natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To better elucidate the biocompatibility of PSi for DDS fabrication, the biological effects and immunogenicity of different PSi nanoparticles were evaluated at pre-existing lesion sites, which provided insights for further applications of PSi in DDS fabrication.
PSi-hiukkasten biologinen yhteensopivuus lääkeaineenkuljettimeksi varmistettiin tutkimalla erilaisten PSi-nanohiukkasten biologisia vaikutuksia ja immunogeenisyyttä leesio (haavauma) kohdissa.
In conclusion, multiple PSi-based nanohybrids with different on-demand responses were fabricated and applied as DDSs for different diseases.
Väitöstyössä kehitettiin useita piihiukkasiin pohjautuvia nanoyhdistelmiä lääkeainekuljetukseen erilaisten tautien hoitamiseksi.
First, the potential of PSi nanoparticles for hydrophilic drug loading and on-demand release were evaluated by adapting a dynamic non-covalent bonding method.
Hallittua lääkeaineenvapautumista tutkittiin soveltamalla dynaamista ei-kovalenttista sidosmenetelmää.
Different ligands were synthesized and applied for modifying the PSi, and the hydrophilic anti-cancer drug doxorubicin (DOX) was sequentially loaded into the fabricated DDS for pH-responsive release profiles.
Tämän jälkeen hiukkasiin kuormattiin syöpälääke doksorubisiinia, jonka pH-vasteellinen vapautuminen määritettiin.
Similarly, an acid/oxidation dual-responsive polymer was designed and further applied in encapsulating atorvastatin-loaded PSi nanoparticles.
Seuraavassa kokeessa pH- ja hapettumis-vasteellisella polymeerillä kapseloitiin atorvastatiinilla kuormattuja PSi-nanohiukkasia.
The newly developed nanosystems tailored drug release and obtained multiple modalities, ranging from real-time bio-imaging to bio-mimetic/bio-response alteration, as such, represent promising platforms for future therapy regimes.
Perinteisiin lääkeaineenkuljetus-menetelmiin verrattuna uusien nanosysteemien etuja ovat tarpeenmukainen lääkeaineenvapautuminen ja monikäyttöisyys – tosiaikaisesta kuvantamisesta luonnollista prosessia muistuttavaan tai biologista vastetta muuttavaan vaikutukseen.
Yet, challenges still lay ahead requesting for more controllable, even on-demand drug release profiles from the DDS.
Niiden kehittämiseksi on tehty paljon, siitä huolimatta niillä on edessä vieläkin useita haasteita, jotka vaativat täsmällistä ja erityisen hyvin säädeltyä lääkeaineenvapautumista.
and Q2.
ja T2.
It was observed that different interest factors can be divided into four categories: experiences of autonomy, competence, personal meaningfulness, and social connection.
Havaittiin, että kiinnostustekijät voidaan jaotella neljään luokkaan: autonomian, kompetenssin, henkilökohtaisen merkityksellisyyden ja sosiaalisen yhteyden kokemuksiin.
The participants were two 6th grade classes from a school in Helsinki (n=39) and their teachers (n=2).
Tutkimuksen yhteydessä toteutettuihin draamaopastuksiin osallistui kaksi 6. luokkaa helsinkiläisestä koulusta (n=39) sekä heidän opettajansa (n=2).
From its methodological orientation the study was qualitative.
Tutkimus oli menetelmäsuuntaukseltaan laadullinen.
The goal of design research is to produce a design product that will have practical applications also outside of the conducted research project.
Kehittämistutkimusten tavoitteena on kehittää kehittämistuotteita, joilla on käytännön sovelluksia myös toteutetun tutkimuksen ulkopuolella.
It was observed that the experiences of both students and teachers on the guided tours were positive and included many factors indicating interest in the said four categories.
Havaittiin, että oppilaiden ja opettajien kokemukset draamaopastuksista olivat positiivisia ja sisälsivät monia kiinnostukseen viittaavia tekijöitä mainituista neljästä luokasta.
In this study, the teachers involved expressed interest in using parts of the design product in their own teaching practice, and the design product was utilised by the museum of natural museum of Helsinki on the autumn of 2018.
Tutkimukseen osallistuneet opettajat ilmaisivat kiinnostuksensa joidenkin kehittämistuotteen osien käyttämiseen omassa opetuksessaan, minkä lisäksi tutkimuksen yhteydessä kehitettyä draamaopastusta hyödynnettiin Helsingin luonnontieteellisessä museossa syksyllä 2018.
Collected data was analysed through the means of qualitative content analysis.
Kerättyä dataa käsiteltiin kvalitatiivisen sisällönanalyysin keinoin.
It seems, then, that the guided tours reached their aim of being perceived as interesting, although more research is needed to find out more specifically, for example, which were the main topics of interest, or how long the interest experience will last.
Vaikuttaa siis siltä, että draamaopastuksen saavuttivat tavoitteensa kiinnostavuudesta, mutta lisätutkimuksia vaadittaisiin selvittämään tarkemmin esimerkiksi, mihin tällaisilla kokemuksilla herätetty kiinnostavuus oikeastaan kohdistuu tai kuinka pitkään sen voidaan ajatella säilyvän.
There were two research questions in the study, first of which was aimed at the design process, and second of which was aimed at the design product, so the guided tours: Q1.
Tutkimuksella oli kaksi tutkimuskysymystä, joista ensimmäinen kohdistui draamaopatusten kehittämiseen, eli kehittämisprosessiin, ja toinen draamaopastukseen, eli kehittämistuotteeseen: T1.
How did the students and teachers experience the guided tours, from the viewpoint of interest?
Kuinka oppilaat ja opettajat kokivat draamakierroksen kiinnostuksen näkökulmasta?
The method for data collection was semi-structured interview.
Aineistonkeruun menetelmänä oli puolistrukturoitu ryhmä- ja yksilöhaastattelu.
The methodology used was design research, which has been thought to be especially suitable for the purposes of educational research because of its ability to combine practice with theory.
Sen metodologiana toimi kehittämistutkimus, jonka on ajateltu soveltuvan erityisesti opetusalan tutkimukseen sen käytäntöä ja teoriaa yhdistävän lähetysmistavan ansiosta.
These experiences can be encouraged with pedagogical methods, that were considered when designing and actualizing the guided tours.
Näitä kokemuksia voidaan edistää pedagogisilla ratkaisuilla, joita pyrittiin käyttämään draamaopatusten rakentamisessa ja toteutuksessa.
The aim of this study was to examine the experiences of the students and teachers who took part in the designed guided tours.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, miten draamaopatuksille osallistuneet oppilaat ja opettajat ne kokivat.
The answer to Q1 was found from earlier studies that were used to construct an understanding about the factors leading to the formation of an interest experience, and the pedagogical methods that can be used to encourage them.
Ensimmäiseen tutkimuskysymykseen etsittiin vastaus aiemmista tutkimuksista, joiden perusteella rakennettiin käsitys siitä, mitkä tekijät vaikuttavat kiinnostuskokemusten syntyyn ja minkälaisilla menetelmillä niitä voidaan edistää opetuksessa.
In the most recent national core curriculum for basic education, use of more participatory and active learning methods, as well as more diverse learning environments, is strongly encouraged to make learning more interesting and meaningful.
Kehitetyissä draamaopastuksissa yhdistyvät viimeisimmässä opetussuunnitelmien perusteissa peräänkuulutetut osallistavat ja toiminnalliset opetusmenetelmät, monipuoliset koulun ulkopuoliset oppimisympäristöt sekä tavoite tehdä kouluopetuksesta oppijoille kiinnostavaa.
How can the interest expressed towards geography be increased with the means of a dramapedagogical guided tour in a museum of natural history, according to literature?
Miten maantiedon kiinnostavuutta voi kirjallisuuden mukaan lisätä museossa tapahtuvalla draamakierroksella?
The answer to Q2 was found through analysing the empirical data.
Toiseen tutkimuskysymykseen vastattiin empiirisen aineiston analyysin perusteella.
In this master’s thesis, a guided tour that uses a dramapedagogic approach is developed in an iterative process to be used as a part of geographical education in the setting of a museum of natural history.
Tässä pro gradu -tutkimuksessa kehitetään maantiedon oppisisältöjä käsittelevä, mahdollisimman kiinnostava draamaopastus luonnontieteelliseen museoon iteroivalla kehittämisprosessilla.
It is likely that there will be shrubification in the study area when climate will warm up in the future.
On todennäköistä, että tutkimusalueella tulee tapahtumaan pensastumista ilmaston lämmetessä tulevaisuudessa.
These models were used to create predictions of probability of potential distribution for climate in 2040-2069 using three different climate change scenarios (RCP2.6, RCP4.5, RCP8.5).
Näiden mallien pohjalta luotiin levinneisyyden todennäköisyysennusteet nykyisyyteen sekä ilmastojaksolle 2040-2069 kolmella eri ilmastoskenaariolla (RCP2.6, RCP4.5, RCP8.5).
To get more accurate results in the future it would be important to take biotic interactions into account as well as survey the are more closely.
Tarkempien ennusteiden saamiseksi mallinnuksessa olisi hyvä ottaa huomioon myös bioottiset interaktiot ja kartoittaa aluetta tarkemmin.
At the same time different models gave different results on the change of area of potential distribution so that in the GAM-model the potential distribution area of juniper gets drastically smaller.
Samaan aikaan mallit antoivat eriäviä tuloksia pinta-alan muutoksesta siten, että GAM-mallissa katajan potentiaalinen levinneisyys pienenee rajusti.
The results of this study are similar to the results in earlier studies about species distribution changes.
Tutkimuksen tulokset ovat linjassa aiempien kasvilajien levinneisyysmuutoksia käsittelevien tutkimusten kanssa.
In northern Fennoscandian ecotone of forest and tundra the most common tree species are mountain birch, juniper, goat willow, rowan, aspen and pine.
Pohjois-Fennoskandiassa metsän ja tundran vaihettumisvyöhykkeellä yleisiä puulajeja ovat tunturikoivu, kataja, raita, pihlaja, haapa ja mänty.
The most important environmental variables for the studied species were mean summer temperature and insolation as well as soil moisture.
Tutkimuslajeille merkittävimmät ympäristömuuttujat olivat kesän keskilämpötila, kesän keskisäteilyn määrä sekä maaperän kosteus.
The models predicted the current distribution of tree species rather well, even if there were some differences between observed altitude and predicted altitude.
Mallit ennustivat puulajien nykyistä levinneisyyttä melko hyvin, joskin esiintymiskorkeuden ennusteissa oli eroa havaintoihin.
Shrubification happens with the increase of number of individuals or size of individual plants as well as when plants disperse to new areas above or north of their current limits.
Pensastuminen tapahtuu kasviyksilöiden määrän ja koon kasvun myötä sekä kasvien levitessä uusille alueille nykyisiä pohjoisemmaksi ja korkeammalle.
The current distribution of tree species as well as the heights of mountain birch were examined in the study area of Rastigaisa, Northern Norway.
Puulajien nykyinen levinneisyys ja tunturikoivun korkeus tutkimusalueella Pohjois-Norjan Rastigaisalla kartoitettiin maastohavainnoilla.
With distribution data and data from environmental variables a model based on ecological theory was constructed.
Niiden ja alueen ympäristömuuttuja aineistojen pohjalta tehtiin ekologiseen teoriaan pohjautuva malli.
These changes can be predicted with species distribution modelling and using different climate scenarios.
Näitä muutoksia voidaan ennustaa hyödyntäen lajilevinneisyysmallinnusta eri ilmastoskenaarioille.
With changing climate the potential distribution of these species will also change.
Ilmasto-olojen muuttuessa lajien potentiaaliset esiintymisalueet tulevat muuttumaan.
The area and altitude of potential distribution of aspen grew in all scenarios, but there were differences of how much between models and scenarios.
Haavalla potentiaalinen esiintymisala ja korkeus kasvoivat kaikissa ennusteissa, mutta mallien ja skenaarioiden välillä oli eroja kasvun suuruudessa.
These predictions were binarized to enable studying of the area of potential distribution and the altitude of potential distribution.
Nämä ennusteet binarisoitiin, jolloin potentiaalisen levinneisyysalueen pinta-alan ja esiintymiskorkeuden muutosta voitiin tarkastella.
The altitude of potential distribution of juniper changes upwards so that the minimum and maximum altitude both moved.
Katajalla esiintymiskorkeus siirtyi rinteissä ylemmässä siten, että sekä minimi- että maksimikorkeudet kasvoivat.
Shrubification alters arctic environments and affects other species in the area.
Pensastuminen vaikuttaa muiden lajien levinneisyyteen sekä muuttaa ympäristöoloja arktisilla alueilla.
Slope and surface deposit type weren’t as important, but still affected the predicted distributions of species.
Rinteen kaltevuus ja maaperän luokka eivät olleet yhtä merkittäviä, mutta vaikuttivat silti levinneisyysennusteiden muodostumiseen.
In all climate change scenarios the areas and altitudes of potential distributions of mountain birch, goat willow, rowan and pine grew remarkably compared to the present predicted distribution.
Ilmastonmuutosskenaarioiden myötä tunturikoivun, raidan, pihlajan ja männyn potentiaaliset esiintymisalueiden pinta-alat ja esiintymiskorkeudet kasvoivat huomattavasti verrattuna nykyisyyden ennusteeseen.
The height of mountain birch also grew on all scenarios.
Myös tunturikoivun korkeus kasvoi ennusteissa.
Arctic shrubification means that woody plants will disperse to new, beforehand treeless areas due to changes in environments.
Tundran pensastumisella tarkoitetaan puuvartisten kasvilajien leviämistä aiemmin puuttomalle alueelle ympäristöolojen muuttuessa.
Models explaining the current distribution of tree species were constructed using two different modelling techniques (GAM, GBM).
Kahdella eri mallinnusmenetelmällä (GAM, GBM) tuotettiin lajien esiintymistä selittävät mallit.
Same methods were used to create a model that predicts the height of mountain birch that were used to create models of mountain birch height change in different climate change scenarios.
Lisäksi samoilla menetelmillä tehtiin tunturikoivun korkeutta alueella ennustava malli ja sen pohjalta tunturikoivun korkeuden muutosennuste eri ilmastoskenaarioille.
Local environmental variables and climate determine the distribution of these tree species.
Näiden puulajien esiintymistä säätelevät paikalliset ympäristötekijät sekä ilmasto.
Participants (N = 9) played a total of 40 trials of a high-speed steering task in eight sessions over a period of 2-3 weeks.
Koehenkilöt (N = 9) pelasivat nopeatempoista ohjaustehtävää yhteensä 40 kierroksen ajan kahdeksassa eri sessiossa 2-3 viikon jakson aikana.
Moderate physiological arousal is believed to direct attention towards task-relevant stimuli, leading to performance improvements, while too high or low arousal is detrimental (the Yerkes-Dodson law).
Kohtalaisen fysiologisen virittymisen uskotaan suuntaavan tarkkaavaisuutta kohti tehtäväsuorituksen kannalta olennaisia ärsykkeitä ja siten parantavan suoriutumista, kun taas liian matala tai korkea virittyminen on haitallista tehtäväsuorituksen kannalta (Yerkes-Dodson-laki).
Finally, habituation is compared to deviations from predicted performance.
Lopuksi habituaatiota verrataan poikkeamiin ennustetusta suoritustasosta.
Furthermore, connections between performance and individual differences in habituation rate and spontaneous (task-unrelated) sympathetic activity are examined.
Lisäksi tarkastellaan tehtäväsuoriutumisen yhteyksiä yksilöllisiin eroihin habituaatiotahdissa ja spontaanissa (ei-tehtäväsidonnaisessa) sympaattisessa aktivaatiossa.
However, this approach does not explicitly account for changes in arousal over time.
Tämä lähestymistapa ei kuitenkaan selkeästi huomioi ajallisia muutoksia fysiologisessa virittymisessä.
High spontaneous activity, on the other hand, was associated with performance decrements.
Korkea spontaani aktiivisuus sen sijaan yhdistyi huonompaan suoriutumiseen.
Habituation during task performance is interpreted in terms of predictability and significance, aiming to describe changes in attentional processing during learning in an evolutionarily plausible manner.
Tehtäväsuorituksen aikaista habituaatiota tulkitaan ennustettavuuden ja merkittävyyden näkökulmasta, tavoitteena kuvata oppimisen aikaisia tarkkaavaisuuden muutoksia evolutiivisesti uskottavalla tavalla.
Taken together, these results suggest that temporal changes in task-related arousal during learning are related to the processing of task-relevant cues and may reflect motivational states that direct selective attention, while high spontaneous activity is related to performance decrements, perhaps due to interference from task-unrelated stress.
Kokonaisuudessaan tulokset viittaavat siihen, että tehtäväsidonnaisen virittymisen ajalliset muutokset oppimisen aikana heijastavat tehtävään liittyvien vihjeiden prosessointia ja otaksuttavasti ilmentävät motivaatiota, joka suuntaa tarkkaavaisuutta, kun taas korkea spontaani aktiivisuus on yhteydessä huonompaan suoritukseen mahdollisesti tehtävään liittymättömän stressin häiritsevän vaikutuksen vuoksi.
This thesis aims to explore temporal changes in task-related physiological arousal and their connection to performance in repeated trials of a steering task.
Tämän tutkielman tavoitteena on tarkastella tehtäväsidonnaisten fysiologisten vasteiden ajallisia muutoksia ja näiden yhteyttä suorituskykyyn toistetussa ohjaustehtävässä.
Electrodermal activity during baseline and task performance was recorded in five sessions.
Ihon sähkönjohtavuuden vasteita (skin conductance responses, SCR) mitattiin viidessä sessiossa perustason ja tehtäväsuorituksen aikana.
In this study, temporal changes in task-related sympathetic arousal are modelled as habituation, which has traditionally been used to describe changes in orienting responses to repeated presentations of non-target stimuli.
Tässä tutkielmassa tehtäväsidonnaisen sympaattisen virittymisen ajallisia muutoksia mallinnetaan habituaationa, jota on perinteisesti käytetty kuvaamaan orientaatiovasteiden muutoksia toistettujen ärsykkeiden passiivisessa asetelmassa.
Furthermore, sustained task-related arousal (slow habituation) was connected to better performance both between and within participants.
Lisäksi pitkäaikainen tehtäväsidonnainen virittyminen (hidas habituaatio) yhdistyi parempaan suorituskykyyn sekä yksilö- että kierrostasolla.
Task-related arousal was found to decrease with repeated trials for all participants in nearly all sessions, indicating that a habituation model was successful in capturing changes in arousal in a task situation.
Tehtäväsidonnaisen virittymisen havaittiin vähenevän toistuvien kierrosten mittaan kaikilla koehenkilöillä lähes kaikissa sessioissa, mikä osoitti habituaatiomallin sopivan tehtäväsidonnaisen virittymisen ajallisten muutosten kuvaamiseen.
Trial-level difference scores were used to explore habituation and deviations from predicted performance (a power-law learning curve) within participants.
Kierrostason SCR-frekvenssien erojen avulla tutkittiin habituaation ja oppimiskäyrämallin avulla ennustetun suoriutumisen välisiä yhteyksiä.
The method for analysis is dramatism that falls under to the tradition of new rhetoric and has been created by a philosopher and literature critic Kenneth Burke in the mid of 20th century.
Analyysimenetelmänä on uuden retoriikan perinteeseen kuuluva dramatismi, jonka on luonut filosofi ja kirjallisuuskriitikko Kenneth Burke 1950-luvulla.
#Don´t tell Martti : Rhetorical Analysis of Nonprofit Organization´s Campaign in Social Media
#Älä kerro Martille : Retorinen analyysi voittoa tavoittelemattoman järjestön kampanjoinnista sosiaalisessa mediassa
#Don´t tell Martti campaign had many different motivations: to surprise President Martti Ahtisaari on his birthday, to fundraise money to peace building, to raise CMI´s brand recognition and to create an image of CMI as a trustworthy, but relaxed and humorous nonprofit organization.
#Älä kerro Martille -kampanjalla on ollut useita motiiveja: yllättää entinen presidentti Martti Ahtisaari hänen syntymäpäivänään, kerätä rahaa rauhanvälitykseen, lisätä CMI:n tunnettuutta sekä luoda CMI:stä kuvaa rentona, asiantuntevana ja luotettavana järjestönä.
Social media has become the place for the organizations to be humorous.
Sosiaalisesta mediasta on selkeästi tullut organisaatioiden paikka huumorin käytölle.
This campaign combined the current moment, friskiness, humour, reliability and it was surprising.
Kampanjassa yhdistyi onnistuneella tavalla ajankohtaisuus, huumori, leikkisyys, luotettavuus sekä yllättävyys.
Campaign communication in social media is more and more interactive and it is aiming to create content that would get likes, comments and it would be shared forward to get more visibility.
Kampanjaviestintä sosiaalisessa mediassa on yhä vuorovaikutteisempaa, ja sen tavoitteena on selkeästi luoda sisältöä, josta tykättäisiin, jota kommentoitaisiin sekä jaettaisiin eteenpäin, jotta sosiaalisessa mediassa saataisiin enemmän näkyvyyttä.
Humour is more and more popular in the nonprofit organizations communication as well.
Humoristisuus on selkeästi suositumpaa myös järjestöjen viestinnässä.
In the campaign communication the context of social media is strongly present: the language is relaxed, interpersonal, not factual and informative.
Kampanjaviestinnässä sosiaalisen median konteksti oli voimakkaasti läsnä: kieli oli rentoa ja interpersonaalista, eikä niinkään asiapitoista ja tiedottavaa.
This study aims to produce knowledge of what kind of rhetoric organizations are using in social media and how we can understand it through the theory of dramatism.
Tutkielman tavoitteena on tuottaa tietoa siitä, millaista järjestön retoriikka sosiaalisessa mediassa voi olla ja kuinka sen retoriikkaa voidaan ymmärtää Burken dramatismi-teorian avulla.
Building the trust to this not so well-known organization was done by advocates in high positions from different companies.
Luotettavuutta huonosti tunnettuun järjestöön rakennettiin julkisten tukijoiden vakuuttelujen avulla.
This study shows that humour works in fundraising at least when it was also combined with the professional image.
Tämä tutkielma vahvisti käsitystä huumorin toimivuudesta varainhankinnassa, varsinkin kun se oli yhdistetty myös asiantuntijuuteen.
At the same time nonprofit organizations aim to fundraise more from the private sector and social media as a fundraising tool is very important to them.
Samaan aikaan järjestöt pyrkivät yhä enemmän keräämään rahoitusta toiminnalleen yksityisiltä lahjoittajilta ja sosiaalinen media varainhankintakanavana on niiden toiminnalle hyvin tärkeä.
Despite this, studies where nonprofit organizations campaign rhetoric and social media would have been studied together are rare.
Kuitenkaan tutkimuksia, joissa yhdistyisi järjestöjen kampanjaviestintä, retoriikka ja sosiaalinen media ei löydy paljoa.
The theme of this Master´s Thesis is the campaign rhetoric of a nonprofit organization.
Pro gradu-tutkielman aiheena on voittoa tavoittelemattoman järjestön kampanjaviestinnän retoriikka.
In this way this study combines old analysis method to very new and modern environment, social media.
Näin ollen tutkimus soveltaa perinteistä analyysimenetelmää moderniin kontekstiin.
#Don´t tell Martti was a fundraising and brand building campaign of peace broker organization Crisis Management Initiative (CMI) during the spring 2017.
Tutkimuksen kohteena on konfliktinratkaisujärjestö Crisis Management Initiativen (CMI) varainhankinta- ja tunnettuuskampanja, #Älä kerro Martille keväällä 2017.
The data for the study are the campaign publications in Facebook from 20th of April to 15th of June 2017.These 48 publications included text, photos, photo album and videos.
Tutkielman aineisto on kampanjan julkaisut sosiaalisen median palvelusta Facebookista ajalta 20.4.–15.6.2017.
This qualitative study falls under the tradition of social constructionism.
Tutkielma nojautuu sosiaalisen konstruktionismin viitekehykseen ja on menetelmältään laadullinen.
Organization´s use of social media has not attracted a lot of research attention.
Organisaatioiden sosiaalisen median käyttöä on tutkittu hyvin vähän.