natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Finnish working life studies the time pressure in work life has increased especially in communal field, in social and healthcare and educational fields particularly.
Suomalaisen työelämätutkimuksen mukaan työkiireen lisääntyminen näkyy erityisesti kuntasektorien aloilla, kuten sosiaali- ja terveydenhuollon sekä kasvatuksen ja opetuksen aloilla.
The final research material included answers to eight open questions and four case-study questions, all together approximately 1300 individual answers.
Lopullinen aineisto koostui noin 1300 yksittäisestä vastauksesta.
The time pressure and a lack of time pressure were percepted as being in relation to own acting but also as structurally and communally responsible phenomena.
Kiire ja kiireettömyys käsitetiin olevan suhteessa omaan toimintaan, mutta myös rakenteellisina ja yhteisön vastuulla olevina ilmiöinä.
In public discussion, the field of early childhood education has been characterized by time pressure and hectic working culture, but the perceptions of the employees have been left unnoticed.
Julkisessa keskustelussa varhaiskasvatuksen alaa on luonnehtinut kiire ja hektisyys, mutta henkilöstön käsitykset ja kokemukset ovat jääneet huomiotta.
Employees participated by answering the internet questionnaire that I had send to two early childhood education communities in Facebook.
Tutkimukseen osallistui 101 varhaiskasvatuksen työntekijää kahteen Facebookin varhaiskasvatusyhteisöön lähettämääni verkkokyselyyn vastaamalla.
Results included time pressure as a way of acting, as a part of work structures, as a problem of work environment, as a conflict between the values and the reality in working life, as a threat to ones wellbeing and as a relation towards the child group.
Tutkimuksen tulosten mukaan varhaiskasvatuksen henkilöstö käsitti kiireen toimintatapana, osana työn rakenteita, työympäristön ongelmana, työhön liittyvien arvojen ja todellisuuden kohtaamattomuutena, uhkana hyvinvoinnille ja suhteessa lapsiryhmään.
Early childhood education employees perceptions of time pressure in work
Varhaiskasvatuksen henkilöstön käsityksiä kiireestä ja kiireettömyydestä työssä
According to the sociocultural framework, time pressure is an organizational or cultural way of act that individual transfer into their own way of act and comprehend by being in an interaction with others.
Kiireen ilmiö on sosiokulttuurisen viitekehyksen mukaan yhteisön tai ryhmän tapa toimia, mikä vuorovaikutuksen kautta siirtyy osaksi yksilön toimintaa ja käsityksiä.
Employees own perceptions have often left in minor role.
Tutkimuksissa itse työntekijöiden käsitykset kiireestä ovat silti jääneet vähäisiksi.
The perception about not having a time pressure in work included the tranquillity as basic value, as a structure, as being depended of individual, as bending in casual work, as the size of the child group and as an unprofessional acting.
Kiireettömyys käsitettiin työn arvoperustana, rakenteina, yksilöstä riippuvana, arjessa joustamisena, lapsiryhmän kokona ja epäammatillisena toimintana.
The aim of this research was to study early childhood education employees’ perceptions of the time pressure in work.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia varhaiskasvatuksen henkilöstön käsityksiä työssä koetusta kiireestä.
Also, the field of early childhood education deserves more valuation from the employees themselves but also in a public discussion.
Varhaiskasvatuksen järjestämiseen ja työnkuviin kaivataan selkeytystä, lisää henkilöstöresursseja ja lisää arvostusta niin työntekijöiden kuin julkisen keskustelunkin puolelta.
The aim of the study was to give voice to the employees in early childhood education to talk about the time pressure in their own work.
Tutkimuksen tavoitteena oli antaa varhaiskasvatuksen henkilöstölle puheenvuoro työssä koetusta kiireestä.
The aim of this study is to survey the perceptions that early childhood educators give to the time pressure in working life.
Tämän tutkimuksen tarkoitus on kartoittaa, millaisia käsityksiä varhaiskasvatuksen henkilöstöllä on kiireestä ja kiireettömyydestä varhaiskasvatuksessa.
This educational trend is currently very topical, as studies show that mental disorders in children and young people has increased both in Finland and globally.
Suuntaus on tällä hetkellä hyvin ajankohtainen, sillä las-ten ja nuorten psyykkinen pahoinvointi on tutkimusten mukaan lisääntynyt niin Suomessa kuin maailmanlaajuisestikin.
The study was conducted with qualitative approaches.
Tutkimus toteutettiin laadullisin menetelmin.
Positive education was thought to focus for the most part on supporting individual needs and development.
Positiivisen pedagogiikan ajateltiin keskittyvän suurimmaksi osaksi yksilöllisten tarpeiden ja kehitty-misen tukemiseen.
Students were concerned about the possible way of positive education to ignore challenges in an overly positive way and to neglect the study of academic skills.
Opiskelijoissa herätti huolta positiivisen pedagogii-kan mahdollinen tapa sivuuttaa haasteet yltiöpositiivisesti sekä laiminlyödä akateemisten taitojen opiskelu.
Positive education is a new application of positive psychology.
Positiivinen pedagogiikka on tuore sovellus positiivisesta psykologiasta.
The main purpose of positive education is to increase the well-being of individuals, to wrap learning and well-being in school together, and to harness character strengths as resources.
Pedagogiikan ydinajatuksena on lisätä yksilöiden hyvinvointia, kietoa oppiminen ja koulussa viihtymi-nen yhteen sekä valjastaa vahvuudet yksilöiden voimavaroiksi.
Positive education is used in many Finnish schools.
Se on löytänyt tiensä jo moneen suomalaiseen kouluun.
The data was gathered by using an electronic questionnaire.
Tutkimuksen aineisto kerättiin sähköisen kyselylo-makkeen avulla.
The students felt that the focus on well-being was appropriate for their own teach-ing philosophy.
Opiskelijat kokivat hyvinvointiin tähtäämisen omaan opetusfilosofi-aan sopivaksi.
The views of classroom teacher students have not been studied nearly at all.
Luokanopettajaopiskelijoiden näkemyksiä sen sijaan ei ole tutkittu lainkaan.
Positive education was seen to contribute widely to well-being.
Positiivisen pedagogiikan nähtiin edistävän laajasti hyvinvointia.
Students believe that positive education promotes learning and schooling positively through many factors.
Opiskelijat uskoivat positii-visen pedagogiikan edistävän oppimista ja koulunkäyntiä myönteisesti monen tekijän kautta.
According to this study, classroom teacher students had a positive attitude to positive education, but also critical.
Tämän tutkimuksen mukaan luokanopettajaopiskelijat suhtautuivat positiiviseen pedago-giikkaan myönteisesti, mutta myös kriittisesti.
The data was analyzed by content analysis.
Aineiston analyysissä käytettiin aineistolähtöistä sisällönanalyysiä.
Students felt they knew about positive education a bit.
Opiskelijat itse kokivat tietävänsä positiivisesta pedagogiikasta hieman.
This study shows that positive education needs more research.
Tämä tutkimus antaa viitteitä siitä, että positiivista pedagogiikkaa tulee tutkia lisää.
26 classroom teacher students from master’s degree participated in the study.
Tutkimukseen osallistui yhteensä 26 maiste-rivaiheen luokanopettajaopiskelijaa.
Individual support that requires strong student knowledge was seen easily to overstress teacher.
Vahvaa oppilaantuntemusta vaativan pedagogiikan toteuttaminen nähtiin kuormittavan opettajaa.
Classroom Teacher Students’ Views of Positive Education
Luokanopettajaopiskelijoiden näkemyksiä positiivisesta pedagogiikasta
The views of the working teachers and the experiences of the pupils have been studied in a few master's thesis.
Kentällä työskentelevien opettajien ajatuksia ja oppilaiden kokemuksia on selvitetty muu-tamissa pro gradu -töissä.
Lack of knowledge was seen as a challenge for positive educa-tion.
Tiedonpuute nähtiin positiivisen pedagogiikan haasteena.
The purpose of this thesis was to find out what views do students have on positive education.
Tässä tutkielmassa selvitetään, millaisia näkemyksiä luokanopettaja-opiskelijoilla on positiivisesta pedagogiikasta.
They also pondered the sci-entific origins of positive pedagogy.
Opiskelijat kyseenalais-tivat positiivisen pedagogiikan tieteellistä alkuperää.
Strength-based education was perceived as the core of positive educa-tion.
Vahvuuskasvatus nähtiin positiivisen pedagogiikan ytimenä.
There is little research data on positive education.
Kyseisestä pedagogiikasta on vielä vähän tutkimustietoa.
Students saw that positive education especially bene-fits students with special needs, who often threaten to be criticized for their own actions.
Opiskelijat ajattelivat, että usein moitteita saavat oppilaat hyötyvät pedagogiikan vahvuuksiin keskittyvästä toiminnasta.
The material was analysed by using content analysis.
Aineisto analysoitiin sisällönanalyysin menetelmin.
Environmental education in early childhood education materials
Ympäristökasvatus varhaiskasvatuksen oppimateriaaleissa
Children’s role as active agents for the environment was low.
Lasten rooli toimijana ympäristön puolesta jäi vähäiseksi.
Research material in this study consists of environmental education publications produced by environmental organisations between the years 2008 and 2020.
Tutkimuksen aineiston muodostavat järjestöjen tuottamat ympäristökasvatusmateriaalit vuosilta 20082020.
Despite the fact that by the early childhood curriculum from 2018 the sustainable development goals and environmental edu-cation are mentioned as a part of early childhood education there are no teacher’s books to support environmental education in early childhood education.
Huolimatta siitä, että vuoden 2018 varhaiskasvatussuunnitelman perusteiden mukaan kestävän kehityksen tavoitteet ohjaavat myös varhaiskasvatusta ja ympäristökasvatus mainitaan osana varhaiskasvatuksen sisältöjä, ympäristökasvatuksen toteuttamisen tueksi ei ole käytössä opettajan oppaita.
The results of this study show that environmental education goals are achieved only partly.
Tulosten perusteella ympäristökasvatuksen tavoitteet toteutuivat materiaaleissa vain osittain.
Children’s role seems to be limited to learning by playing and participating in some activities.
Lasten rooli ympäristökasvatuksessa näytti painottuvan uuden oppimiseen leikkimisen ja muun toimintaan osallistumisen kautta.
Theoretical background of this study is based on Palmer’s (1998) model for teaching and learning in environmental education (the so-called Palmer’s tree model) and knowledge about nature connectedness and children’s participation and agency.
Tutkimuksen taustalla vaikuttavat Palmerin (1998) ympäristökasvatuksen puumalli sekä luontosuhdetta ja lasten osallisuutta ja toimijuutta koskeva tieto.
The material consists of 12 environmental education publications – with both written and illustrated content – from five different organisations.
Aineistoksi rajautui 12 erilaista ympäristökasvatusmateriaalia viideltä eri järjestöltä.
The aim of this study is to analyze and interpret environmental education materials by envi-ronmental organisations for early childhood education.
Tutkimuksen tarkoituksena on analysoida ja tulkita ympäristökasvatusta toteuttavien kansalaisjärjestöjen tekemiä varhaiskasvatukseen suunnattuja oppimateriaaleja.
Content analysis about illustrations used in the materials confirms the same situation about environmental education and there is room for development in educational materials.
Materiaalien kuvituksen analysointi vahvisti samaa kuvaa ympäristökasvatuksesta ja jätti toiveita ympäristökasvatuksen oppimateriaalien kehittämiselle.
Children’s agency to affect to the environment has a small role in those materials.
Lasten ympäristötoimijuus näkyi materiaaleissa vain vähän.
The goal for education about environment as in Palmer’s model (1998) seems to be included in the materials, but there seems to be a remarkable variation how the goals for education for environment and education in or from the environment are fulfilled.
Palmerin (1998) puumallin mukaan oppiminen ympäristöstä toteutui materiaaleissa, mutta toimiminen ympäristön puolesta ja oppiminen ympäristössä toteutuivat hyvin vaihdellen.
The ecological dimension about nature connection seems to be emphasized in children’s nature connection.
Lasten luontosuhteessa suhde ekologiseen ulottuvuuteen näytti korostuvan ja luontosuhdetta ei ympäristökasvatuksen oppimateriaaleissa otettu kokonaisuutena huomioon.
There are, however, some en-vironmental learning materials compiled by environmental organisations intended for early childhood education.
Monet kansalaisjärjestöt ovat kuitenkin julkaisseet varhaiskasvatukseen suunnattuja oppimateriaaleja.
In this study I will assess the overall picture regarding environmental education provided by those materials.
Tutkimuksessa tarkastellaan näiden materiaalien välittämää kuvaa varhaiskasvatusikäisille suunnatusta ympäristökasvatuksesta.
Materials do not produce any holistic picture about environmental education when contrasted with the research literature.
Tulosten perusteella ympäristökasvatuksen materiaalit eivät välitä niin kokonaisvaltaista kuvaa ympäristökasvatuksesta kuin mitä kirjallisuuden perusteella ympäristökasvatuksen tulisi olla.
In order to achieve the goals of environmental education teachers have a big role in choosing the environmental education materials to support their teaching.
Materiaaleja oman toimintansa tueksi valitsevalla kasvattajalla on suuri rooli ympäristökasvatuksen osa-alueiden toteutumisessa.
It is difficult to answer in this way.
Vaikee vastata tällä tavalla.
"What it was now.
"Mitäs se nyt oli.
I think it is holistic well-being."
Mun mielestä se on kokonaisvaltaista hyvinvointia."
All the interviewees worked at home and they had 1–5-year-old children in the full-time daycare.
Kaikki haastateltavat työskentelivät kotonaan, ja heillä oli 1–5- vuotiaita lapsia kokopäivähoidossa.
In addition to the qualitative material, I was able to use the menus from them on which it was in use.
Laadullisen aineiston lisäksi sain käyttööni ruokalistat heiltä, joilla se oli käytössä.
The recommendation has been meant for all the operators of the early childhood education.
Suositus on tarkoitettu kaikille varhaiskasvatuksen toimijoille.
A private childminders' appreciation and respect for food appeared in many ways.
Yksityisten perhepäivähoitajien arvostus ja kunnioitus ruokaa kohtaan ilmeni monin tavoin.
Seven private childminders participated in the interview.
Haastatteluun osallistui seitsemän yksityistä perhepäivähoitajaa.
The eating situations were peaceful and unhurried, and children were encouraged to taste all the available foods without forcing.
Ruokailutilanteet olivat rauhallisia ja kiireettömiä, ja lapsia kannustettiin maistamaan kaikkia tarjolla olevia ruokia ilman syömispakkoa.
Based on the results the private childminders' work could be developed by providing opportunities to participate in the education and by increasing the consciousness of the food education.
Tulosten perusteella yksityisten perhepäivähoitajien työtä voitaisiin kehittää tarjoamalla mahdollisuuksia osallistua koulutuksiin ja lisäämällä tietoisuutta ruokakasvatuksesta.
Many emphasized that they wanted to prepare the meals themselves from the scratch and some preferred to use as much as possible the crops of their own yard or those of local producers.
Moni korosti haluavansa valmistaa ruoan alusta asti itse, ja osa suosi mahdollisuuksien mukaan oman pihan tai lähituottajan antimia.
The material of the study was collected as theme interviews.
Tutkimuksen aineisto kerättiin teemahaastattelujen avulla.
The objective of the study was to clarify, to describe and to analyse how the eating recommendations of the early childhood education come true especially for food education about private childminder.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, kuvata ja analysoida, miten varhaiskasvatuksen ruokailusuositukset toteutuvat, erityisesti ruokakasvatuksen osalta, yksityisellä perhepäivähoitajalla.
The factors which promoted the food education were working at home and small group size in which case it was possible to let the children participate in the food preparation.
Ruokakasvatusta edistäviä tekijöitä oli kotona työskentely ja pieni ryhmäkoko, jotka mahdollistivat lasten ottamisen mukaan ruoanvalmisteluun.
The research questions were formulated partly based on the eating recommendation of the early childhood education which gives the general guidelines for the offering and food education of the food which promotes health.
Tutkimuskysymykset muotoutuivat osin varhaiskasvatuksen ruokailusuosituksen pohjalta, joka antaa yleiset suuntaviivat terveyttä edistävän ruoan tarjoamiseen ja ruokakasvatukseen.
I also tried to clarify how the food education is put into practice in the private childminder's workday and what kind of factors promote or prevent of the food education.
Tutkimuksessa pyrittiin myös selvittämään, millä tavoin ruokakasvatus näyttäytyy yksityisen perhepäivähoitajan arjessa, ja millaiset tekijät edistävät tai estävät ruokakasvatuksen toteutumista.
The earlier studies have shown that the eating during of the early childhood education has significance and that the children in the daycare have more versatile eating habits than the children that have been taken care at home.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että varhaiskasvatuksen aikaisella ruokailulla on merkitystä, ja kodin ulkopuolella hoidossa olevat lapset syövät monipuolisemmin kuin kotona hoidetut lapset, jolloin myös ravitsemussuositukset toteutuvat paremmin.
The recorded material was transcribed for the analysis.
Nauhoitettu aineisto litteroitiin analyysiä varten ja analysoitiin teemoittelun avulla.
All the private childminders experienced that they were food educators, but most of them had challenges to recognize the definition of the food education and the identification.
Kaikki yksityiset perhepäivähoitajat kokivat olevansa ruokakasvattajia, mutta ruokakasvatuksen määrittely ja osaamisen tunnistaminen oli haastavaa.
Food education and realisation of early childhood eating recommendations by private childminder
Ruokakasvatus ja varhaiskasvatuksen ruokailusuositusten toteutuminen yksityisillä perhepäivähoitajilla
Eating recommendations of the early childhood education were followed well on private childminders.
Varhaiskasvatuksen ruokailusuositukset toteutuvat yksityisillä perhepäivähoitajilla hyvin.
The private childminders were hoping to get more peer support in their work and since the work was seen as very responsible, they wished for additional education from the municipalities about food education and eating situations.
Yksityiset perhepäivähoitajat kaipasivat vertaistukea työssään ja lisäkoulutusta kunnilta ruokakasvatukseen ja ruokailuihin liittyen suuren vastuun myötä.
The research is qualitative research.
Tutkimus on luonteeltaan laadullinen tutkimus.
Data was collected in Finnish day-care centers, and the research subjects were 5-6 years old.
Aineisto kerättiin suomalaisissa päiväkodeissa, ja tutkimushenkilöt olivat 5-6 -vuotiaita.
"Come see I made jellyfish slime!"
"Tulkaa kattoo mä tein meduusalientä!"
Multimodal conversation analysis was used as the analysis method.
Analyysimenetelmänä käytettiin multimodaalista keskustelunanalyysiä.
Joining the sharing of observations was demonstrated by gaze, speech, or both.
Liittyminen havaintojen jakamiseen osoitettiin katseella, puheella tai molemmilla.
Science and research are social activities involving certain social conventions, and in science education children learn to understand these conventions.
Tiede ja tutkiminen ovat sosiaalista toimintaa, johon liittyy tiettyjä sosiaalisia konventioita, ja tiedekasvatuksessa näitä konventioita harjoitellaan ymmärtämään.
Learning by inquiry is a major method in the basics of the Early Childhood Education Curriculum (2018).
Tutkiminen on Varhaiskasvatuksen opetussuunnitelman perusteissa (2018) keskeinen työskentelytapa.
Children experienced observations with each other and adults, but most of the interactions related to sharing observations were between children.
Lapset jakoivat havaintoja sekä toisilleen että aikuisille, mutta eniten havaintojen jakamiseen liittyvää vuorovaikutusta oli lasten välillä.
The video material of the study was collected as part of the Joy of Learning Multiliteracies (MOI) project.
Tutkimuksen videoaineisto kerättiin osana Monilukutaitoa opitaan ilolla (MOI) -kehittämisohjelmaa.
Based on previous research, early experiences in science education and scientific language use form the basis for learning science at a later age.
Aiempien tutkimusten perusteella varhaiset kokemukset tiedekasvatuksesta ja tieteellisestä kielenkäytöstä luovat pohjaa luonnontieteiden oppimiselle myöhemmällä iällä.
The aim is to produce new information on early childhood science education from a socio-cultural perspective in the institutional context of early childhood education.
Pyrkimyksenä on tuottaa uutta tietoa varhaisiän tiedekasvatuksesta sosiokulttuurisesta näkökulmasta varhaiskasvatuksen institutionaalisessa kontekstissa.
In this study science education is viewed in a sociocultural frame based on the theories of Lev Vygotsky.
tiedekasvatusta tarkastellaan sosiokulttuurisessa viitekehyksessä, joka pohjautuu Lev Vygotskyn teorioihin.
The active participation of adults appeared to be a factor in increasing interactions concidering observations.
Aikuisten aktiivinen osallistuminen näyttäytyi havaintojen jakamista lisäävänä tekijänä.
Based on the results in early childhood education during science education research activities, the interaction related to observations can be supported by modifying the learning environment and the active participation of the teacher.
Tulosten perusteella varhaiskasvatuksessa tiedekasvatuksen tutkimustoiminnan aikana havaintoihin liittyvää vuorovaikutusta voidaan tukea oppimisympäristöä muokkaamalla ja opettajan aktiivisella osallistumisella
Children's observation sharing during science education from the socio-cultural perspective
Lasten havaintojen jakaminen tiedekasvatuksen aikana sosiokulttuurisesta näkökulmasta
The purpose of this study is to describe how and with whom children share the observations they do during science education and how the physical environment of the kindergarten and the research tools appear in the interaction.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on kuvata, miten ja kenen kanssa lapset jakavat tutkimustoiminnassa tekemiään havaintoja ja miten päiväkodin fyysinen ympäristö sekä tutkimusvälineet näyttäytyvät havaintojen jakamisen yhteydessä tapahtuvassa vuorovaikutuksessa.
Observation is an interesting topic to study, because it’s a central part of learning and science education.
Havainnointi valikoitui tutkimusaiheeksi, sillä havainnointi on keskeinen osa oppimista sekä tiedekasvatusta.
The physical environment of the kindergarten as well as the institutional practices appeared in the research activities to be partly limiting factors for the interaction related to observation.
Päiväkodin fyysinen ympäristö sekä institutionaaliset käytännöt näyttäytyivät tutkimustoiminnassa havainnointiin liittyvää vuorovaikutusta osin rajoittavina seikkoina.
The sharing of findings is approached within the socio-cultural perspective of learning, and the interaction in kindergarten is viewed as an institutional interaction.
Havaintojen jakamista lähestytään oppimisen sosiokulttuurisen näkökulman viitekehyksessä, ja päiväkodissa tapahtuvaa vuorovaikutusta tarkastellaan institutionaalisena vuorovaikutuksena.
In this study, observation refers to how, according to Howes, an individual directs his or her attention to a phenomenon of interest to him or her.
Tässä tutkimuksessa havainnoinnilla tarkoitetaan toimintaa, jossa yksilö suuntaa huomionsa häntä kiinnostavaan ilmiöön.
The analysis utilizes the three focuses of Rogoff’s sociocultural analysis, with particular attention to contextual and interpersonal processes.
Analyysissä hyödynnetään Rogoffin sosiokulttuurisen analyysin kolmea fokusta, ja huomiota kiinnitetään erityisesti kontekstuaalisiin ja yksilöiden välisiin prosesseihin Tulosten perusteella lapset jakavat tiedekasvatuksen tutkimusvaiheen aikana havaintoja puhumalla, osoituksilla sekä tutkimusvälineitä liikuttamalla, sekä näiden tapojen yhdistelmillä.