natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It can make patient education more empowering and, in that way, support the oral health and oral self-care of patients.
Johtopäätöksenä todetaan, että lyhytkin suun terveydenhoidon ammattilaisille annettu käyttäytymistieteellisten menetelmien koulutus voi lisätä ohjauksen potilaslähtöisyyttä ja sitä kautta tukea potilaan motivaatiota ja omahoitoa.
Dental professionals have a good attitude toward a novel patient education program based on the TTM.
Suuhygienistit ja hammashoitajat suhtautuvat myönteisesti uuteen ohjausmenetelmään.
The behavioral interventions seem to be beneficial for patient adherence and may therefore improve initial periodontal treatment success (III).
Kehitettävää kuitenkin oli ohjauksen potilaslähtöisyydessä ja potilaan voimavaraistumisen tukemisessa (I).
Kinaesthetics is an approach taking into account these requirements.
Kinestetiikan lähestymistapa huomioi nämä vaatimukset.
In the systematic review, 16 observation instruments were described.
Systemaattisessa kirjallisuuskatsauksessa kuvattiin 16 havainnointimittaria.
Phase III results demonstrated acceptable preliminary psychometric properties of the new instruments.
Kolmannen vaiheen tulokset osoittavat mittareiden alustavien psykometristen ominaisuuksien olevan hyväksyttäviä.
The data analysis methods used in this study were content analysis, descriptive and inferential statistics including factor and multivariate analysis.
Analyysimenetelminä käytettiin sisällön analyysia, kuvailevaa tilastoanalyysia ja tilastollista päättelyä, mukaan lukien faktori- ja monimuuttuja-analyysi.
More advanced approaches of mobility care could fundamentally change the quality of nursing care in the future.
Edistyksellisemmät liikkumisen tukemisen lähestymistavat voivat tulevaisuudessa muuttaa hoitotyön laatua merkittävästi.
Nursing staff’s self-assed average level of competence in mobility care was very good (13, SD 1.44) and the observed average competence level was good (10.8, SD 2.44).
Hoitajien itsearvioima avustamisen keskimääräinen osaamistaso oli erittäin hyvä (13, SD 1.44) ja havainnoitu keskimääräinen osaamistaso hyvä (10.8, SD 2.44).
In order to glean a more objective assessment, the KCO should be used alongside the KCSE.
Objektiivisempaan arviointiin tulisi käyttää lisäksi KCO-havainnointimittaria.
However, it is unclear how competence in mobility care based on kinaesthetics is defined, no suitable instruments are yet available to assess this competence and no data exist about nursing staff’s levels of competence in mobility care.
Epäselvää on, miten osaamisperusta kinestetiikkaan pohjautuvassa liikkumisen avustamisessa määritellään, ei ole olemassa sopivia mittareita kyseisen osaamisperustan arviointiin tai tietoa hoitajien osaamisperustan tasosta.
The study was carried out in three phases: Phase I involved a concept development on nurses’ competence in kinaesthetics including a literature review and a workshop with kinaesthetics experts (n=7) as well as a systematic literature review about instruments assessing nurses’ skills in patient mobilisation.
Tutkimus toteutettiin kolmessa vaiheessa: Ensimmäisenä kehitettiin konsepti hoitajien kinestetiikan osaamisperustaa varten perustuen kirjallisuuskatsaukseen, työpajaan kinestetiikan asiantuntijoiden (n=7) kanssa sekä systemaattiseen kirjallisuuskatsaukseen hoitajien osaamista arvioivista mittareista potilaiden liikkumisen avustamisessa.
Development and evaluation of two instruments to assess nursing staff’s competence in mobility care based on kinaesthetics Mobility impairment affects the physical, psychological, and social aspects of a care-dependent person’s life.
Kahden kinestetiikkaan pohjautuvan mittarin kehittäminen ja evaluointi hoitohenkilökunnan osaamisperustan arviointiin liikkumisen avustustilanteissa Liikuntarajoite vaikuttaa hoidosta riippuvaisen henkilön fyysiseen, psyykkiseen ja sosiaaliseen elämään.
In phase III, a cross-sectional observational study (nursing staff=48, residents=31) using the KCO and a survey (nursing staff=180) using the KCSE was applied in three Swiss nursing homes.
Kolmannessa vaiheessa tehtiin havainnoiva poikittaistutkimus kolmessa sveitsiläisessä hoitolaitoksessa (hoitajat=48, asukkaat=31) käyttämällä KCO-mittaria sekä KCSE kyselyä (hoitajat=180).
Furthermore, inter-professional and international research on guideline development is needed to enhance basic and continuing education in mobility care for nursing staff.
Moniammatillista ja kansainvälistä tutkimusta tarvitaan suositusten kehittämiseksi, jotta hoitajien liikkumisen avustamisen opetuksen tasoa perus- ja jatkokoulutuksessa voidaan parantaa.
Results of phase I revealed that competence in mobility care based on kinaesthetics includes knowledge, skills, attitude and a dynamic state.
Ensimmäisen vaiheen tulokset osoittivat kinestetiikan osaamisperustan koostuvan tiedoista, taidoista, asenteesta ja dynaamisesta tilasta.
In phase II, two assessment instruments, the Kinaesthetics Competence Observation (KCO, score from 4-16) and the Kinaesthetics Competence Self-Evaluation (KCSE, score from 4-16) were developed and tested regarding content validity with kinaesthetics experts (n=23).
Toisessa vaiheessa kehitettiin KCO (Kinaesthetics Competence Observation, asteikko 4–16) ja KCSE (Kinaesthetics Competence Self-Evaluation, asteikko 4–16) mittarit.
Future research is necessary concerning psychometrics of both assessment instruments and in the area of nursing staff’s competence development in kinaesthetics in practice.
Jatkotutkimusta tarvitaan mittareiden psykometristen ominaisuuksien edelleen testaamiseksi sekä hoitohenkilökunnan kinestetiikan osaamisperustan kehittymisestä käytännössä.
Nursing staff require competence to provide mobility care that is mobilitypromoting and safe.
Hoitohenkilökunta tarvitsee osaamisperustan toteuttaakseen liikkumista edistävää ja turvallista avustamista.
Therefore, the purpose of this study was to develop and evaluate an assessment of nursing staff’s competence in mobility care based on kinaesthetics to finally improve care recipients' mobility and thereby quality of life and nursing staff’s musculoskeletal health.
Tutkimuksen tavoitteena oli kehittää ja evaluoida hoitajien kinestetiikan osaamisperustan arviointia ja siten edistää hoidosta riippuvaisen henkilön liikkumista, elämänlaatua sekä henkilöstön tuki- ja liikuntaelimistön terveyttä.
In conclusion, nursing staff’s competence in mobility care can be self-evaluated efficiently using the KCSE.
Johtopäätöksinä voidaan todeta, että KSCE mittaa hoitajien itsearvioimaa kinestetiikan osaamisperusta luotettavasti.
Phase II: The KCO (4 domains: interaction, support of the person, nurses’ own movement, environment) and KCSE (4 domains: attitude, dynamic state, knowledge, self-perceived skills) were developed based on the results obtained in Phase I. Their content validity index was very good (KCO=1.0, KCSE=0.93).
Toisessa vaiheessa KCO (neljä osa-aluetta: vuorovaikutus, henkilön avustaminen, hoitajan oma liikkuminen, ympäristö) ja KCSE (neljä osa-aluetta: asenne, dynaaminen tila, osaaminen, itsearvioidut taidot) kehitettiin näiden tulosten pohjalta.
Higher competence levels in mobility care based on kinaesthetics were positively correlated with amount of completed kinaesthetics training, experience in nursing home care and rate of employment.
Korkeammat osaamistasot korreloivat positiivisesti kinestetiikkakoulutuksen määrän, työkokemuksen hoitolaitoksessa sekä työajan (kokoaikainen- tai osaaikainen työ) kanssa.
A clinical challenge has been a lack of reliable noninvasive NACT response assessment methods.
Kliinisessä työssä haasteena on ollut luotettavien noninvasiivisten menetelmien puuttuminen neoadjuvanttihoidon vastearvioinnissa.
A total of 54 advanced EOC patients were recruited in the study; 32 patients treated with NACT followed by IDS and 22 patients referred to primary surgery.
Tutkimukseen rekrytoitiin 54 edennyttä munasarjasyöpää sairastavaa potilasta, joista 32 sai leikkausta edeltävän neoadjuvanttihoidon ja 22 leikattiin primaaristi.
The HE4 and CA125 profiles during NACT did not correspond with the anatomical CT response.
Neoadjuvanttihoidon aikaiset HE4 ja CA125 profiilit eivät olleet yhteydessä anatomiseen TT-vasteeseen.
The postoperative serum HE4 levels corresponded with the residual tumor in surgery, whereas the same observation was not noted for CA125.
Leikkauksen jälkeen määritetty HE4 kuvasti jäännöskasvaimen määrää, mutta samaa havaintoa ei voitu osoittaa CA125:llä.
Evaluation of the total tumor burden changes with the serum tumor marker HE4 and metabolic 18F-FDG-PET/CT imaging provide novel opportunities for studying NACT response.
Kokonaistuumorimassan muutoksien arviointi seerumin HE4-merkkiaineella ja 18F-FDG-PET/TT-kuvantamisella ovat uusia mahdollisuuksia neoadjuvanttihoitovasteen tutkimiseen.
In addition to CT imaging, 18F-FDG-PET/CT was performed before and after NACT.
Varjoainetehosteisen TT-tutkimuksen lisäksi potilaille tehtiin 18F-FDG-PET/TT-kuvaus ennen ja jälkeen neoadjuvanttihoidoa.
Serum HE4 and CA125 were determined at baseline and before each NACT and postoperative chemotherapy cycles.
Seerumin HE4- ja CA125-määritykset tehtiin diagnoosivaiheessa sekä ennen jo¬kaist¬a neoadjuvantti- ja leikkauksen jälkeistä solunsalpaajakuuria.
Neoadjuvant chemotherapy (NACT) followed by interval debulking surgery (IDS) is an alternative treatment approach to primary surgery for primarily inoperable advanced epithelial ovarian cancer (EOC) patients with a poor diagnosis.
Uudet ennusteelliset tekijät edenneen munasarjasyövän hoitovasteen ja ennusteen arvioinnissa Leikkausta edeltävää solunsalpaajahoitoa (neoadjuvanttihoito) annetaan huonoennusteisessa edenneessä munasarjasyövässä niille potilaille, jotka diagnoosivaiheessa eivät sovellu leikkaukseen.
The changes in serum HE4 and in 18F-FDG-PET/CT during NACT could be used to identify the patients not responding to NACT.
Seerumin HE4-pitoisuudessa ja 18F-FDG-PET/TT:ssä nähtävillä neoadjuvanttihoidon aikaisilla muutoksilla voitiin tunnistaa ne potilaat, jotka eivät hyötyneet neoadjuvanttihoidosta.
An HE4 decrease of >80% during NACT associated with longer survival.
Yli 80%:n muutos HE4:ssä neoadjuvanttihoidon aikana ennusti pidempää elossaoloa.
In 18F-FDG-PET/CT, the omental SUVmax change during NACT associated with omental histopathological response.
18F-FDG-PET/TT-kuvista määritettiin vatsapaidan kasvaimen metabolisen ak¬tiivisuuden (maximum standardized uptake value, SUVmax) sekä metabolisesti aktiivin kokonaistuumoritilavuuden muutos neoadjuvanttihoidon aikana.
In addition, this method can automatically estimate the number of rows.
Lisäksi metodi pystyy automaattisesti estimoimaan rivien määrän.
On average, the algorithm recognized the crop rows from 1452 x 969 pixel sized images in 0,34 seconds with 94 % classification accuracy.
Keskimäärin algoritmi tunnisti rivit 1452 x 969 kokoisista kuvista noin 0,34 sekunnissa 94% luokittelutarkkuudella.
The algorithm has three segments: segmentation, feature extraction and classification.
Algoritmi koostuu kolmesta vaiheesta: segmentoinnista, piirteenlaskennasta sekä luokittelusta.
The average direction of the rows is estimated using the Fourier Transform and principal component analysis.
Rivien keskimääräinen suunta estimoidaan Fourier'n muunnoksella ja pääkomponenttianalyysilla.
The automatic locating of weeds from crop rows is an active subject of research in precision agriculture.
Rikkakasvien automaattinen paikantaminen on täsmäviljelytutkimuksessa aktiivinen tutkimusalue.
Planted rows must first be identified automatically in order to search for the plants between the rows.
Kylvörivit täytyy ensin tunnistaa automaattisesti, jotta kasveja voi etsiä rivien väleistä.
A working method of automatically locating crops would drop the amount of pesticides which, in turn, would cut the expenses and lessen the strain on the ecosystem.
Luotettavasti käytännön olosuhteissa toimiva automaattinen kasvien tunnistusmenetelmä mahdollistaisi kasvinsuojeluainemäärien vähentämisen, mikä puolestaan leikkaisi kustannuksia ja kuormittaisi vähemmän kasvinviljelyn ekosysteemiä.
The accuracy of the classification and the execution time of the algorithm has been tested by picture material taken from a local rye field.
Kehitetyn algoritmin luokittelun tarkkuutta ja suoritusaikaa on testattu ruispelloilta kerätyllä kuva-aineistolla.
In crop row farming, weeds are possible to locate during the sprouting period by assuming that everything that is growing between the rows is a weed.
Riviviljelyssä rikkakasvit on mahdollista paikantaa olettamalla orasvaiheessa, että kaikki rivien välissä kasvavat kasvit ovat rikkakasveja.
This thesis presents a new crop row identification algorithm that has been developed for a joint project in collaboration between the Department of Future Technologies and the Department of Biochemistry at the University of Turku.
Tässä tutkielmassa esitetään Turun yliopiston tulevaisuuden teknologioiden ja biokemian laitosten yhteistyöprojektia varten kehitettyä uutta klusterointiin pohjautuvaa kylvörivien tunnistusalgoritmia.
The rows are located from aerial pictures taken from the crop fields with octocopter which was hovering 10 meters above the ground.
Rivit etsitään ilmakuvista, jotka kuvataan pelloilta octokopterilla noin kymmenen metrin korkeudelta.
Automatic detection of crop rows based on pattern recognition
Kylvörivien automaattinen paikannus hahmontunnistusmenetelmillä
Then the located areas of plants are grouped into rows based on the geometric center and direction angle of the crop rows.
Ensiksi kuvasta erotetaan kasvit taustasta, jonka jälkeen paikannetut kasvialueet ryhmitellään riveihin kasvialueiden geometrisen painopisteen sekä kylvörivien keskiarvoisen suuntakulman perusteella.
According to the tests, it is possible to locate differences such as sparse growth and deviation of the growth direction in the crop rows.
Testien perusteella menetelmällä on mahdollista paikantaa harvakasvuisia ja erisuuntaisia kylvörivejä.
However, a warming climate may also have a negative effect on insect pests by disrupting phenological synchronies between insects and their host plants.
Lämpenevä ilmasto voi vaikuttaa tuhohyönteisiin myös negatiivisesti, jos se häiritsee hyönteisten ja niiden isäntäkasvien välistä fenologista synkroniaa.
In climate warming scenarios, the northern boundary of both species’ distribution could shift by over 300 km.
Ilmaston lämmetessä molempien lajien levinneisyysalueiden pohjoisraja saattaa siirtyä yli 300 km pohjoisemmas.
Insects may be able to adapt to these changes genetically over generations or, more rapidly, through phenotypic plasticity – the propensity of a genotype to produce different phenotypes under different environmental conditions.
Hyönteiset voivat sopeutua muutoksiin sukupolvien saatossa geneettisillä paikallissopeumilla, tai nopeammin fenotyypin plastisuuden avulla, mikä tarkoittaa genotyypin kykyä tuottaa erilaisia fenotyyppejä erilaisissa olosuhteissa.
A recent northwards range expansion and rising abundances of L. monacha in Finland is clearly visible in observational data from both an open "Insect Database" and the systematic "Nocturna" monitoring programme.
Havununnan 1990-luvulla alkanut vaihtelevasti edennyt runsastuminen ja levittäytyminen kohti pohjoista näkyvätkin selvästi niin avoimen Hyönteistietokannan kuin systemaattisen seurantaohjelma Nocturnankin havaintotiedoissa.
As a preventive measure, developing a regionally adapted multilevel monitoring programme already today and promoting forest conversion from coniferous to mixed and ecologically stable stands can help reduce defoliation damage in the coming decades.
Paikallisiin olosuhteisiin mukautettu monitasoinen seurantaohjelma sekä ekologisesti vakaita sekametsiä suosivien metsänhoidollisten toimenpiteiden käyttöönotto mahdollisimman pian ovat suositeltavia keinoja vähentää tulevaa tuhoriskiä.
Although there are few confirmed records of rising temperatures contributing to range expansions and range shifts of harmful insects so far, the link between climate and insect distribution range is plausible.
Vaikka yhteys kohoavien lämpötilojen ja tuhohyönteisten levittäytymisen välillä on toistaiseksi pystytty todentamaan vain harvoissa tapauksissa, on selvää, että ilmasto vaikuttaa hyönteisten levinneisyyteen.
Northern moth strains may thus have genetically adapted to a shorter summer season.
Pohjoiset yöperhoskannat ovat siis mahdollisesti sopeutuneet lyhyisiin kesiin.
A laboratory experiment revealed that geometrid eggs from southern populations hatch at higher temperature sums than eggs from northern populations.
Laboratoriokokeessa eteläisten mittariperhospopulaatioiden munat kuoriutuivat korkeammissa lämpösummissa, toisin sanoen myöhemmin keväällä, kuin pohjoisten populaatioiden munat.
The observed range expansions and population growth appear to be connected to less severe winter extreme temperatures, although rising temperatures during the flight period of the species may also have contributed to its recent success.
Lajin levittäytyminen ja kannan vahvistuminen vaikuttaisivat olevan yhteydessä talvipakkasten lauhtumiseen, tosin myös kesäisen lentokauden lämpötilojen nousu on saattanut vaikuttaa lajin menestykseen.
It is likely that L. monacha and L. dispar continue expanding their range and increase in abundance in Finland, and there is a risk that they become important forest pests in the country.
Havu- ja lehtinunna todennäköisesti runsastuvat ja levittäytyvät edelleen Suomessa, ja niistä saattaa muodostua merkittäviä tuholaisia.
Continental L. monacha appears to be less flexible than boreal L. monacha in its phenology, which may indicate that the population living on the edge of the species’ distribution range benefits from a high level of adaptive phenological plasticity that facilitates acclimation to varying environments.
Keskieurooppalaisten havununnien fenotyyppi osoitti pohjoisten perhosten fenotyyppiä vähemmän joustavuutta, mikä saattaa tarkoittaa, että lajin levinneisyysalueen rajalla elävät populaatiot hyötyvät suuresta fenotyypin plastisuudesta, mikä auttaa sopeutumaan vaihteleviin olosuhteisiin.
Following the same pattern, L. monacha from a continental European core population developed slower than their conspecifics from a boreal edge population in a field experiment.
Mannereuroopan ydinpopulaation havununnat kehittyivät kenttäkokeissa samoin boreaalisia lajitovereitaan hitaammin.
Not only average temperatures but also temperature extremes, such as winter cold spells, may play an important role for insect success.
Lämpötila on todennäköisesti tärkein hyönteisten selviytymistä rajoittava abioottinen tekijä; keskilämpötilojen lisäksi myös äärilämpötilat, kuten talven minimilämpötilat, voivat rajoittaa hyönteisten levinneisyyttä.
No local adaptation in egg supercooling points, which measure winter cold tolerance and survival, was found when comparing northern and southern strains of L. monacha.
Talvikaudesta selviämistä mittaavissa munien alijäähtymispisteissä ei sen sijaan ollut havaittavissa paikallisia sopeumia suomalaisten ja saksalaisten havununnapopulaatioiden välillä.
In this thesis, I examine topics of climate change, insect range expansions and adaptive potential of pest insects using five univoltine spring-feeding moth species: the geometrids Epirrita autumnata, Operophtera brumata and Erannis defoliaria, and the lymantriins Lymantria monacha and L. dispar.
Sekä mittarit Epirrita autumnata (tunturimittari), Operophtera brumata (hallamittari) ja Erannis defoliaria (pakkasmittari) että villakkaat Lymantria monacha (havununna) ja L. dispar (lehtinunna) tuottavat yhden sukupolven vuodessa ja talvehtivat munina.
A rearing experiment under field conditions confirmed that both L. monacha and L. dispar can successfully complete their entire life cycle in southern Finland, and that they are not limited by host plant availability.
Sekä havu- että lehtinunna pystyvät onnistuneesti kehittymään munista lisääntyviksi aikuisiksi Eteläsuomessa, eikä isäntäkasvien saatavuus rajoita lajien leviämistä Suomessa.
Winter minimum temperatures are unlikely to stop L. dispar from expanding its range to southernmost Finland, although they will limit the expansion of both studied lymantriins further north.
Talven minimilämpötilat rajoittanevat molempien lajien leviämistä maan pohjoisosiin.
Phenotypic plasticity of the two lymantriins was studied by rearing individuals originating from the same population in climatically different locations in Germany where both species occur naturally, southern Finland where only L. monacha is confirmedly established and northern Finland where neither of the species is naturally present.
Havu- ja lehtinunnien adaptiivista fenotyyppistä plastisuutta tutkittiin kasvattamalla samasta populaatiosta peräisin olevia yksilöitä ilmastoltaan erilaisilla kenttäalueilla.
These results indicate that careful design and adequate method optimization are required in order to produce reliable 16S rRNA gene sequencing results.
Tulokset osoittavat, että huolellinen suunnittelu ja asianmukainen menetelmäoptimointi ovat välttämättömiä luotettavien 16S rRNA –geenisekvensointituloksen tuottamiseksi.
ABSTRACT: Gut microbes are suggested to play an essential role in maintaining humanhealth, and unfavorable alterations in gut microbiota have been associated with several human diseases and disorders.
TIIVISTELMÄ: Suolistobakteereilla uskotaan olevan merkittävä vaikutus ihmisen terveydelle, ja suolistomikrobiston epätasapaino on yhdistetty moniin eri sairauksiin ja oireyhtymiin.
Meanwhile, the effect of sample pre-processing was more modest, yet still potentially important.
Näytteiden esikäsittelyn vaikutus oli huomattavasti vähäisempi, mutta kuitenkin tulosten vertailukelpoisuuden kannalta mahdollisesti merkityksellinen.
The results of this study showed that the 16S rRNA gene sequencing protocol had a significant effect on the analysis results.
Tutkimuksen tulokset osoittivat, että 16S rRNA –geenisekvensointimenetelmällä oli merkittävä vaikutus mikrobistoanalyysista saataviin tuloksiin.
This was done by studying the effects of intragastric administration of two distinct gut microbes, Faecalibacterium prausnitzii and Enterobacter cloacae, on host health and metabolism of high fat diet -fed C57BL/6N mice.
Tutkimuksessa selvitettiin, miten suun kautta tapahtuva Faecalibacterium prausnitzii- tai Enterobacter cloacae -annostelu vaikutti korkearasvaista ravintoa syövien C57BL/6N-hiirten terveyteen jaaineenvaihduntaan.
The first main aim of this study was to set up a functional high-throughput pipeline for 16S rRNA gene sequencing -based gut microbiota composition analysis.
Tämän tutkimuksen ensimmäisenä päätavoitteena oli pystyttää toimivat menetelmät 16S rRNA -geenisekvensointiin perustuvalle mikrobistoanalytiikalle.
The second main aim of this study was to explore the role of gut microbiota in the onset of obesity-related metabolic disorders such as non-alcoholic fatty liver disease.
Tutkimuksen toisena päätavoitteena oli kartoittaa hiirimallin avulla suolistomikrobiston roolia ei-alkoholiperäisen rasvamaksan synnyssä.
Despite the significant advancements in analysis tools, several sources of uncertainty still exist in the gut microbiota composition analyses, limiting the reproducibility and comparability of the results from distinct gut microbiota studies.
Mikrobistotutkimuksessa käytettävät analyysimenetelmät ovat viimeisen vuosikymmenen aikana kehittyneet merkittävästi, mutta analyysitulokset ovat yhä vahvasti menetelmäriippuvaisia, mikä heikentää tutkimusten toistettavuutta sekä tulosten luotettavuutta ja vertailukelpoisuutta.
Moreover, the results of this study revealed that the intragastric F. prausnitzii administration appeared to protect the C57BL/6N mice from liver steatosis, whereas the intragastric administration of E. cloacae seemed to induce liver damage.
Lisäksi tämän tutkimuksen tulokset osoittivat, että F. prausnitzii -annostelu vaikutti positiivisesti hiirten aineenvaihduntaan ja vähensi hiirten maksan rasvoittumista, kun taas E. cloacae -annostelu aiheutti maksavaurioita.