natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The research results indicate that Helsinki s in- and out-migration differs both in terms of the type of households that migrate as well as in the reasons why they migrate.
Tutkimustulosten perusteella Helsingin tulo- ja lähtömuutot ovat tutkimusaineistossa luonteeltaan erityyppisiä, ja muuton suunnan mukaan on tunnistettavissa eroja niin muuton syissä kuin muuttajatyypeissä.
As for the city of Helsinki, improving the city s attractiveness seems to be closely linked to how well the city manages to execute its future housing policies and how well alternative living preferences can be taken into account in planning.
Helsingin tapauksessa vetovoimaisuuden kehittäminen näyttäisi tulevaisuudessa olevan kiinteästi yhteydessä asuntorakentamiseen ja asumistoiveiden aiempaa parempaan huomioimiseen suunnittelussa.
Migration is examined by comparing in- and out-migration in Helsinki, as well as studying migration to the city s inner and outer areas.
Tutkimuksessa vertaillaan Helsingin tulo- ja lähtömuuttoa sekä muuttoa Helsingin kanta- ja esikaupunkiin.
According to the results, households move to and from Helsinki for different reasons.
Helsinkiin ja seudun muihin kuntiin muutetaan analyysien perusteella melko eri syistä.
The research also shows a direct correlation between the values of migrants and their current phase of life.
Analyysien perusteella vaikuttaa siltä, että muuttaneiden arvomaailma on selvästi yhteydessä senhetkiseen elämäntilanteeseen.
According to the research, Helsinki with its densely built urban environment mainly attracts singles and childless couples, whereas the city region s other municipalities are more attractive for families with children.
Helsinki tuntuu nykytilanteessa olevan vetovoimainen potentiaalisille muuttajille, mutta lähinnä vain yksin ja kaksin asuville.
The research material indicates that Helsinki s urban environment is both a pull and a push factor affecting the decisions of migrants.
Kaupunkimainen ympäristö vaikuttaa olevan yhtä lailla Helsingin vahvuus, joka vetää ihmisiä puoleensa, sekä työntötekijä, joka saa toisentyyppistä asuinympäristöä etsiviä hakeutumaan seudun muihin kuntiin.
Furthermore, differences can also be detected between migration to the inner and outer parts of Helsinki.
Helsingin kantakaupungin ja esikaupungin välillä vaikuttaisi myös olevan jonkun verran eroja.
According to the research results, a household s current phase of life is crucial in determining where and why they move within the Greater Helsinki region.
Tulokset viittaavat siihen, että Helsingin seudulla muutetaan ennen kaikkea elämänvaiheen mukaan.
Already in the beginning of 1990s the image of the areas was highly positive.
1990-luvun alussa oli alueiden imago jo erittäin positiivinen.
Theoretical background of the research relies on human geography and it s viewpoints on places, spaces and areas.
Tutkimuksen teoreettinen viitekehys nojautuu kulttuurimaantieteelliseen ymmärrykseen alueista, paikoista ja kaupunkitiloista.
However, Kumpula and Toukola are former working class residential areas whose image nowadays is mainly positive.
Kumpula ja Toukola puolestaan ovat entisiä työläiskaupunginosia, joiden nykyinen myönteinen imago eroaa huomattavasti edellä mainitun kaltaisista asuinalueista.
Having to do with residential areas, geographical image research in Finland has concentrated mainly on those areas with a relatively negative image, such as eastern parts of Helsinki.
Asuinalueisiin kohdistuva maantieteellinen imagotutkimus Suomessa on usein liittynyt negatiivisen imagon omaaviin asuinalueisiin, kuten Itä-Helsinkiin tai lähiöihin yleensä.
This feeling of togetherness in a community has carried all the way to the 1990s, when the areas, having been affected by gentrification, could make good use of the positive image in order to promote joint causes.
Tämä yhteisöllisyys on kantanut aina 1990-luvulle saakka, jolloin gentrifikaation läpikäyneet alueet pystyivät hyödyntämään julkisuutta tietoisesti ajaakseen kyläyhteisön yhteistä asiaa.
Her point of view covers especially well the effect of media on images and their formation.
Tämä näkökulma huomioi erityisen hyvin median vaikutuksen alueista syntyvään mielikuvaan.
In the 1960s discussion in newspapers was dominated by the need for more effective city planning.
1960-luvulla alueista käytävää julkista keskustelua dominoi halu kaupunginosien purkamiseen ja tehokkaampaan rakentamiseen.
In addition Kumpula village carnivals, that were first held in 1991, brought a lot of positive publicity to the areas.
Lisäksi 1990-luvun alussa ensimmäisen kerran järjestetyt Kumpulan kyläkarnevaalit toivat alueelle runsaasti myönteistä julkisuutta.
It is clearly visible from the results of this research that the image of Kumpula and Toukola has gone through a significant change between 1963 and 1999.
Tuloksista käy ilmi, että Kumpulan ja Toukolan imago on muuttunut tutkitun ajanjakson aikana selkeästi.
Since the 1960s fighting for the preservation of the areas has provided a reason for a stronger feeling of communality and identifying in the community.
1960-luvulta lähtien kaupunkisuunnitteluun liittyvät taistelut ovat tarjonneet asukkaille mahdollisuuden identifioitua paikalliseen yhteisöön.
This research aims at understanding the process through which their image has gradually come to be that way.
Tämän tutkimuksen tarkoitus on pohtia, mitkä tekijät ovat vaikuttaneet tämän myönteisen imagon muodostumiseen.
In addition I lean on Sirpa Tani’s research on place images to study image and it s formation process.
Lisäksi tarkastelen imagon muodostumista erityisesti Sirpa Tanin paikkamielikuvien kautta.
Areas, in this research, are understood to be founded on discursive processes that form meanings in societies.
Alueiden, tässä tapauksessa kaupunginosien, nähdään rakentuvan diskursiivisten käytänteiden kautta.
This approach is useful because it provides a way to research newspapers and to see how they affect the society.
Tarkoitus on tutkia sitä tapaa, jolla sanomalehdissä julkaistut tekstit vaikuttavat yhteiskuntaan.
Methodologically I proceeded by using content analysis to see what kind of topics have been dominating the news feed from Kumpula and Toukola.
Sisällönanalyysin avulla olen havainnoinut, minkälaisiin aiheisiin ja aihepiireihin Kumpulaa ja Toukolaa koskeva uutisointi on yleensä keskittynyt.
At this time gentrification process was affecting the areas and well-educated working force moved to Kumpula and Toukola.
Tällöin gentrifikaatio muokkasi alueita, jolloin niille muutti paljon korkeasti koulutettua työvoimaa.
Articles published in Helsingin Sanomat and Ilta-Sanomat between the years 1963 and 1999 form the data of the research.
Tutkimuksessani tarkastelen Helsingin Sanomien ja Ilta-Sanomien Kumpulaan ja Toukolaan liittyvää uutisointia vuodesta 1963 vuoteen 1999 saakka.
By the 1980s the image of Kumpula and Toukola gradually started to change.
1980-luvulle tultaessa alueiden imago alkoi hiljalleen parantua.
This research has revelead that especially the active participationg of the residents to promote joint causes has positively affected the image of Kumpula and Toukola.
Tutkimuksen mukaan asukasaktiivisuus on ollut merkittävässä asemassa imagon rakentumisessa myönteiseksi.
Throughout this decade newspapers published news on Kumpula and Toukola that commented favorably on the atmosphere and the feeling of togetherness among the residents.
Koko tämän vuosikymmenen ajan uutisoitiin myönteiseen sävyyn alueiden yhteisöllisyydestä ja asukasaktiivisuudesta.
At the same time there was discussion about wooden houses that were built in Kumpula and Toukola right after the second World War.
Samaan aikaan keskusteltiin paljon alueilla sijaitsevista, sodan jälkeen rakennetuista puutaloparakeista, joiden kunto oli rapistunut.
Content analysis was followed by discourse analysis, which allowed me to focus on the ways of speaking about and representing Kumpula and Toukola.
Diskurssianalyysin avulla olen perehtynyt niihin kielenkäytön tapoihin, joiden välityksellä Kumpulasta ja Toukolasta muodostuva mielikuva ja imago on julkisuudessa rakentunut.
Permanent magnets are essential components of these technologies.
Kestomagneetit ovat olennaisia komponentteja näille teknologioille.
The societal transformation from fossil fuel-based energy sources to ecologically friendly energy sources has sparked the development and utilization of electric (and hybrid) vehicles and electric generators for wind turbines, among others.
Yhteiskunnan siirtyminen fossiilisten energialähteiden käytöstä ympäristöystävällisiin vaihtoehtoihin on vauhdittanut mm. sähkö- ja hybridikulkuneuvojen sekä tuuliturbiinien sähkögeneraattorien kehitystä.
In general, inorganic ion exchangers, such as ZrPs, are more selective than organic resins because of the ion-sieve functionality originated from rigid structures.
Yleisesti ottaen epäorgaaniset ioninvaihtimet, kuten ZrP:t, ovat selektiivisempiä kuin orgaaniset hartsit, koska niiden tukevat rakenteet toimivat kiinteinä ioniseuloina.
Over the years, the production of NdFeB permanent magnets has surpassed all other kinds because of their low cost and improved magnetic properties.
Viime aikoina neodyymikestomagneetit (NdFeB) ovat syrjäyttäneet muut alhaisen hintansa ja parempien magneettisten ominaisuuksiensa vuoksi.
The molecular formula Zr(H2PO4)0.17 (HPO4)1.78 (PO4)0.09 • 0.96H2O was calculated from the results of digestion experiment, 31P NMR, and TG analysis.
Sille määritettiin rakennekaava Zr(H2PO4)0,17 (HPO4)1,78 (PO4)0,09 • 0.96H2O yhdistämällä tulokset alkuainemäärityksestä, 31P NMR-analyysista ja termogravimetrisesta analyysista.
The molecular formula suggested that the theoretical ion-exchange capacity of am-ZrP was 6.97 meq/g.
Rakennekaavan perusteella teoreettinen ioninvaihtokapasiteetti on 6,97 meq/g.
Gradient elution at 50°C was adopted for metals recovery from the simulated leachate with the concentration 7.6 g/L which in total consisted of 1.4% Co, 9.3% Dy, and 89.3% Nd.
Gradienttimenetelmä 50 °C lämpötilassa valikoitui parhaaksi, kun kokeissa käytettiin simuloitua magneettilietettä, missä metallipitoisuus oli 7,6 g/L (1,4 % Co, 9,3 % Dy, 89,3 % Nd).
The am-ZrP was synthesized by using an easy scalability synthesis method at the room temperature.
am-ZrP syntetisoitiin helposti skaalattavalla menetelmällä huoneenlämmössä.
These promising results encouraged us to apply am-ZrP to a larger lab-scale study.
Lupaavat tulokset ajoivat kokeilemaan am-ZrP:a suuremman mittakaavan kolonnierotuksessa.
The α-ZrP was synthesized with a lower energy and acid consumption.
α-ZrP syntetisoitiin menetelmällä, jossa energiantarve ja haponkulutus ovat tavallista pienemmät.
When the column was run at lower speed and at higher temperature, the purity of metal fractions in the effluent was highly enhanced relative to the feed.
Kun kolonnia käytettiin hitaammalla syöttönopeudella ja korkeammassa lämpötilassa, metallit erottuivat paremmin.
Two inorganic ion exchangers, crystalline alpha zirconium phosphate (α-ZrP) and amorphous ZrP (am-ZrP) and one inorganic (am-ZrP)-organic (PAN) ion exchange composite material were synthesized and characterized for their ion exchange properties in this study.
Väitöskirjassa on esitetty kahden täysin epäorgaanisen ioninvaihtimen (kiteinen alfa-zirkoniumfosfaatti (α-ZrP) ja amorfinen zirkoniumfosfaatti (am-ZrP)) ja yhden komposiitti-ioninvaihtimen (epäorgaaninen am-ZrP ja orgaaninen polyakryylinitriili) synteesit ja ioninvaihto-ominaisuuksien selvitys.
The rare-earth elements (REEs) Nd and Dy are critical for the production of these magnets, and they come with a significant supply risk.
Harvinaiset maametallit neodyymi ja dysprosium, joiden saatavuudessa on huomattavia riskejä, ovat avainasemassa näiden magneettien valmistuksessa.
Also since REEs exist simultaneously in minerals, the balance problem has become increasingly evident; Nd and Dy are produced at the cost of overproduction and stockpiling of other REEs.
Lisäksi, koska harvinaiset maametallit esiintyvät samoissa mineraaleissa, neodyymia ja dysprosiumia tuotetaan muiden harvinaisten maametallien ylituottamisenkin hinnalla.
Due to their limited life span, more and more end-of-life (EOL) NdFeB magnets have accumulated as scrap.
Koska NdFeB-magneettien käyttöikä on rajallinen, yhä enemmän magneetteja kertyy jätteeksi.
The purpose of this thesis is to develop new ion exchangers based on zirconium phosphate (ZrP) for selective recovery of Co, Nd, and Dy from EOL magnets.
Tämän väitöstyön tarkoitus on kehittää uusia zirkoniumfosfaattiin (ZrP) pohjautuvia ioninvaihtimia, joiden avulla voidaan selektiivisesti eli kohdennetusti talteenottaa kobolttia, neodyymia ja dysprosiumia käytetyistä kestomagneeteista.
Recycling Nd and Dy from EOL NdFeB magnets could be a more ecological means to reduce supply chain pressure and to partially solve the balance problem.
Neodyymin ja dysprosiumin kierrättäminen olisi ekologinen keino saatavuusongelman ratkaisemiseksi samalla vähentäen muiden harvinaisten maametallien kertymistä varastoon.
X-ray tomography demonstrated a good spatial distribution of ion-exchange active component am-ZrP in the polymer matrix.
Röntgentomografialla varmistettiin, että ioninvaihdin oli hyvin jakautunut komposiitissa.
The column elution study of am-ZrP utilized a stepwise gradient elution; Almost complete metal separation was achieved from a mixed 1.0 mM equimolar solution.
am-ZrP:lla tehdyillä kolonnierotuskokeilla saavutettiin lähes täydellinen tutkittujen metallien erotus 1,0 mM metalliliuoksesta (Co, Nd ja Dy).
It is possible to obtain pure Co at the beginning of elution but the separation of Nd and Dy was not possible due to the materials uptake preference for Dy/Nd and their concentration in the feed.
Koboltin erottaminen muista metalleista onnistui erotuksen alussa, mutta täydellinen neodyymin ja dysprosiumin erottaminen ei ollut mahdollista ainoastaan yhdellä kolonnilla verrattain suuren neodyymikonsentraation johdosta.
Column-optimized experiments for the synthesized composite were performed by altering running temperature, speed, and concentration of the elution agent (HNO3) as well as feed concentration and loading degree.
Kolonnikokeissa optimoitiin seuraavat tekijät: syöttönopeus, lämpötila, typpihapon vahvuus, syötettävien metallien pitoisuus ja kokonaiskapasiteetin käyttöaste.
Co was taken up minimally from the Co-Nd-Dy ternary solution in acidic solution (pH 1-3) when compared with the total uptake amount.
Sen ioninvaihtokapasiteetiksi määritettiin 6,65 meq/g, ja kobolttia päätyi vaihtimeen happamasta (pH 1-3) Co-Nd-Dy liuoksesta vain hyvin vähän verrattuna metallien kokonaismäärään.
To solve the possible operation problems in scale-up column separation, an am-ZrP/polyacrylonitrile composite was synthesized as bead form.
Tätä ehkäistiin syntetisoimalla am-ZrP-polyakryylinitriilikomposiittia pieninä helminä.
These changes may be harmful for macroalgae either directly or through interacting effects.
Nämä ympäristömuutokset voivat olla makroleville haitallisia erikseen tai yhdessä.
This thesis has identified a number of methodological aspects in conducting climate change experiments on macroalgae.
Tämä tutkimus on nostanut esiin useita menetelmällisiä kysymyksiä liittyen ilmastonmuutoksen vaikutusten tutkimiseen makrolevillä.
OA did not affect the growth rate of the algae but caused increases in carbon content and a decline in nitrogen content, mostly in winter.
Happamoituminen ei vaikuttanut rakkolevän kasvunopeuteen, mutta kasvatti leväkudokseen varastoituneen hiilen määrää, ja vähensi typen määrää, erityisesti talvella.
Some of the observed effects only emerged several days after heat exposure, which highlights the importance of including a monitoring period in experimental settings.
Osa havaituista vaikutuksista ilmeni vasta useita päiviä altistuksen jälkeen, minkä vuoksi on tärkeää sisällyttää ekologisiin kokeisiin riittävän pitkä tarkastelujakso kaikkien mahdollisten vaikutusten havaitsemiseksi.
This thesis investigates the potential effects of climate change on the Baltic macroalgae, focusing on the foundation species Fucus vesiculosus.
Tämä tutkimus selvittää ilmastonmuutoksen vaikutuksia Itämeren makroleville, keskittyen erityisesti rakkolevään.
Even short (8 days) exposure to high temperature (26 oC or higher) was highly harmful, especially when the algae were at the same time exposed to low salinity (4 units) predicted for the future northern Baltic Sea.
Korkean lämpötilan (26 oC tai yli) vaikutukset olivat erityisen haitallisia yhdistettynä alhaiseen suolapitoisuuteen (4 yksikköä), jollaista on ennustettu pohjoiselle Itämerelle vuosisadan loppuun mennessä.
The Baltic Sea is naturally species-poor due to brackish water, and perennial, large macroalgae such as Fucus vesiculosus have high ecological importance and are characterized as foundation species in hard substrate bottoms.
Murtovesi tekee Itämerestä luontaisesti vähälajisen, ja monivuotiset, suurikokoiset makrolevät kuten rakkolevä (Fucus vesiculosus), ovat siksi ekologisesti erityisen merkittäviä.
In the Baltic Sea, climate change has been predicted to result in elevated seawater temperatures, declining salinity, caused by increases in rainfall, coastal eutrophication and ocean acidification (OA).
Itämerellä ilmastonmuutoksen on ennustettu johtavan meriveden lämpenemiseen sekä sadannan kasvusta johtuvaan suolapitoisuuden laskuun.
The experiments assessed in the systematic literature review of Chapter I allowed estimation of the fundamental abiotic niche of F. vesiculosus in relation to temperature and salinity.
Kappaleen I kirjallisuuskatsauksessa läpikäytyjen artikkelien perusteella voitiin selvittää rakkolevän ekologinen lokero suhteessa lämpötilaan ja suolapitoisuuteen meta-analyysin avulla.
Several ecosystem-level effects emerge from the results of Chapter I. The predicted changes brought about by climate change, declining salinity, increasing eutrophication and more frequent heat waves will likely be highly harmful for perennial foundation species such as brown (e.g. fucoid) and red algae, and favour fast-growing, green filamentous species.
Ennustetut muutokset, kuten laskeva suolapitoisuus, etenevä rehevöityminen ja useammin esiintyvät korkeat lämpötilat ovat todennäköisesti haitallisia monivuotisille rusko- ja punaleville, ja suosivat nopeakasvuisia, rihmamaisia viherleviä.
Experiments have highlighted the importance of assessing the effects of interactions between global change -related variables, which call for improvements in modelling projections of climate change for F. vesiculosus.
Väitöskirjassa toteutetut kokeet alleviivaavat eri tekijöiden välisten yhteisvaikutusten tutkimisen tärkeyttä, mitkä huomioon ottamalla voidaan tuottaa tarkennettuja mallinnusennusteita ilmastonmuutoksen vaikutuksista rakkolevään.
The experiments assessed covered temperature and salinity conditions which are not found in the Baltic under present climate, but may occur in the future, and thus yield important information on potential responses of F. vesiculosus under climate change.
Kirjallisuuskatsauksen esiin nostamat artikkelit kattoivat laajan lämpötila- ja suolapitoisuusarvojen yhdistelmän, joista kaikkia ei esiinny Itämerellä nykyisin, mutta jotka oletettavasti yleistyvät tulevaisuudessa ilmastonmuutoksen myötä.
Ocean acidification had only a modest effect on F. vesiculosus.
Merien happamoitumisen vaikutukset rakkolevään osoittautuivat vähäisiksi.
This can cause alterations in rocky shore ecosystems especially in the northern areas of the Baltic Sea.
Tämä saattaa aiheuttaa huomattavia muutoksia Itämeren rantavyöhykkeen lajistossa, erityisesti Itämeren pohjoisosissa, joiden on ennustettu lämpenevän ja makeutuvan merkittävästi.
Local F. vesiculosus populations residing in shallow bays, which may be subjected to short-term heat waves in the future, are vulnerable in the Northern parts of the Baltic Sea, as they are at the same time exposed to declining salinity brought about by climate change.
Ilmastonmuutoksen myötä yleistyvät äärilämpötilat ovat uhka matalissa lahdissa esiintyville rakkoleväpopulaatioille Itämeren pohjoisosissa, joissa suolapitoisuuden on ennustettu laskevan.
This is especially important in environments with high seasonal fluctuations in abiotic conditions, such as the Baltic Sea.
Tämän vuoksi on tärkeää toteuttaa ilmastonmuutoksen vaikutuksia tutkivia kokeita useina eri vuodenaikoina, erityisesti Itämeren kaltaisissa elinympäristöissä, joissa ympäristön luontainen vuodenaikaisvaihtelu on suurta.
Specimens from the two local populations sampled had different responses to temperature treatments, suggesting that in order to capture an ecologically realistic response, it is important to sample several sub-populations for experimental manipulations.
Kahdesta erillisestä paikallispopulaatiosta kerätyt yksilöt reagoivat lämpötilakäsittelyihin eri tavalla.
F. vesiculosus had a broad temperature optima for growth around 15 oC. Growth rate declined in salinities under 20, which are prevalent in the Baltic Sea.
Kasvunopeus heikkenee alle 20 yksikön suolapitoisuudessa, joka vallitsee esim. koko Itämeren alueella.
The experiments conducted in this thesis showed that the effects of short-term heat waves on F. vesiculosus were more severe under low salinity.
Tässä väitöskirjassa toteutetut kokeet osoittivat jopa lyhytkestoisen (8 päivää) altistuksen korkealle lämpötilalle olevan rakkolevälle haitallista.
Marine macroalgae are important foundation species on rocky shores.
Makrolevät ovat meriekosysteemien kovien kalliopohjien avainlajeja, jotka tarjoavat elinympäristön suurelle joukolle muita lajeja.
Non-alcoholic fatty liver disease (NAFLD) affects up to a quarter of the population in the Western countries.
Alkoholiin liittymätöntä rasvamaksatautia (non-alcoholic fatty liver disease, NAFLD) sairastaa noin neljäsosa länsimaiden väestöstä.
Common polymorphisms in genes such as PNPLA3, MBOAT7 and TM6SF2 increase the risk of advanced liver disease, but do not affect insulin resistance (’Genetic NAFLD’).
Yleiset muutokset geeneissä, kuten PNPLA3, MBOAT7 ja TM6SF2, lisäävät edenneen maksataudin riskiä, mutta eivät vaikuta insuliiniresistenssiin (‘Geneettinen NAFLD’).
It is tightly associated with insulin resistance and the metabolic syndrome (’Metabolic NAFLD’) and increased risk of type 2 diabetes, cardiovascular disease and advanced liver disease.
Se on vahvasti yhteydessä insuliiniresistenssiin ja metaboliseen oireyhtymään (‘metabolinen NAFLD’) sekä lisääntyneeseen tyypin 2 diabeteksen, valtimotaudin sekä edenneen maksasairauden riskiin.
Study IV aimed to determine the effects of dietary macronutrient composition (saturated or unsaturated fat or sugar) on overfeeding-induced (1000 kcal/day) changes in liver fat content and insulin resistance in 38 subjects.
Osatyössä IV tutkittiin ruokavalion makroravinnekoostumuksen (tyydyttynyt tai tyydyttymätön rasva, tai sokeri) vaikutusta ylensyönnin (1000 kcal/päivä) aiheuttamaan maksan rasvapitoisuuden ja insuliiniresistenssin muutokseen 38 tutkimushenkilöllä.
Methods included magnetic resonance imaging, stable isotope infusions, hyperinsulinemic-euglycemic clamps as well as plasma lipidomics, adipose tissue transcriptomics and fecal microbiome analyses.
Tutkimusmenetelminä käytettiin magneettiresonanssikuvantamista, stabiili isotooppi-infuusioita ja hyperinsulineemista-euglykeemista clamp-menetelmää sekä plasman lipidomiikka-, rasvakudoksen transkriptomiikka- ja suoliston mikrobianalyyseja.
The diets had distinct effects on the adipose tissue transcriptome.
Ruokavalioilla oli hyvin erilaiset vaikutukset rasvakudoksen transkriptomiikkaprofiiliin.
Overfeeding of saturated fat for 3 weeks increased liver fat content more than unsaturated fat by stimulating adipose tissue lipolysis.
Tyydyttyneen rasvan ylensyönti lisäsi kolmen viikon aikana maksan rasvapitoisuutta enemmän kuin tyydyttymätön rasva lisäämällä rasvakudoksen pilkkoutumista.