natgillin/translations-raw huggingface dataset:
No current treatment that is available for most patients with metastatic uveal melanoma is likely to appreciably prolong OS.
Todennäköisesti mikään nykyinen hoito paitsi kirurgia ei pidennä useimpien levinnyttä uveamelanoomaa sairastavien potilaiden elossaoloaikaa.
However, compared to BSC, OS after CIT in stage IVa was comparable (P > 0.99, corrected for multiple comparisons by stage), as was survival after selective internal radiation therapy (SIRT) (P = 0.58).
Kemoimmunoterapialla ja maksan radioembolisaatiolla saatiin oireenmukaiseen hoitoon verrattava kokonaiselossaoloaika (P > 0.99 ja P = 0.58, log-rank testi).
Finally, we did not observe any convincing difference in OS relative to that after BSC in any comparison in stage-IVb or -IVc patients.
Levinneisyysluokkien IVb ja IVc potilaat eivät vakuuttavasti hyötyneet mistään hoitomuodosta.
Surgical resection may be superior but is available only for a minority of patients.
Kirurginen poisto on kuitenkin harvoin mahdollinen, koska maksassa on yleensä useampia etäpesäkkeitä.
Background: Cancer is the second most common cause of death nowadays.
Tausta: Syöpä on nykyisin maailman toiseksi yleisin kuolinsyy.
All patients were treated at the Department of Surgery at Helsinki University Hospital.
Kaikki potilaat leikattiin Helsingin yliopistollisessa sairaalassa.
GLUT1 associated with intestinal type of cancer.
GLUT1 assosioitui intestinaaliseen mahasyöpätyyppiin.
Materials and methods: Study I included 840 colorectal patients treated in 1989-2000.
Potilaat ja menetelmät: Ensimmäisessä osatyössä perehdyttiin 840 paksusuolisyöpää sairastavaan potilaaseen, jotka leikattiin vuosina 1989-2000.
Transketolase-like protein 1 (TKTL1) is a protein that catalyses cancer cells’ glucose production via the pentose phosphate pathway.
Transketolase-like protein 1 (TKTL1) on biomarkkeri, joka katalysoi syöpäsolujen sokeriaineenvaihduntaa pentoosi-fosfaatti reitin kautta.
The prognosis in colorectal cancer has improved over the years while that of pancreatic and stomach has remained poor for the past decade.
Paksu- ja peräsuolisyövän ennuste on parantunut, mutta maha- ja haimasyövän ennuste on pysynyt huonona viimeisten vuosikymmenten ajan.
This thesis consists of four studies that aimed to investigate the potential of TKTL1 as a prognostic marker in gastrointestinal cancers.
Tämä väitöskirja koostuu neljästä osatyöstä, joiden tarkoituksena oli tutkia TKTL1:n käytettävyyttä ennusteellisena biomarkkerina vatsan alueen syövissä.
Clinicopathological data was gathered from patient records and causes of death from Statistics Finland.
Kliinis-patologiset tiedot kerättiin potilastietojärjestelmästä sekä Väestörekisterikeskuksesta ja Tilastokeskuksesta.
Study III included 313 patients with gastric cancer surgically treated in 2000-2009.
Kolmannessa osatyössä tutkittiin 313 mahasyöpään sairastunutta potilasta, jotka leikattiin vuosina 2000-2009.
Cancer cells have metabolic features that differ from non-cancerous cells.
Syöpäsolujen aineenvaihdunta eroaa normaalien solujen aineenvaihdunnasta.
In gastric cancer (study III), positive TKTL1 immunostaining associated with positive immunostaining of GLUT1, higher age, male gender, and advanced stage disease (stage II-IV and pT2-4).
Mahasyövässä positiivinen TKTL1-värjäys liittyi positiiviseen Glucose transporter 1 (GLUT1) -värjäykseen, iäkkäämpiin potilaisiin, miessukupuoleen sekä edenneeseen tautiin (luokat II-IV sekä pT2-4).
TKTL1 positivity is typical for cancer cells, but weak expression can occur in normal cells.
Vaikka TKTL1 ilmeni syöpäsoluissa, oli ilmentymistä myös normaaleissa soluissa.
TKTL1 served as a marker of poor prognosis in gastric cancer, but not independent, but GLUT1 did not have any prognostic value.
TKTL1 oli mahasyövässä huonon ennusteen merkkiaine, mutta GLUT1:llä ei ollut ennusteellista merkitystä.
They are also helpful in follow-up and in determining prognosis.
Alaluokat auttavat valitsemaan parhaan mahdollisen hoiton yksilötasolla sekä syövän seurannassa ja ennusteen määrittämisessä.
Gastrointestinal malignancies account for over 20% of cancer deaths globally.
Vatsan alueen syövät ovat syynä noin viidennekseen syöpäkuolemista.
Results: TKTL1 immunostaining occurs mostly in cytoplasm although nucleus staining can also be seen.
Tulokset: TKTL1 ilmeni pääasiassa solun sytoplasmassa, mutta myös tumailmenemistä oli havaittavissa joissain syöpätyypeissä.
One of these is the ability to use glycolysis as an energy source.
Syöpäsolut pystyvät hyödyntämään glykolyysia eli glukoosisokerin hajoittamista energian saamiseksi.
Formalin-fixed samples were obtained from the primary tumor and liver metastases in 60 patients, the primary tumor only in 21 patients and liver metastases only in 30 patients.
Vuosina 1988-2007 leikattuja potilaita oli yhteensä 111, joista 60:llä oli näytteet sekä suolen syöpäkasvaimesta, että maksan etäpesäkkeestä, 21:llä ainoastaan paksusuolisyöpäkasvaimesta ja 30:llä ainoastaan maksan etäpesäkkeestä.
Contradictory to previous findings in other cancer types, study IV showed that high expression of TKTL1 in PDAC was a marker of better prognosis in patients over 65 years old and those with distant metastasis, perivascular invasion and stage IV disease, but had no prognostic value in general.
Muista syöpätyyppien löydöksistä poiketen TKTL1 oli positiivisen ennusteen merkkiaine haimasyövässä iäkkäämillä potilailla sekä potilailla, joilla on etäpesäkkeitä, perivaskulaarinen invaasioa ja luokan IV tauti, mutta näitä ryhmiä lukuun ottamatta TKTL1:llä ei ollut ennusteellista merkitystä haimasyövässä.
In study I on colorectal cancer, TKTL1 associated with Dukes stage B through D, with left-sided disease, and with adenocarcinoma.
Paksusuolisyövässä TKTL1 oli huonon ennusteen tekijä, joka lisäksi assosioitui adenokarsinooma kasvaintyyppiin, Dukes B-D taudin asteeseen sekä vasemman puolen tautiin.
Study IV on pancreatic ductal adenocarcinoma (PDAC) comprised 168 patients who were treated surgically in 2001-2011.
Neljännessä osatyössä tutkittiin haimasyöpänäytteitä 168 potilaasta, jotka leikattiin 2001-2011.
For all patients, tissue micro array (TMA) series were constructed including 3-6 tumor spots per patient.
Kaikista näytteistä valmistettiin kudossirublokkisarjat, joissa oli 3-6 näytettä kustakin kasvaimesta.
All tissue samples were stained for TKTL1 using immunohistochemistry.
Kaikissa osatöissä kudossirublokkisarjat värjättiin TKTL1:llä, mahasyöpätyössä myös GLUT1:llä.
Conclusions: TKTL1 was a marker of poor prognosis among patients with colorectal cancer and also among those with synchronous liver metastases and those with intestinal or diffuse gastric cancer.
Päätelmät: TKTL1 oli huonon ennusteen syöpämerkkiaine paksu- ja peräsuolisyövässä, intestinaalisessa ja diffuusissa mahasyövässä sekä niissä maksaan levinneissä paksu- ja peräsuolisyövässä, joissa maksapesäkkeet ilmenivät viimeistään 6 kk sisällä syöpädiagnoosista.
Biochemical tumor markers help in subtyping cancers to aim in choosing the best possible treatment for each individual.
Biokemialliset kasvainmerkkiaineet eli biomarkkerit auttavat syövän alaluokittelussa.
Patients with high tissue expression of TKTL1 had poor prognosis but TKTL1 was not an independent prognostic factor.
Haimasyövässä TKTL1:llä ei ollut ennusteellista arvoa.
In study II, in the subgroup of patients with synchronous liver metastasis, the prognosis was poor in those with a high expression of TKTL1 in primary tumor tissue.
Toisessa osatyössä todettiin lisäksi, että potilailla, joilla maksametastasointi ilmeni diagnoosivaiheessa tai viimeistään 6 kk kuluessa diagnoosista, TKTL1 oli huonon ennusteen tekijä.
Results of the study demonstrate that wheat mitochondria show high ATP hydrolyzing activity while mitochondria of yellow flag iris hydrolyze ATP molecules at a low rate under anoxia.
Tulokset osoittivat, että vehnän juurimitokondriot hydrolysoivat ATP molekyylejä hapettomuudessa nopealla tahdilla, kun puolestaan keltakurjenmiekan juurimitokondriot hydrolysoivat ATP molekyylejä hapettomuudessa oleellisesti hitaammalla tahdilla.
Contents and redox states of the small molecular antioxidants, that is ascorbate, glutathione and tocopherols, were determined in roots or rhizomes of four anoxia-tolerant and -intolerant plant species under anoxia and reoxygenation.
Pienimolekyylisten antioksidanttien, askorbiinihapon, glutationin ja tokoferolien, määrät sekä antioksidanttien pelkistyneiden ja hapettuneiden muotojen keskinäiset määräsuhteet hapettomuudessa ja sen jälkeisissä hapellisissa oloissa mitattiin neljän hapettomuutta sietävän ja hapettomuudelle herkän kasvin juurista ja juurakoista.
While mitochondria of yellow flag iris, a species tolerating long-term anoxia, consume ATP at a sparing rate thus avoiding depletion of the ATP pool under anoxia, wheat mitochondria consume rapidly ATP molecules leading to abrupt ATP depletion and cell death.
Pitkäkestoista hapettomuutta sietävän keltakurjenmiekan mitokondriot kuluttavat säästeliäästi ATP molekyylejä välttäen solujen ATP varastojen hupenemisen hapettomuudessa, kun vehnän mitokondriot kuluttavat nopeasti ATP molekyylejä hapettomuudessa, jonka seurauksena solujen ATP varastot tyhjenevät nopeasti johtaen solujen kuolemaan.
Results of the study correlate well with the anoxia tolerances of the species referring to divergent survival strategies of the species under oxygen deprivation.
Saadut tulokset korreloivat hyvin tutkittavien lajien hapettomuuden siedon kanssa tulosten viitatessa lajien selviytymisstrategiaan hapenpuutestressissä.
Results of the study demonstrate that no correlation could be detected between the anoxia-tolerances of individual plant species and in the contents of given antioxidant induced by anoxia-reoxygenation stress but some correlation was observed between the redox states of glutathione pool and anoxia tolerances of the iris species of the study.
Tulokset osoittivat, että kasvien hapettomuuden sieto ei korreloinut hapettomuudesta ja sen jälkeisistä hapellisista oloista johtuvien antioksidanttien määrien muutosten kanssa, mutta kurjenmiekkojen hapettomuuden siedoilla havaittiin olevan jonkin verran korrelaatiota niiden juurakoista määritetyn glutationin pelkistyneen ja hapettuneen muodon määräsuhteiden muutosten kanssa.
Anaerobic ATP use of mitochondria isolated from roots of anoxia-sensitive wheat and anoxia-tolerant yellow flag iris was determined.
Hapettomuudelle herkän vehnän ja hapettomuutta hyvin sietävän keltakurjenmiekan juurista eristettyjen mitokondrioiden ATP molekyylien hapettomuuden aikainen kulutus määritettiin.
Investigating the mechanisms underlying plant anoxia-tolerance would benefit breeding of cultivated plants in order to have more flooding tolerant cultivars in future.
Kasvien hapettomuuden siedon mekanismien selvittäminen hyödyttäisi viljelykasvien tulvansiedon muokkaamista ja siksi hapettomuutta sietävien luonnonkasvien mitokondrioiden sekä kasvimitokondrioiden ATP syntaasin toimintaa tulisi selvittää hapettomuudessa.
However, several features of the permeability transition observed in wheat root mitochondria diverge from the features found in plant mitochondria of different species or origin of tissue.
Tulokset osoittivat, että vehnän juurimitokondrioiden läpäisevyyden muutoksella on useita yhteneväisiä ominaisuuksia nisäkäsmitokondrioiden läpäisevyyden muutoksen kanssa, mutta useat havaituista ominaisuuksista eroavat muista kasvilajeista tai eri kasvin osista eristettyjen mitokondrioiden läpäisevyyden muutoksen ominaisuuksista.
Despite that, there are several poorly studied areas in the field of flooding stress research such as responses of the anoxia-tolerant wild plant species and the function of plant mitochondria under oxygen deprivation stress.
Kasvien tulvastressiä ja siitä aiheutuvaa hapenpuutestressiä on tutkittu vuosikymmeniä, mutta useat tutkimusalueet kuten hapettomuutta sietävien luonnonkasvien vasteet sekä kasvimitokondrioiden toiminta hapenpuutteessa tunnetaan silti yhä heikosti.
Permeability transition was induced under high calcium ion concentration in wheat root mitochondria.
Vehnänjuurista eristettyjen mitokondrioiden läpäisevyyden muutoksen ominaisuudet määritettiin.
Eye-preserving treatments frequently allow for the preservation of useful vision as well.
Silmän säästävä hoito voi myös mahdollistaa käyttökelpoisen näkökyvyn säilyttämisen.
Previously, it was not known whether a smaller radiation area and less scattered radiation could affect the recurrence rate, preservation of useful vision, and frequency of side-effects.
Aiemmin ei ollut tiedossa vaikuttaako pienempi sädehoidettava alue ja pienempi hajasäteilyn määrä hoitotuloksiin niin kasvaimen uusiutumisen kuin näkökyvyn säilymisenkin suhteen.
However, observation before treatment might increase the risk for metastases.
Kasvainten seuraaminen ennen hoitoa voi suurentaa riskiä etäpesäkkeille.
The first part of this thesis summarizes the current literature on small choroidal melanomas (CMs).
Tämän väitöskirjan ensimmäinen osa kokoaa kirjallisuuskatsaukseksi suonikalvon melanoomaa käsittelevät ajankohtaiset julkaisut.
Small CMs are typically treated conservatively, and enucleation is no longer a generally accepted alternative, partly because these tumours are thought to be able to micrometastasise years before diagnosis.
Pienet suonikalvon melanoomat hoidetaan tavallisesti paikallisesti eikä silmänpoisto ole enää yleisesti hyväksytty hoitokäytäntö, koska näiden syöpäkasvainten ajatellaan olevan leviämiskykyisiä jo vuosia ennen diagnoosia.
Small posterior tumours, in particular, have frequently been observed for growth because treatment would most likely affect vision.
Erityisesti pieniä silmän takaosassa sijaitsevia kasvaimia seurataan diagnoosin ollessa epävarma, sillä hoito todennäköisimmin heikentää näköä.
Ruthenium106 brachytherapy is an effective choice for small melanomas because the dose distribution is ideal for treating tumours with a thickness of up to 5.4 mm.
Rutenium106-isotooppi soveltuu hyvin alle 5.4 mm paksujen kasvainten hoitoon ideaalisen annosjakaumansa vuoksi.
When the differentiation cannot be made clinically or by biopsy, the remaining option is to observe for growth that signals malignancy.
Jos kasvaimen pahanlaatuisuutta ei voida kliinisten piirteiden tai biopsian avulla varmentaa, kasvainta seurataan mahdollisen kasvun havaitsemiseksi.
Although the aetiology of this disease remains unknown, many risk factors have been reported.
Vaikka suonikalvon melanooman etiologia on avoin, monia sille altistavia tekijöitä tunnetaan.
The reported growth parameters could be employed as diagnostic criteria for the incipient melanomas.
Raportoitua tapaa mitata kasvunopeutta voidaan käyttää pienimpien suonikalvon melanoomien diagnostiikan apuna.
The primary aims when managing small malignant CMs are to destroy the tumour and prevent local recurrences that might be associated with an increased risk for metastases.
Hoidon tärkein tavoite on tuhota kasvain ja estää kasvaimen paikallinen uusiutuma, mikä itsessään on riski etäpesäkkeille.
In Finland, the majority of CMs are treated with episcleral plaque brachytherapy.
Useista hoitovaihtoehdoista Suomessa on yleisimmin käytössä kovakalvon pinnalle asetettava sädehoitolevy.
Short TDT and a fast growth rate combined with the calculated age at tumour origin after puberty supported a melanoma diagnosis.
Nopeat kasvunopeudet ja kahdentumisajat verrattuna hyvänlaatuisiin luomiin ja laskennallinen ikä luomien havaitsemiselle aikuisiällä tukevat melanomadiagnoosia.
This study found that CMs less than 3 mm in LBD are unlikely to metastasize.
Tulosten perusteella alle 3 mm halkaisijaltaan olevat kasvaimet eivät todennäköisesti vielä lähetä etäpesäkkeitä.
Due to inspiration from Study III, ways to alternatively diagnose small melanomas before they get the capacity to disseminate were examined.
Selvitystä siitä, onko suonikalvon melanoomat mahdollisesta diagnosoida ennen kuin ne saavuttavat leviämiskyvyn jatkettiin.
This thesis found that the recurrence and complication rates were comparable between patients treated with the 10-mm or 15-mm plaque, but vision was more effectively preserved after treatment with the 10-mm plaque when the tumour was located close to the foveola.
Paikallisissa kasvainten uusiutumisissa tai hoitoon liittyvissä komplikaatioissa ei havaittu eroa ryhmien välillä, mutta näkökykyä onnistuttiin säilyttämään hieman paremmin, kun hoitoon valittiin 10 mm levy.
The research presented in this thesis starts by retrospectively examining the treatment results from 10-mm ruthenium plaque (Study I), leading to a comparative study looking at the treatment results of both 10-mm round radioactive plaque (CCX) and 15-mm round radioactive plaque (CCA), with the aim to see whether and when it is safe to reduce vision- threatening radiation side-effects by using a smaller plaque (Study II) when treating small CMs less than 10 mm in their largest basal diameters (LBDs).
Tässä väitöskirjassa esitetty tutkimus alkoi hoitotuloksien selvityksellä, jossa pienten alle 10 mm halkaisijaltaan olevien kasvainten hoitoon oli käytetty 10-mm halkaisijaltaan olevaa ruthenium-sädehoitolevyä (osatyö I).
Differentiation from the more common choroidal naevi is generally clinical, and several typical characteristics of the malignant tumour have been used as a diagnostical tool.
Melanooman erottaminen yleisemmästä hyvänlaatuisesta luomesta tapahtuu useimmiten kasvaimen kliinisten piirteiden perusteella.
The earlier diagnosis enabled treating these patients with less invasive transpupillary thermotherapy (TTT), of which preliminary results are shared in this thesis.
Aiempaa varhaisempi diagnoosi mahdollistaa potilaiden hoitamisen transpupillaarisella lämpölaserhoidolla sädehoidon sijaan, jolloin voidaan välttyä säteilyn aiheuttamilta haittavaikutuksilta.
Observation without treatment beyond this limit might impair survival.
Kasvavan muutoksen seuranta tämän raja-arvon jälkeen voi altistaa potilaan etäpesäkkeille.
Ten ocular oncology services submitted the data on all their patients with a CM of 3 mm or less in thickness and 9 mm or less in LBD who were treated and who subsequently developed metastases.
Asian selvittämiseksi käynnistettiin monikeskustutkimus, jossa 10 eurooppalaista silmäkasvaimia hoitavaa keskusta lähetti tiedot alle 3 mm paksuista ja alle 9 mm halkaisijaltaan olevista suonikalvon melanoomista, jotka olivat lähettäneet etäpesäkkeitä.
The smallest 10-mm plaque delivers less scattered radiation compared with a 15-mm plaque or larger.
Pienemmän halkaisijaltaan 10 mm levyn tavoitteena on säästää näkökykyä, koska pienemmän säteilevän alueen lisäksi pienempi levy tuottaa puolet vähemmän hajasäteilyä.
This study supports the treatment of small posterior CMs close to fovea with 10-mm rather than 15-mm plaque.
Tämä tutkimus suosittelee pienten silmän takaosassa sijaitsevien alle 10 mm halkaisijaltaan olevien kasvaimien hoitoon 10 mm halkaisijaltaan olevaa levyä.
The challenge of diagnosing small CMs before they have the capacity to disseminate led to the search for the smallest size of a CM that had been reported to metastasize and an attempt to find out whether melanomas that disseminated and melanomas that did not disseminate differed from each other clinically.
Aineistosta selvitettiin pienimmän etäpesäkkeitä lähettäneen suonikalvon melanooman koko ja etäpesäkkeitä lähettäneiden kasvainten kliinisiä piirteitä verrattiin kasvaimiin, jotka eivät olleet levinneet.
The growth rates and tumour doubling times (TDT) of incipient CMs were calculated (Study IV).
Tutkimusta jatkettiin tekemällä vertaileva työ 10 mm (CCX) ja 15 mm sädehoitolevyillä (CCA) saaduista hoitotuloksista (osatyö II).
Clinical characteristics of small fatal choroidal melanomas (SFCMs) did not differ from those of non-fatal CMs of a similar size: clinical characteristics predicting metastasis could not be identified.
Kasvainten kliinisten piirteiden perusteella ei voi arvioida etäpesäkkeiden kehittymisen riskiä.
The dissertation consists of three sub-studies that were carried out as part of a European-funded Erasmus+ Key Action 2 project.
Väitöskirja koostuu kolmesta osatutkimuksesta, jotka toteutettiin osana Euroopan Unionin rahoittamaa Erasmus+ Key Action 2 -hanketta.
In total, three broad perspectives of support needs are identified: (1) supporting students’ comprehensive individual growth, (2) working in the school community, and (3) developing one’s own work.
Kaiken kaikkiaan tutkimuksessa löydettiin kolme laajaa ja osin limittäistä tuentarpeiden aluetta, jotka ovat: (1) oppilaiden kokonaisvaltaisen ja yksilöllisen oppimisen tukeminen, (2) työskentely kouluyhteisössä sekä (3) oman työn kehittäminen.
The first aim is to examine, how support needs are experienced by new teachers in four European countries: Finland, England, Portugal, and Flanders (in Belgium).
Tutkimuksen ensimmäisenä tavoitteena oli tutkia, millaisia ammatillisia tuentarpeita uusilla opettajilla on Suomessa, Englannissa, Portugalissa ja Flanderissa (Belgiassa).
Furthermore, the results suggest that the focus of beginning teachers is not on themselves but rather on students’ learning and on collaboration in the school community.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että työssään aloittavien opettajien huomio ei ole ensisijaisesti heissä itsessään tai omassa selviytymisessä, vaan pikemminkin oppilaiden oppimisen tukemisessa sekä työskentelyssä kouluyhteisössä.
The second aim is to examine how Finnish beginning teachers and principals experience early-career teaching support needs.
Toisena tavoitteena oli tutkia, kuinka erityisesti suomalaiset uudet opettajat sekä rehtorit kokevat työuran alkuun liittyvät tuentarpeet.
These are all part of the wider process of developing expertise that can be understood as a holistic continuum of professional development relating to the teaching profession.
Nämä kaikki ovat osa laajempaa asiantuntijuuden kehittymisen prosessia.
Beginning teachers’ support needs for professional development
Työssään aloittavien opettajien ammatilliseen kehittymiseen liittyvät tuentarpeet
In particular, the results from both the transnational and Finnish contexts indicate that supporting students’ comprehensive individual growth, differentiating teaching, and acting in conflict situations are a key area of support.
Erityisesti oppilaan yksilöllisen kasvun tukeminen, opetuksen eriyttäminen sekä konfliktitilanteissa toimiminen näyttäytyivät keskeisinä uusien opettajien tuentarpeina niin Suomessa kuin kolmessa muussa Euroopan maassakin.
A mixed methods approach was used in the dissertation.
Tutkimuksessa käytettiin sekä määrällisiä että laadullisia menetelmiä.
In this doctoral dissertation, I investigate the needs of beginning teachers for support in professional development.
Väitöskirjassa tarkastellaan työssään aloittavien uusien opettajien tuentarpeita.
To conclude, the present doctoral dissertation finds that beginning teachers’ support needs are related to several aspects of professional competence, suggesting that, at the beginning of a teaching career, professional development occurs simultaneously across several dimensions of professional competence.
Yhteenvetona voidaan todeta, että uusien opettajien tuentarpeet liittyvät laajasti opettajan työn eri osa-alueisiin sekä ajankohtaisiin koulun haasteisiin.
Support needs are strongly related to the characteristics of the teaching profession, as well as to practices in schools, and their complexity and context- and time-specificity must be considered when planning and implementing support activities for beginning teachers.
Uusilla opettajilla on ammatillisia tuen tarpeita, joihin työelämän ja koulutuksen on vastattava, jotta asiantuntijuus voi kehittyä ja työ koetaan mielekkääksi.
In the study, teaching is considered to be a profession with widening responsibilities in schools and society.
Siirtymä opettajaopiskelijasta opettajaksi nähdään tärkeänä vaiheena, joka sisältää paljon uuden oppimista.
These elements are considered to be integral parts of teachers’ work that influence their support needs at the beginning of their careers.
Opettajan työn muuttuva luonne sekä opettajien erilaiset tuentarpeet tuleekin ottaa huomioon suunniteltaessa tukea työssään aloittaville uusille opettajille.