natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example morphine-6-glucuronide is pharmacologically more active than morphine itself.
Paikkaisomeerien erottaminen on tärkeää, sillä eri isomeereillä on erilaisia farmakologisia/toksikologisia vaikutuksia, esimerkiksi morfiini-6-glukuronidi on aktiivisempi kuin morfiini itse.
MS/MSspectra of native molecule and glucuronidated molecule are usually similar because of an initial loss of 176 Da, i.e. monodehydrated glucuronic acid.
Suorat tekniikat eivät usein riitä glukuronidaation paikan selvittämiseen, sillä glukuronidinen sidos katkeaa helposti monodehydratoituneen glukuronihapon lohjetessa 176 Da, tällöin natiivin molekyylin ja glukuronidoituneen molekyylin MS/MS-spektrit ovat identtiset.
At the end of the studies the site of the glucuronidation of dopamine- and serotonineglucuronides were evaluated by derivatization with OPA and FMOC.
Tutkimusten lopuksi OPA:ä ja FMOC:a käytettiin dopamiini- ja serotoniiniglukuronidinäytteiden glukuronidaation paikan määrityksessä.
Different functional groups may be subjected to glucuronidation.
Glukuronidaatiossa glukuronidi voi liittyä substraatin kuten lääkeaineen erilaisiin funktionaalisiin ryhmiin.
Samples of NMR-analysis requires larger amounts of sample materials than MS-analysis.
Usein näytteiden glukuronidi-pitoisuudet voivat ovat niin pieniä, että NMR-tekniikan herkkyys ei riitä niiden analysoimiseen.
The assumptions supposed to be correct according to NMR-studies presented in literature.
Johdoksenmuodostuksen avulla saatiin viitteitä glukuronidaation paikasta dopamiini- ja serotoniiniglukuronidinäytteissä, oletukset osoittautuivat kirjallisuuden perusteella oikeiksi.
Female siblings and age-matched comparison subjects were identified by linkage to the Central Population Register.
Verrokkiryhmä koostui naisten sisaruksista ja potilaiden kanssa saman ikäisistä väestöverrokeista.
The aim of this study was to evaluate use of fertility treatments, as well as adverse pregnancy-related conditions and obstetric outcomes in female cancer survivors.
Tässä väitöstyössä tutkittiin myös syövästä toipuneiden naisten raskauksia ja synnytyksiä.
Reproductive health in female survivors of early onset cancer
Hedelmällisyys, raskaudenkulku ja synnytys nuorella iällä sairastetun syövän jälkeen
Our results showed that certain pregnancy related conditions (vaginal bleeding and pre-eclampsia) tend to be more severe in cancer survivors, as these conditions more often lead to preterm delivery in cancer survivors compared to comparison subjects with the same condition (Study III).
Esimerkiksi raskauden aikainen verinen vuoto tai raskausmyrkytys johti ennenaikaiseen synnytykseen syövän sairastaneilla naisilla useammin kuin verrokeilla.
The risk of adverse delivery outcomes were most increased in childhood cancer survivors, aged 0-14 years at diagnosis (Study IV).
Väitöskirjassa on tutkittu yli 24 000 naista, jotka ovat sairastaneet syövän alle 40-vuotiaana.
Information on the use of fertility drugs (Study I) was obtained from the Reimbursement Register of Prescribed Medicines.
Tiedot perustuvat Suomen Syöpärekisterin, Syntyneiden lasten rekisterin ja KELAn lääkeostorekisterin lukuihin.
In cancer survivors giving birth, time elapsed from cancer treatment increased the use of fertility treatments over time, suggesting that cancer treatments lead to a diminished ovarian reserve and a narrowed fertile window (Study II).
Syöpähoidot saattavat kuitenkin vahingoittaa munasarjojen toimintaa, jolloin munarakkuloiden määrä vähenee ja munarakkulan kehitys häiriintyy.
Our results further indicate that once pregnant, though most cancer survivors have uncomplicated deliveries, some are at an elevated risk for complications, that place them at risk of preterm delivery and adverse obstetric outcomes.
Tutkimuksessa todettiin, että syövän sairastaneilla naisilla on kohonnut ennenaikaisen synnytyksen riski, joka pääsääntöisesti näyttää johtuvan tulevan äidin sairauksista.
Female cancer survivors have an increased use of fertility drugs compared to siblings, explained by the increased use of assisted reproductive technology (ART).
Tutkimuksessa selvisi, että syövästä toipuneille tehtiin koeputkihedelmöityshoitoja kaksinkertainen määrä terveisiin sisaruksiin verrattuna.
The study cohort, which was identified from the Finnish Cancer Register, comprised female cancer survivors diagnosed with cancer between 1953 and 2004 at the age of 0-34 years (N=13,799) and between 1953-2012 at the age of 0-39 years (N=24,610).
Väitöstutkimuksessa verrattiin myös 2000-luvun jälkeen tehtyjä koeputkihedelmöityshoitoja ennen 2000-luvulla tehtyihin ja todettiin, että luku on yli kolminkertaistunut.
The increased use of fertility treatments in female cancer survivors emphasizes the need for collaboration between oncologists and gynecologists in order to identify those cancer survivors at risk for subfertility or infertility.
Tämän väitöstutkimuksen mukaan nuoruuden syövästä toipuneet naiset joutuvat myös useammin turvautumaan lapsettomuushoitoihin.
In addition, cancer survivors have an increased risk for hospitalization during pregnancy, intrahepatic cholestasis, fear of childbirth and mental disorders and diseases of the nervous system (Study III).
Raskauteen ja synnytykseen liittyvät riskit olivat kuitenkin pieniä ja lähellä sisaruksien ja muun väestön vastaavia, joten nuorella iällä syöpää sairastaneet naiset voivat yleensä synnyttää lapsensa turvallisesti.
Cancer survivors also have an increased risk for induction of labor and elective cesarean sections compared to siblings.
Syövästä toipuneiden naisten synnytyksiä käynnistettiin myös 17 % sisarusten synnytyksiä useammin ja he päätyivät 36 % useammin suunniteltuihin keisarileikkauksiin.
Female cancer survivors are concerned about the possible adverse effects of cancer on their reproductive health.
Nuoruuden syövästä toipuneet naiset saavatkin lapsia selvästi vähemmän kuin muu väestö.
In this thesis, Finnish population-based registers were used to compare female cancer survivors to female siblings (Studies I, II and IV) and age-matched female comparison subjects (Study III).
Osaselitys tähän lienee syövästä toipuneiden naisten kaksinkertainen synnytyspelko väestöverrokkeihin verrattuna.
Our results show an increased use of fertility treatments during recent years, indicating a more active approach towards treating cancer survivors with fertility issues.
Tutkimus vahvistaa aiempia havaintoja siitä, että raskaus ja synnytys sujuivat nuoruudessa syövän sairastaneilla naisilla yleisesti ottaen hyvin.
The results showed expression of both alleles in e.g. blood in two out of three females.
Kumpaakin alleelia ilmennettiin esim. veressä kahdella kolmesta naisesta.
We identified 34 variants of uncertain significance (VUS) or mutations in 42/68 (62%) patients with exomes available.
Identifioimme 34 pahanlaatuista tai merkitykseltään epävarmaa varianttia 62%:lla valikoimattomista potilaista, joista eksomidata oli saatavilla.
Three variants shared by all the patients were identified in the genes ZXDC, ATN1, and LRRC3.
Havaitsimme potilaille yhteiset ja ennusteeltaan pahanlaatuiset variantit geeneissä ZXDC, ATN1 ja LRRC3.
The fraction of potentially pathogenic mutations was 9%.
Suurin osa varianteista havaittiin DNA-korjausgeeneissä, ja kaikkiaan potentiaalisesti patogeenisten mutaatioiden osuus oli 9%.
Further, two of the females showed shortened telomere length.
Lisäksi kahdella naisista havaittiin lyhentyneet telomeerit, mikä viittaa telomeeribiologian häiriöön ja vaatii seurantaa.
Familial clustering in hematological malignancies is well known.
Hematologisten sairauksien suvuttaista esiintymistä havaitaan säännöllisesti.
The aim of this thesis was to study germline alterations in myeloid disorders.
Tässä väitöskirjassa tutkittiin perinnöllisten muutosten roolia hematologisten myelooisten (luuydinperäisten) tautien kehittymisessä.
The second aim of this study was to identify novel candidate predisposition genes to a myeloproliferative neoplasm named polycythemia vera (PV) by conducting an exome sequencing analysis in a family with four PV patients.
Tutkimus osoitti, että mahdollisesti AML:lle altistavia ituratavariantteja voidaan diagnosoida myös vanhemmilla potilailla, joilla ei tiettävästi ole sairautta suvussa Osatyössä 2 tutkimme myeloproliferatiivisiin tauteihin kuuluvan polysytemia veran mahdollisia altistusvariantteja perheessä, jossa on diagnosoitu neljä PV-tapausta.
The first aim was to discover the germline mutations in genes associated with AML pathogenesis and DNA repair in an unselected series of adult AML patients.
Osatyössä 1 tutkimme AML:lle mahdollisesti altistavia ituratavariantteja geeneissä, jotka liittyvät leukemian patogeneesiin tai DNA-korjausmekanismeihin.
The variants were screened in six other families with PV clustering, but those patients did not carry the variants.
Vaikka muiden perheiden PV-potilaat eivät kantaneet kyseisiä variantteja, on eksomisekvensointi soveltuva menetelmä tämän tyyppiseen tutkimukseen.
The third aim of this study was to investigate an X-chromosome-linked telomere biology disorder in three female siblings with a heterozygous germline DKC1 mutation.
Mutaatio identifioitiin telomeraasikompleksin osaa koodittavassa DKC1-geenissä, mikä johtaa solujen telomeerien nopeaan lyhenemiseen.
Two brothers in the family were diagnosed with dyskeratosis congenita (DC), which predisposes to e.g. AML.
Osatyössä 3 tutkimme perhettä, jossa nuorilla veljeksillä diagnosoitiin X-kromosomaalisesti periytyvä dyskeratoosi, joka aiheuttaa mm. luuytimen vajaatoimintaa.
We examined the XCI status and mutant allele expression in different tissue samples.
Tutkimme ilmiötä perehtyen esimerkiksi X-inaktivaatioon ja geenin kahden alleelin ilmentymiseen naisten kudoksissa.
Although many factors have been identified as predisposing to acute myeloid leukemia (AML) and other myeloid disorders, there are still clinical challenges in the recognition.
Vain osa sairastumisriskiä nostavista geenivirheistä tunnetaan, mutta kehittyneillä sekvensointimenetelmillä voidaan löytää ennestään tuntemattomia mutaatioita.
Most of the identified gene alterations were found in DNA repair genes.
Perheen kolmella vanhemmalla mutaatiokantajanaisella havaittiin dyskeratoosiin liittyviä oireita.
Identification of inherited mutations is important for the screening of family members and other individuals at higher risk of developing a myeloid malignancy.
Perinnöllisen syöpäalttiuden tunnistaa usein siitä, että syöpään sairastutaan jo nuorena tai että lähisuvussa on useampi sairastunut.
Surgery is the mainstay of treatment.
Leikkaus on hoidon kulmakivi.
Eventually AGCT recurs in every third patient, and half of them succumb to the disease.
Noin kolmasosalla potilaista AGSK uusiutuu, ja näistä noin puolet menehtyy tautiin.
Adult-type granulosa cell tumor (AGCT) is a unique subtype of ovarian cancer, accounting for 5% of all ovarian malignancies.
Aikuistyypin granuloosasolukasvain (AGSK) on munasarjasyövän alatyyppi, joka käsittää 5% pahanlaatuisista munasarjakasvaimista.
Based on our and previous findings, inhibin B and AMH are the most specific markers in distinguishing AGCT from other malignant or benign ovarian tumors.
Tutkimuksemme vahvisti aiemmat havainnot siitä, että inhibiini B ja AMH ovat tarkkoja merkkiaineita erottamaan AGSK:t sekä pahanlaatuisista että hyvänlaatuisista munasarjamuutoksista.
Seven AGCT primary cell cultures were exposed to a collection of 230 oncologic regimens.
Seitsemästä AGSK:sta tehtiin soluviljelmä, ja solujen herkkyys testattiin 230 eri lääkeaineelle.
We detected increased CA125 levels in a subset of AGCTs; however, the marker had no prognostic significance.
CA125 oli koholla osalla AGSK-potilaista, mutta tällä ei ollut ennusteellista merkitystä.
We evaluated the role of TNF-related apoptosis inducing ligand (TRAIL) in clinical AGCT samples and detected a significant correlation of TRAIL to its receptors (DR4 and DR5) in AGCT tissue samples, indicating active TRAIL signaling in AGCTs.
Tutkimme TNF-related apoptosis inducing ligand (TRAIL) -proteiinin roolia AGSK-potilailla, ja osoitimme AGSK-kudoksen TRAIL-ligandin ilmentymisen korreloivan positiivisesti TRAIL-reseptoreiden ilmentymiseen, mikä viittaa aktiiviseen TRAIL-signalointiin AGSK:ssa.
The aromatase inhibitor letrozole was able to block E2 synthesis in AGCTs but had no effect on cell viability.
Aromataasinestäjä letrotsoli esti kasvaimen estradiolituoton, mutta solujen elinvoimaisuuteen sillä ei ollut vaikutusta.
In functional assays, FSH increased the viable cell number in subset of AGCTs, whereas E2 increased the cell number only at high concentrations.
Solumalleilla tehdyissä tutkimuksissa FSH lisäsi AGSK-solujen määrää osassa kasvaimista, kun taas estradioli vaikutti solujen määrää lisäävästi vain hyvin suurilla annoksilla.
Based on our results, HE4 levels are not elevated in AGCTs.
AGSK-potilailla ei havaittu koholla olevia HE4-tasoja.
The objectives of this study were to improve the preoperative diagnostics of AGCTs and to uncover targeted treatments for AGCT.
Tutkimuksessa tehtiin myös laaja-alaista lääketestausta AGSK-soluille, tavoitteena löytää uusia täsmällisesti kasvaimeen kohdennettuja hoitoja.
In conclusion, we verified that inhibin B and AMH are the most specific serum markers in AGCT preoperative diagnostics.
Tässä tutkimuksessa vahvistettiin inhibiini B:n ja AMH:n rooli AGSK:n erotusdiagnostiikassa ennen leikkausta.
Furthermore, dasatinib in combination with the traditional chemotherapeutic paclitaxel showed a synergistic effect, suggesting clinical testing of these regimens in patients with advanced AGCT.
Kun dasatinibi yhdistettiin solunsalpaaja paklitakseliin, havaittiin näillä lääkkeillä synergiavaikutus, joten yhdistelmää kannattaa jatkossa kliinisesti testata AGSK-potilaiden hoidossa.
Serum markers HE4 and CA125 are commonly used in the preoperative evaluation of unknown ovarian masses, but their roles in AGCTs are unknown.
Normaalit CA125 ja HE4 -tasot eivät poissulje pahanlaatuisen munasarjakasvaimen mahdollisuutta.
Importantly, our results suggest a role for TRAIL and dasatinib in AGCT treatment and encourage clinical testing of these regimens.
Tulokset viittaavat TRAIL:n säätelevän AGSK:n kasvua ja puoltavat jatkotutkimuksia TRAIL:ista AGSK-potilaiden hoidossa.
Even though aromatase inhibitors showed no efficacy in inhibition of AGCT cell growth, further clinical studies are needed to verify the role of hormonal treatments in AGCTs.
Kohdennettujen hoitojen suhteen aromataasi-inhibiittoreilla ei havaittu olevan solujen kasvua hillitsevää vaikutusta.
The prognosis of AGCTs is often favorable, however these tumors have a tendency for late relapse.
Kasvaimella on taipumus myöhäiseen uusiutumiseen, jopa vuosikymmenten kuluttua taudin ensidiagnoosista.
The equilibrium between proliferation and apoptosis is crucial in the physiology of normal granulosa cells and it has been proposed to be disturbed in AGCTs.
Normaalien granuloosasolujen elinkaarta säätelevät nopeaa kasvua edistävät tekijät, sekä ohjelmoidun solukuoleman mekanismit.
Platinum-based chemotherapy is used in advanced and inoperable AGCTs, although its efficacy is only modest.
Levinnyttä tautia hoidetaan lääkkein, joskin käytössä olevien solunsalpaajien teho AGSK:een on hyvin rajoittunut.
Among these compounds, a multi tyrosine kinase inhibitor dasatinib emerged as the most effective targeted treatment.
Tyrosiinikinaasiestäjä dasatinibi osoittautui tehokkaaksi kaikissa testatuissa kasvaimissa.
We characterized the hormonal milieu of AGCTs in a vast collection of AGCT samples and studied the functional effects of follicle-stimulating hormone (FSH) and estradiol (E2) in tumor proliferation by using cell culture assays.
Tutkimme kahden munasarjasyöpämerkkiaineen, CA125 ja HE4:n pitoisuuksia AGSK-potilaiden verinäytteissä, ja arvioimme, voiko näitä merkkiaineita käyttää AGSK:n erotusdiagnostiikassa.
Furthermore, both circulating and tissue TRAIL expressions were decreased in patients with large AGCTs, implying a tumor suppressive role for TRAIL in AGCTs.
AGSK-potilailla, joilla oli keskimääräistä kookkaammat kasvaimet, TRAIL-proteiinin määrä sekä verenkierrossa että kasvaimessa oli vähentynyt.
Our results suggest a potential role for TRAIL in AGCT treatment.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin myös hormonaalisten tekijöiden roolia AGSK:ssa.
Information needs associated with forest monitoring have become increasingly complex.
Tietotarpeista metsien seurantaan liittyen on tullut entistä monitahoisempia.
Moreover, reporting obligations impose additional expectations of transparency, repeatability, and data provenance.
Lisäksi raportointivelvollisuudet asettavat edelleen vaatimuksia läpinäkyvyyden, toistettavuuden ja aineistojen alkuperän suhteen.
In substudies I and IV, forest monitoring information needs were identified and linked to image compositing criteria and data availability in Canada and Finland.
Osajulkaisuissa I ja IV tunnistettiin metsien seurannan tietotarpeita ja liitettiin niitä komposiittikuvan tuottamisen kriteereihin sekä aineistojen saatavuuteen Kanadassa ja Suomessa.
Data to support these information needs are required to be systematically generated, spatially exhaustive, spatially explicit, and to capture changes at a spatial and temporal resolution that is commensurate with both natural and anthropogenic impacts.
Jotta näihin tietotarpeisiin voidaan vastata, aineistojen tulee olla systemaattisesti tuotettuja, spatiaalisesti kattavia ja yksiselitteisiä, sekä niiden avulla tulee olla mahdollista havaita muutokset spatiaalisella ja temporaalisella resoluutiolla, jotka ovat yhteismitallisia sekä luonnon että ihmisen vaikutusten kanssa.
In substudy III a national monitoring framework was prototyped at scale over the 650 Mha of Canada’s forest ecosystems, providing a detailed analysis of areas disturbed by wildfire and harvest for a 25-year period (1985–2010), as well as characterizing short- and long-term recovery.
Osajulkaisussa III kansallista seurantamenetelmää testattiin Kanadan yli 650 Mha metsäekosysteemien alueella ja se mahdollisti yksityiskohtaiset analyysit kohteissa, joissa oli tapahtunut metsäpalo tai päätehakkuu edellisen 25 vuoden aikana (1985-2010).
Improving capacity for large-area monitoring of forest disturbance and recovery
Metsissä tapahtuvien häiriöiden ja niistä palautumisen seurannan mahdollisuuksien parantaminen laajoilla alueilla
The overall objective of this dissertation was to address these needs and improve capacity for large-area monitoring of forest disturbance and subsequent recovery.
Väitöskirjan tavoitteena oli keskittyä näihin tarpeisiin sekä parantaa metsissä tapahtuvien häiriöiden ja niistä palautumisen seurannan mahdollisuuksia laajoilla alueilla.
By focusing on four key aspects of forest monitoring systems: information needs, data availability, methods development, and information outcomes, the component studies demonstrated that combining BAP compositing and LTS analysis approaches provides data with the requisite characteristics to support large-area forest monitoring, while also enabling a more comprehensive assessment of forest disturbance and recovery.
Keskittymällä metsien seurantajärjestelmien neljään tärkeimpään näkökulmaan, tietotarpeeseen, aineistojen saatavuuteen, menetelmäkehitykseen, ja tuotettuun tietoon, väitöskirjatutkimukset osoittivat, että yhdistämällä lähestymistapa, jossa komposiittikuvat tuotetiin hyödyntämällä parhaita saatavilla olevia pikseleitä, ja Landsat-aikasarja on mahdollista tuottaa sellaista tietoa ja aineistoja, joissa on tarvittavat ominaisuudet laajojen alueiden metsien seurantaa varten, samalla kun mahdollistetaan myös kokonaisvaltaisempi arviointi metsissä tapahtuvista häiriöistä ja metsien palautumisesta niiden jälkeen.
In substudy II, methods were developed and demonstrated for generating large-area, gap-filled Landsat BAP image composites that preserve detected changes, generate continuous change metrics, and provide foundational, annual data to support forest monitoring.
Osajulkaisussa II kehitettiin menetelmiä ja havainnollistettiin niitä tuottamalla laajan alueen yhtenäiset Landsat-komposiittikuvat, joista tunnistettiin muutokset, laskettiin jatkuvat muutospiirteet sekä tuotettiin vuosittaiset tiedot, jotka ovat olennaisen tärkeitä metsien seurannan kannalta.
Landsat time series (LTS) enhance opportunities for forest monitoring, particularly for post-disturbance recovery assessments, while best-available pixel (BAP) compositing approaches allow LTS approaches to be applied over large forest extents.
Landsat-aikasarja tehostaa metsien seurannan mahdollisuuksia, erityisesti metsissä tapahtuvien häiriöiden jälkeisen palautumisen arviointia, kun taas komposiittikuvien tuottamisen lähestymistapa, jossa hyödynnetään parhaita saatavilla olevia pikseleitä, mahdollistaa Landsat-aikasarjan hyödyntämisen laajoilla metsäalueilla.
In substudy VI the influence of field-measured structure and composition on spectral recovery were examined and quantified.
Osajulkaisussa VI tutkittiin ja määrällistettiin maastossa mitattujen metsän rakenteen ja puulajisuhteiden vaikutusta palautumista kuvaaviin sävyarvoihin.
In substudies V, the utility of spectral measures of recovery were evaluated and confirmed against benchmarks of forest cover and height derived from airborne laser scanning data.
Palautumista kuvaavista sävyarvopiirteistä tuotettiin lisätietoa osajulkaisuissa V ja VI. Osajulkaisussa V metsien palautumista kuvaavien sävyarvojen hyödyllisyyttä arvioitiin ja vahvistettiin vertaamalla niitä metsien peitteisyyden ja pituuden kriteereihin, jotka saatiin lentolaserkeilausaineistosta.
The exact mechanism of CDNF is still unknown.
CDNF:n tarkka vaikutusmekanismi on toistaiseksi tuntematon.
This causes motor symptoms such as slowness of movement, tremor, and rigidity.
Tämä aiheuttaa motorisia oireita, kuten liikkeiden hitautta, lepovapinaa ja lihasjäykkyyttä.
Several neurotrophic factors have shown promise in animal models of Parkinson’s disease.
Useilla hermokasvutekijöillä on saatu lupaavia tuloksia Parkinsonin taudin eläinmalleissa.
Cerebral dopamine neurotrophic factor CDNF : potential for treatment of Parkinson’s disease and possibilities for systemic administration
Aivoperäinen dopamiinihermokasvutekijä CDNF : potentiaali Parkinsonin taudin hoidossa ja mahdollisuudet systeemiseen annosteluun
Amphetamine-induced rotation test was assessed every other week, until week 12.
Amfetamiinilla aiheutettua pyörimiskäyttäytymistä määritettiin kahden viikon välein viikolle 12 asti.
The C-terminal domain also has an evolutionarily conserved disulfide bridge which is crucial for the biological activity of CDNF.
Lisäksi CDNF:n C-terminaaliosassa on evolutiivisesti säilynyt rikkisilta, joka on tärkeä CDNF:n biologiselle aktiivisuudelle.
Systemic administration could also enable treatment of non-motor symptoms of Parkinson’s disease.
Perifeerinen annostelu voisi mahdollistaa myös Parkinsonin taudin ei-motorisiin oireisiin vaikuttamisen.
In view of peripheral administration, a next generation variant of CDNF (ngCDNF) has been developed.
CDNF:stä on kehitetty perifeeristä annostelua ajatellen uuden sukupolven CDNF-variantti (engl.
Parkinson’s disease is a progressive neurodegenerative disease, in which dopamine neurons are dying in the nigrostriatal dopaminergic pathway.
Parkinsonin tauti on etenevä hermostoa rappeuttava sairaus, jossa substantia nigrasta striatumiin kulkeva nigrostriataalinen dopaminerginen hermorata tuhoutuu.
CDNF is a secreted protein but it is also localized in endoplasmic reticulum (ER).
CDNF on erittyvä proteiini, mutta suuri osa siitä sijaitsee myös solun endoplasmisessa kalvostossa (ER).
CDNF has two domains, N-terminal and C-terminal, which may have distinct functions.
CDNF koostuu kahdesta puoliskosta, N-terminaalisesta ja C-terminaalisesta.
The reduced efficacy of ngCDNF,via subcutaneous administration, is likely due to rapid metabolism and insufficient entry of the active form to the brain.
Käytetyn ngCDNF:n ongelmana ihonalaisessa annostelussa on todennäköisesti sen nopea metaboloituminen verenkierrossa sekä aktiivisen muodon liian vähäinen pääsy aivoihin.