natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The two parental species have distinct distributions: F. aquilonia can be found in Northern Europe while F. polyctena is distributed from Central Europe to Fennoscandia.
Kyseisillä kekomuurahaisilla on poikkeavat levinneisyysalueet: tupsukekomuurahainen on levittäytynyt pohjoiseen Europpaan kun taas kaljukekomuurahaisen levinneisyyalue on eteläisempi.
Hybridization with a closely related lineage is one potential source of adaptive genetic variability.
Risteytyminen on yksi mahdollinen keino kasvattaa populaation geneettistä muuntelua.
I also tested whether hybrid individuals have wider thermal limits since they have alleles from both northern and southern parental species and could therefore show adaptive potential.
Testasin myös, onko risteymäyksilöiden lämpötilatoleranssi laajempi kuin parentaalilajien, mikä mahdollisesti tarjoaisi edun sopeutumisessa muuttuvaan ympäristöön.
The samples for this thesis were collected from a relatively small area in southern Finland and Åland Islands.
Keräsin tutkielmani näytteet Etelä-Suomesta ja Ahvenanmaalta, pieneltä alueelta jossa molemmat lajit esiintyvät yhdessä ja risteytyvät.
Intriguingly, dry weight had a significant role in thermal tolerance, bigger ants coping better with higher temperatures.
Havaitsin myös, että yksilöiden väliset erot ruumiinkoossa olivat merkitsevä tekijä niiden kuuman sietokyvyssä, isommat yksilöt kestivät kuumuutta paremmin kuin ruumiinkooltaan pienemmät.
I tested thermal tolerance differences with two temperature assays: heat-knockdown resistance and chill-coma recovery.
Testasin lämpötilatoleranssia kahden eri kokeen avulla, joissa mitattiin muurahaisten toleranssin ylä- ja alarajoja.
Wood ants are keystone species in boreal forests and the findings of my thesis shed a light on the changes in population dynamics for these species in the face of global climate change.
Kekomuurahaiset ovat avainlaji boreaalisen vyöhykkeen metsissä ja alati haavoittuvaisemmassa asemassa ilmaston muuttuessa ja elinympäristöjen pirtsaloituessa.
My results showed that the parental species differed in their thermal tolerance and expressed thermal limits which reflected their distribution.
Tulokset osoittivat, että parentaalilajit eroavat lämpötilakestävyydeltään ja nämä erot heijastavat lajien välisiä eroja levinneisyysalueissa.
These results contribute to building up knowledge on the outcomes of hybridization and the potential that species possess in coping with the environmental change.
Tutkielmani tulokset auttavat ymmärtämään risteytymisen mahdollisuuksia ja seurauksia luonnon populaatioille.
I hypothesized that F. aquilonia would express more cold-tolerant thermal limits whereas F. polyctena would express more heat-tolerant limits.
Ennustin, että pohjoisempaan levittynyt tupsukekomuurahainen selviää paremmin kylmässä, kun taas eteläisempi kaljukekomuurahainen selviäisi paremmin lämpimässä.
These results support the thermal adaptation hypothesis: parental species expressed thermal limits that reflected the thermal environment in their native habitat.
Parentaalilajit ovat mahdollisesti sopeutuneet luontaisilla alueillaan erilaisiin lämpöolosuhteisiin, mikä on johtanut eroavaisuuksiin lajien välillä korkeiden ja matalien lämpötilojen sietokyvyssä.
The study material consists of feedback forms from participants (N=65) and interviews of the key actors (N=7).
Aineistoni koostuu osallistujien palautelomakkeista (N=65) sekä keskeisten viranhaltijoiden haastatteluista (N=7).
The study participants are members of the Parliament of Finland and governmental officials from the Ministry of Agriculture and Forestry; and the Ministry of the Environment.
Tutkimukseen osallistujat ovat kansanedustajia ja ympäristöministeriön sekä maa- ja metsätalousministeriön viranhaltijoita.
Considering that the science communication framed forest utilisation as an environmental issue, it is not surprising that participants holding the environmental position perceived the science communication to be more enjoyable, interesting, trustworthy, and usable.
Ottaen huomioon, että tiedeviestinnässä metsien käyttö kehystettiin ympäristöasiaksi, ei ole yllättävää, että ympäristöasioita asemansa puolesta ajavat osallistujat pitivät tiedeviestintää miellyttävämpänä, mielenkiintoisempana, luotettavampana ja käyttökelpoisempana.
The results point to the likelihood that communicating climate change via immersive VR can induce strong negative emotions in the participants, but when the communication is comparable with the policymaker's policy preferences, they respond more positively.
Tulokset viittaavat siihen, että ilmastonmuutoksesta viestiminen immersiivisen virtuaalitodellisuuden avulla voi saada aikaan vahvoja negatiivisia tunteita osanottajissa, mutta kun viestintä on yhdenmukaista päätöksentekijän politiikkalinjan kanssa, he reagoivat positiivisemmin.
Accordingly, the study results provide additional support for the idea of Finnish forest policy as a polarised field of policy with two main positions.
Tutkimuksen tulokset tarjoavat lisätukea käsitykselle, jonka mukaan suomalainen metsäpolitiikka on polarisoitunut politiikanala, jossa toimijat ovat jakautuneet kahteen eri pääryhmittymään.
Participants holding the natural resource position were more likely to challenge the legitimacy of the information and the use of VR in science communication than participants holding the environmental position.
Luonnonvara-asioita asemansa puolesta ajavat osallistujat kyseenalaistivat todennäköisemmin tiedon paikkansapitävyyden ja myös virtuaalitodellisuuden hyödyntämisen tiedeviestinnän välineenä kuin ympäristöasioita asemansa puolesta ajavat osallistujat.
The results of this study offer compelling evidence for how differently policymakers representing these two positions perceive the usage of immersive VR in science-based environmental communication.
Tutkimukseni tulokset osoittavat, miten eri tavoin eri kantoja edustavat päättäjät suhtautuvat immersiivisen virtuaalitodellisuuden hyödyntämiseen tiedepohjaisessa ympäristöviestinnässä.
In the science communication, climate change is framed as an experiential, local, and present risk, promoting a problem definition that focuses on the climate effects of forest utilisation.
Viestinnässä ilmastonmuutos kehystetään kokemusperäiseksi, paikalliseksi ja nykyhetkeä koskettavaksi riskiksi.
Previous communication efforts have, for the most part, attributed inaction to the lack of information, but in doing so, have excluded many social and psychological elements of communication.
Tiedeviestintä on pitkään keskittynyt tiedon lisäämiseen, jolloin viestinnän sosiaalisia ja psykologisia ulottuvuuksia ei olla huomioitu tarvittavissa määrin.
To consider the historical background and many conflicting interests in Finnish forest and climate politics, I focus on the comparison between the natural resource position and the environmental position.
Suomalaisen metsäpolitiikan historiallinen tausta ja toimijoiden ristiriitaiset tavoitteet otetaan huomioon tutkimuksen keskittyessä vertaamaan toisiinsa kahta erillistä ryhmittymää, jotka asemansa puolesta edistävät luonnonvara- tai ympäristöasioita.
Recently, more sophisticated approaches have been developed to meaningfully communicate climate change, drawing attention to the framing of the communication.
Jotta ilmastonmuutoksesta voitaisiin viestiä merkityksellisesti, uudenlaisia viestinnän keinoja on kehitetty kiinnittäen erityistä huomiota viestinnän kehystämiseen.
The case study seeks to address how immersive Virtual Reality (VR) can be used as a tool in science-based environmental communication for policymakers in a locally relevant context.
Tutkimuksessani selvitän, kuinka immersiivistä virtuaalitodellisuutta voidaan käyttää tiedeviestinnän työkaluna alueellisesti merkittävän ja ajankohtaisen aiheen käsittelyssä.
It is widely acknowledged that previous efforts to communicate the severity and rate of climate change have failed.
Ilmastonmuutos nähdään edelleen kaukaisena uhkana, ja voidaan sanoa, että ainakin ilmastonmuutoksen vakavuudesta ja nopeudesta viestimisessä on epäonnistuttu.
The environmental position indicated significantly higher levels of success on all measured components.
Verratessa kahden keskeisen ryhmittymän vasteita toisiinsa, ympäristöasioita asemansa puolesta ajavaa ryhmittymä ilmaisi tiedeviestinnän olevan onnistuneempaa kaikilla onnistuneen tiedeviestinnän osatekijöillä mitattuna.
Although raising the level of awareness about climate change has been successful, climate change remains to be perceived to be a distal threat.
Tietoisuus ilmastonmuutoksesta on kasvanut huomattavasti, mutta se ei ole johtanut tarvittaviin muutoksiin ihmisten käyttäytymisessä.
In this study, a new approach to science-based environmental communication is evaluated.
Tapaustutkimuksessani arvioin uudenlaista tiedepohjaisen ympäristöviestinnän tapaa välittämällä päätöksentekijöille tietoa metsien käytön ilmastovaikutuksista.
With the means of immersive VR, I was able to induce strong personal responses to the science communication.
Tutkimuksessa havaittiin, että osallistujat reagoivat vahvasti immersiivisen virtuaalitodellisuuden avulla välitettyyn tiedeviestintään.
According to the EU Water Framework Directive, all waterbodies in the EU must be in a good ecological status by the year 2027.
Suomen pintavesien on oltava EU:n vesipuitedirektiivin mukaisesti vähintään hyvässä ekologisessa tilassa vuoteen 2027 mennessä.
In situations of co-limitation there was either no secondary limiting nutrient, or it was phosphorus.
Yhteisrajoittavuustilanteissa joko ei havaittu toissijaisesti rajoittavaa ravinnetta tai se oli fosfori.
There were four different treatments: control without nutrient additions, nitrogen addition, phosphorus addition and nitrogen and phosphorus additions.
Käsittelyjä oli neljä: kontrolli ilman ravinnelisäystä, typpilisäys, fosforilisäys ja typpi+fosforilisäys.
On average the nutrient concentrations were higher in the river than in the lake.
Ravinnepitoisuudet olivat keskimäärin korkeammat Vanajanreitillä kuin Vanajanselällä.
These changes were most likely due to changing seasons, effluent from the WWTP and denitrification at lake Vanajanselkä.
Nämä muutokset selittyvät vuodenaikojen vaihtumisella, ravinnekuormituksella jätevedenpuhdistamolta sekä denitrifikaatiolla Vanajanselällä.
Part of the preparations was to filter out the zooplankton using 50 μm plankton net.
Näytevesistä poistettiin eläinplankton suodattamalla vedet 50 μm planktonhaavin läpi.
Nutrient concentrations were also determined before each experiment.
Ennen jokaista kasvatusta myös näytepisteiden ravinnepitoisuudet määritettiin.
Only once, in August at the sampling point before the outlet from the WWTP, was the secondary limiting nutrient nitrogen.
Vain kerran, elokuussa pisteellä ennen jätevedenpuhdistamoa havaittiin yhteisrajoitteisuustilanne, jossa typpi oli toissijaisesti rajoittava ravinne.
Small seasonal and temporal changes were observed in the nutrient concentrations and the limiting nutrient.
Tutkimuksen aikana havaittiin alueellisia ja ajallisia muutoksia rajoittavassa ravinteessa ja ravinnepitoisuuksissa.
Significantly reducing the phosphorus loading is a prerequisite for the Vanajanreitti and Vanajavesi to be in a good ecological status by the year 2027.
Vanajaveden fosforikuormasta suurin osa on peräisin maataloudesta ja näiden päästöjen merkittävä vähentäminen on edellytys sille, että Vanajanreitti ja Vanajanselkä saadaan hyvään ekologiseen tilaan vuoteen 2027 mennessä.
Three sampling sites were in the river and two by the lake.
Viidestä tutkimuspisteestä kolme sijaitsi Vanajanreitillä ja kaksi Vanajanselällä.
The experiment was conducted five times: in November, March, May, July and August.
Kasviplanktonin kasvua rajoittavan ravinteen selvittämiseksi tehtiin kasvatuskokeet marras-, maalis-, touko-, heinä- ja elokuussa otetuista näytevesistä.
The temperature and light conditions in the incubation room were set to mimic those in Vanajavesi at each given time.
Laboratoriossa tehdyissä kokeissa valaistus ja lämpötila säädettiin jokaisen kasvatuksen ajaksi muistuttamaan sen hetkisiä luonnonolosuhteita.
Bioassays and the phytoplankton yield measured with a fluorometer was a reliable way of determining the limiting nutrient.
Kasvatusten a-klorofyllimääritykset antoivat varmistuksen siitä, että fluoresenssi oli luotettava tapa mitata kasviplanktonin vastetta ravinnelisäyksiin.
As Vanajavesi is phosphorus limited or co-limited by phosphorus and nitrogen year around, reductions in phosphorus loading will likely improve the water quality.
Koska tulosten perusteella Vanajavesi on selvästi fosforirajoitteinen ja vesistössä esiintyy säännöllisesti typensidontaan kykeneviä syanobakteerilajeja, vain fosforikuormituksen vähentäminen oletettavasti hillitsee kasviplanktonin kasvua.
This goal is yet to be achieved in Vanajavesi; the ecological status of the river Vanajanreitti is poor and that of lake Vanajanselkä is moderate.
Vanajanreitti on ekologiselta tilaltaan välttävä ja Vanajanselkä tyydyttävä.
The study was conducted because knowledge of nutrient limitation is essential when allocating resources to reduce nutrient loading and planning other remediation practices in eutrophicated waterbodies.
Kasviplanktonin kasvua rajoittava ravinne haluttiin selvittää, sillä minimiravinteen tietäminen edesauttaa tehokkaiden kunnostustoimenpiteiden suunnittelua ja toteuttamista.
The probe used in this study measured only the fluorescence of chlorophyll a. Even more accurate result of the phytoplankton biomass would have been obtained with a probe that measures also the fluorescence of phycocyanin, the photosynthetic pigment in cyanobacteria, because cyanobacteria has less chlorophyll a than other phytoplankton groups.
Fluoresenssimittari, joka mittaa a-klorofyllin lisäksi myös syanobakteereille tyypillisen yhteytyspigmentin, fykosyaniinin fluoresenssia olisi vielä entuudestaan parantanut kasvatuskokeiden tarkkuutta.
In this study, the goal was to determine which nutrient, phosphorus or nitrogen, limits the phytoplankton growth at the Vanajavesi freshwater site.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää mikä on rehevöityneen Vanajaveden kasviplanktonin kasvua rajoittava ravinne ja onko siinä alueellista ja vuodenaikaista vaihtelua.
The reliability of determining limiting nutrient by bioassays and measuring the phytoplankton response to different treatments as fluorescence was also evaluated.
Tutkimusmenetelmiä vertailemalla selvitettiin, soveltuuko luonnon leväyhteisöllä toteutetut minimiravinnekokeet ja kasviplanktonin vasteen mittaaminen fluoresenssina rajoittavan ravinteen määrittämiseen.
However, no significant negative impact due to WWTP could be detected, especially at lake Vanajanselkä and the WWTP did not result in a change from phosphorus limitation to nitrogen limitation.
Kasvatuskokeet kuitenkin antoivat rajoittavasta ravinteesta tarkemman kuvan kuin N:P-suhteet, jotka ovat useiden eri järvien keskiarvo eivätkä siten välttämättä sovellu tarkan järvikohtaisen tiedon saamiseen rajoittavasta ravinteesta.
The main source of phosphorus to Vanajavesi is the nutrient loading from agricultural practises on the drainage basin.
Fluoresenssituloksia verrattiin minimiravinnekokeen a-klorofyllipitoisuuksiin ja kirjallisuuden ravinne- eli N:P-suhteisiin.
In July co-limitation was detected in all sampling sites.
Elokuussa kaikilla näytepisteillä fosforin lisäksi myös typpi oli rajoittava ravinne, eli havaittiin yhteisrajoittavuutta.
The qualitative research material consisted of six individual interviews conducted in June 2014.
Kvalitatiivisen tutkimuksen aineisto koostui kuudesta kesäkuussa vuonna 2014 tehdystä kuudesta yksilöhaastattelusta.
Reducing medication errors can help prevent adverse drug events.
Lääkityspoikkeamia vähentämällä voidaan ehkäistä lääkehaittatapahtumia.
Patients (n = 117) had a mean age of 81 years and almost all (n = 105) had at least six regularly used medications after medications were reconciled.
Potilaat (n=117) olivat keski-iältään 81-vuotiaita ja lähes kaikilla (n=105) oli ainakin kuusi säännöllisessä käytössä olevaa lääkettä lääkityksen ajantasaistamisen jälkeen.
Data were analyzed using quantitative descriptive methods.
Aineisto analysoitiin kvantitatiivisia kuvailevia menetelmiä käyttäen.
The material was subjected to inductive thematic content analysis.
Aineistolle tehtiin aineistolähtöinen temaattinen sisällön analyysi.
The role of the patient as part of the medication reconciliation process should be further emphasized in the future, as only interviewing the patient can provide a true picture of the patient's medication.
Potilaan roolia osana lääkityksen ajantasaisuuden varmistamisen prosessia tulisi korostaa jatkossa enemmän, sillä vain potilasta haastattelemalla voidaan saada todellinen kuva potilaan lääkityksestä.
The most common types of discrepancies were new drug (45.4% of all discrepancies) and discontinued drug (19.6%).
Yleisimmät poikkeamatyypit olivat uusi lääke (45,4 % kaikista poikkeamista) ja lopetettu lääke (19,6 %).
The results of this study are in line with previous research and confirm the view that medication reconciliation should always be done across all transitions in care.
Tämän tutkimuksen tulokset ovat samansuuntaisia aiemman tutkimuksen kanssa ja vahvistavat näkemystä, että lääkityksen ajantasaisuuden varmistaminen tulisi tehdä aina kaikissa hoidon siirtymävaiheissa.
Only one-third of the patients were interviewed, although international publications on medication reconciliation strongly emphasize patient involvement.
Vain kolmaosa potilaista haastateltiin, vaikka kansainväliset lääkityksen ajantasaisuuden varmistamiseen ohjaavat julkaisut, korostavat voimakkaasti potilaan osallisuutta.
Both quantitative and qualitative data were used in the study.
Tutkimuksessa hyödynnettiin sekä määrällistä että laadullista aineistoa.
Between 5% and 57% of patients experience an adverse drug event during their hospitalization.
Sairaalahoidossa olevista potilaista 5 - 57 % kokee hoitonsa aikana lääkehaittatapahtuman.
Almost every patient (n = 115, 98.3%) had at least one discrepancy in their medication compared to the patient information system.
Lähes jokaisen potilaan (n=115, 98,3 %) lääkitystiedoissa havaittiin vähintään yksi poikkeama verrattessa potilastietojärjestelmän tietoon.
Nurses and pharmacists saw the medication reconciliation process as an important part of successful patient care.
Hoitajat ja farmaseutit kokivat lääkityksen selvittämisprosessin tärkeäksi osaksi onnistunutta potilashoitoa.
On average, patients had seven discrepancies in their medication lists.
Keskimäärin yhdestä lääkityslistasta löydettiin seitsemän poikkeamaa.
A particular risk for medication errors arises when a patient moves between home and care centers if accurate medication information is not transferred with the patient.
Erityinen riski syntyy potilaan siirtyessä kodin ja eri hoitopaikkojen välillä, jos ajantasainen lääkitystieto ei siirry potilaan mukana.
Challenges associated with reconciling medications were caused by lack of time, the fragmentation of information systems and the health status of patients (information given by patients could not be trusted).
Haasteita lääkityksen selvittämiseen aiheuttivat kiire ja ajanpuute, tietojärjestelmien hajanaisuus, potilaiden terveydentila ja siihen liittyvä tiedon luotettavuuden epävarmuus.
Quantitative study data consisted of all Medication reconciliation forms (PASQ) completed in January-June 2014.
Kvantitatiivisen tutkimuksen aineisto koostui kaikista tammi-kesäkuun aikana vuonna 2014 täytetyistä lääkityksen ajantasaisuuden varmistamisen lomakkeista (PaSQ-lomake) .
The most discrepancies were associated with psycholeptics (9.5% of all discrepncies).
Eniten poikkeamia oli psykoosi-, neuroosi- ja unilääkkeissä (9,5 % kaikista poikkeamista).
The aim of the study was to find out how many and what kind of discrepancies can be detected by performing medication reconciliation in a primary care unit.
Tutkimuksen tavoitteina oli selvittää kuinka paljon ja millaisia eroavaisuuksia tutkittavien lääkitystiedoissa havaitaan lääkityksen ajantasaisuuden varmistamisprosessin avulla perusterveydenhuollon laitoshoitoyksikössä.
In addition, pharmacists and nurses experiences of the medication reconciliation process and the medication reconciliation form were examined.
Lisäksi selvitettiin farmaseuttien ja hoitajien kokemuksia lääkityksen ajantasaisuuden varmistamisen prosessista ja lomakkeesta.
Medication reconciliation is a process to ensure accurate and comprehensive medication information across transitions of care.
Lääkityksen ajantasaisuuden varmistaminen on lääkitysturvallisuutta parantava prosessi, jolla potilaan lääkehoidon kokonaisuus ja ajantasaisuus tarkistetaan ja arvioidaan aina hoidon siirtymäkohdissa.
Out of earshot and out of sight of the science teacher : an investigation of learning opportunities in outdoor settings
Poissa luonnontieteiden opettajan kuuluvilta ja näkyvistä : tutkimus oppimisen mahdollisuuksista ulkoympäristöissä
The empirical data analyzed comes from video recordings of student groups, mobile messages used in the communication and student and teacher interviews.
Tutkimuksen aineisto koostuu oppilasryhmien videoinneista, oppilaiden ja opettajan yhteydenpitoon käytetyistä mobiiliviesteistä sekä oppilaiden ja opettajien haastatteluista.
Overall, the dissertation results should encourage educators and researchers to regard all students’ experiences during science lessons as potentially important and valuable.
Väitöskirjan tulokset kannustavat kasvattajia ja tutkijoita suhtautumaan kaikkiin oppilaiden opiskelun aikaisiin kokemuksiin mahdollisesti tärkeinä̈ ja arvokkaina.
These interactions appear as potential ways to moderate the alienating aspects of teaching while they simultaneously allow students to complete the tasks.
Tällainen vuorovaikutus näyttäytyi mahdollisena keinona lieventää opiskelun vieraannuttavuutta ilman, että se olisi estänyt tehtävien tekemistä.
The empirical analysis focuses on sociocultural phenomena made visible in the interaction of the students and the discursive accounts of the teachers about their outdoor teaching practices.
Aineistosta analysoidaan oppilaiden vuorovaikutuksessa ilmeneviä sosiaalisia ja kulttuurisia ilmiöitä sekä opettajien maasto-opetuksen käytänteitä.
The contribution of the dissertation is therefore to contribute to the current understanding of how potentially alienating dimensions of science teaching can be moderated.
Väitöskirjan tulosten avulla pyritään ymmärtämään paremmin sitä, miten luonnontieteiden opetuksen vieraannuttavuutta voidaan lieventää järkevillä tavoilla.
The aim is to investigate the opportunities of students to participate in science learning in affectively meaningful ways that working away from the teacher can provide, and how these opportunities can be enabled through instructional strategies.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää̈, millaisia mahdollisuuksia kaukana opettajasta työskentely tarjoaa oppilaille tehdä opiskelusta mielekästä ja omakohtaista.
The focus in this dissertation is on students’ interactions and science teaching practices in loosely supervised outdoor environments.
Väitöskirja käsittelee oppilaiden toimintaa ja luonnontieteiden opettamista maasto-oppimisympäristöissä, joissa opettaja ei ole jatkuvasti valvomassa opiskelua.
Furthermore, the results show which instructional strategies allow students’ sense of freedom to be balanced against controlling practices so that the initially uncommon setting is transformed into ordinary schooling for the students.
Lisäksi selvitetään, millaisia opetuksen järjestelyjä vaaditaan, jotta tavoitteellinen opiskelu toteutuu oppilaiden lisääntyvästä vapaudesta huolimatta.
Provided that certain controlling practices ensure there is enough focus on the intended objectives, the loosely supervised learning settings appear to provide authentic opportunities for students to access science learning in affectively meaningful ways.
Oppilaiden vapauden lisääntyessä opettajat voivat varmistaa riittävän keskittyminen tehtäviin tiettyjen kontrollia lisäävien keinojen avulla.