natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When everybody in the project staff have access to information models, it is possible to digitize their practices and to benefit more from the use of information models.
Kun koko työmaahenkilöstöllä on mahdollisuus hyödyntää tietomalleja, toimintatapoja on mahdollista muuttaa digitaalisemmiksi ja tietomallien käytöstä saadaan suurempi hyöty.
Model-based data processing enables data to be interpreted by IT systems and applications, in addition to humans.
Mallipohjainen tiedonkäsittely mahdollistaa, että tietoa pystyvät tulkitsemaan ihmisten lisäksi myös tietotekniset järjestelmät ja sovellukset.
Standardization and open data exchange formats are important elements in data management.
Tärkeitä osatekijöitä tiedonhallinnassa ovat standardointi ja avoimet tiedonsiirtoformaatit.
Deficiencies in information management and a working culture based on traditional ways of working were seen as barriers to the utilization of infrastructure information modeling.
Hyödyntämisen esteenä nähtiin muun muassa puutteet tiedonhallinnassa ja perinteiseen toimintatapaan perustuva toimintakulttuuri.
Providing site foremen with the tools for using the information models, was identified as an important goal for the future.
Tärkeäksi tulevaisuuden tavoitteeksi tunnistettiin tarve hankkia työnjohdolle työvälineitä tietomallien käyttöön.
In the biodiversity debate, nature was percieved either as "a container of resources" or as "diversity and complex network of relations".
Biodiversiteetti-keskustelussa luontoa metaforisoitiin joko "resurssien eli diversiteetin varastona" tai "suhteiden ja prosessien verkostona".
The biodiversity case studies focused on the coverage of biodiversity in The New York Times, The Times, and the Guardian in 1990-1997.
Biodiversiteettia eli luonnon monimuotoisuutta koskevat tapaustutkimukset kohdistuivat Guardianin, The Timesin ja New York Timesin sanomalehtikirjoitteluun vuosina 1990-1997.
The scientific "journey" aims at either "revealing the secrets of life" or its unwanted consequence is the "creation of new monsters".
Näiden keskustelujen keskeisimpia metaforia olivat käsitykset tieteestä matkana, joko tähtää "elämän salaisuuksien paljastamaiseen" tai sitten matkana, jonka ei-toivottuna seurauksena on "uusien Frankensteinin hirviöiden luonti".
The view on nature as "a storage" was represented in metaphors such as "the library of life is on fire" preferred by ecologists, or "the store of life is shrinking" favored by journalists.
Siinä missä tutkijat suosivat värikkäitä metaforia kuten "elämän kirjasto on tulessa", toimittajat käyttivät usein neutraalempia metaforia kuten "elämän varasto kutistuu".
Hence, science is represented either as under control or out of control.
Nämä metaforat heijastavat vastakkaisia käsityksiä tieteestä joko hallittuna edistyksenä tai kontrolloimattomana 'luonnon' manipulointina.
In particular, the study focuses on the public representations of biosciences, i.e. modern biotechnology and biodiversity conservation in the 1990s.
Tutkimuksen empiirisenä kohteena ovat bioteknologia- ja biodiversiteetti-keskustelut 1990-luvulla.
Theoretically, the study combines the disciplines of the communication sciences, the metaphor theories, and the philosophy of knowledge and the social studies of sciences.
Työn teoreettinen viitekehys yhdistää metaforateoriaa, viestinnän tutkimusta ja tieteen tutkimusta.
The biotechnology case studies focus on the advertising campaigns of two life sciences companies, Hoechst and Novartis published in Der Spiegel and Newseek in 1997; the public debate on cloning of Dolly, the sheep, in The Times and in Nature 1997, and the coverage of the publication of the first draft of the Human Genome in 2000 in the Times and Helsingin Sanomat, the biggest newspaper in Finland.
Bioteknologiaan kohdistuvat kolme tapaustutkimusta käsittelevät kahden bioteknologiayrityksen mainoskampanjoita Der Spiegelissä ja Newsweekissä 1997-98; keskustelua Dolly-lampaan kloonauksesta.
Methodologically, the study adds a new way to analyse the communication between the sciences and the mass media.
Työ avaa uuden teoreettisen ja metodologisen näkökulman tieteen ja median välisen viestinnän tutkimukseen.
The dissertation discusses the role of metaphors as mechanisms of communication between the sciences and the mass media.
Tutkimuksessa tarkastellaan metaforia tieteen ja median välisen viestinnän välineinä.
Metaphors are effective tools of inter-discoursive communication because they provide common ground for public debates, but are also flexible enough to allow for different formulations and definitions on the key-concepts.
Metaforat tarjoavat yhteisen pohjan julkisille keskusteluille, ja yhdistävät aiheita sekä ajallisesti että temaattisesti.
The creation and struggle over dominant images as well as the constant struggle over the dominant images, the politics of metaphor, takes place in this inter-domain communication.
Tieteen ja median välisessä viestinnässä jotkut käsitykset nousevat hallitsevaan asemaan ja toiset jäävät marginaalisiksi, ja tässä määrittelykamppailussa metaforilla on keskeinen asema.
In the public representations of biosciences, metaphors played an important role in putting forward certain images of science, culture and nature, and in providing common ground for the debates.
Julkisessa keskustelussa metaforat, kuten esimerkiksi "kloonit ovat kopioita", "tieteen edistyminen on matkaamista eteenpäin" tai "elämän kirjasto on tulessa", tarjoavat tieteen ja median diskursseille yhteisen keskustelupohjan, mutta ovat samalla riittävän joustavia salliakseen yhteiskunnallisia määrittelykamppailuja.
These case studies were further reflected upon in an essay on the changing metaphors of nature in the scientific and the social scientific literature.
Tutkimuksen keskeisenä tuloksena on metaforien merkittävä rooli eri yhteiskunnallisten diskurssien, tässä tapauksessa tieteen ja median, välisessä viestinnässä.
User instructions are everyday texts that give information about technical devices and systems and help people use them.
Käyttöohjeet ovat arkipäivän tekstejä, jotka välittävät tietoa erilaisista teknisistä laitteista ja järjestelmistä sekä opastavat niiden käytössä.
In addition, the dissertation explores changes that have occurred in the domestication strategies and their connection with the development of Finnish society and technical communication.
Lisäksi työssä selvitettiin kotoistamisstrategioissa tapahtuneita muutoksia sekä niiden yhteyttä suomalaisen yhteiskunnan ja teknisen viestinnän kehitykseen.
The we-attitude is present in the use of the pronoun we, in mentions of the company, and through different means of motivation.
Me-asenne näkyy esimerkiksi me-pronominin käytössä, yritysmaininnoissa sekä erilaisissa motivointikeinoissa.
The instructions aim to convince the user on the rationality of acquiring a new appliance, help users accept and tame new technology and persuade them to believe that learning to use an appliance is not difficult.
Ohjeiden tehtävänä on ollut vakuuttaa käyttäjää uuden koneen hankinnan järkevyydestä, auttaa uuden teknologian hyväksymisessä ja kesyttämisessä sekä suostutella käyttäjä uskomaan, ettei koneen käytön opettelu ole vaikeaa.
The dissertation adds to our understanding about Finnish technical communication and its history, as well as to the role of user instructions in Finnish society.
Väitöskirja lisää ymmärrystä suomalaisesta teknisestä viestinnästä ja sen historiasta sekä käyttöohjeiden roolista suomalaisessa yhteiskunnassa.
Users are addressed directly and profiled in different ways (customer, user).
Käyttäjää puhutellaan suoraan ja asetetaan tiettyyn rooliin (rouva, asiakas).
Finnish Technical Communication : You- and We-attitudes as Domestication Strategies in User Instructions for Household Appliances during 1945-1995
Suomalaista teknistä viestintää : Sinä- ja me-asenne kotoistamisstrategioina kodinkoneiden käyttöohjeissa 1945-1995
The dissertation also opens up new viewpoints for technical communication professionals, teachers and researchers.
Se myös avaa uusia näkökulmia teknisille viestijöille sekä alan opettajille ja tutkijoille.
For this purpose, the concept of the we-attitude is created as part of the study.
Tätä varten tutkimuksessa luotiin me-asenteen käsite.
The results suggest that the newer the user instructions, the more impersonal they are and the more detached from the users and their contexts they are.
Tuloksista muodostuu käsitys, että mitä uudempi käyttöohje on kyseessä, sitä persoonattomampi ohje on ja sitä enemmän ohje on myös irrallaan käyttäjästä ja hänen käyttötilanteestaan.
The you-attitude, that is the pathos dimension, as well as the we-attitude, namely the ethos element, are stronger and more wide-ranging in the material up until around the 1970s than in the newer material.
Kotoistamisstrategioissa havaittiin myös selkeitä muutoksia: sekä sinä-asenne, eli retoriikan termein paatos-ulottuvuus, että me-asenne, eli eetos-ulottuvuus, ovat vahvempia ja monipuolisempia noin 1970-luvulle ulottuvissa ohjeissa kuin sitä uudemmassa aineistossa.
In addition to technical communication, it incorporates elements from rhetoric, new rhetoric, genre studies as well as cultural, social and feminist technology studies.
Teoreettinen viitekehys on monitieteinen: teknisen viestinnän lisäksi tutkimuksessa hyödynnetään retoriikkaa, uutta retoriikkaa, tekstilajitutkimusta sekä kulttuurisen, yhteiskunnallisen ja feministisen teknologian tutkimusta.
The analysis of the material reveals that users are extensively taken into consideration in the user instructions.
Tutkimuksesta ilmenee, että käyttäjä otetaan ohjeissa huomioon varsin monipuolisesti.
Furthermore, user instructions created by two traditional Finnish companies, Helkama and Upo, are compared.
Lisäksi siinä vertailtiin kahden perinteisen suomalaisyrityksen, Helkaman ja Upon, käyttöohjeita.
They tend to resemble a "spectator" manual.
Siitä tulee niin sanottu katsojan ohjekirja.
The we-attitude is one of the central results of the study, providing a tool for future technical communication research.
Aineiston analyysin tuloksena luotava me-asenteen käsite tarjoaa työkalun teknisen viestinnän tulevaan tutkimukseen, ja se on yksi väitöskirjan keskeisistä tuloksista.
Especially in the 1950s and 1960s many new household appliances entered the Finnish market, and these required a variety of domestication strategies to help users tame technology and integrate it into their daily routines.
Varsinkin 1950–60-luvuilla Suomessa tuli markkinoille paljon uutta kotitalousteknologiaa, jota valmistajien oli arkipäiväistettävä ja käyttäjien oli kesytettävä.
The material in the dissertation consists of 132 Finnish user instructions for household appliances from different companies, which are analyzed by adopting a mixed methods research design with an emphasis on qualitative research.
Tutkimuksessa analysoitiin 132 käyttöohjetta eri yrityksiltä laadulliseen tutkimukseen painottuvalla mixed methods -tutkimusotteella.
The you-attitude is more abundant in the user instructions than strategies connected with the we-attitude, which follows the user-orientation that is typical in user instructions and technical communication.
Käyttäjiin vetoaminen eli sinä-asenne on käyttöohjeissa runsaampaa kuin me-asenteen ilmenemistavat, mikä myötäilee käyttöohjeille ja tekniselle viestinnälle tyypillistä käyttäjäpainotusta.
Second, elements that are used to build a relationship between the writer and company and the user are studied.
Toisekseen keskityttiin keinoihin, joilla ohjeissa luodaan yhteisyyttä käyttöohjeiden kirjoittajan ja yrityksen sekä käyttäjän välille.
First, the dissertation examines the so-called you-attitude, which refers to strategies used to persuade users and address their needs in the user instructions.
Väitöskirjassa tarkasteltiin ensinnäkin niin sanottua sinä-asennetta eli strategioita, joilla kodinkoneiden käyttäjiin vedotaan ja heidät otetaan käyttöohjeissa huomioon.
This dissertation examines the ways Finnish household appliance manufacturers domesticated their products through the use of domestication strategies in the user instructions in the period 1945–1995.
Teknisen viestinnän alaan kuuluvassa ensimmäisessä suomenkielisessä väitöskirjassa tutkittiin kotoistamisstrategioita, joilla kodinkoneita tehtiin käyttäjille tutuksi suomalaisissa käyttöohjeissa vuosina 1945–1995.
For example, the instructions empower users and introduce the rewards or threats that would result from certain actions.
Häntä myös motivoidaan varsin monipuolisesti ja ohjeissa käytetään useampia strategioita yhtä aikaa: ohjeissa muun muassa vahvistetaan käyttäjän itseluottamusta ja osoitetaan, millainen palkinto tai uhka tietynlaisesta toiminnasta seuraa.
Also, the effect on the donor nerve was assessed.
Myös liitoksen vaikutusta luovuttajahermoon arvioitiin.
However, the level of results achieved by ETE repair was not reached.
Pää päätä vasten –korjauksen tuloksia ei kuitenkaan saavutettu.
In the present experimental study, the side-to-side (STS) technique was studied to assess the possibilities of meeting the challenges mentioned above.
Tässä kokeellisessa tutkimuksessa selvitettiin sivu sivua vasten – hermokorjaustekniikan mahdollisuuksia vastata edellä esitettyihin haasteisiin.
Distal STS protection is able to reduce muscle atrophy and to improve the morphometric and functional results compared with unprotected proximal nerve repair.
Suojaavan sivu sivua vasten –liitoksen todettiin vähentävän lihasatrofiaa ja parantavan morfometrisia ja toiminnallisia tuloksia proksimaalisen hermovamman hoidossa verrattuna suojaamattomaan korjaukseen.
In contrast to the much studied end-to-side (ETS) technique, distal STS neurorrhahpy can be combined with traditional repair of high-level injury.
Toisin kuin aiemmin paljon tutkittua pää sivua vasten –tekniikkaa, sivu sivua vasten - korjaustekniikkaa voidaan yhdistää perinteiseen korkean hermonvamman korjaukseen.
Severe peripheral nerve injuries have significant effects on the daily activities of patients by impairing the sensation and/or motor function of the affected areas and causing neuropathic pain.
Vakavilla ääreishermovammoilla on merkittäviä vaikutuksia potilaan päivittäiseen toimintaan vamman aiheuttamista tunto- ja lihasvoimapuutoksista sekä hermoperäisestä kivusta johtuen.
Poor results are also related to the challenging situations in which the conventional end-to-end (ETE) or autologous nerve graft repair is insufficient or impossible to perform; lesions with long nerve deficits or the unavailability of the proximal nerve stump.
Heikot tulokset liittyvät myös haasteellisiin tilanteisiin, joissa tavanomainen hermon pää päätä vasten -ompelu tai hermosiirteen käyttö ei tuota riittävää korjaustulosta tai on mahdoton toteuttaa.
The regeneration level reached by STS repair alone may be insufficient for complete motor recovery, at least if deliberate partial donor injury is to be avoided.
Motorisen hermovamman paranemistulos saattaa jäädä riittämättömäksi pelkällä sivu sivua vasten –liitoksella korjattuna, ainakin jos tarkoituksellista osittaista luovuttajahermon vauriota ei käytetä.
The wet mass ratio of muscle innervated by injured nerve was significantly higher in the group with partial axotomies to both nerves compared with the long epineural window group.
Lihasten märkämassasuhde oli korkeampi ryhmissä, joissa molempiin hermoihin oli tehty osittaiset vauriot verrattuna pitkän epineuraalisen ikkunan ryhmään.
In high-level injuries, such as transection injury at the brachial plexus, the results are impaired due to the more than two years it takes the growing axons to reach their end organs.
Korkeissa hermovammoissa, esimerkiksi terävässä olkahermopunoksen vammassa, korjaustuloksia heikentää yli kahden vuoden viive, joka syntyy hermosäikeiden kasvaessa vamma-alueelta kohde- elimeen.
Enlargement of the epineural window could not compensate for the effect of deliberate partial donor nerve axotomy on nerve regeneration.
Pelkästään laajentamalla epineuraalista ikkunaa ei pystytä kompensoimaan luovuttajahermoon tehtyä, uudiskasvua parantavaa osittaista vauriota.
Both STS protection groups achieved better results in walk track analysis, wet muscle mass calculations and morphometry (fibre count, fibre density, and percentage of the fibre area) compared with the unprotected group.
Molemmissa sivu sivua vasten –ryhmissä jalanjälkianalyysin, lihasmassamittausten ja morfometristen tutkimusten (hermosäikeiden lukumäärä ja tiheys, aksonaalisen pinta-alan osuus hermon pinta-alasta) tulokset olivat parempia verrattuna ryhmään, jossa ei ollut suojaavaa sivu sivua vasten -liitosta.
When the different STS neurorrhaphies were compared, the functional results of walk track analysis were significantly better in groups with intentional partial donor nerve axotomies compared with the group with only epineural window.
Vertailtaessa erilaisia sivu sivua –liitoksia, jalanjälkianalyysin toiminnalliset tulokset olivat parempia ryhmissä, joissa sivu sivua vasten –liitokseen oli yhdistetty tarkoituksellinen osittainen luovuttajahermon aksonaalinen vaurio kuin ryhmissä, joissa sivu sivua vasten –liitos oli tehty pelkällä epineuraalisella ikkunalla.
STS repair was compared with the ETS and ETE techniques, and it was varied to further develop the technique.
Sivu sivua vasten –korjausta verrattiin pää sivua vasten - ja pää päätä vasten – tekniikoihin ja sitä muunneltiin tekniikan kehittämiseksi.
Distal STS neurorrhaphy may thus protect the distal nerve stump and target muscle while maintaining proximal contact with the injured nerve at the same time.
Distaalinen sivu sivua vasten –liitos voisi siten suojata distaalista hermonpäätä ja lihasta säilyttäen samalla yhteyden proksimaaliseen vamma- alueeseen.
Timely reinnervation of the distal nerve and end organ is presumed to solve this problem.
Parempien tulosten saavuttamiseksi distaalisen hermonpään ja pääte-elimen oikea- aikaisen uudelleen hermotuksen ajatellaan olevan keskeistä.
In a proximal nerve repair model, we studied the impact of protective distal STS neurorrhaphy on target muscles and the recovery result.
Proksimaalisen hermovamman mallissa tutkittiin distaalisen, suojaavan sivu sivua vasten –liitoksen vaikutusta kohdelihaksiin ja hermon paranemistulokseen.
Despite an increased knowledge of physiological reactions in nerve regeneration and the development of microsurgical repair techniques, the recovery results are not always satisfactory.
Korjaustulokset eivät ole aina tyydyttäviä, vaikka hermon paranemisen fysiologisten tapahtumien tuntemus on lisääntynyt ja mikrokirurgiset korjaustekniikat ovat kehittyneet.
In a proximal nerve injury model, protective STS neurorrhaphy was performed with and without partial donor nerve axotomy.
Proksimaalisen hermovamman mallissa distaalinen, suojaava sivu sivua vasten –liitos tehtiin luovuttajahermon osittaisen vaurion kanssa ja ilman vauriota.
A detectable impairing effect on the donor nerve was only found in STS repairs with deliberate donor nerve axotomy.
Tilastollisesti merkittävä haitta luovuttajahermolle todettiin vain niissä sivu sivua vasten – liitoksissa, joissa luovuttajahermoon oli tarkoituksella tehty osittainen vaurio.
There were no differences between the functional and morphometric results after STS compared with ETS repair.
Toiminnallisissa ja morfometrisissa tuloksissa ei havaittu eroa sivu sivua vasten – ja pää sivua vasten –korjausten välillä.
The present study showed that nerve regeneration occurs after STS neurorrhaphy and that the recovery result is comparable to ETS repair.
Tutkimus osoitti, että sivu sivua vasten –liitoksella voidaan saavuttaa hermon paranemista ja korjaustulos on verrattavissa pää sivua vasten –tekniikalla saavutettavaan tulokseen.
STS protection with partial donor nerve axotomy produced better results in morphometry compared with STS protection with only epineural window, but there were no differences in results of muscle mass calculations or walk track analysis.
Suojaava sivu sivua vasten –liitos, jossa oli luovuttajahermon osittainen vaurio tuotti paremmat morfometriset tulokset kuin sivu sivua vasten –liitos, jossa oli vain epineuraalinen ikkuna.
When the results of the walk track analysis were analysed in function of time, both protective distal STS neurorrhaphy (first operation) and delayed proximal ETE repair (second operation) improved the results.
Sekä välittömästi proksimaalisen vamman jälkeen tehty distaalinen sivu sivua vasten –liitos että viivästetysti toteutettu proksimaalinen pää päätä vasten –korjaus paransivat jalanjälkianalyysin tulosta.
From Nonsense to Parody, From Irony to Wordplays.
Nonsensesta parodiaan, ironiasta kielipeleihin.
This study asks what forms, tools and ways Hotakainen’s children’s books exploit in order to create an humoristic register in their narration and how these works address and try to amuse readers with a wide variety od literary competence.
Väitöstutkimuksessa selvitetään minkälaisia huumorin muotoja, keinoja ja välineitä Hotakaisen lastenkirjat hyödyntävät pyrkiessään huvittavan vaikutelman saavuttamiseen lukijassaan ja minkälaisin keinoin teokset pyrkivät puhuttelemaan ja huvittamaan samanaikaisesti keskenään kirjalliselta osaamiseltaan ja tietämykseltään erilaisia lukijoitaan.
This study examines the relationship between literary humor and dual-audience (of children and adults) in three children’s novels by well-known contemporary Finnish author Kari Hotakainen: Lastenkirja (Children’s book, 1990), Ritva (1997) and Satukirja (Fairytale book, 2004).
Tutkimuksen kohdeaineiston muodostavat Kari Hotakaisen (s. 1957) kirjoittamat ja Priit Pärnin (s. 1946) kuvittamat Lastenkirja (1990), Ritva (1997) ja Satukirja (2004).
Even a very short text from Hotakainen’s children’s books can include several devices of humor from nonsense to parody, from irony to wordplay, from incoherent narration to transgressive physical humor and so on.
Lyhytkin tekstikatkelma voi kätkeä sisäänsä mitä moninaisimpia huumorin keinoja nonsensesta parodiaan, ironiasta kielipeleihin, slapstickistä groteskiin vessahuumoriin.
This multilevelity of humor is of course more or less peculiar to all narrative humor.
Tämä monitasoisuus on jossain määrin tyypillistä kaikelle kaunokirjalliselle huumorille.
In my primary texts this interpretational diversity is especially definite when it comes to humor.
Tämä monitasoisuus näkyy erityisesti teosten huumorissa.
In this study I examine the narrative humor in literary texts with the tools of literary criticism as well as interdisciplinary humor studies.
Laakson tutkimus hyödyntää monipuolisesti huumorintutkimuksen teoriaa ja kirjallisuustieteen tarjoamia välineitä huumorin keinojen tarkasteluun.
First of all I read them as a part of tradition of humoristic children’s fiction.
Niitä luettiin kirjallisuuskriitikoiden vastaanotossa lastenkirjallisuutemme traditioista poikkeavina.
Multilevelity of Humor and Addressing the Dual-Audience in Kari Hotakainen’s Childrens Fiction
Monitasoinen huumori ja kaksoisyleisön puhuttelu Kari Hotakaisen Lastenkirjassa, Ritvassa ja Satukirjassa
All of them, especially Lastenkirja, are very experimental and out of the ordinary.
Hotakaisen ja Pärnin lastenkirjat ovat teoksina omalaatuisia ja kokeilevia.
My study analyzes several textual devices that can be utilized to offer different kinds of contents to different kinds of readers.
Teokset voivat erilaisilla kielellisillä ja kerronnallisilla keinoilla tarjota yhdenaikaisesti useita lukutapoja eri tarkoitetuille yleisöilleen.
In this study I show that the devices Hotakainen’s children’s books use to create playful mood to allow humor are: word plays and the foregrounding of the language, denying or making ambivalent serious or metaphorical interpretation, the style of narration (for example incoherent narration or childish narration), caricaturist or stereotyped characters, strong intertextuality and metafictionality, moral ambivalence or remissness of the narrator.
Esimerkiksi Sinikka ja Tiina Nopolan, Timo Parvelan, Tuula Kallioniemen, Mauri Kunnaksen tai Aino Havukaisen ja Sami Toivosen suositut teokset sisältävät runsaasti vauhdikasta tilannekomiikkaa, absurdeja käänteitä, verbaalista ilottelua ja karnevalistista tai groteskia huumoria.