natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Still there are no research about how new school environments will effect pupils’ well-being, such as self-esteem.
Tavoitteet Kouluympäristöihin on viime vuosina tehty ja suunniteltu tehtävän paljon muutoksia, vaikka uudenlaisten ympäristöjen vaikutusta oppilaiden hyvinvointiin liittyviin asioihin, kuten itsetuntoon, ei ole aiemmin tutkittu.
Demanding transports and patient safety in interhospital patient transfers
Vaativat kuljetukset ja potilasturvallisuus sairaaloiden välisissä potilassiirroissa
Understanding these associations is relevant in both guiding future research and in preventing language disorders.
Näiden yhteyksien ymmärtäminen on tärkeää sekä tulevaisuuden tutkimuksen että kielellisten vaikeuksien ennaltaehkäisemisen kannalta.
The group without the familial risk did not differ from the risk groups.
Ryhmä ilman lukivaikeusriskiä ei eronnut riskiryhmistä.
Musical activities at home were assessed with a questionnaire at 24 months of age.
Kodin musiikkiharrastuksia kysyttiin 24 kk iässä.
In post-hoc comparisons, this association differed between the vocal intervention group and the other risk groups.
Jatkovertailuissa tämä yhteys erosi lauluinterventioryhmän ja muiden riskiryhmien välillä.
During the first six months of infancy, 57 of the children with a familial risk participated in at-home music listening intervention, including vocal or instrumental music.
Vauvaiän ensimmäisten kuuden kuukauden aikana osa lukivaikeusriskin omaavista lapsista osallistui joko instrumentaali- tai lauletun musiikin kuuntelua sisältävään interventioon kotiympäristössään.
The LME models showed that the association between speech sound discrimination accuracy and musical activities differed between the groups.
LME-mallien tulokset osoittivat, että yhteys puheäänteiden erottelukyvyn ja musiikillisen aktiviteettien välillä oli erilainen ryhmien välillä.
Speech sound discrimination accuracy was assessed at 28 months, with change-elicited responses derived from EEG.
Kuuloerottelukykyä puheäänille tutkittiin 28 kuukauden iässä EEG:llä mitattujen kuuloherätevasteiden avulla.
Formal musical training has shown promising effects on auditory discrimination in children, but it is not within reach of every family as it is time-consuming and costly.
Musiikkiopetuksella on osoitettu olevan suotuisia vaikutuksia puheäänten erottelukykyyn lapsilla, mutta koska se on usein aikaa vievää ja maksullista, se ei ole kaikkien perheiden saatavilla.
The observed bidirectional associations of musical activities and vocal listening intervention with change-related cortical processing potentially reflect two separate mechanisms of neural maturation and compensatory activation.
Havaitut yhteydet musiikkiaktiviteettien, lauluintervention ja hermostollisen kuuloerottelukyvyn välillä saattavat heijastaa rinnakkaisia hermostollisen kypsymisen ja kompensatorisen aktivaation mekanismeja.
This study aimed to determine whether at-home musical intervention and activities enhance neural auditory speech sound discrimination accuracy in children with or without a familial dyslexia risk.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää, voivatko musiikkiaktiviteetit ja musiikki-interventio kotona vahvistaa hermostollista puheäänten erottelukyvyn tarkkuutta lapsilla, joista osalla on perheperustainen riski lukivaikeuden kehittymiselle.
Enriched musical home environment is associated with neural speech discrimination in toddlers at risk of dyslexia
Kotiympäristön musiikillinen rikastuttaminen on yhteydessä hermostolliseen kuuloerottelukykyyn lukivaikeusriskin omaavilla lapsilla
Hence, vocal intervention and musical activities might promote specific aspects of auditory neural development.
Lauluinterventiolla ja musiikkiaktiviteeteilla saattaa siis olla suotuisia vaikutuksia hermostolliselle kuuloerottelukyvylle.
A follow-up sample of 113 children with or without risk of dyslexia participated.
Tämä tutkimus hyödynsi seuranta-aineistoa 113 lapsesta.
Linear mixed-effects (LME) models were applied to study the association between neural responses and musical enrichment.
Lineaaristen sekavaikutusmallien (LME) avulla tarkasteltiin yhteyttä hermostollisen kuuloerottelukyvyn ja kotiympäristön musiikillisen intervention ja aktiviteettien välillä.
Developmental Growth and Regeneration Processes in Squamate Eyes
Suomumatelijoiden silmien yksilönkehityksen ja uusiutumisen mekanismit
Vision is an important sensory modality for most vertebrates.
Näkökyky on elintärkeä ominaisuus useimpien eläinten selviytymiselle.
First, the thesis elucidates the embryonic origins of the retinociliary junction (RCJ), a newly identified active stem/progenitor niche maintained in the postnatal retinal margin of squamates.
Kiinnitin erityisesti havaitsemaani uuteen rakenteeseen, verkkokalvon ja sädelihaksen yhtymäkohtaan ("retinociliary junction", RCJ), joka sijaitsee verkkokalvon reunamilla.
Finally, in the context of previously described vertebrate species, the thesis concludes that the squamate retina offers a new, more nuanced view on the field of vertebrate retinal growth and regeneration.
Tämä väitöskirjatutkimus suomumatelijoiden silmistä antaa siten uuden, monimuotoisemman näkemyksen verkkokalvon kasvusta ja uusiutumisesta selkärankaisten keskuudessa.
These variations in proliferative activity correlate with the diverse eye sizes, which is partly derived from differing ocular growth rates linked to RCJ activity.
Lisäksi lajienväliset erot RCJ-rakenteen aktiivisuudessa korreloivat silmien suhteellisen koon ja kasvunopeuden kanssa – lajeilla, joilla on suuremmat ja nopeammin kasvavat silmät on myös aktiivisempi RCJ.
A stem cell population residing at the peripheral margin of the retina and Müller glia cells in the central retina mediate lifelong retinal growth and regeneration in fish and amphibians.
Toisin kuin RCJ-rakenteella, havaitsin että verkkokalvon keskisosissa sijaitsevilla Müllerin gliasoluilla ei ole merkitystä verkkokalvon normaalille kasvulle ja kehitykselle.
However, little is known about retinal development, postnatal growth and regeneration in squamate reptiles (lizards and snakes).
Sen sijaan suomumatelijoissa, eli liskoissa ja käärmeissä, verkkokalvon kasvua, kehitystä ja uusiutumista on ennen tätä väitöskirjatutkimusta tutkittu hyvin vähän.
Next, although acute retinal damage does not stimulate a regenerative RCJ response, the thesis still highlights Müller glia cells as a potential source for regeneration in the squamate central retina.
Müllerin gliasoluilla vaikuttaa siten olevan verkkokalvon normaalin kasvun sijaan rooli vaurion jälkeen aktivoituvien korjausmekanismien käynnistämisessä.
The capacity for such retinal neurogenesis is reduced in birds and yet more limited in mammals.
Toiset selkärankaisryhmät, kuten linnut ja nisäkkäät, eivät juuri kykene lisäämään uusia hermosolujen verkkokalvoon syntymän jälkeen.
The eye is a highly complex optical system at the center of which the neural retina acts as a sensory array.
Verkkokalvo muodostaa silmässä sen rakenteen, joka vastaa valon vastaanottamisesta ja havaitsemisesta.
Squamates occupy a central phylogenetic position among amniotes and display considerable morphological as well as functional diversity of the eye.
Joissain tutkimissani suomumatelijalajeissa tämä rakenne säilyy aktiivisena pitkälle eläimen aikuisuuteen niin, että sen solut jatkavat jakautumista sekä yksilönkehityksen aikana havaittujen molekulaaristen merkkiaineiden tuottamista.
The thesis then demonstrates a diverse spectrum of differing activity levels in the squamate RCJ.
Tässä väitöskirjassa tutkin siten useiden eri suomumatelijalajien verkkokalvon kehitystä ja uusiutumista.
The transition from university studies to working life is one of the most important transitions in students’ life.
Siirtymä yliopisto-opinnoista työelämään on yksi opiskelijan elämän tärkeimmistä siirtymistä.
The participants of this study were 9 master students who were in the final phase of their studies and 11 general and adult education graduates, who had graduated no more than 15 months ago.
Tutkimukseen osallistui 9 opintojen loppuvaiheessa ja työelämässä olevaa ylei-sen ja aikuiskasvatustieteen maisteriopiskelijaa sekä 11 hiljattain työelämään siirtynyttä yleisen ja aikuiskasvatustieteen maisteria, joiden valmistumisesta oli aikaa enintään 15kk.
General and adult education graduates’ feelings in transition from university studies to working life
Yleisen ja aikuiskasvatustieteilijöiden tunteet siirtymävaiheessa yliopisto-opinnoista työelämään
Transition from university to working life has been investigated from various perspectives, but there does not exist many previous studies focusing on emotions in the transition from university studies to working life.
Siirtymää opinnoista työelämään on tutkittu suhteellisen paljon eri näkökulmista, mutta aikaisempaa tutkimusta tunteista siirtymävaiheessa yliopisto-opinnoista työelämään on olemassa vielä suhteellisen vähän.
Anxiety was the most experienced negative emotion in the university studies and insecurity in the context of working life.
Yliopisto-opinnoissa negatiivisista tunteista koettiin eniten ahdistusta ja työelämässä epävarmuutta.
Transition contains a variety of emotions, and it is important to understand the emotions that students experience in the transition phase.
Siirtymävaihe ja sen yksittäiset tapahtumat voivat herättää paljon erilaisia tunteita ja siksi ymmärrys opiskelijoiden tunteista siirtymävaiheessa on tärkeää.
The data were collected by interviewing the participants about the critical events in the transition from university to working life.
Aineisto kerättiin haastattelemalla tutkittavia heille tärkeistä tilanteista siirtymässä yliopisto-opinnoista työelämään.
Based on the results of this study, general and adult education graduates experienced mostly positive emotions in the contexts of university studies and working life.
Tutkimuksen tulokset osoittivat yleisen ja aikuiskasvatustietelijöiden tunteiden olevan sekä yliopisto-opintojen että työelämän siirtymävaiheen merkityksellisissä tilanteissa pääosin positiivisia.
This research investigates the emotions general and adult education master students and graduates experience in the transition from university to working life and explores the critical events to which these emotions are related to. Methods.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, millaisia tunteita yleisen ja aikuiskasvatustieteen maisteriopiskelijat ja hiljattain työelämään siirtyneet maisterit kokevat siirtymävai-heessa työelämään ja mihin tilanteisiin tunteet kytkeytyvät.
The situations related to master thesis, combining studying and work, job performance and job search evoked most of the reported emotions.
Eniten tunteita herättivät pro gradu -tutkielmaan, opintojen ja töiden yhdistämiseen, työssä suoriutumiseen sekä työnhakuun liittyvät tilanteet.
Positive activating emotions were more connected to working life than to university studies.
Työelämän merkityksellisiin tilanteisiin kytkeytyi yli-opisto-opintoja enemmän positiivisesti aktivoivia tunteita, jotka tutkittavien kokemuksen mukaan vaikuttavat heidän motivaatioonsa.
This allowed to trace the positive and negative emotions participants experienced and the events these emotions were connected to.
Haastattelut analysoitiin sisällönanalyysia hyödyntäen, ja sen avulla selvitettiin millaisia tunteita tutkittavat kokivat sekä mihin siirtymävaiheen tilanteisiin tunteet kytkeytyivät.
In a broader context, the contact between the two languages is also part of the research.
Laajemmassa kontekstissa myös kielten väliset kontaktit ovat osa tutkimuskehikkoa.
Socio-onomastics and name typology (structure) make up the theoretical and methodological framework of the study.
Tutkimuksen teoreettis-metodologisen kehyksen muodostavat sosio-onomastiikka ja nimien typologinen (rakenteen)tutkimus.
Article III covers Russia regionally and looks at the use and adaptation of Finnish given names in a Russian-language environment.
Artikkeli III sijoittuu alueellisesti Venäjälle ja tarkastelee suomalaisten etunimien käyttöä ja mukautumista venäjänkielisessä ympäristössä.
Articles I, II and III discuss given names and article IV covers surnames.
Artikkelit I, II ja III liittyvät etunimiin, artikkeli IV sukunimiin.
The summary provides a uniform overview of the study, along with its starting points, and pulls the findings of all the articles together.
Tutkimuksen yhteenveto-osuudessa esitellään yhtenäisesti tutkimuksen taustaa ja lähtökohtia sekä sidotaan artikkeleissa saadut tulokset yhteen.
On a more general level, it considers what happens when Finnish and Russian naming cultures encounter one another in terms of naming systems as well as from the perspective of linguistic minorities.
Yleisemmällä tasolla pohditaan sitä, mitä tapahtuu suomalaisen ja venäläisen nimikulttuurin kohdatessa nimijärjestelmien näkökulmasta sekä kielivähemmistöjen näkökulmasta.
This study examines the encounter between Finnish and Russian naming cultures (anthroponymy, naming systems and naming practices) in Finland and Russia from 2000 to 2018.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan suomalaisen ja venäläisen nimikulttuurin (henkilönnimistö, nimijärjestelmä ja nimikäytäntö) kohtaamista Suomessa ja Venäjällä vuosina 2000−2018.
It focuses on the main criteria for name selection in bilingual families: practicality and cultural ties.
Tarkastelu kohdistuu kaksikielisissä perheissä tärkeimpinä pidettyihin nimenvalintaperusteisiin, nimittäin käytännöllisyysteen ja kulttuurisidonnaisuuteen.
Article II continues with the investigation of given names, creating an overall picture of names given to native Russian-speaking children born in Finland.
Etunimien tarkastelu jatkuu artikkelissa II, jossa luodaan yleiskuva Suomessa syntyneille, äidinkieleltään venäjänkielisille lapsille annetuista nimistä.
This doctoral study is composed of four articles as well as a summary which details the content of the articles and their findings.
Väitöstutkimus koostuu neljästä tutkimusartikkelista sekä niiden taustaa ja löydöksiä kokoavasta yhteenveto-osuudesta.
The materials comprise questionnaires and interviews involving criteria for name selection, documents on surname changes from the Names Committee of the Finnish Ministry of Justice, interviews and questionnaires on the use of Finnish given names in Russia and the given names of Russian children born in Finland.
Aineistoina ovat nimenvalintaperusteita käsittelevät kyselyt ja haastattelut, oikeusministeriön nimilautakunnan asiakirjat sukunimien muutoksista, suomalaisten etunimien käyttöä Venäjällä käsittelevät haastattelut ja kyselyt sekä Suomessa syntyneiden venäjänkielisten lasten etunimet.
Moreover, Russian unofficial names, those based on given names, an intrinsic part of Russian naming practice, can also be found in Finnish naming culture.
Myös etunimiin pohjautuvat venäläiset epäviralliset nimet, jotka ovat erottamaton osa venäläistä nimikäytäntöä, elävät suomalaisessa nimikulttuurissa.
It specifically focuses on the criteria for selecting names in Finnish–Russian families, name selections for native-speaking Russian children, official surname changes in Finland for Finnish and Russian name bearers and the use of Finnish given names in Russia.
Erityisesti keskitytään kaksikielisten suomalais-venäläisten perheiden nimenvalintaperusteisiin, äidinkieleltään venäjänkielisten lasten nimivalintoihin, suomalaisten ja venäläisten nimenkantajien sukunimien virallisiin muutoksiin Suomessa sekä suomalaisten etunimien käyttöön Venäjällä.
Article I examines given names in bilingual Finnish–Russian families and discusses the criteria for selecting a name and the actual selections.
Artikkelissa I käsitellään etunimiä kaksikielisissä suomalais-venäläisissä perheissä: nimien valintaperusteita ja itse nimivalintoja.
As for Finnish given names, these are enriching the anthroponymy found in Russia, as Russian derivational suffixes are being used to form unofficial names under Russian naming practices.
Suomalaiset etunimet puolestaan rikastuttavat Venäjällä käytössä olevaa henkilönnimistöä, kun niistä muodostetaan venäjän kielen johtimia käyttäen venäläisen nimikäytännön mukaisia epävirallisia nimiä.
The study shows that along with the encounter between naming cultures, Finnish anthroponymy is becoming diverse in that Russian given names and surnames are entering its official nomenclature.
Tutkimus osoittaa, että nimikulttuurien kohtaamisen myötä suomalainen henkilönnimistö monimuotoistuu siten, että viralliseen nimistöön tulee venäläisiä etu- ja sukunimiä.
The focus of article IV is on official surname changes made in Finland, changes in which the name bearer wishes to Fennicise a Russian surname and vice versa.
Artikkelissa IV huomion kohteena ovat Suomessa tehdyt sukunimien viralliset muutokset, joissa on haluttu suomalaistaa venäläinen sukunimi tai päinvastoin sekä oikaista suomalaisten sukunimien epäkorrektit kirjoitusasut alkuperäisiin kirjoitusasuihinsa.
In addition, Russian patronyms are being entered in the Finnish population register.
Lisäksi osaksi virallista nimistöä pääsee jälkimmäisiksi etunimiksi väestötietojärjestelmässä sijoitettavia venäläisiä patronyymeja, joita ei esiinny äidinkieleltään suomenkielisellä väestöllä.
Despite the fact that nucleation has been studied for over a century, the theoretical picture remains incomplete.
Vaikka aktiivinen nukleaatiotutkimus on jatkunut yli vuosisadan, klusterimuodostuksen teoreettinen ymmärtäminen on edelleen vajaavainen.
A significant portion of atmospheric particles is formed through nucleation, and these small particles can affect the climate by either absorbing or scattering sunlight, or acting as seeds for cloud formation.
Esimerkiksi suuri osa ilmakehän pienhiukkasista syntyy nukleaation seurauksena, ja nämä hiukkaset vaikuttavat ilmakehän säteilypakotteeseen mm. pilvien välityksellä.
On the other hand, nucleation can also be used in technologies aiming at climate change mitigation: e.g., a novel nucleation-based approach using supersonic separators for CO2 capture provides an environmentally friendly alternative to traditional approaches involving toxic compounds.
Toisaalta nukleaatioprosessia voidaan hyödyntää myös ilmastonmuutoksen hillitsemiseen tähtäävässä teknologiassa kuten ympäristöystävällisten hiilidioksidin (CO2) talteenottomenetelmien kehittämisessä.
For loosely bound clusters, however, we have demonstrated that these phenomena can be ignored and thus the underlying framework of classical nucleation theory is working relatively well.
Toisin kuin vahvojen happo-emäsklusterien kohdalla, väitöskirjan tulokset osoittavat heikosti sidottujen klusterien kasvavan klassisen teorian pääperiaatteiden mukaisesti.
In addition, predicting nucleation rates of strongly bound atmospheric clusters requires non-classical treatment of both nucleation pathways and collision rates, as cluster-cluster collisions (not only monomer-cluster collisions) need to be accounted for, and the collision rate coefficients are affected by attractive long-range interactions.
Etenkin ilmakehässä muodostuvien vahvasti sidottujen happo-emäsklusterien kasvu eroaa klassisen teorian oletuksesta, että klusterit kasvaisivat molekyyli kerrallaan - tosiasiassa klusterien suurilukuisuudesta johtuen klusterit saattavat törmätä toisiinsa ja täten muodostaa nopeasti suuria klustereita.
Nucleation of liquid, or solid, clusters in the gas phase is ubiquitous in nature.
Yksittäisistä atomeista tai molekyyleistä koostuvien hiukkasten eli klustereiden muodostuminen kaasussa on hyvin arkipäiväinen ilmiö, jota kutsutaan yleisesti nukleaatioksi.
We have further analysed the structural and energetic details of strongly undercooled clusters during the nucleation stage, and after equilibration.
Väitöskirjassa on tutkittu myös äärimmäisen alijäähtyneen hiilidioksidin nukleaatiota sekä syntyneiden klusterien ominaisuuksia niin kokeellisesti kuin teoreettisesti mallintaen.
In this thesis, our investigations are limited to homogeneous nucleation, and the studied systems vary from simple Lennard-Jonesium to fully atomistic models of complex molecular clusters.
Nämä menetelmät ulottuvat alle sadan atomin kvanttikemiallisista laskuista satojen tuhansien atomien molekyylidynaamisiin simulaatioihin.
Atomistic interactions were described by empirical force fields or quantum chemistry methods, as required by the system.
Tässä väitöskirjassa on teoreettisesti tutkittu erilaisten nanokokoisten klusterien kasvumekanismeja sekä laskennallisen fysiikan että kemian menetelmien ja mallien avulla.
Based on the results presented in this thesis, molecular-level modelling is necessary to capture the microscopic effects related to the formation of the clusters.
Väitöskirjan tulokset osoittavat yleisesti, että klusterimuodostuksen ymmärtäminen vaati tarkkaa atomitason mallinnusta.
It plays a major role in various fields of studies, and especially those dealing with the atmosphere and climate change.
Tämä ilmiö esiintyy moninaisesti luonnossa; etenkin ilmastoon ja sen muutokseen liittyvät prosessit ovat usein yhteydessä pienen pieniin molekyyliklustereihin.
Atomistic simulations and numerical modelling, as employed in this work, can provide valuable insight into the nanoscale details of nucleation.
Johtuen nukleoituvien klusterien pienestä koosta, nukleaatiomekanismien tarkka tutkiminen kokeellisesti on miltei mahdotonta.
Cancer is a critical health concern worldwide.
Erilaiset syöpätaudit ovat maailmanlaajuisesti merkittävä terveysongelma.
Although significant progress in cancer diagnosis and therapy has been made to date, the lack of efficient delivery of active compounds to the target site and adverse systemic effects remain a major challenge in cancer treatment.
Vaikka syövän diagnostiikassa ja hoidossa on tehty tähän mennessä monia läpimurtoja, lääkeaineiden tehokas kohdennettu kuljettaminen syöpäkasvaimeen sekä hoitojen haitalliset sivuvaikutukset ovat säilyneet keskeisinä haasteina syövän hoidossa.
Nanoparticles can transport diagnostic and therapeutic agents with increased bioavailability, reduced dosing frequency, and less off-target side effects.
Nanopartikkelit voivat kuljettaa diagnostisia ja terapeuttisia yhdisteitä paremmalla hyötyosuudella, pidennetyin annosteluvälein ja vähentynein sivuvaikutuksin.
The project comprised of several studies: 1) radiolabeling chemistry development, 2) in vitro cytotoxicity and cellular uptake investigation, 3) in vivo biodistribution and imaging studies in tumor-bearing animal models with the developed tracers, and 4) a theranostic nanosystem development and biological evaluation based on the observations from 1–3.
Työ koostuu useasta osa-alueesta, jotka ovat 1) radioleimauskemian kehitys, 2) materiaalien sytotoksisuuden ja solujen sekä lääkeainekuljetinten vuorovaikutuksen tutkimus in vitro, 3) biodistribuutio- ja SPECT-kuvantamiskokeet radioleimatuilla lääkeainekuljettimilla syövän hiirimalleissa ja 4) teranostisen lääkeainekuljettimen kehitystyö ja biologinen arviointi perustuen havaintoihin kohdista 1–3.
The combination of imaging labels and therapeutic agents into a single nanoparticle platform creates a theranostic nanosystem, which can be used for simultaneous imaging and therapy of cancer.
Kun diagnostinen merkkiaine sekä lääkeaine liitetään samaan nanorakenteiseen kantajaan, muodostuu teranostinen nanolääke, jota voidaan hyödyntää samanaikaisesti syövän kuvantamisessa ja hoidossa.
Nuclear molecular imaging techniques, including single-photon emission computed tomography (SPECT) and positron emission tomography (PET) are non-invasive and sensitive imaging technologies that allow the tracking of a tracer dose of radiopharmaceuticals in vivo to determine their target occupancy, circulation, biodistribution profiles, and elimination kinetics.
Isotooppikuvantamisen menetelmät yksifotoniemissiotomografia (SPECT) ja positroniemissiotomografia (PET) ovat non-invasiivisia ja herkkiä kuvantamismenetelmiä, joiden avulla on mahdollista seurata radioleimattuja merkkiaineita in vivo niiden kohdentumisen, biojakauman ja eliminaation kinetiikan selvittämiseksi.
Nanomedicines are innovative nanoparticulate drug delivery systems constructed from biocompatible, biodegradable, and nontoxic materials.
Nanolääkkeet ovat innovatiivisia bioyhteensopiviin, biohajoaviin ja myrkyttömiin nanopartikkeleihin pohjautuvia lääkeainekuljettimia.