natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The field study was performed using empirical data from an area of about 7,400 km2 in the Upper Min River (UMR) watershed, in the Upper Yangtze River Basin, in Sichuan, China.
Sichuanissa Tiibetin ylängön metsäkato on pysähtynyt mutta eroosio-ongelmat jatkuvat Viikin tropiikki-instituutin tutkija Ping ZHOU kartoitti trooppisen metsänhoidon alaan kuuluvassa väitöskirjatyössään maaperän eroosioalttiutta ja sen riippuvuutta metsäkasvillisuudesta Jangtsen tärkeää sivuhaaraa Min-jokea ympäröivällä n. 7400 neliökilometrin suuruisella valuma-alueella Sichuanin Aba-piirikunnassa.
More precisely, a grid-based approach was used to model the factors affecting soil erosion and to identify the most seriously degraded areas, and logistic regression was used to select tree species for restoration and to predict their development.
Ennallistamisen kannalta ongelmallisimpia olivat alueet joilta metsäpeite oli lähinnä puiden teollisen hakkuun vuoksi kokonaan hävinnyt ja joilla maaperä yleisesti oli eroosion pahoin kuluttama.
The study further investigated the relationship between vegetation types and soil orders, predicted the occurrence percentages of tree species that have a potential for forest landscape restoration using logistic regression, identified the priority areas for rapid restoration, and pinpointed the difficult areas for forest restoration where low precipitation is a constraint.
Säilyneiden metsien puulajikoostumus antoi tutkimuksessa mahdollisuuden ennustaa metsien tulevaa kehitystä koko tutkitulla valuma-alueella sen eri korkeusvyöhykkeissä ja eri maaperätyypeillä.
Forests at four levels of human impact were analysed for the following quantitative characteristics: stand volume, basal area, weighted diameter, weighted height, and biodiversity indices for tree species.
Ping Zhou pystyi jakamaan 5700 metrin korkeuteen saakka kohoavan vuoristoalueen eroosioalttiudeltaan erilaisiin vyöhykkeisiin rinteen kaltevuuden, sademäärän, kasvipeitteen ja maalajin perusteella.
The study demonstrated a considerable potential for an approach that combines information from a spatial grid system, ground inventory and historical records, for mapping the soil erosion rate and for identifying priority areas for ecosystem restoration.
Aineistonaan hän käytti muun muassa satelliittikartoitustietoja ja mittaustuloksia yli 600 maastokoealalta.
Apart from the data from 625 sample plots of a field inventory, the study utilised, for estimating the soil loss, Landsat Enhanced Thematic Mapper (ETM+) imagery, the Digitized Elevation Model (DEM), soil erodibility values, and rainfall erosivity values.
Noin 15 prosentilla tutkitun valuma-alueen pinta-alasta, lähinnä Min-joen pääuomaa ympäröivillä jyrkillä rinteillä, eroosioriski oli suuri tai erittäin suuri.
The near-natural forests are also important seed sources in the process of natural expansion of forests to degraded lands.
Avainasemassa työn onnistumisen kannalta ovat nyt paikalliset asukkaat, joiden maankäytön muutokset ovat jo selvästi edistänet luonnonmetsän ennalleen palautumista.
The UMR watershed forms the transition from the Qinghai-Tibetan Plateau to the Sichuan Basin, with steep slopes and high peaks.
Suomen Akatemia rahoitti vuosina 2004-2006 VITRI:n tutkimushanketta, josta Ping Zhou'n väitöskirjatyö muodosti keskeisen osan.
Raster maps were produced for describing the soil erodibility, rainfall erosivity, slope length and steepness, and the cover management factor, and the soil loss risks were quantified by constructing a map indicating the soil erosion potential.
Sen jälkeen on metsien pinta-ala hitaasti kasvanut etupäässä sen vuoksi, että teollinen puunhakkuu luonnonmetsissä kiellettiin kokonaan v. 1998 ja 25 astetta jyrkemmillä rinteillä myös maatalouden harjoittaminen on saatu lopetetuksi viljelijöille tarjottujen taloudellisten houkuttimien avulla.
In the region (58.00-62.13 ºN, 14-34 ºE, ≤ 300 m a.s.l.)
Tutkimusmetsiköitä ympäröivän alueen (58.00–61.13° N, 14–34° E, 300 m m.p.y.)
There is an increasing need to compare the results obtained with different methods of estimation of tree biomass in order to reduce the uncertainty in the assessment of forest biomass carbon.
Erilaisten puuston biomassa-arviointimenetelmien vertailu on yhä tärkeämpää, jotta metsien biomassan hiilimäärää voidaan arvioida entistä luotettavammin.
In particular, a comparison of the results of different estimation methods was conducted to assess the reliability and suitability of their applications.
Tutkimuksessa keskityttiin erityisesti vertailemaan erilaisten arviointimenetelmien luotettavuutta ja soveltuvuutta.
There were substantial differences among the results estimated by different methods in the stands.
Vertailun mukaan erilaisilla arviointimenetelmillä saatujen biomassatulosten välillä saattaa olla huomattavia eroja.
Tree biomass was estimated to be about 70 Mg/ha in Young-Stand and about 220 Mg/ha in Mature-Stand.
Nuoren metsikön puuston biomassaksi arvioitiin noin 70 Mg/ha ja vanhan metsikön puuston biomassaksi noin 220 Mg/ha.
For the trees in Mature-Stand, annual stem biomass increment fluctuated following a sigmoid equation, and the fitting curves reached a maximum level (from about 1 kg/yr for understorey spruce to 7 kg/yr for dominant pine) when the trees were 100 years old.
Sovitettu käyrä saavutti huipputason puiden ollessa satavuotiaita, jolloin aluskasvustona olevien kuusten biomassa kasvoi 1 kg/v ja valtapuuston muodostavien mäntyjen biomassa 7 kg/v.
In this study, tree biomass was investigated in a 30-year-old Scots pine (Pinus sylvestris) (Young-Stand) and a 130-year-old mixed Norway spruce (Picea abies)-Scots pine stand (Mature-Stand) located in southern Finland (61º50' N, 24º22' E).
Tässä tutkimuksessa selvitettiin kahden eri-ikäisen havupuumetsikön puuston biomassa Etelä-Suomessa (61°50' N, 24°22' E).
In Mature-Stand, lichen biomass on the trees was 1.63 Mg/ha with more than half of the biomass occurring on dead branches, and the standing crop of litter lichen on the ground was about 0.09 Mg/ha.
Vanhassa tutkimusmetsikössä puilla kasvavan jäkälän biomassa oli 1.63 Mg/ha, josta yli puolet oli kuolleilla oksilla.
surrounding the study stands, the tree biomass accumulation in Norway spruce and Scots pine stands followed a sigmoid equation with stand age, with a maximum of 230 Mg/ha at the age of 140 years.
havupuumetsiköiden puuston biomassakertymä seurasi sigmoidaalisesti metsikön ikää.
These results imply that a possible estimation error should be taken into account when calculating tree biomass in a stand with an indirect approach.
Sen vuoksi puuston biomassa-arviointimenetelmiä käytettäessä onkin syytä kiinnittää huomioita niiden soveltuvuuteen ja virhearviointiin.
Forest management is facing new challenges under climate change.
Metsien hoito kohtaa uusia haasteita ilmastonmuutoksesta johtuen.
The OptiFor simulation-optimization system integrated the process-based growth model PipeQual, wood quality models, biomass production and carbon emission models, as well as energy wood and commercial logging models into a single optimization model.
OptiFor-simulointi-optimointijärjestelmä yhdistää prosessipohjaisen PipeQual-kasvumallin, puuaineen laadun mallit, biomassan tuotannon ja hiilipäästöjen mallit sekä energiapuu- ja korjuukustannusmallit yhdeksi optimointimalliksi.
Raising the carbon price resulted in longer rotations and a higher mean annual increment, as well as a significantly higher average carbon stock over the rotation.
Hiilen hinnan nostaminen johti pidempiin kiertoaikoihin ja korkeampaan keskikasvuun sekä huomattavasti korkeampaan hiilivarantoon kiertoajan kuluessa.
By adjusting thinning regimes, conventional forest management can be adapted to various objectives of utilization of forest resources, such as wood quality, forest bioenergy, and carbon sequestration.
Muokkaamaalla harvennusohjelmia perinteinen metsänhoito voidaan mukauttaa metsävarojen käytön erilaisiin tavoitteisiin, kuten puuaineen laatu, metsäbioenergia ja hiilen sidonta.
The numerical studies in this thesis broadened our current knowledge and understanding of the relationships between wood science, forest ecology, and forest economics.
Tämän väitöskirjan numeeriset tutkimukset laajensivat nykytietämystä ja ymmärrystä puutieteen, metsäekologian ja metsäekonomian suhteista.
Osyczka s direct and random search algorithm was employed to identify optimal values for a set of decision variables.
Optimointialgoritmina päätösmuuttujien optimiarvojen määrittämiseksi käytettiin Osyczkan suora- ja satunnaishakualgoritmia.
When carbon balance is taken into account, our results show that changing carbon assessment methods leads to very different optimal thinning regimes and average carbon stocks.
Kun metsän hiilitasapaino otetaan huomioon, tulosten mukaan eri hiililaskennan menetelmät johtavat hyvin poikkeaviin optimaalisiin harvennusohjelmiin ja keskimääräisiin hiilivarantoihin.
In this thesis, the OptiFor software was developed for forest resources management.
Työssä kehitettiin OptiFor-sovellus metsänkäsittelyä varten.
Integrating energy wood harvesting into conventional forest management showed that conventional forest management without energy wood harvesting was still superior in sparse stands of Scots pine.
Kun energiapuuharvennusta tarkasteltiin yhdessä perinteisen metsänkasvatuksen kanssa, todettiin, että perinteinen metsänkasvatus ilman energiapuun korjuuta oli edullisin tapa alhaisen tiheyden männiköissä.
Taking wood properties into account, our results show that increasing the intensity of thinning resulted in lower wood density and shorter fibers.
Puun laadun kohdalla tulokset osoittivat, että kasvava harvennusvoimakkuus johti alempaan puun tiheyteen ja lyhyempiin kuituihin.
The addition of nutrients accelerated volume growth, but lowered wood quality for Norway spruce.
Ravinteiden lisääminen kiihdytti tilavuuskasvua mutta alensi puun laatua kuusella.
This thesis aims to develop and apply a simulation-optimization system as a tool for an interdisciplinary understanding of the interactions between wood science, forest ecology, and forest economics.
Tässä väitöskirjassa kehitetään optimointi-simulointijärjestelmä, jolla voidaan saavuttaa monitieteinen ymmärrys puutieteen, metsäekologian ja metsäekonomian vuorovaikutuksista.
The results for timber production show that optimal thinning regimes depend on site quality and initial stand characteristics.
Puuntuotantoa koskevat tulokset osoittavat, että optimaalinen harvennusohjelma riippuu kasvupaikasta ja nuoren metsikön ominaisuuksista.
Energy wood from pre-commercial thinning turned out to be optimal for dense stands.
Energiapuun korjuu ensiharvennuksissa oli sen sijaan edullista tiheissä metsiköissä.
The model was evaluated by studying the sensitivities of the model results to parameter values, by estimating the precision of the results with an uncertainty analysis, and by assessing the accuracy of the model by comparing the predictions against measured data and to the results of an alternative model.
Mallin toimintaa arvioitiin tarkastelemalla mallitulosten herkkyyttä mallin parametriarvojen muutoksille, tutkimalla mallitulosten tarkkuutta epävarmuusanalyysin avulla ja vertaamalla mallituloksia mitattuihin havaintoihin ja toisen maamallin antamiin tuloksiin.
On a national scale, soil carbon stocks play an important role in forest carbon balances.
Metsien maaperän hiilivarastolla on merkittävä rooli metsien hiilitaseessa.
The model was aimed to take into account the most important processes controlling the decomposition in soils, yet remain simple enough to ensure its practical applicability in different applications.
Mallilla pyrittiin kuvaamaan tärkeimmät hiilivaraston dynamiikkaan vaikuttavat tekijät, mutta silti pitämään malli niin yksinkertaisena, että sen toimintaperiaatteiden ymmärtäminen ja käyttö sovelluksissa olisi helppoa.
Models therefore widely serve to estimate carbon stocks and stock changes in soils.
Tämän vuoksi hiilivaraston ja sen muutosten arvioinnissa käytetään usein malleja.
This dissertation aimed to develop the soil carbon model YASSO for upland forest soils.
Tässä väitöskirjassa kehitettiin ja testattiin kivennäismaiden metsien orgaanisen aineen hajoamista ja maaperän hiilivaraston dynamiikkaa kuvaava YASSO-malli.
The model was applied to study the effects of intensified biomass extraction on the forest carbon balance and to estimate the effects of soil carbon deficit on net greenhouse gas emissions of energy use of forest residues.
Mallilla tutkittiin hakkuutähteiden talteenoton ja energiakäytön vaikutusta maaperän hiilivarastoon ja maaperän roolia Suomen metsien hiilitaseessa.
The large spatial variability of soil carbon commensurate with relatively slow changes in stocks hinders the assessment of soil carbon stocks and their changes by direct measurements.
Maaperän hiilivaraston muutosten arviointi mittaamalla on hyvin vaikeaa ja työlästä, koska varaston spatiaalinen vaihtelu on suurta verrattuna ajallisiin muutoksiin.
Intensified biomass extraction affects soil carbon stocks, and these changes in stocks should be taken into account when considering the net effects of forest residue utilisation as energy.
Hakkuutähteiden keruu hakkuiden jälkeen vähentää puustosta maaperään siirtyvää hiilen määrää ja tämä hiilivarastomuutos on merkittävä verrattuna muihin hakkuutähteiden energiakäytön aiheuttamiin kasvihuonekaasupäästöihin.
When combined with the stand models or other systems providing litter information, the dynamic approach of the model proved to be powerful for estimating changes in soil carbon stocks on different scales.
Testit mitattuja aineistoja vastaan vastaan osoittivat, että malli onnistuu kohtalaisesti kuvaamaan erilaisten karikkeiden hajoamisen erilaisissa ilmasto-olosuhteissa ja maaperän kokonaishiilivaraston erilaisissa suomalaisissa metsiköissä.
Topical concern about the effects of climate change and forest management on soil carbon as well as practical reporting requirements set by climate conventions have created a need to assess soil carbon stock changes reliably and transparently.
Ilmastonmuutos ja erilaiset metsänkäsittelyt vaikuttavat paitsi puuston biomassan myös maaperän hiilivarastoon.
The model structure and assumptions were presented and the model parameters were defined with empirical measurements.
Epävarmuus- ja herkkyysanalyysien mukaan YASSO-mallin hiilivarastoarviot ovat epävarmoja.
Tree mortality and deadwood dynamics in late-successional boreal forests
Puuston kuolleisuus ja lahopuun dynamiikka vanhoissa boreaalisissa metsissä
I focused on standing dead trees in three stand types dominated by Picea mariana and Abies balsamea in eastern Canada, and on standing and down dead trees in Picea abies-dominated stands in three areas in Northern Europe.
Tutkimuksessa keskityttiin kuolleeseen pystypuuhun Itä-Kanadan mustakuusi- ja palsamipihtametsissä, sekä kuolleeseen pysty- ja maapuuhun pohjoisen Euroopan kuusimetsissä Pallas-Yllästunturin kansallispuistossa, ja Luoteis-Venäjällä Murmanskin ja Arkangelin alueilla.
Stem disks from dead trees were sampled to determine wood density and year of death, using dendrochronological methods.
Tutkimusaineisto kerättiin puustoinventoinnein, jonka lisäksi kuolleista puista otettiin näytteitä puiden kuolinvuosien määrittämiseksi.
This variability, the continuous tree mortality, and variation in rates of wood decomposition determine the dynamics and availability of deadwood as a habitat and carbon storage medium in boreal coniferous forest ecosystems.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin puuston kuolleisuutta, kuolleen puun määrää ja laatua, sekä niiden muutosta lahoamisen seurauksena vanhoissa boreaalisissa metsissä.
In all study areas tree mortality was continuous, leading to continuity in deadwood decay stage distribution.
Tutkimusalueille oli yhteistä pienialainen, puuston jatkuva kuolleisuus.
The results were applied to reconstruct past tree mortality and to model deadwood decay class dynamics.
Aineisto kuolleisuuden vaihtelun rekonstruointia ja lahoamismalleja varten saatiin määrittämällä näytepuiden kuolinvuodet dendrokronologian keinoin.
Episodic tree mortality due to either autogenic or allogenic causes influenced deadwood volume and quality in all but one study area.
Lahopuun laatu, määrä ja sen osuus kokonaispuustosta heijasteli tutkimusalueiden häiriöhistoriaa, mutta kaikilla alueilla lahopuu edusti merkittävää osaa kokonaispuustosta.
Deadwood was a persistent structural component, since its expected residence time in early- and midstages of decay was 18 yr even in the area with the most rapid decomposition.
Itä-Kanadan tutkimusalueen metsät kärsivät tunnetusti ajoittaisista hyönteisten massaesiintymisistä, joista edellinen, 30 vuotta aiemmin alkanut epidemia oli edelleen näkyvissä lahopuuston rakenteessa.
However, in many forests deadwood is naturally variable, due to recurrent moderate-severity disturbances.
Sen sijaan Arkangelin alueella kuolleisuuden perimmäinen syy oli todennäköisesti kuivuus, joka on laajempana tuhonaiheuttajana boreaalisissa metsissä harvinainen.
Here I aimed at quantifying the main components of deadwood dynamics, i.e. tree mortality, deadwood pools, and their decomposition, in late-successional boreal forests.
Nyt saadut tulokset tarkentavat käsityksiä paitsi kuolleen puun dynamiikasta, myös vanhojen boreaalisten metsien kehityksestä, jotka ovat aiemmin oletettua monimutkaisempia.
Site productivity, stand developmental stage, and the occurrence of episodic tree mortality influenced deadwood volume and quality.
Murmanskin alueella puuston kohonnut kuolleisuus oli seurausta metsikön luontaisesta kehityksestä.
Dead and living trees were measured on five sample plots of 1.6-ha size in each study area and stand type.
Kuolleet puut luokiteltiin laholuokkiin, ja lahoamista tarkasteltiin mallittamalla puiden siirtymisnopeuksia näiden luokkien välillä.
The results indicated that in the absence of episodic tree mortality, stands may eventually develop to a steady state, in which deadwood volume fluctuates around an equilibrium state.
Jatkuvan kuolleisuuden seurauksena kuollutta puuta oli kaikilla alueilla eriasteisesti lahonneena.
The effect of temperature on height growth of Scots pine in northern Finland
Lämpötilan vaikutus männyn pituuskasvuun Pohjois-Suomessa
The positive effect of the mean July temperature of the previous year on annual height increment proved to be very strong at high latitudes.
Voimakas riippuvuus edellisen vuoden heinäkuun lämpötilasta tekee Lapin männyn pituuskasvusta erittäin käyttökelpoisen bioindikaattorin varsinkin yhdessä muiden ympäristöaikasarjojen kanssa.
Exceptionally low height growth results in high needle-density, but the effect is weaker in years of average or good height growth.
Nuorimmat neulasvuosikerrat ovat merkittävimpiä nettotuottajia, joten runsas neulastuotanto mahdollistaa hyvän kasvun neulasten syntyä seuraavina parina vuotena, mikäli muut olosuhteet ovat suotuisat.
The relative temperature sum was calculated by dividing the actual temperature sum by the long-term mean of the total annual temperature sum for the site.
Riippumatta pituuskasvun määrästä se päättyy, kun noin 40% paikkakunnan pitkäaikaisesta lämpösummasta oli kertynyt.
There was a non-linear dependence between length and needle density of annual shoots.
Lämpötilan vaihtelussa on paljon satunnaisia ja pitkillä aikaväleillä vaikeasti ennustettavia piirteitä.
Temperature periods shorter than a month are more effective variables than mean monthly values, but the improvement is on the scale of modest to good when applying Julian days or growing-degree-days as pointers.
Kun mallia sovellettiin ennustamiseen käyttäen tutkimusjakson aikana mitattuja kuukausilämpötiloja, yhden asteen marginaalisen muutoksen vaikutus seuraavan vuoden pituuskasvuun oli 1,8 cm ja keskimääräisen pituuskasvun vaihteluväli 15 32 cm. Keskimääräisinä vuosina neulastiheys eli neulasparien määrä vuosikasvaimen pituutta kohden määräytyy pituuskasvun tapaan jo edellisen kasvukauden aikana päätesilmun muodostuessa.
Intra-annual elongation of the leader shoot correlated with temperature sum accumulation.
Pituuskasvukertymää kuvattiin mallilla, jossa selittävänä muuttujana oli lämpösummakertymä.
Our results suggest that annual height growth ceases when a location-specific temperature sum threshold is attained.
Pituuskasvun vuotuinen vaihtelu seuraa pääosin päätesilmun muodostumisajankohdan kasvun minimitekijän vaihtelua, joka pohjoista metsänrajaa lähestyttäessä on useimmin kasvukauden aikainen lämpötila.
Intra-annual growth was monitored in four stands in up to four growing seasons using an approximately biweekly measurement interval.
Läpimitan kasvu korreloikin kahta vuotta aikaisemman pituuskasvun kanssa.
Radial growth and next year s height growth are both largely controlled by current July temperature.
Päivittäiskasvu kiihtyy päivien lämmetessä ja saavuttaa huippunsa yleensä aivan alkukesästä.
The effect of mean monthly precipitation on annual height growth was statistically insignificant.
Koska lämpötila on merkittävin vuotuisen pituuskasvun vaihtelun selittäjä Lapissa, myös pituuskasvuun sisältyy satunnaisen kaltaisena ilmenevää vuosivaihtelua.
Yet, there is a long-term balance that was also statistically distinguishable; radial growth correlated significantly with height growth with a lag of 2 years.
Männyn pituuskasvu on ennaltamääräytynyttä: kasvuaiheet muodostetaan päätesilmuun edellisenä kesänä silloisen pituuskasvun päättymisen aikoihin, ja havaitsemamme pituuskasvu on kasvuaiheiden erilaistumista ja venymistä lopulliseen mittaansa.
The effect of temperature on height growth of Scots pine in the northern boreal zone in Lapland was studied in two different time scales.
Neulastiheys voi myös laskea niissä tilanteissa, jolloin kasvuvuoden kevään olosuhteet lisäävät pituuskasvuyksiköiden venymistä.
This is partly because height growth is more sensitive to changes in temperature.
Männyn pituuskasvu käynnistyy keväällä lämpötilan ohjaamana, ja lämpötila on myös tärkein kasvun etenemistä selittävä tekijä.
The empirical results show that owner's age is the single most important factor determining timber stock; timber price is the single most important factor in harvesting decision.
Puuvarannon tason määräytymistä koskeneen tutkimuksen mukaan metsänomistajan ikä on selvästi tärkein metsänomistajan pitämän puuston tilavuuteen vaikuttava tekijä.
This dissertation examines the short- and long-run impacts of timber prices and other factors affecting NIPF owners' timber harvesting and timber stocking decisions.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa tarkastellaankin suomalaisten yksityismetsänomistajien metsiensä hakkuisiin ja niiden puuston tilavuuteen vaikuttavia tekijöitä.
Results show that if specification analysis of the Tobit model is ignored, inconsistency and biasedness can have a marked effect on parameter estimates.
Aineiston tilastollisten ominaisuuksien huomiotta jättäminen on kuitenkin aiemmin saattanut johtaa siihen, että kyselyaineistoissa hinnan vaikutus tarjontaan on arvioitu kvantitatiivisesti väärin.
Econometric models of Finnish non-industrial private forest owners' timber supply and timber stock
Yksityismetsänomistajat ovat suurin Suomen metsäteollisuuden kotimaisen puuraaka-aineen tuottaja.
The results of the timber supply estimations can be interpreted using utility-based Faustmann model of a forest owner who values a growing timber in situ.
Tutkimuksessa empiirisesti testattavat hypoteesit metsänomistajien puuntarjontapäätöksiin vaikuttavista tekijöistä ovat johdettavissa yksityismetsänomistajan hyödynmaksimointitehtävästä, jossa metsänomistajan oletetaan arvostavan tavaroiden ja palveluiden kulutusta mutta myös metsässä kasvavaa puustoa (olemassaolo ja/tai virkistyshyödyt).
Timber supply functions are estimated using a Tobit model adjusted for heteroscedasticity and nonnormality of errors based on panel data from 1994 to 1998.
Metsäverotuksen siirtymäkaudelle 1993-2005 ehdyllä veromuodon valinnalla on selvä vaikutus hakkuisiin jo periodilla 1994-1998 .