natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lactic acid bacteria (LAB, homofermentative) treatment was only used in I. Dry matter (DM) concentration of forage crops ranged from 199 to 314 g kg-1 DM.
Näin saatiin säilöttävän kasvimateriaalin säilöntäominaisuuksiin vaihtelua eri osakokeissa: kuiva-aine 199-314 g/kg kuiva-ainetta (ka), nitraatti 0,2-4,0 g/kg ka ja sokeri 43-115 g/kg ka.
The number of clostridial DNA copies (spores, vegetative cells and dead cells/spores) was highest in the CON and FA treatments.
Niillä säilötyissä rehuissa ei todettu ollenkaan tai vain hyvin pieniä määriä voihappoa ja Clostridium-bakteereiden DNA-kopioiden (itiöt, vegetatiiviset solut ja kuolleet solut / itiöt) lukumäärät olivat muita rehuja pienempiä.
Silages were made in laboratory scale-silos, and their quality was assessed by qPCR quantification of clostridia DNA and fermentation pattern.
Rehujen laatua ja säilöntäaineiden tehokkuutta arvioitiin määrittämällä rehuista neljän Clostridium-lajin DNA:ta qPCR-menetelmällä.
Hexamine addition did not improve silage quality.
Säilöntäaineet paransivat rehun laatua useimmissa osakokeissa.
Effects of ensilability traits of forage legumes and additives on silage quality assessed by fermentation pattern and qPCR quantification of clostridia
Väitöstutkimuksessa saatujen tulosten perusteella palkokasveja sisältävät seokset ovat alttiita Clostridium-bakteereiden toiminnalle ja voihappokäymiselle.
The effect of hexamine (hexamethylenetetramine) on silage quality was investigated at two DM concentrations of a lupine-wheat mixture (II).
Myös puna-apila-timotei-nurminata -kasvusto säilöttiin kahdessa eri kuiva-ainepitoisuudessa esikuivatuksen jälkeen.
Lactic acid bacteria treatment was successful only with lupin-wheat mixtures having high WSC concentrations at early maturity stage (I).
Valkolupiini- ja kevätvehnäseosten säilöntöjä tehtiin kasvuston eri kehitysvaiheissa, erilaisilla valkolupiinin ja vehnän seossuhteilla sekä eri kuiva-ainepitoisuuksissa esikuivatuksen jälkeen.
The study aims to answer the following questions: How are the texts linked together?
Tutkimus pyrkii vastaamaan seuraaviin kysymyksiin: Miten tekstit liittyvät toisiinsa?
What can explain the diversity of the versions?
Mikä selittää versioiden moninaisuutta?
The corpus includes fourteen Arabic and Persian texts: Ibn Qutayba’s (d. 889) Kitāb al-Maʿārif, al-Dīnawarī’s (d. ca. 903) Kitāb al-Akhbār al-Ṭiwāl, Al-Yaʿqūbī’s (d. ca. 905), Taʾrīkh, al-Ṭabarī’s (d. 923) Taʾrīkh al-Rusul wa-l-Mulūk, al-Masʿūdī’s Murūj al-Dhahab wa-Maʿādin al-Jawhar (written in 956), Balʿamī’s Tārīkhnāma-yi Ṭabarī (written after 963), Al-Maqdisī’s Kitāb al-Badʾ wa-l-Taʾrīkh (written 966), anonymous Nihāyat al-Arab fī Akhbār al-Furs wa-l-ʿArab (ca. 1000–1050), Firdawsī’s (d. 1020) Šāhnāma, al-Ṯaʿālibī’s (d. 1038) Ghurar Akhbār Mulūk al-Furs wa-Siyari-him, Gardīzī’s Zayn al-Akhbār (written before 1052), Ibn al-Balkhī’s Fārsnāma (written after 1126), anonymous Mujmal al-Tawārīkh wa-l-Qiṣaṣ (written after 1126), and Ibn al-Aṯīr’s Kitāb al-Kāmil fī al-Taʾrīkh (written before 1233).
Korpus käsittää neljätoista arabian- ja persiankielistä tekstiä: Ibn Qutayban (d. 889) Kitāb al-Maʿārif, al-Dīnawarīn (k. n. 903) Kitāb al-Akhbār al-Ṭiwāl, Al-Yaʿqūbīn (k. n. 905), Taʾrīkh, al-Ṭabarīn (k. 923) Taʾrīkh al-Rusul wa-l-Mulūk, al-Masʿūdīn Murūj al-Dhahab wa-Maʿādin al-Jawhar (kirjoitettu 956), Balʿamīn Tārīkhnāma-yi Ṭabarī (kirjoitettu vuoden 963 jälkeen), al-Maqdisīn Kitāb al-Badʾ wal-Taʾrīkh (kirjoitettu 966), anonyymi Nihāyat al-Arab fī Akhbār al-Furs wa-l-ʿArab (kirjoitettu n. 1000–1050), Firdawsīn (k. 1020) Šāhnāma, al-Ṯaʿālibīn (k. 1038) Ghurar Akhbār Mulūk al-Furs wa-Siyarihim, Gardīzīn Zayn al-Akhbār (kirjoitettu ennen vuotta 1052), Ibn al-Balkhīn Fārsnāma (kirjoitettu vuoden 1126 jälkeen), anonyymi Mujmal al-Tawārīkh wa-l-Qiṣaṣ (kirjoitettu vuoden 1126 jälkeen) ja Ibn al-Aṯīrin Kitāb al-Kāmil fī al-Taʾrīkh (kirjoitettu ennen vuotta 1233).
The study provides lines of inquiry and material for further studies.
Tutkimus tarjoaa uusia lähestymistapoja ja materiaalia tulevalle tutkimukselle.
Bahrām Čūbīn (d. 591) was a historical figure and general in the Sasanian army during the reigns of Hurmuzd IV (r. 579–590) and Khusraw II (r. 591–628).
Bahrām Čūbīn (k. 591) oli historiallinen henkilö, joka toimi sotapäällikkönä sasanidi-Persiassa (226–651 jaa.) Hormizd IV:n (579–590) ja Khosrau II:n (591–628) hallintokausilla.
I argue that the extant versions must be based on multiple early Arabic adaptations which are based on multiple Pahlavi originals.
Väitän, että säilyneet tekstit pohjautuvat moniin arabiankielisiin versioihin, jotka puolestaan perustuvat moniin eri pahlavinkielisiin alkuperäisteksteihin.
The original stories were written in Middle Persian probably at the end of the 6th century or at the beginning of the 7th century and then translated into Arabic in the 8th century.
Tarinat kirjoitettiin todennäköisesti pian Bahrām Čūbīnin kuoleman jälkeen 500-luvun lopulla tai 600-luvun alussa pahlaviksi ja käännettiin myöhemmin 700-luvulla arabiaksi.
These are the oldest extant Arabic and Persian texts including versions of the story of Bahrām Čūbīn.
Tekstit ovat varhaisimmat säilyneet arabian- ja persiankieliset tekstit, jotka pitävät sisällään Bahrām Čūbīn-tarinan versioita.
How were the stories of Bahrām Čūbīn transmitted?
Miten Bahrām Čūbīn-tarinat ovat välittyneet?
This doctoral dissertation discusses the transmission and evolution of Bahrām Čūbīn stories in early Arabic and Persian historiography in fourteen source texts.
Tämä väitöskirja käsittelee Bahrām Čūbīn -tarinoiden välittymistä ja kehittymistä varhaisessa arabian- ja persiankielisessä historiankirjoituksessa neljässätoista kirjallisessa lähteessä.
What sources did the fourteen Arabic and Persian texts use?
Mihin lähteisiin neljätoista tekstiä perustuvat?
The findings of this study deepen our understanding of the transmission of the Persian cultural and literary heritage, of which Bahrām Čūbīn stories form a part, in early Islamic historiography and bring forth many new connections and details within the corpus.
Löydökset syventävät tietämystämme persialaisen kulttuurihistorian ja kirjallisuuden välittymisestä varhaiseen islamilaiseen historiankirjoitukseen.
The findings of this dissertation include mapping the connections within the corpus, presenting textual evidence about the transmission, establishing probable lines of transmission and excluding others, and providing reasons for the diversity within the corpus.
Väitöskirjan tutkimustulokset auttavat ymmärtämään, miten korpuksen tekstit liittyvät toisiinsa ja miten tarinat ovat välittyneet.
What characteristics did the stories of Bahrām Čūbīn have in the beginning?
Mikä teki Bahrām Čūbīn-tarinoista kiinnostavia satoja vuosia henkilön kuoleman jälkeen?
The study introduces a previously unknown field of "holistic voice" training and a new method called VoicePilates, with 6 key elements: (1) Corporeal awareness; (2) Posture alignment; (3) Balanced speech; (4) Context-based simulation; (5) Video training; (6) Reflective feedback.
Kehittämistutkimuksen tuloksena esitellään aikaisemmin tuntematon holistisen äänenkäytön käsite ja siihen liittyvä uusi VoicePilates- menetelmä, jonka kuusi avainkohtaa ovat: (1) Kehotietoisuus; (2) Ryhdin tasapaino; (3) Balansoitu äänenkäyttö; (4) Kontekstipohjaiset simulaatioharjoitukset; (5) Videoharjoittelu; (6) Reflektiivinen palaute.
Designing the corporeal VoicePilates method : studies of short voice trainings on Estonian, Finnish and US teachers
Kehollisen VoicePilates-menetelmän kehittäminen : tutkimuskohteena virolaisten, suomalaisten ja yhdysvaltalaisten opettajien lyhytkestoiset äänenkäytön koulutukset
Results highlight the changes among Estonian, Finnish and US teacher participants in regard to attitudes, knowledge and skills about speaking and using the voice through reflective corporeal perceptual-motor learning in the Teacher’s Voice course, showing that the course could be a useful tool for preventing or relieving voice problems among teachers.
VoicePilates -koulutusten jälkeinen muutos virolaisten, suomalaisten ja yhdysvaltalaisten opettaja-osallistujien asenteissa äänenkäyttöön, puheäänenkäytön tietoihin ja taitoihin osoitti, että VoicePilates voi olla hyödyllinen väline opettajien äänenkäyttöongelmien ehkäisyssä ja lievittämisessä.
The aim and main research question of this education design-based research was to develop a new method entitled "VoicePilates" to help the voice quality of teachers at work.
Tämän kasvatustieteellisen väitöstutkimuksen tavoitteena oli kehittää uusi menetelmä, "VoicePilates", terveen äänenkäytön parantamiseksi opettajien työssä.
(II) The course development is shown in 6 stages.
Artikkeliväitöskirja koostuu neljästä artikkelista.
The results of the study show: (I) Estonian teachers’ voices are overloaded, they want to learn how to better use their voices.
Tulokset osoittavat, että VoicePilateksen kehittämiselle oli suuri tarve sillä mm. virolaisten opettajien äänet olivat ylikuormittuneita ja opettajilla oli tarve oppia terveen äänenkäytön tapoja.
Study´s clinical significance is that VoicePilates is a relatively new method of practicing voice, researching it further is essential in gaining more insight into its practical application.
VoicePilates-menetelmän edelleen kehittely ja vaikuttavuusarviointi vaativat jatkotutkimuksia.
Bodily knowledge helps teachers trust body awareness and embodied responses in order to better understand voice production.
Suomalaisen koulutusjakson aikana saatujen tulosten mukaan ruumiillinen tieto voi kehittää opettaja-osallistujia paremmin luottamaan kehotietoisuuteensa ja kehollisiin kokemuksiin.
(VI) IThe higher self-awareness among US teachers of vocal and postural challenges and strengths after the course served as an "empowering" part of the learning; they also improved posture and the volume of the voice after the course, which correlated with SLT´s results.
VoicePilates-äänenkäytön koulutuksen positiivisiksi tuloksiksi USA:ssa nousivat opettajien asennon ja äänen voimakkuuden paraneminen sekä tietoisuus niistä.
Furthermore, the findings demonstrate that services have not been digitized in accordance to the families’ expectations.
Tulokset osoittavat myös, etteivät palvelut ole digitalisoituneet perheiden odotusten mukaisesti.
A special needs family is defined as a family that has at least one child who needs special support and services for her/his health, growth and/or development.
Erityisperheeksi on määritelty perhe, jossa on vähintään yksi erityistä tukea ja palveluita kasvunsa ja kehityksensä tueksi tarvitseva lapsi.
From the families’ perspective these activities can appear as conflicting: the services aim to support families’ everyday life and wellbeing, but their active use takes valuable and limited time away from other everyday activities.
Perheiden näkökulmasta toiminta voi näyttäytyä ristiriitaiselta: palveluiden tavoitteena on perheen arjen ja hyvinvoinnin tukeminen, mutta niiden käyttö vie arvokasta ja rajallista aikaa muulta arjen toiminnalta.
The findings of the study show that families can, in the course of the years, use as many as tens of services.
Tutkimustulokset osoittavat, että perheillä voi olla vuosien aikana jopa kymmeniä erityislapsen tilanteesta johtuvia palveluita käytössään.
This doctoral study investigates heavy and long-term use of social welfare and healthcare services in the everyday life of special needs families.
Väitöskirjassa tutkitaan runsasta ja pitkäkestoista sosiaali- ja terveyspalveluiden käyttöä erityisperheiden arjessa.
Service providers’ product-oriented operating models and timetables can, for example, fragment families’ everyday activities and cause multitasking pressures which then weaken the experience of harmony in everyday life.
Palveluntuottajien tuotantolähtöisesti rakennetut toimintamallit ja aikataulut voivat esimerkiksi hajauttaa perheiden arjen toimintaa sekä aiheuttaa moniajon paineita heikentäen näin arjen sujuvuuden kokemusta.
The study increases understanding of the variety of activities that the long-term service use requires from these families as well as the rhythmic changes in activities and time use that can be identified from the families’ everyday lives.
Näin tutkimus rakentaa ymmärrystä siitä, millaista toimintaa palveluiden pitkäkestoinen käyttö perheiltä edellyttää sekä millaisia toiminnan ja ajankäytön rytmillisiä muutoksia perheiden arjesta voidaan tunnistaa.
The findings of the study indicate that the everyday life of families who are heavy and long-term users of services contains activities that are associated with the service use but are invisible or not accounted for in the service provision.
Tutkimustulokset tarkoittavat, että runsaasti ja pitkäkestoisesti palveluita käyttävien perheiden arjessa on palveluiden käyttöön liittyvää, mutta palveluntuottajille näkymätöntä tai palvelutuotannossa huomioimatonta toimintaa.
Use of services is approached from the perspectives of everyday activities and time use.
Palveluiden käyttöä tarkastellaan perheiden arjen toimintojen ja ajankäytön näkökulmista.
The daily management of fragmented services using different operating models requires, for example, diverse and multifaceted activities related to information search and time management.
Erillään toimivien ja erilaisilla toimintamalleilla toimivien palveluiden hallinta edellyttää perheiltä esimerkiksi työlästä tiedon etsintää sekä tiedon jakeluun ja ajanhallintaan liittyvää toimintaa.
The discordance of rhythms which allows us to interpret changes in families’ everyday activities and time use highlight situations in which the development of everyday rhythms is disturbed, in which there are tensions of conflicts between rhythms, and in which there are temporal pressures involved in activities.
Perheen arjen toiminnan ja ajankäytön muutoksia tulkitsevat rytmihäiriöt nostavat esiin perheiden kokemuksia tilanteista, kun arjen rytmien rakentuminen häiriintyy, rytmien välillä syntyy hankauksia tai ristiriitaisuuksia tai perheen arjen toimintaan muodostuu ajallisia paineita.
Problems or challenges associated with the service system lead to situations in which parents who try to receive and use services are forced to perform even such activities that normally should be conducted by a service provider.
Palvelujärjestelmään liittyvien ongelmien tai haasteiden vuoksi vanhemmat joutuvat ottamaan jopa esimiehen rooliin rinnastettavia tehtäviä itselleen palveluita saadakseen ja niitä käyttääkseen.
Families’ extensive experience of service use includes early childhood education and teaching services in addition to social welfare and healthcare services.
Sote-palveluiden lisäksi perheiden kokemusmaailmaan kuuluu erilaiset varhaiskasvatus- ja opetuspalvelut.
Families also seem to have problems with finding a rhythmic balance between the support and care of the special needs child and the allocation of time and activities required by the service system.
Perheillä näyttää myös olevan vaikeuksia löytää rytmillinen sopusointu palvelujärjestelmältä tulevien ajallisten ja toiminnallisten edellytysten sekä erityislapsen vaatiman tuen ja hoivan kanssa, joka osaltaan vaikeuttaa arjen sujuvuuden ja sitä kautta hyvinvoinnin kokemusta.
The themes of these narratives include such topics as traditional and modern survival stories, relationship to nature or land, circles and cycles, and the interdependency of humans and other life forms.
Näiden tarinoiden teemoihin kuuluvat perinteiset ja nykyajan selviytymistarinat, tarinat suhteesta luontoon ja maahan sekä tarinasyklit, joiden keskiössä on ihmisen ja eri elämänmuotojen keskinäinen riippuvuus, kunnioitus ja yhteenkuuluvuus.
The present-day Native storytellers, such as Ojibwe writer Louise Erdrich, create out of these traditional narratives new kinds of tribal treasures in the form of novels, plays and poetry as well as literature for younger readers.
Nykyajan tarinankertojat, kuten ojibwa-kirjailija Louise Erdrich, jatkavat ja samalla uudistavat voimaannuttavaa tarinaperinnettä romaanien, näytelmien, runouden ja esimerkiksi lasten- ja nuortenkirjallisuuden muodossa jakaen tarinoita nyt myös sähköisen median välityksellä.
In order to promote a more precise and Native culture focused analysis of Native American literature, both adult and young adult or children’s literature included, a creative tool for dialogue, namely that of Native Ecologue and Native (Tribal) Ecologue, as in Native (Ojibwe) Ecologue, is developed during the research process.
Jotta Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen tarinoita ja kirjallisuutta voitaisiin tarkastella ja analysoida tarkemmalla ja eri alkuperäiskansojen kulttuureja kunnioittavammalla tavalla, osin perinteisestä länsimaisesta tutkimusotteesta poiketen, tutkimuksen aikana kehitettiin käsite Native (Tribal) Ecologue, kuten esimerkiksi Native (Ojibwe) Ecologue.
Studying Native North American Literature : Nature/Land Relationships and Native (Ojibwe) Ecologue in Louise Erdrich's Birchbark House Series
Tässä väitöksessä tutkitaan suhdetta luontoon ja maahan Louise Erdrichin The Birchbark House -nimisessä kirjasarjassa.
Native cultures in North America have rich oral traditions with many stories that have preserved whole lifestyles with different worldviews, traditions and values.
Tarinat ja niiden jakaminen ovat aina olleet keino selvitä yhteisöä kohtaavista koettelemuksista, ja myös Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen kulttuureille on ollut ominaista monipuolinen tarinankerrontaperinne eri elämäntapoineen, arvoineen ja maailmankatsomuksineen.
Nature/land and nature/land relationships are studied by taking a closer look at three main points, namely how nature/land functions fictionally as a teacher and a source of healing for an Ojibwe family; how nature/land is a source of survival, challenges and happiness for them, and how the Ojibwe life and landscapes change during the 100-year journey by Omakayas and her family.
Tutkimuksen pohjalta voidaan todeta, että luonto ja maa ovat Erdrichin kirjasarjassa erottamaton osa ojibwa-perheen 100-vuotista vaellusta, näyttäytyen opettajana, parantajana ja selviytymisen, haasteiden ja onnellisuuden lähteenä.
Erdrich’s novels, even if partly fictional, embrace the silent history of her ancestors and give voice to the less heard story of a young Ojibwe female.
Vaikka Erdrichin teokset ovatkin osin fiktiivisiä, ne tarjoavat kaikenikäisille lukijoille runsaasti tietoa ojibwa-kulttuurista ja sen arvoista.
As a concept, Native (Ojibwe) Ecologue includes in the process of dialogue the different elements of traditional Ojibwe culture and nature/land relationships, and humans, non-humans and other life forms of the past and present are all equally valuable dialogic partners in the storytelling process.
Tämän käsitteen tarkoituksena on toimia dialogin ja analyysin välineenä tarkasteltaessa esimerkiksi ojibwa-tarinoita, joissa ovat läsnä niin ihmiset kuin kaikki muutkin elävät olennot, menneet ja tulevat, ja näillä kaikilla elämänmuodoilla on arvonsa ja paikkansa osana jatkuvasti uudistuvaa ja voimaannuttavaa yhteisöllistä tarinaa.
As transformation, change and empowerment are essential elements in Ojibwe storytelling tradition, Erdrich also engages in rebuilding and restor(y)ing the narrative landscape of the Ojibwe through her writings and she shows us the importance of all Native voices, young and small included.
Muutos on aina osa selviytymistarinaa, ja Erdrich antaa tarinoillaan äänen myös historian vaientamille: nuorelle naiselle ja toisaalta isoäidille, Nokomisille, ja samalla hän osoittaa, kuinka ymmärrys sekä suhteesta luontoon ja maahan että kaikkien elävien olentojen yhteenkuuluvuudesta on olennaista myös tässä ajassa, jolloin ihminen joutuu pohtimaan uudelleen paikkaansa osana luontoa ja sen eri elämänmuotoja.
In this thesis the main research questions consist of nature/land and nature/land relationships in Louise Erdrich’s young adult fiction, The Birchbark House series, and these questions are studied especially from the viewpoint of deep ecology, to the extent this approach fits and can be applied in the case of Native and Ojibwe cultures.
Tätä suhdetta tarkastellaan erityisesti syväekologisesta näkökulmasta, siinä määrin kuin tätä tutkimussuuntausta voidaan soveltaa alkuperäiskansoista ja ojibwa-kulttuurista puhuttaessa.
Her topics can be considered glocal, both global and local, by nature and they address such themes of human and nature/land relationships and shared survival that are relevant both for modern Native readers and non-Native audiences.
Nämä varsin ikiaikaiset teemat resonoivat myös länsimaisen ihmisen tietoisuudessa etenkin globaalissa ja haastavassa nykytilanteessa, jota kuvaavat niukentuneet luonnonvarat, ilmastonmuutos ja erilaiset pandemiat, kuten korona.
The aerial images were taken in late summer of 2017 and 2018, when the vegetation was fully developed.
Tässä työssä käytetyt ilmakuvat otettiin loppukesästä 2017 ja 2018, kun kasvillisuus oli täysin kehittynyt.
Hence, the conservation and restoration of the reproduction areas of pike are increasingly of importance.
Täten haukien lisääntymisalueiden suojelu ja kunnostaminen on yhä tärkeämmässä roolissa.
The presence of pike fry was analysed with binary logistic regression.
Hauenpoikasten esiintymistä analysoitiin binaarisella logistisella regressiolla.
The temperature was recorded with temperature loggers from early spring until late summer.
Lämpötila mitattiin lämpötilaloggereilla alkukeväästä loppukesään.
Nevertheless, aerial photography proved to be an effective method for identifying reproduction areas of pike based on the vegetation.
Tästä huolimatta ilmakuvat osoittautuivat tehokkaaksi menetelmäksi haukien lisääntymisalueiden tunnistamiseksi kasvillisuuden perusteella.
In particular, glo-lakes provide favorable conditions for pike and the temperature sum for June was significantly higher in the glo-lakes compared to the pre-flads.
Etenkin kluuvijärvet mahdollistavat haukien suosimia olosuhteita ja kesäkuun lämpösumma oli merkittävästi korkeampi kluuvijärvissä verrattuna esifladoihin.
The temperature sum for June showed the greatest effect on pike fry densities and was thus used in the analyses.
Kesäkuun lämpösumma osoitti suurimman vaikutuksen hauenpoikastiheyksiin, joten sitä käytettiin analyyseissä.
The archipelago zones, which are based on previously modelled temperature sums, were defined for the sampling sites in the geographic information system (QGIS).
Näytteenottokohteiden saaristovyöhykkeet, jotka perustuvat aiemmin mallinnettuihin lämpösummiin, määritettiin paikkatieto- ohjelmassa (QGIS).
The pike fry densities were studied using non-parametric analyses due to the high number of zero observations in the data.
Hauenpoikastiheyksiä tarkasteltiin ei-parametrisilla analyyseillä aineistossa esiintyvän suuren nollahavaintolukumäärän vuoksi.
Due to the small sample size of the dataset, it can be assumed that not all of the factors influencing pike reproduction were identified and thus the use of a larger dataset is recommendable in future studies.
Pienen aineiston vuoksi on oletettavaa, että kaikkia vastuksia ei pystytty tunnistamaan ja sen takia onkin suositeltavaa, että hauenlisääntymisalueita tarkasteltaisiin suuremman aineiston kanssa.
The results indicate that pike prefer warm and sheltered areas with suitable vegetation, such as reed and wetland grasses.
Tuloksista voidaan päätellä, että hauki suosii suojaisia ja lämpimiä paikkoja, joissa esiintyy sopivaa kasvillisuutta, kuten ruovikkoa ja kosteikkojen ruohoja.
Furthermore, as technology advances, there is a need to evaluate the use of new techniques alongside the generally time consuming and expensive traditional research methods applied for surveying the pike reproductive areas.
Lisäksi teknologian kehittyessä on syytä arvioida uuden tekniikan hyödyntämistä perinteisten lisääntymisalueiden kartoittamisme- netelmien rinnalla.
The performance of the aerial images was assessed by calculating the accuracy, sensitivity and specificity for the different vegetation classes, first for the whole dataset and then for the sampling points with pike fry observations.
Ilmakuvien arvioimiseksi laskettiin tarkkuus, sensitiivisyys ja spesifisyys eri kasvillisuusluokille käyttäen koko aineistoa sekä erikseen näytteenottopisteille, joissa esiintyi hauenpoikasia.