natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pathological angiogenesis also involves the invasion of the ECM as well as interactions with the immediate and soluble microenvironment for efficient neovessel formation.
Syöpäsolujen lisäksi vuorovaikutus mikroympäristön kanssa säätelee patologisten uudissuonten muodostumista niin kasvaimissa kuin mikrovaskulaarisissa komplikaatioissakin.
These events involve biological processes where responses to growth stimuli, cytoskeletal and ECM remodelling are interconnected.
Tällaiset muutokset vaikuttavat myös hoitovasteisiin, minkä vuoksi solujen ja niiden mikroympäristön välinen viestintä ja sen vaikutukset soluinvaasioon sekä erilaistumiseen ovat perustavanlaatuisia kysymyksiä.
Mechanisms of cell invasion and fibrovascular complications in cancer and diabetic retinopathy
Näytteet kerättiin proliferatiivista diabeettista retinopatiaa sairastavilta leikkauspotilailta.
We described that the lymphatic endothelial involvement, also discovered during the work for this thesis, is supported by the ischemia- and inflammation-induced vitreal microenvironment, thus bringing a new concept to the PDR mechanisms and targeting options.
Havaitsimme, että verisuonten lisäksi uudissuonistossa esiintyy imusuonen kaltaisia rakenteita, joiden ominaisuuksia lasiaisen mikroympäristö auttaa ylläpitämään.
Cell invasion is also harnessed by the cellular tumour microenvironment, including cancer-associated fibroblasts (CAFs), endothelial cells (ECs) and macrophages.
Syöpäkuolleisuus on seurausta kasvainsolujen kyvystä levitä ympäröiviin terveisiin kudoksiin sekä muodostaa etäpesäkkeitä eli metastaaseja kehon eri osiin.
Studies on the MT1-MMP cytosolic tail revealed a new regulatory mechanism for mesenchymal invasion by linking MT1-MMP to the actin-cytoskeleton, through Src-regulated interaction with the cytoskeletal protein palladin.
Löysimme myös mekanismin, joka yhdistää solun tukirangan soluväliaineen tehokkaaseen hajotukseen palladin-proteiinin välityksellä.
Considering 29 individual conditions, three of the four most severe (on 15D) were psychiatric disorders; the most severe was Parkinson s disease.
Tutkittaessa 29 sairautta erikseen, kolme neljästä vakavimmasta sairaudesta oli psykiatrisia häiriöitä; vakavin oli Parkinsonin tauti.
The study is based on the Health 2000 survey, a representative general population survey of 8028 Finns aged 30 and over.
Tutkimus pohjautuu Terveys 2000 - tutkimukseen, joka on kattava väestöotos sisältäen 8028 vähintään 30-vuotiasta suomalaisista jotka tutkittiin strukturoidulla mielenterveyshaastattelulla.
Psychiatric disorders were associated with the largest burden at younger ages.
Mielenterveyden häiriöt olivat suurin tautitaakan aiheuttaja nuorimmissa ikäluokissa.
Preference-based HRQoL measures enable estimation of health utility, which can be useful for rational rationing, evidence-based medicine and health policy.
Elämänlaatumittaus mahdollistaa erilaisten tautien ja hoitojen vertailun, mikä voi osoittautua hyödyllisiksi priorisoinnin, näyttöön perustuvan lääketieteen ja terveyspolitiikan kannalta.
The public health burden increased greatly with age, so the ageing of the Finnish population will mean that the disease burden caused by chronic conditions will increase by a quarter up to year 2040, if morbidity patterns do not change.
Väestön ikääntyminen lisää tautikuormaa noin neljänneksellä vuoteen 2040 mennessä, mikäli sairastavuus pysyy nykyisellään.
HRQoL was measured with the 15D and the EQ-5D, with 83% response rate.
83% vastasi jompaankumpaan terveyteen liittyvän elämänlaadun mittariin (15D ja EQ-5D).
This study found that people with psychiatric disorders had the lowest 15D HRQoL scores at all ages, in comparison to other main groups of chronic conditions.
Tutkimuksessa todettiin, että mielenterveyden häiriöistä kärsivillä on matalin terveyteen liittyvä elämänlaatu (15D) kaikissa ikäluokissa.
In particular anxiety disorders appear to be more severe and have a larger public health burden than previously thought.
Erityisesti ahdistuneisuushäiriöiden vaikutukset osoittautuivat vakavammiksi kuin aiemmin on ajateltu, sekä yksilön että kansanterveyden tasolla.
Of individual conditions, the largest burden found was for depressive disorders, followed by urinary incontinence and arthrosis of the hip and knee.
Yksittäisistä sairauksista suurimman tautikuorman aiheuttivat masennus, virtsainkontinenssi ja polven tai lonkan nivelrikko.
This study aimed to compare the individual severity and public health burden of major chronic conditions in Finland, including and focusing on reliably diagnosed psychiatric conditions.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli verrata eri kroonisten sairauksien vaikutusta terveyteen liittyvään elämänlaatuun yksilö- ja väestötasolla.
Considering the public health burden of conditions, musculoskeletal disorders were associated with the largest burden, followed by psychiatric disorders.
Kansanterveyden tasolla tuki- ja liikuntaelinsairaudet sekä mielenterveyden häiriöt aiheuttivat suurimman tautikuorman elämänlaadun menetyksenä arvioiden.
Of the psychiatric disorders, chronic conditions that have sometimes been considered relatively mild - dysthymia, agoraphobia, generalized anxiety disorder and social phobia - were found to be the most severe.
Erityisen jyrkästi elämänlaatua alensivat pitkäaikainen masennus, julkisten paikkojen pelko, yleistynyt ahdistuneisuushäiriö ja sosiaalisten tilanteiden pelko.
Investigating alcohol consumption and HRQoL revealed that although abstainers had poorer HRQoL than moderate drinkers, this was mainly due to many abstainers being former drinkers and having the poorest HRQoL.
Tutkittaessa alkoholinkäyttöä todettiin, että absolutisteilla oli huonompi elämänlaatu kuin kohtuukäyttäjillä.
Moderate drinkers did not have significantly better HRQoL than abstainers who were not former drinkers.
Tämä johtui pääosin siitä, että merkittävä osa absolutisteista oli entisiä alkoholinkäyttäjiä, joiden terveyteen liittyvä elämänlaatu oli erityisen huono.
Quality of life (QoL) and Health-related quality of life (HRQoL) are becoming one of the key outcomes of health care due to increased respect for the subjective valuations and well-being of patients and an increasing part of the ageing population living with chronic, non-fatal conditions.
Tämä johtuu potilaiden omien arvostusten painoarvon kasvusta sekä väestön ikääntymisestä seuraavasta kroonisten sairauksien suhteellisesta yleistymisestä.
This was explained both by the severity of the impact of these disorders on mental health domains of HRQoL, and also by the fact that decreases were widespread on most dimensions of HRQoL.
Mielenterveyden häiriöiden vakavuus perustuu sekä yksittäisiin vakaviin oireisiin että monelle elämänlaadun alueelle heijastuviin ongelmiin.
Psychiatric disorders are associated with a large part of the non-fatal disease burden in Finland.
Tutkimus osoitti, että suuri osa kroonisiin sairauksiin yhdistettävästä terveyteen liittyvän elämänlaadun menetyksestä liittyy mielenterveyden häiriöihin.
Health-Related Quality of Life and Mental Disorders in Finland
Elämänlaadun merkitys terveydenhuollon päämääränä on korostumassa.
The work abides by Martin and Craig’s epistemology of environmental law, and consists of policy analysis, doctrinal research, and jurisprudential examination.
Työssä ymmärretään ympäristöoikeuden epistemologia Martinin ja Craigin esittämällä tavalla; tutkimussuuntauksista työ sisältää oikeusteoriaa, lainoppia sekä politiikka-analyysia.
The first three instruments examined are the Common Agricultural Policy (the erratic regulator), the Nitrates Directive (the naïve regulator) and the EU Strategy for the Baltic Sea Region (the candid regulator).
Instumentteja tarkasteltaessa unionin yhteisessä maatalouspolitiikassa ilmenevä hallinnoija on saanut lempinimen satunnainen sääntelijä, nitraattidirektiivissä naiivi sääntelijä ja Itämeri-strategiassa vilpitön sääntelijä.
The conclusion is that rational natural resources governance only begins when administrative-legal systems are considered contingent on the scientific examination: successful regulation is to be anticipated only when the legal acknowledges the socio-ecological management of complex systems as it is and understands itself as a part of the adaptive cycles, not as a separate decision-making entity.
Johtopäätöksenä esitetään järkevän luonnonvarojen hallinnan alkavan siitä, kun oikeus ymmärtää olevansa alisteinen mukautuvan hallinnan teorialle, olevansa osa sen mukautuvia syklejä, ei niistä erillään oleva päätöksentekijä.
When it comes to the predominant paradigm of environmental studies, adaptive management, what is legally speaking normative may have already been decided upon when the legal begins to examine the ‘facts‘ and ’norms’ of the matter.
VPD:n esimerkki kuvaa hyvin niitä ongelmia, mihin oikeuden kenttä ajautuu, jos se valitsee olla huomioimatta luonnontieteellisen tiedon tuottamistavat: jo vuosikymmenet vallalla olleessa tutkimustavassa, mukautuvassa hallinnassa, oikeudellisesti relevantteja asioita on jo hyvinkin voitu päättää asian tullessa juristin pöydälle ‘faktojen’ ja ‘normien’ tarkasteluun.
The (in)Compatibility Between Adaptive Management and Law : Regulating Agricultural Runoff in the EU
Maatalouden vesistöpäästöjen sääntely EU:ssa
The EU has taken a multi-faceted approach in addressing agricultural runoff, specifically with regards to the eutrophication of the Baltic Sea.
Ympäristösääntelyn kiivaasta kehityksestä huolimatta hajakuormitus on osoittautunut hallinnan haasteeksi myös EU:ssa, myös silloin kun kyse on maatalouden vesistöpäästöjen kontrolloimisesta.
The closest examination is given to the ambitious regulator who takes the demands for adaptive and integrated water management seriously and issues the Water Framework Directive, which was vested with new normative clout by the CJEU in 2015 (the Weser ruling).
Direktiivin tavoite hyvästä ja ei-heikkenevästä vesien tilasta selkeytyi oikeudellisesti kesällä 2015, kun EU-tuomioistuin antoi ratkaisun ns. Weserin tapauksessa.
The thesis analyses the relevance and consequences of adaptive management’s socio-ecological aspects from the viewpoint of the regulator / the adjudicator after which the examination continues to the legal sphere, scrutinizing the requirements the scientific reality presents for the legal.
Tämän vuoksi työssä analysoidaan mukautuvan hallinnan ekologista ja yhteiskunnallista puolta se, mitä niistä on oikeudelliselle kentälle relevanttia.
The example emphasizes the significance for the legal to properly understand the manner in which scientific knowledge of the environment is produced.
Sen jälkeen tutkitaan, millaisia muutoksia luonnontieteellinen todellisuus edellyttää oikeuden alalta.
Thus in the absence of a determinate and efficient regulator the decision-making territory is conquered by the scientists, whose considerations shirk judicial review—even in the example country where the scope of review is otherwise broad and scientific expertise readily available.
Heidän työnsä voi sisältää arvovalintoja, joihin ei asian oikeudellisessa tarkastelussa päästä enää käsiksi, niin kattavaa ja luonnontieteellistä osaamista vaivatta hyödyntävää kuin suomalainen hallintoprosessi eri vaiheissaan onkin.
The approaches are studied in this thesis resulting in the outcome that when the deliberate regulative attempts fail, the issue in all its complexity is left for the scientists to untangle.
Työssä jaotellaan Weserin jälkeinen EU-vesioikeus ratkaisun VPD:n järjestelmän sisäisten ja sille ulkoisten vaikutusten mukaan ja päädytään huomaamaan, että jos lainsäätäjä on onnistunut kunnianhimoisessa tavoitteessaan vähemmän kiitettävästi, saattaa oikeudellisesti sitovien ratkaisujen teko jäädä luonnontieteellisen tiedon tuottajien varaan.
Neither TGF- beta 1 nor TGF- beta 3 increased matrix synthesis by AT-MSCs.
TGF-beta 1 ja TGF-beta 3 eivät kumpikaan lisänneet kantasolujen soluväliaineen synteesiä.
Nevertheless, TGF- beta 3 supported cell proliferation and thereby matrix accumulation.
TGF-beta 3 kuitenkin tuki solujen lisääntymistä ja siten soluväliaineen muodostumista.
The formed collagen was aligned into bundles within the pore channels of the scaffolds.
Muodostetut kollageenikimput seurasivat kehikkojen pieniä kanavia.
Several techniques to seed cells in the scaffolds were compared.
Vertailimme myös useita erilaisia solujen istutusmenetelmiä.
We compared the potency of transforming growth factor-beta (TGF-beta) type 1 and type 3 to stimulate differentiation of adipose tissue derived-mesenchymal stem cells (AT-MSCs) towards an AF-like phenotype.
Tässä tutkimuksessa vertasimme TGF-beta-kasvutekijän tyyppien 1 ja 3 kykyä ja tehokkuutta rasvakudoksen mesenkymaalisten kantasolujen erilaistamisessa AF-soluiksi.
Furthermore, the study sheds light on the mechanism by which EVs regulate the immune system and bone remodelling.
Lisäksi tutkimus valottaa sitä, miten solunulkoiset vesikkelit ohjaavat immuunipuolustusjärjestelmän toimintaa sekä luukudoksen muodostumista ja hajoamista.
Defects in the outer part of the IVD, the so-called annulus fibrosus (AF), cannot be restored using the current surgical methods.
Nykyisillä kirurgisilla menetelmillä ei voida korjata nikamavälilevyn ulomman sitkeän syykehän eli niin sanotun annulus fibrosuksen (AF) vaurioita.
The results show the potential of AT-MSCs as a multipotent cell source in tissue engineering applications for the treatment of degenerated IVDs.
Tämä väitöskirja esittelee rasvakudoksen mesenkymaalisten kantasolujen mahdollisuuksia monipotentiaalisena solulähteenä kudosteknologisissa sovelluksissa nikamavälilevyn rappeuman hoidossa.
We evaluated gene expression in AT-MSCs after exposure to EVs from activated monocytes or osteoclasts.
Arvioimme geenien ilmentymistä kantasoluissa, jotka oli altistettu monosyyttien (valkosolujen) ja osteoklastien (luun syöjäsolujen) solunulkoisille vesikkeleille.
Monocyte-derived EVs upregulated the expression of matrix metalloproteinases in AT-MSCs.
Monosyyttien solunulkoiset vesikkelit lisäsivät myös kollageenia hajottavien entsyymien, matriksin metalloproteinaasien, ilmentymistä.
Seeding of AT-MSCs into the scaffolds using fibrin gel resulted in superior cell distribution, proliferation and AF-like matrix production compared to other seeding strategies.
Kantasolujen istuttaminen kehikkoihin fibriinigeelin avulla osoittautui parhaaksi testatuista istutusmenetelmistä solujen levinneisyyden, lisääntymisen ja soluväliaineen muodostumisen suhteen.
EVs have gained interest as a biomimetic tool to induce lineage-specific differentiation of stem cells.
Kiinnostus solunulkoisiin vesikkeleihin on lisääntynyt kudosteknologian alalla, koska niitä voidaan käyttää luontaisina työkaluina kantasolujen erilaistamisessa.
We engineered AF tissue in vitro by seeding and stimulating AT-MSCs inside AF-mimetic polymer scaffolds.
Tuotimme uutta AF-kudosta laboratoriossa istuttamalla kantosoluja AF-kudosta jäljitteleviin polymeerimateriaalista valmistettuihin kehikkoihin (engl.
This dissertation describes novel tissue engineering approaches for the treatment of intervertebral disc (IVD) degeneration.
Väitöskirjan aiheena on kudosteknologiset sovellukset nikamavälilevyn rappeuman hoitoon.
The extracellular matrix deposited in the cell-seeded scaffolds had a composition and structure similar to that in native AF tissue, demonstrating the high potential of this strategy in AF repair.
Soveltuvissa olosuhteissa kantasolut tuottivat soluväliainetta, jolla oli samanlainen koostumus ja rakenne kuin alkuperäisessä AF-kudoksessa.
Activated monocytes promoted the chemotaxis of immune cells by AT-MSCs via EV-mediated signalling, showing the importance of EVs in controlling the function of the immune system.
Aktivoidut monosyytit tukivat solunulkoisten vesikkelien avulla prosesseja, joissa kantasolut vetävät valkosoluja puoleensa.
Uveal melanoma is the most common primary intraocular malignancy in adults.
Suonikalvoston melanooma (uveamelanooma) on yleisin silmänsisäinen pahanlaatuinen kasvain.
Iodine Brachytherapy for Large Uveal Melanomas
Suurten suonikalvoston melanoomien jodisädehoito
Local recurrence developed in 6% of eyes and 84% of eyes were conserved at 5 years.
Tämä oli onneksi harvinaista: 5 vuotta hoidon jälkeen 84%:lla potilaista silmä oli onnistuttu säästämään.
Finally, means to improve the current treatment were investigated by using computer models to compare existing plaques with collimating ones and by comparing the outcome of a subgroup of 54 IBT patients with very thick tumors with 33 patients with similarly-sized tumors managed with transscleral local resection (TSR) in Liverpool, United Kingdom.
Koska suuri kasvaimen korkeus osoittautui yhdeksi tärkeimmistä riskitekijöistä näön menetykselle jodisädehoidon jälkeen, 54 suomalaisen potilaan hoitotuloksia, joiden kasvain oli suurikokoinen nimenomaan korkeutensa vuoksi, verrattiin Liverpoolissa, Englannissa kasvaimen paikallisella poistolla hoidettujen 33 potilaan kanssa, joilla oli samankokoinen kasvain.
The primary aim of this study was to assess survival, local tumor recurrence and preservation of the eye and vision after IBT in a population-based series of 97 patients with uveal melanomas classified as large by the Collaborative Ocular Melanoma Study (COMS) criteria.
Tutkimuksessa oli mukana kaikki 97 Suomessa jodisädelevyllä ennen vuotta 2002 hoidettua potilasta, joiden silmäkasvain luokitellaan suuren yhdysvaltalaisen monikeskustutkimuksen, Collaborative Ocular Melanoma Study:n (COMS) kriteereiden mukaan suurikokoiseksi.
In terms of survival, IBT seems to be a safe alternative to enucleation in managing large uveal melanomas.
Väitöskirjatutkimus osoittaa, että silmän säästämiseen tähtäävä paikallinen jodisädehoito on tehokas ja turvallinen myös suurikokoisten suonikalvoston melanoomien hoidossa.
Further aims included reporting the incidence of side-effects and assessing the role of intraocular dose distribution and clinical risk factors in their development.
Lisäksi tutkittiin, miten silmän eri kudoksiin hoidon aikana kohdistunut säteily ja muut riskitekijät myötävaikuttivat hoidon epäonnistumiseen, haittavaikutusten syntymiseen ja näön menetykseen.
Some complications can be limited by using collimating plaques and by managing uveal melanomas that are large because of tumor height with TSR instead of IBT.
Tutkimuksen perusteella voidaan sanoa, että suurikokoinenkin uveamelanooma voidaan turvallisesti hoitaa jodisädehoidolla silmän poiston sijasta.
Simulated treatment using collimating plaques resulted in clinically meaningful reduction in both optic disc (median reduction, 30 Gy) and macular (median reduction, 36 Gy) doses as compared to the actual treatment with standard plaques.
Hoitotulosten parantamiseksi sädeannoksen tarkemmin kohdistavaa eli kollimoivaa sädelevyä verrattiin käytössä olevaan levyyn käyttäen tietokonemallia.
The Helsinki University Eye Hospital has since 1990 offered episcleral iodine-125 plaque brachytherapy (IBT) for all patients unwilling to undergo enucleation for a large uveal melanoma.
Klinikassamme otettiin käyttöön jodilevyt (I-125) 1990, yhtenä ensimmäisistä klinikoista Euroopassa, ja useimmissa tapauksissa myös suuriksi luokiteltavat kasvaimet on päädytty hoitamaan sädehoidolla silmän poiston sijasta, perustuen potilaan omaan toivomukseen.
Unfortunately, side-effects from radiotherapy are frequent, especially in thick tumors, and long-term prognosis of saving vision is consequently guarded.
Monissa tutkimuksissa on saatu vahvaa näyttöä siitä, että vaikka silmän poisto estää tehokkaasti kasvaimen paikallisen uusimisen, se ei vaikuta etäpesäkkeiden kehittymiseen tai eloonjäämisennusteeseen.
In multivariate competing risks regression models, increasing tumor height was associated with cataract, iris neovascularization and RD. Maculopathy and optic neuropathy were associated with distance from the tumor to the respective structure.
Tietokonesimulaatioissa havaittiin, että merkittävällä osalla potilaista sädeannosta näköhermoon ja keskeisen näön alueelle voitaisiin ratkaisevasti pienentää käyttämällä kollimoivaa sädelevyä.
Kaplan-Meier estimates of all-cause and melanoma-specific survival at 5 years after IBT were 62% and 65%, respectively, and visually comparable with the survival experience of patients reported after enucleation by the COMS.
Jodisädehoidettujen potilaiden kasvaimesta aiheutuva kuolleisuus ei ollut sen suurempi kuin mitä COMS on raportoinut silmän poiston jälkeen.
However, the patient must be willing to accept a substantial risk of local tumor recurrence after TSR and it is best suited for cases in which the preservation of vision in the tumor eye is critical.
Suomessa sairauden hoito on keskitetty HYKS:n silmätautien klinikkaan, jossa suurin osa kasvaimista hoidetaan nykyisin paikallisella sädehoidolla käyttäen silmän pinnalle asetettavaa radioaktiivista levyä.
Vision in the affected eye is threatened by both the tumor and side-effects from the treatments currently available.
Noin puolelle potilaista kehittyy etäpesäkkeet, ja monet potilaista menettävät käyttökelpoisen näkökyvyn kasvainsilmästään kasvaimen ja sen vaatimien hoitotoimenpiteiden yhteisvaikutusten seurauksena.
Local tumor control is no worse than with medium-sized tumors and the chances of avoiding secondary enucleation are good.
Paikallinen poisto kuitenkin lisää tuntuvasti kasvaimen paikallisen uusimisen riskiä ja soveltuu vain osalle potilaista.
Poor prognosis for saving vision increases with tumor size and, consequently, enucleation has been the treatment of choice for large uveal melanomas in most centers.
Aikaisemmin uveamelanooman ainoana hoitona on ollut koko silmän poistaminen, mutta kahden viimeisen vuosikymmenen aikana erilaiset silmän säästävät hoitomuodot ovat yleistyneet.
Visual prognosis was guarded with 11% avoiding loss of 20/70 vision and 26% avoiding loss of 20/400 vision in the tumor eye at 2 years.
Kasvain uusiutui ensimmäisen sädetyksen jälkeen alle 10%:lla potilaista, mutta enemmistölle kehittyi näköä voimakkaasti heikentäviä haittavaikutuksia.
In this group, however, women were found to have fear for losing the child and difficulty in creating representations of the child during pregnancy, which in some cases may indicate need for psychosocial support.
Raskausaikaan liittyi kuitenkin pelkoja raskauden keskeytymisestä ja vaikeuksia luoda mielikuvia lapsesta, mikä korostaa riittävän psykososiaalisen tuen antamisen tärkeyttä erityisesti tässä erityisryhmässä.
Former infertility and ART do not seem to constitute a risk for parents mental health, marital relations or experience of parenting.
Lapsettomuuskokemus ja hedelmöityshoidot eivät muodosta riskiä vanhempien mielenterveydelle, parisuhteelle tai kokemukselle vanhemmuudesta lapsen ensimmäisen ikävuoden aikana.
ART women showed fewer depressive symptoms than controls during pregnancy and after delivery, but the difference vanished by the end of the child s first year.
Väitöstutkimuksessa todettiin, että hedelmöityshoidoilla lapsen saaneilla naisilla oli verrokkinaisia vähemmän masennusoireita raskausaikana ja synnytyksen jälkeen, mutta ero tasoittui lapsen ensimmäisen ikävuoden loppuun mennessä.
In conclusion, ART parents in general seem to adapt well to the transition to parenthood.
Yhteenvetona todetaan, että hedelmöityshoidolla lapsen saaneet vanhemmat sopeutuvat hyvin varhaisen vanhemmuuden haasteisiin.
Descriptions of the infants were mainly rich, vivid and loaded with positive features.
Lapsen synnyttyä tilanne tasaantui ja äitien mielikuvat lapsesta olivat realistisia, myönteisiä ja eläviä.
Even though our results are encouraging, infertility and infertility treatments are generally considered as a stressful experience.
Rohkaisevista tuloksista huolimatta on syytä pitää mielessä, että lapsettomuus ja hedelmöityshoidot koetaan yleensä hyvin kuormittaviksi, ja terveydenhuollon haasteena on havaita ne parit, jotka tarvitsevat apua päästäkseen yli raskaista kokemuksista.
ART men consistently had lower levels of anxiety symptoms, sleeping difficulties, and social dysfunction than control men.
Samansuuntainen muutos näkyi lapsettomilla miehillä ahdistusoireissa, univaikeuksissa ja sosiaalisissa oireissa.