteropathy (AIE)-related 75 kDa antigen (AIE-75, 33%) and villin (29%) autoantibodies, and antibodies against brush borders and Paneth cells (PCs) were detected in 29% and 20%, respectively.
Lisäksi löysimme vasta-aineita suolen sukasaumaa (29% potilaista) ja suolirauhasten Panethin soluja (20% potilaista) vastaan.
In addition, the patients typically develop a variety of serum tissue-specific autoantibodies, which are predictive of the development of autoimmune disease and anticytokine antibodies such as those against type I interferons and Th17-related interleukin IL-17 and IL-22.
Viime mainitut kohdistuvat tavallisimmin tyypin I interferonia sekä Th17-immuunivasteeseen liittyviä interleukiineja IL-17 ja IL-22 kohtaan ja ennakoivat autoimmuunitaudin puhkeamista.
All 3 patients with TIN had circulating antibodies against the distal part of the nephron, as did 30% of all cohort cases.
Kaikilla kolmella TIN:istä kärsivällä potilaalla todettin verenkierrossa vasta-aineita nefronin distaalista osaa, munuaistiehyettä kohtaan.
These APECED patients did not present circulating antibodies for other autoimmune diseases such as rheumatoid arthritis, celiac disease, bullous pemphigoid or pemphigus vulgaris.
APECED-potilaillamme ei ollut veressään muussa väestössä tavallisten autoimmuunitautien kuten nivelreuman, keliakian, ihon autoimmuuni rakkulatautien (pemfigoidi ja pemfigus) vasta-aineita, mutta joillakin heistä oli matala-tiitterisiä tumavasta-aineita ilman niihin liittyviä kliinisiä muutoksia.
Predictive biomarkers in diffuse gliomas and non-small cell lung cancer
Hoitovastetta ennustavat biomarkkerit diffuuseissa glioomissa ja ei-pienisoluisessa keuhkosyövässä
The accurate screening of these predictive biomarkers in molecular diagnostics is important since it enables the tailoring of an optimal treatment based on molecular characteristics of the tumor.
Näiden hoitovastetta ennustavien, prediktiviisten biomarkkereiden tarkka seulonta molekyylidiagnostiikassa on tärkeää, sillä se mahdollistaa optimaalisen hoidon räätälöinnin kasvaimen molekulaaristen ominaisuuksien perusteella.
The presence of certain cancer-related genetic and epigenetic alterations in the tumor affect patients´ response to specific cancer therapies.
Tiettyjen syöpään liityvien geneettisten ja epigeneettisten muutosten esiintyminen kasvaimissa vaikuttaa potilaan vasteeseen syöpähoidoille.
Although most of the ALK-positive tumors had adenocarcinoma histology, also ALK-positive large cell carcinomas were detected.
Vaikka suurin osa ALK-positiivisista kasvaimista oli adenokarsinoomia, ALK-geenin fuusioita havaittiin myös suurisoluisissa karsinoomissa.
Pyrosequencing proved to be a feasible method for determination of MGMT methylation status in FFPE sample material.
Pyrosekvensointi osoittautui soveltuvan hyvin MGMT-geenin metyloitumisasteen määrittämiseen FFPE-materiaalista.
In conclusion, our studies indicate that certain genetic and epigenetic alterations occur together, and the simultaneous screening of multiple alterations may thus allow one to obtain a more comprehensive picture of the molecular background of the tumor, which could facilitate prediction of tumor behavior, prognosis, and treatment response.
Näin ollen useita muutoksia samanaikaisesti tutkimalla voidaan saada kokonaisvaltaisempi kuva kasvaimen molekulaarisesta taustasta, mikä voi edesauttaa kasvaimen käytöksen, ennusteen ja hoitovasteen arvioimisessa.
Our results show the feasibility of pyrosequencing and targeted NGS in FFPE tumor tissue material and also the advantages of targeted NGS over other commonly used methods in the detection of gene rearrangements and mutations, particularly the ability to simultaneously identify multiple alterations.
Lisäksi tuloksemme osoittavat pyrosekvensoinnin ja uuden sukupolven sekvensoinnin soveltuvuuden FFPE-kasvainkudosnäytteille, sekä kohdennetun uuden sukupolven sekvensoinnin tuoman hyödyn geenifuusioiden ja -mutaatioiden tunnistamisessa muihin käytettyihin menetelmiin verrattuna, kuten mahdollisuuden selvittää samanaikaisesti useita geenimuutoksia.
We detected ALK fusion at a frequency of 2.3%, suggesting that it is a relatively rare alteration in Finnish NSCLC patients.
Immunohistokemiallisen värjäyksen avulla määritimme ALK-geenin fuusioiden esiintyvän suhteellisen alhaisella frekvenssillä (2,3%) suomalaisissa keuhkosyöpäpotilaissa.
A good concordance was observed between the results obtained by different methods, and targeted NGS also proved to be advantageous in the identification of novel and rare variants with a potential predictive value.
Lisäksi kohdennettu uuden sukupolven sekvensointi osoittautui hyödylliseksi tunnistettaessa uusia ja harvinaisia geenimuutoksia, joilla saattaa olla prediktiivistä arvoa.
Characterization of ALK-positive cases by targeted NGS showed a coexistence of ALK fusion with mutations in MET, TP53, CTNNB1, and PIK3CA, but the value of these co-occurrences requires further examination.
Kohdennetun uuden sukupolven sekvensoinnin avulla havaittiin ALK-geenin fuusioita esiintyvän yhdessä geeneissä MET, TP53, CTNNB1, ja PIK3CA esiintyvien mutaatioiden kanssa, mutta lisätutkimuksia tarvitaan selvittämään näiden geenien yhteisesiintymisten merkitys.
The presence of ALK fusion was significantly linked to younger age and never-/ex-light smoking history.
ALK-positiiviset potilaat olivat merkittävästi nuorempia ja useammin täysin tupakoimattomia tai entisiä vähän tupakoivia.
Furthermore, we detected significant associations of 1) MGMT hypermethylation with IDH1 mutations and loss of 19q, 2) unmethylated MGMT with losses of 9p and 10q and gain of 7p, 3) IDH1 mutations with MGMT hypermethylation, 1p loss, and combined loss of 1p/19q, and 4) non-mutated IDH1 with losses of 10q.
Lisäksi osoitimme, että 1) metyloitunut MGMT-geeni esiintyy usein yhdessä IDH1-geenin mutaation ja kromosomin 19q puutoksen kanssa, 2) metyloitumaton MGMT-geeni kromosomien 9p ja 10q puutosten sekä kromosomin 7q monistuman kanssa 3) mutatoitunut IDH1-geeni metyloituneen MGMT-geenin sekä kromosomien 1p ja 1p/19q puutosten kanssa, sekä 4) mutatoitumaton IDH1-geeni kromosomin 10q puutoksen kanssa.
In Studies II and III, we compared targeted NGS with fluorescence in situ hybridization, IHC, and real-time reverse-transcription PCR in the detection of ALK fusion (Study II), and with real-time PCR in the detection of EGFR, KRAS, and BRAF mutations (Study III).
Osatöissä II ja III vertasimme kohdennettua uuden sukupolven sekvensointia fluoresenssi in situ hybridisaatioon, immunohistokemialliseen värjäykseen ja käänteistranskriptaasi-PCR-menetelmään ALK-geenin fuusioiden tunnistamisessa (osatyö II), sekä PCR-menetelmään EGFR-, KRAS-, ja BRAF-geenimutaatioiden tunnistamisessa (osatyö III).
Depending on the type of gene alteration, a wide variety of methods could be applied in biomarker testing.
Geenimuutoksesta riippuen biomarkkereiden testauksessa voidaan hyödyntää useita eri menetelmiä, joista uusimpien joukossa ovat lukuisten markkereiden samanaikaisen tutkimisen mahdollistavat uuden sukupolven sekvensointimenetelmät.
MGMT hypermethylation, IDH1 mutations, and losses of chromosome arms 1p and 19q were typical changes in oligodendroglial tumors (grades II-III), whereas losses of 9p and 10q were frequently seen in glioblastomas (grade IV).
Tutkimuksessa havaitsimme vaihtelua tutkittujen biomarkkerien esiintymisessä eri glioomatyyppien välillä; MGMT-geenin metylaatio, IDH1-geenin mutaatiot sekä kromosomien 1p ja 19q puutokset olivat tyypillisiä muutoksia oligodendrogliaalisissa kasvaimissa (gradus II-III), kun taas kromosomien 9p ja 10q puutoksia nähtiin useammin glioblastoomissa (gradus IV).
In Study I, we assessed the genetic and epigenetic profile of diffuse gliomas by applying methylation-specific pyrosequencing to detect MGMT promoter hypermethylation, array comparative genomic hybridization to detect chromosomal copy number alterations, and immunohistochemistry (IHC) to detect IDH1 mutation status.
Ensimmäisessä osatyössä tutkimme 51 glioomanäytettä määrittämällä niistä MGMT-geenin säätelyalueen metyloitumisasteen pyrosekvensoinnilla, kromosomien kopiolukumäärämuutokset mikrosirupohjaisella vertailevalla genomisella hybridisaatiolla ja IDH1-geenin mutaatiostatuksen immunohistokemiallisella värjäyksellä.
In Study IV, we determined the frequency of ALK fusion in 469 Finnish NSCLC patients, and the association of ALK fusion with clinicopathological characteristics and with the presence of mutations in 22 other driver genes.
Lisäksi tutkimme lähemmin ALK-geenin fuusiota kantavien potilaiden ominaisuuksia sekä fuusiogeenin esiintymistä 22 muun geenin mutaatioiden kanssa.
The aim of this thesis was to analyze predictive or potentially predictive genetic and epigenetic alterations of diffuse gliomas and non-small cell lung cancer (NSCLC), and to evaluate the feasibility of pyrosequencing and targeted NGS in the detection of these alterations in formalin-fixed paraffin-embedded (FFPE) tumor tissue specimens.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tavoitteena oli analysoida hoitovastetta ennustavia geneettisiä ja epigeneettisiä muutoksia glioomissa ja ei-pienisoluisessa keuhkosyövässä.
All analyses were successfully performed on all FFPE samples.
Tuloksemme osoittavat, että käytetyt menetelmät soveltuvat FFPE-näytteille ja eri menetelmillä saadut tulokset vastaavat hyvin toisiaan.
In effect, when compared with the default model version, the aerosol indirect radiative effect estimated with the new model version is closer to the best observation-based estimate.
Tämän johdosta mallin arvio aerosolien epäsuorasta säteilypakotteesta saatiin aiempaa lähemmäs havaintoihin perustuvaa parasta arviota.
The key questions that are investigated include: 1) What are the statistical properties of the turbulent vertical wind variability in the boundary layer and can they be represented accurately by atmospheric models?
Tutkimuksilla pyritään vastaamaan kolmeen ydinkysymykseen: 1) Mitkä ovat ilmakehän alaosissa esiintyvien pilviin vaikuttavien pystyvirtausten vaihteluiden tilastolliset ominaisuudet ja voidaanko ne esittää ilmakehämalleissa?
The new method has a strong impact on the number of cloud droplets and drizzle formation as compared to the default model version, where the small-scale variaiblity of clouds is not as accurately accounted for.
Uusi menetelmä vaikutti huomattavasti pilvipisaroiden määrään ja sateenmuodostusprosesseihin verrattuna aiempaan malliversioon, jossa pilvien pienimittaista vaihtelua ei kuvata yhtä tarkasti.
The most important tool used in this work was the ECHAM5-HAM2 aerosol-climate model.
Tutkimuksen tärkein työkalu on ECHAM5-HAM2 aerosoli- ilmastomalli, joka simuloi ilmakehän kiertoliikkeen ja termodynaamiset ominaisuudet.
More attention should be paid on treating the small-scale variability self-consistently for entire chains of processes rather than separately for individual processes.
Aiemmat menetelmät ilman pystynopeuden vaihteluiden käsittelyyn ovat osin riittämättömiä: pienimittaiset vaihtelut tulisi huomioida yhtenäisellä tavalla kokonaisille prosessiketjuille yksittäisten prosessien sijaan.
Clouds, aerosols and the interactions between them are some of the most important uncertainties in climate modelling.
Pilvet ja aerosoli-pilvi-vuorovaikutukset ovat huomattava epävarmuustekijä ilmaston mallinnuksessa.
3) How does accounting for the small-scale variability in cloud properties affect the model-based estimates of the aerosol indirect radiative effects?
3) Miten pilvien pienimittaisten vaihteluiden parametrisointi vaikuttaa aerosolien epäsuoran säteilypakotteen ilmastomallipohjaisiin arvioihin?
The results of this work contribute to improving our understanding of the aerosol-cloud interactions and to guide the work towards further reducing the uncertainties related to modelling clouds and climate.
Saadut tulokset auttavat osaltaan ymmärtämään aerosolien ja pilvien välisiä vuorovaikutuksia aiempaa paremmin ja pienentämään ilmaston mallinnukseen liittyviä epävarmuuksia.
2) How does parameterizing the small-scale variability in cloud microphysical processes affect the simulated cloud properties in climate models?
2) Miten pilvien pienimittaisen vaihtelun parametrisointi vaikuttaa ilmastomallin simuloimien pilvien ominaisuuksiin?
In addition, parts of this work also make use of measurement data based on remote sensing methods as well as high-resolution output from a numerical weather prediction model.
Ilmastomallin lisäksi työssä hyödynnetään myös kaukokartoitukseen perustuvia mittauksia sekä huomattavasti tarkemman erotuskyvyn omaavaa säänennustusmallia.
With a simplified representation of the vertical velocity PDF, a new version of the climate model is constructed in this work, which can be used to study the climate effects due to the small-scale variability in vertical wind and clouds.
Käyttämällä yksinkertaistettua kuvausta pystyliikkeiden vaihtelun todennäköisyysjakaumasta työssä rakennetaan uusi versio ilmastomallista, jonka avulla ilman pystyliikkeissä ja pilvissä esiintyvien pienimittaisten vaihteluiden merkitystä pilvien ilmastovaikutuksiin voidaan tutkia.
Moreover, the response of the model-simulated cloud properties to anthropogenic changes in aerosol emissions is found to be considerably weaker in the new model version than in the default model version.
Lisäksi uuden malliversion simuloimien pilvien vaste ihmisen toiminnan seurauksena lisääntyneille aerosolipitoisuuksille oli selvästi aiempaa malliversiota heikompi.
The model simulates not only the atmospheric circulation and thermodynamics, but also the global distribution of aerosols and the physical processes between particles that affect the aerosol particle population.
Lisäksi malli kuvaa myös aerosolihiukkasten maantieteellisen jakauman sekä hiukkasten välillä tapahtuvat fysikaaliset prosessit, mikä mahdollistaa aerosolien ja pilvien välisen kytkennän tarkastelun.
The scales of spatial variability related to clouds are generally too small to be resolved using a typical climate model grid resolution.
Pilvien ominaisuuksissa on paljon suhteellisen pienen mittakaavan vaihteluita, joiden kuvaamiseen ilmastomallien laskentahilan erotuskyky on liian heikko.
This was accomplished in this work with the newly developed method, comprising the chain of processes from cloud formation to radiative transfer.
Uudessa malliversiossa tämä pystyttiin toteuttamaan pilvien osalta aina pilvipisaroiden muodostumisesta säteilynkulun laskentaan asti.
The intricacies of the PDF include many uncertainties which can only be reduced by more extensive observations.
Pystyliikkeiden vaihtelua kuvaavien todennäköisyysjakaumien muoto voi vaihdella olosuhteiden mukaan huomattavasti ja niiden yksityiskohdat sisältävät paljon epävarmuuksia, joiden pienentämiseen tarvittaisiin entistä kattavampia havaintoja.
The results show that the small-scale variability of the vertical wind associated with cloud droplet formation must be parameterized even in models with relatively high grid resolution.
Työssä saatujen tulosten valossa on selvää, että ilman pystyliikkeiden vaihtelut on kuvattava parametrisaatioiden avulla suhteellisen korkeankin erotuskyvyn omaavissa ilmakehämalleissa.
This work comprises studies about the small-scale variability of the vertical wind component, which significantly contributes to the process of cloud droplet formation.
Tässä työssä tutkitaan pilvipisaroiden syntyprosessiin vaikuttavien ilman pystyvirtausten pienimittaista vaihtelua sekä kehitetään pilvien pienimittaisten vaihteluiden kuvausta ilmastomalleissa.
This highlights especially the importance of such methods for lower-resolution climate models.
Karkeahilaisissa ilmastomalleissa tämä on vieläkin tärkeämpää.
A particular methodical characteristic entails the ample utilization of also unpublished case law, primarily in highlighting the problematic issues.
Metodisena erityispiirteenä on runsas myös julkaisemattoman oikeuskäytännön hyödyntäminen pääasiassa ongelmakohtien osoittamisessa.
The study particularly focuses upon single control orders (EPA Section 180), indirect administrative compulsion (EPA Sections 175 through 176) and direct administrative compulsion (EPA Section 181).
Tutkimuksen kohteena ovat erityisesti yksittäiset valvonnalliset määräykset (YSL 180 §), välillinen hallintopakko (YSL 175 176 §) ja välitön hallintopakko (YSL 181 §).
This is also why the study is additionally distinctly connected to administrative procedural law, albeit it is categorized under environmental law, or, more precisely, under environmental protection law.
Tästä syystä tutkimuksella on selkeä liityntä hallintoprosessioikeuteen, vaikka se sijoittuukin ympäristöoikeuden, tarkemmin ympäristönsuojeluoikeuden, alaan.