natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 2003, more than half (59%) of the chief dentists were very positive (4 on a scale 1-4) towards the recently introduced reforms of the Health Insurance Act (HIA) promoting adults’ treatment in the private sector by increasing reimbursement for dental care.
Sairausvakuutuslain muutos paransi hoitoa tarvitsevien mahdollisuuksia hakea palveluja yksityissektorilta, kun ne tulivat kaikille sairausvakuutuksesta korvattaviksi.
The empirical research data consists of companies in the European Stoxx 600 Index covering years between 2000 and 2014.
Tutkimusaineistona on käytetty eurooppalaisen Stoxx 600 -indeksin yrityksiä vuosina 2000-2014.
The assumptions concern liquidity and limited data set.
Oletukset liittyvät likviditeetin ja valitun tutkimusdatan rajallisuuteen.
Consequently, the vector autoregressive model is applied to an investment strategy developed in this thesis.
Tämän johdosta vektoriautoregressiivista mallia sovelletaan myös ennustusmalliin perustuvaan sijoitusstrategiaan.
These results are repeated in this thesis, but the prediction power of the volatility is questionable due to a low coefficient of determination.
Tulokset ovat toistettavissa, mutta mallin alhainen selitysaste kyseenalaistaa sen sovellettavuuden ennustamisessa.
Equity volatility and corporate bond yields reflect the embedded risks in an underlying corporation and general market conditions.
Osakkeen volatiliteetti ja yrityslainan korkotaso heijastelevat yrityskohtaisten riskien lisäksi yleisiä markkinaolosuhteita.
The goal of this thesis is to develop a prediction model for credit default swap prices utilizing equity volatility.
Työn tavoitteena on luoda malli luottoriskijohdannaisten hintojen ennustamiseksi volatiliteetin avulla.
The investment strategy is verified with different volatility calculation periods and sampling frequencies.
Sijoitusstrategian luomaa arvonkehitystä tutkitaan eri volatiliteetin laskentaperiodeilla sekä erikseen päivä- ja viikkohavainnoilla.
The investment strategy is shown to be profitable with certain assumptions at least in this research data.
Työssä kehitetyn sijoitusstrategian voidaan osoittaa olevan tuottava tietyillä oletuksilla.
In this research the bond yield is replaced by the price of credit default swap as a more company specific risk measure.
Tässä tutkimuksessa käytetään yrityslainan korkotason sijaan luottoriskijohdannaisten hintoja yrityskohtaisempana riskitunnuslukuna.
According to the results of vector autoregressive modelling in this and the former research, there exists Granger causality between the time series of equity volatility and credit default swap prices.
Tässä ja aikaisemmassa tutkimuksessa on osoitettu olevan Grangerin kausaalisuutta volatiliteetin ja luottoriskijohdannaisten hintojen välillä vektoriautoregressiivisella mallilla.
The former literature has shown simultaneous movement between the volatility and credit default swap prices utilizing a linear regression model.
Aikaisempi tutkimus lineaarisella regressiomallilla on osoittanut osakkeen volatiliteetin ja luottoriskijohdannaisten hintojen liikkuvan samansuuntaisesti.
In recent decades, China’s social progress has been characterized by a so-called third revolution, which has forced the party to look for new ways to legitimate its rule.
Kiinan yhteiskunnan kehitystä on viime vuosikymmenen ajan leimannut niin kutsuttu kolmas vallankumous, joka on pakottanut puolueen etsimään uusia keinoja valtansa oikeuttamiseksi.
Primary sources include reports, speeches, and other documents reflecting the official party line.
Keskeisin lähdeaineisto koostuu raporteista, puheista ja muista puolueen virallista kantaa ilmentävistä dokumenteista.
Yet, in recent years, this faith in government performance and sustained economic growth has slowly decayed: the fruits of reform policies are unevenly distributed and alone not enough to keep the large majority of the people happy.
Viimeisen vuosikymmenen aikana usko jatkuvaan talouskasvuun ja sen tuomaan yhteiseen hyvään on kuitenkin hiljalleen rapistunut: reformikauden hedelmät jakautuvat yhä epätasaisemmin eivätkä pelkät talouden kasvuluvut riitä pitämään suurta osaa kansasta tyytyväisenä.
What is currently underway is an attempt to re-modify the principles of performance-based legitimacy to better respond to the changing expectations of today’s society.
Pikemminkin käynnissä on suorituskykyyn perustuvan legitimiteetin päivittäminen vastaamaan yhteiskunnan muuttuneita odotuksia.
The crumbling of the accustomed legitimacy basis is reflected in the adoption of new rhetorical tactics and changes in the political discourse.
Totutun legitimiteettiperustan murtuminen näkyy uusien retoristen taktiikoiden omaksumisena ja yleisenä poliittisen diskurssin muutoksena.
This period of reform and opening up has commonly been referred to as China’s second revolution.
Maon kuoltua alkoi reformi- ja avautumispolitiikan kausi, johon on yleisesti viitattu Kiinan toisena vallankumouksena.
The study’s methodological approach combines Chaïm Perelman’s argumentation theory with notions of the special features in Chinese rhetorical tradition.
Analyysin tukena käytetään Chaïm Perelmanin argumentaatioteoriaa sekä huomioita kiinalaisen retoriikan erityispiirteistä.
The study focuses on the rhetoric and political practices that the Chinese Communist Party (CCP) has used to justify its authoritarian position during the 21st century.
Tutkimus keskittyy Kiinan kommunistisen puolueen (CCP) johdon käyttämään retoriikkaan ja tapoihin perustella puolueensa valta-asemaa 2000-luvulla.
The development has led not only to glaring income inequality issues and other social woes, but also to waves of nostalgic longing for the lost iron rice bowl.
Kehitys on johtanut paitsi tuloerojen räikeään kasvuun ja muihin sosiaalisiin ongelmiin, myös menneen ajan nostalgiseen kaipuuseen.
Both party leaders have continued to adhere to the principle of economic reforms, but at the same time, their reigns have been plagued with a surprisingly strong revival of red rhetoric.
Kumpikin puoluejohtaja on jatkanut neljä vuosikymmentä sitten aloitettujen talousuudistusten linjalla, mutta samalla heidän kausiaan on leimannut yllättävä maolaisen ideologian henkiinherääminen.
While there is no denying that ideology is making a comeback in Chinese politics, this does not mean that the CCP is truly embracing a policy line that stands against further reforms and marketization efforts.
Vaikka jonkinasteinen ideologian paluu on kiistatonta, ei se tarkoita että CCP olisi aidosti omaksunut reformien, markkinatalouden ja länteen avautumisen vastaisen linjan.
This peculiar phenomenon has raised much concern about the future of the country and its possible decline back to the tumultuous years of Mao’s rule.
Ilmiö on aiheuttanut huolta maan tulevaisuudesta ja mahdollisesta taantumisesta takaisin kulttuurivallankumouksen kuohuihin.
The aim is to indicate possible changes in CCP legitimacy strategies by paying attention to the values and underlying presuppositions that their choice of words and policy initiatives convey.
Tarkoituksena on osoittaa legitimointistrategioissa mahdollisesti tapahtuneita muutoksia kiinnittämällä huomiota sanojen takana vaikuttaviin arvoihin ja taustaoletuksiin.
Ideology was swiftly cast aside as the vocal point of interest turned to the rapid modernization of the country.
Ideologian painuessa taka-alalle politiikan keskiöön nousi maan nopea modernisoiminen.
The CCP’s initial power justification leaned heavily on socialist revolution and Maoist ideology.
Mao Zedongin johtama kommunistinen puolue nojasi politiikassaan vahvasti sosialistiseen vallankumoukseen ja ideologiaan.
The concluding chapter of this study argues that ideology in this context has less to do with orthodox socialism than it has with the idea of a common cultural background and shared values that help make the regime morally legitimate in the eyes of the discontent people.
Tutkimuksen johtopäätöksissä todetaan, että ideologista oikeaoppineisuutta tärkeämpää on aatteen edustama yhteinen arvotausta sekä käsitykset moraalisesti oikeutetusta vallasta.
Once again, the country faces a tide of social upheaval, which calls into question the regime's political credibility and ability to take care for the wellbeing of its citizens This study examines the recurring themes in the official rhetoric of two of the party’s most recent General-Secretaries, Hu Jintao (2002-2012) and Xi Jinping (2012-).
Tutkimuksessa tarkastellaan Hu Jintaon (2002–2012) ja Xi Jinpingin (2012-) pääsihteerikausina virallisessa retoriikassa toistuneita teemoja.
Both Hu Jintao and Xi Jinping’s rhetoric is strongly influenced by the Confucian cultural heritage.
Harjoitetusta retoriikasta erottuvat selvästi myös kungfutselaisen kulttuuriperinnön vaikutteet.
The thesis is divided into four themes.
Tutkielma on jaettu neljään teemaan.
She is in favour of strict social hierarchy, which bears on the division of labour and the organisation of scientific inquiry.
Hän tukee ankaraa hierarkiaa, johon työnjako ja tieteellisen tutkimuksen järjestäminen perustuvat.
The fourth theme covers Cavendish’s views on warfare, as well as the legislation, objectives and main values of her ideal commonwealth.
Neljäs teema kattaa Cavendishin näkemykset sodasta, lainsäädännöstä sekä hänen ihanneyhteiskuntansa tavoitteista ja keskeisimmistä arvoista.
This division is based on Cavendish’s description of state as one in which there is one sovereign, one language, one religion and one law.
Jako perustuu Cavendishin kuvaukseen valtiosta yhtenä kokonaisuutena, jossa on yksi hallitsija, yksi kieli, yksi uskonto ja yksi laki.
The second theme is formed of Cavendish’s arguments on social structures.
Toisen teeman muodostavat Cavendishin näkemykset väestön yhteiskunnallisista rakenteista.
Cavendish’s notions on government and religion are also reflected in the light of surveys on Roman political and religious practices.
Cavendishin huomioita valtiovallasta ja uskonnosta tarkastellaan myös suhteessa Rooman poliittisista ja uskonnollisista käytänteistä tehtyihin tutkimuksiin.
To this cult are connected ceremony and symbols of power that the nobility utilises to maintain hierarchy and to govern the commonwealth.
Siihen kytkeytyvät seremoniat ja vallan ulkoiset symbolit, joita hallitsija hyödyntää hierarkian ylläpitämisessä ja valtion hallitsemisessa.
The reconstruction establishes that Cavendish’s political arguments, when interpreted together, form a theory of politics.
Tämä rekonstruktio osoittaa, että Cavendishin poliittiset argumentit yhdessä ja kokonaisuutena tulkittuina muodostavat poliittisen teorian.
In The Blazing World Cavendish describes her ideal commonwealth and the ideal monarch, and she explores forms of government, the relationship of state and religion, social hierarchy, scientific inquiry, the fundamental values of a well-governed society, war and its justification and the qualities of an ideal monarch.
Utopiassaan Cavendish kuvailee ihanneyhteiskuntansa ja ihannehallitsijansa, ja hän tarkastelee valtiomuotoja, valtiovallan ja uskonnon suhdetta, sosiaalista hierarkiaa, tieteellistä toimintaa, hyvin järjestetyn yhteiskunnan perusarvoja, sotaa ja sen oikeutusta sekä ihanteellisen hallitsijan ominaisuuksia.
Cavendish combines three traditions in her thinking: politics and religion of the Roman Empire, Renaissance monarchy and the early modern theorising of state as a legal person.
Cavendish yhdistää kolme suuntausta ajattelussaan: Rooman valtakunnan politiikan ja uskonnon, renessanssin monarkian ja varhaismodernin käsityksen valtiosta oikeushenkilönä.
The first theme covers Cavendish’s views on absolute monarchy that she considers to be the ideal form of government, as well as suggestions of how she could justify monarchy.
Ensimmäinen teema kattaa Cavendishin argumentit absoluuttisen monarkian tueksi, jota hän pitää ihanteellisena valtiomuotona, sekä ehdotuksia siitä, millä perusteilla hän voisi oikeuttaa monarkian.
The objective of this thesis is to summarise and systematise the most relevant political views that Margaret Cavendish (1623–1673) sets forth in her utopian novel The Description of a New World, Called The Blazing World (1666).
Tämän tutkielman tavoitteena on koota ja jäsentää Margaret Cavendishin (1623–1673) keskeisimmät poliittiset näkemykset, jotka hän esittää utopianovellissaan The Description of a New World, Called The Blazing World (1666).
The connections between the unity of opinion and the physical differences of citizens are explored in order to obtain a better understanding of the nature of Cavendish’s ideal society.
Arvojen ja uskomusten ykseyden ja kansalaisten fyysisten eroavaisuuksien välistä suhdetta tarkastellaan Cavendishin ihanneyhteiskunnan luonteen täsmentämiseksi.
To establish that she draws on these traditions and utilises them in her theory of politics, her political views are compared to those of Thomas Hobbes (1588–1679), John Locke (1632–1704), Robert Filmer (ca. 1588–1653) and Niccoló Machiavelli (1469–1527).
Tämän osoittamiseksi hänen poliittisia näkemyksiään vertaillaan Thomas Hobbesin (1588–1679), John Locken (1632–1704), Robert Filmerin (n. 1588–1653) ja Niccoló Machiavellin (1469–1527) poliittiseen ajatteluun.
As The Blazing World is a political utopia, its differences from and similarities to some of the best known utopias of the sixteenth and seventeenth centuries are analysed: Utopia (1516) by Thomas More (1478–1535), New Atlantis (1627) by Francis Bacon (1561–1626) and The City of the Sun (1623) by Tommaso Campanella (1568–1639).
Koska The Blazing World on poliittinen utopia, tutkielmassa tarkastellaan teoksen eroja ja yhtäläisyyksiä 1500- ja 1600-lukujen tunnetuimpiin utopioihin: Thomas Moren (1478–1535) Utopiaan (1516), Francis Baconin (1561–1626) Uuteen Atlantikseen (1627) ja Tommaso Campanellan (1568–1639) Aurinkokaupunkiin (1623).
In this section the necessary qualities of an ideal sovereign and the rules of succession are also discussed.
Tässä jaksossa käsitellään myös ihanteellisen hallitsijan ominaisuuksia sekä vallanperimystä.
Exploring Cavendish’s views offers new information about the nature and diversity of political theorising of the seventeenth century and serves as an example of the contributions by female philosophers.
Cavendishin näkemysten tarkastelu tarjoaa uutta tietoa 1600-luvun poliittisesta ajattelusta, sen luonteesta ja monipuolisuudesta, sekä toimii esimerkkinä aikakauden naisfilosofien tuotannosta.
In the third theme, Cavendish’s notions on religion are scrutinised and it is suggested that instead of introducing Christianity into her ideal commonwealth, she constructs a cult of personality around the sovereign.
Kolmannessa teemassa pohditaan Cavendishin huomioita uskonnosta ja esitetään, että kristinuskon sijaan Cavendishin ihanneyhteiskunnassa vallitsee hallitsijan ympärille perustettu henkilökultti.
To date there exists no systematic overall presentation of Cavendish’s political arguments that can be found in her utopia, even though the novel is widely considered to be the most comprehensive presentation of her political thinking as she never wrote an explicitly political treatise.
Teoksesta löytyvästä poliittisesta aineksesta ei ole vielä laadittu systemaattista kokonaisesitystä, vaikka sitä pidetäänkin yleisesti hänen kattavimpana esityksenään politiikasta, sillä hän ei koskaan kirjoittanut poliittista tutkielmaa.
This connects Cavendish’s political thinking and utopian writing to the tradition of political theorising, and it is shown that The Blazing World is a unique contribution to the political discussion of the early modern era.
Tämä vertailu liittää Cavendishin ajattelun osaksi poliittisen teoretisoinnin perinnettä, minkä lisäksi se osoittaa, että The Blazing World on osa varhaismodernia poliittista keskustelua ja utopiakirjallisuutta.
This thesis is a tentative reconstruction of her political theorising in The Blazing World.
Tutkielma on alustava rekonstruktio Cavendishin poliittisesta ajattelusta The Blazing World -teoksessa.
Cavendish expects all citizens to hold the same beliefs and values imposed on them by the state, which leads to a strong unity even though there is physical diversity among the subjects.
Cavendish edellyttää, että kaikkien kansalaisten on omaksuttava valtion hyväksymät ja osoittamat uskomukset ja arvot.
This thesis consists of an introduction and four chapters.
Työni koostuu johdannosta ja neljästä luvusta.
I also explore Paul Healy’s suggestion of replacing the deliberative template with the notion of transformative dialogue.
Käsittelen myös lyhyesti Paul Healyn argumentteja deliberaation käsitteen korvaamisesta transformatiivisen dialogin käsitteellä.
To this end I use and comment on the thought of Iris Marion Young, Chantal Mouffe and Susan Bickford, among others.
Kommentoin laajaa kirjoa poliittisen teorian tekijöitä, joista Iris Marion Young, Chantal Mouffe ja Susan Bickford ovat etusijalla.
The first one explores the concept of the differend, understood as the problem of systemic distortions in political communication making expressing some experiences of injustice impossible.
Ensimmäisessä luvussa käsittelen differendin käsitettä, ja esitän sen poliittisen kommunikaation systemaattisena häiriönä, joka estää joidenkin epäoikeudenmukaisuuden kokemuksien ilmaisun.
Deliberative democracy is a branch of political theory that takes the ideal of public deliberation between citizens as the best way to conduct public affairs.
Deliberatiivinen demokratia on poliittisen teorian muoto, jonka mukaan julkinen deliberaatio, eli keskustelu ja harkinta, on paras tapa tehdä yhteisiä päätöksiä.
I take as my method that of critical theory, understood as normative analysis that takes as its starting point existing social processes and aims to construct an account of them that is both descriptive and prescriptive, aiming to reveal hidden normative possibilities inherent in them.
Pyrin noudattamaan kriittisen teorian metodia, eli olemassa olevien yhteiskunnallisten rakenteiden deskriptiota ja arviointia, jonka tavoitteena on mahdollisten normatiivisten mahdollisuuksien löytäminen.
The third chapter then presents an account of communicative democracy as an amendment to the standard model of deliberative democracy.
Kolmannessa luvussa esitän kommunikatiivisen demokratian mallin laajennuksena konsensuskeskeiseen deliberatiivisen demokratian teoriaan.
In the fourth chapter I briefly discuss Iris Marion Young’s essay ‘Activist Challenges to Deliberative Democracy’ (2001) to explore the limits of deliberation as a method for solving differends.
Neljännessä kappaleessa käsittelen lyhyesti deliberaation rajoja mahdollisuutena ratkaista differendejä ja käsittelen Iris Marion Youngin esseen 'Activist Challenges to Deliberation' (2001) kautta poliittisen aktivismin rinnakkaista merkitystä oikeudenmukaisuuden toteutumiselle yhteiskunnassa.
This thesis explores the exclusionary implications of conceptions of deliberative democracy that aim towards reaching consensus.
Tämä pro gradu –työ tutkii konsensuskeskeisten deliberatiivisen demokratian mallien ulossulkevia vaikutuksia.
As a corrective, I present an alternative conception of democracy that takes difference and antagonism as constitutive of the political.
Esitän vaihtoehdoksi deliberatiivisen demokratian mallin, joka hylkää konsensuksen ja esittää politiikan perustaksi ryhmäeroja ja ryhmien välistä antagonismia.
Instead, group difference is conceptualized as a structurally constituted and situated phenomenon that must be reflected in politics through the inclusion of differently situated group perspectives into deliberative processes.
Näiden rakenteellisten suhteiden täytyy heijastua politiikassa ottamalla mahdollisimman laajasti huomioon erilaiset rakenteellisesti positioituneet ryhmäperspektiivit.
Commenting on discussion around culture in political theory, an account of social groups based on writings of Iris Marion Young is given that refuses to use cultural identity as its basis.
Esitän Iris Marion Youngin kirjoitusten pohjalta mallin sosiaalisista ryhmistä, joka hylkää kulttuurikeskeiset teoriat ryhmäkeskeisestä politiikasta ja pyrkii osoittamaan, että ryhmäerot syntyvät rakenteellisista suhteista erilaisten sosiaalisten positioiden välillä.
The second chapter presents a standard model of deliberative democracy based on the writings of Joshua Cohen, and then shows how its normative conditions of consensus, unity, reasonable argument and a focus on the common good result in the formation of differends by precluding inclusion of difference.
Pyrin osoittamaan, että tämän mallin normatiivinen sitoutuminen konsensukseen, järkevään argumentointiin ja yhteiseen hyvään keskittymiseen johtaa differendien syntymiseen ja erilaisuuden ulossulkemiseen deliberaatiosta.
Structural injustice leads to formation of differends in deliberative processes, and I claim that inclusion of situated perspectives into deliberation through the communicative modes of greeting, rhetoric and narratives are a way towards solving them.
Esitän, että laajennettu poliittisen kommunikaation käsite, johon kuuluu argumentaation moodin lisäksi myös tervehtimisen, retoriikan ja narratiivin moodit, pystyy ratkaisemaan differendejä laajentamalla deliberaatioon osallistuvien kykyä ymmärtää ja ottaa huomioon erilaisuutta.
However, the latter did not seem to be efficient in controlling disease progression.
Näistä viime mainittu ei kuitenkaan osoittautunut riittäväksi taudinkulun hallinnoimisessa.
The true clinical and biological relevance of these circulating autoantibodies has not yet been elucidated, and it is possible that they are only a reflection of T cell-mediated immunity.
Näiden kiertävien autovasta-aineiden lopullinen kliininen sekä biologinen merkitys on vielä tuntematon mutta on mahdollista, että ne ovat vain yksi T-soluvälitteisen immuniteetin osa-alue.
Autoimmune polyendocrinopathy-candidiasis-ectodermal dystrophy (APECED, OMIM 240300) is a rare autosomal recessive disorder caused by mutations in the autoimmune regulator (AIRE) gene located on chromosome 21 (21q22.3).
Autoimmuunipolyendokrinopatia-kandidiaasi-ektodermidystrofia (APECED, OMIM 240300) on harvinainen, autosomissa peittyvästi periytyvä sairaus, joka aiheutuu mutaatioista kromosomissa 21 (21q22.3) sijaitsevassa autoimmune regulator (AIRE) geenissä.
AADC antibodies were found in 51% and TPH-1 antibodies in 39% of all patients.
Potilasaineistossamme AADC-vasta-aineita esiintyi 51%:lla sekä TPH-1 vasta-aineita 39%:lla potilaista.
Of the clinical symptoms, constipation correlated with negative serotonin staining (p less than 0.05) and with AADC antibodies (p = 0.019).
Potilaiden oireista ummetus korreloi negatiivisesti EE- solujen serotoniini-ilmentymisen (p alle 0.05) sekä AADC-vasta-aineiden kanssa (p alle 0.05).
AIRE deficiency causes a loss in central immune tolerance, leading to the failure to eliminate autoreactive T cells in the thymus and allowing their escape to the periphery.
AIRE:n toiminnallinen puutos johtaa n.s keskusimmuunitoleranssin menetykseen siten että autoreaktiiviset T-solut eivät tuhoudu kateenkorvassa vaan pääsevät karkaamaan perifeeriseen verenkiertoon.
In this Finnish APECED patient cohort, 17% (5/30) had moderate-to-severe renal failure, including 10% (3/30) with TIN requiring transplantation, haemodialysis or immunosuppressive treatment.
Tutkimistamme APECED- potilaista 17% (5/30) kärsi keskivaikeasta tai vaikeasta munuaisen vajaatoiminnasta, ja 10%:lla (3/30) potilaista oli TIN, joka vaati elinsiirteen, hemodialyysiä tai immunosuppressiivistä hoitoa.
The main upper GI symptoms were dysphagia and retrosternal pain (45%) and the lower GI symptoms were constipation (48%), diarrhoea (45%) and malabsorption (16%).
Tyypillisiä ylemmän ruoansulatuskanavan oireita olivat nielemishäiriöt ja rintalastan takainen kipu (45%) ja alemman ruoansulatuskanavan osalta ummetus (48%), ripuli (45%) ja imeytymishäiriöt (16%).
Mucosal intestinal IL-17 expression was decreased or negative in 77% of the intestinal samples.
Suolen limakalvon IL-17:ää tuottavien solujen määrä oli alentunut tai puuttui 77%:ssa tapauksista.