natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study focuses on teacher students’ perceptions of creative problem solving and the examination of the problem-solving process, what kind of learning experiences teacher students describe when their learning is supported by a problem-solving approach, and how in-service teachers understand the connection between the pedagogical model and guiding the pupils’ innovative processes.
Tutkimuksessa selvitettiin opettajaopiskelijoiden käsityksiä luovasta ongelmanratkaisusta ja ongelmanratkaisuun liittyvästä prosessista, millaisia oppimiskokemuksia opettajaopiskelijat kuvaavat, kun heidän oppimistaan on tuettu ongelmanratkaisutyötavoilla sekä miten opettajat ymmärtävät pedagogisen mallin yhteyden uutta luovien prosessien ohjaamiseen.
Central to this is the development of pupils’ problem-solving skills, so that they learn to understand the processes of creating something new and acting creatively.
Keskeistä on oppilaiden ongelmanratkaisutaitojen kehittäminen, siten että oppilaat oppivat ymmärtämään uuden luomisen prosesseja ja toimimaan uutta luovalla tavalla.
The most important background factor for transparency was the feedback received from peers and the lecturer during the process.
Läpinäkyvyyden taustatekijöistä tärkeimmäksi nousi vertaisilta ja ohjaajalta saatu prosessin aikainen palaute.
Based on the results of the analysis, teacher students’ perceptions of creative problem solving changed after the course from passive knowledge about solutions and creativity to active agency, methodologies and the process.
Tulosten perusteella opettajaopiskelijoiden käsitys luovasta ongelmanratkaisusta muuttui opintojakson jälkeen passiivisesta tiedosta sekä ratkaisu- ja luovuuskeskeisyydestä aktiivisen toimijuuden sekä työtapa- ja prosessikeskeisyyden suuntaan.
In this educational development study carried out during 2012–2019, a pedagogical model based on the creative problem-solving method is presented.
Vuosien 2012–2019 aikana toteutetussa kehittämistutkimuksessa esitetään luovaan ongelmanratkaisun menetelmään perustuvan pedagoginen malli, jonka tarkoituksena on edistää opettajaopiskelijoiden ja opettajien käsityksiä luovasta ongelmanratkaisusta, ongelmanratkaisuprosessin ohjaamisesta sekä sen yhteydessä tapahtuvasta moninaisesta vuorovaikutuksesta.
Monoliths are thought to be more difficult to develop and maintain, limited in scalability, causing more downtime in production and causing technology lock-ins.
Monoliittisten ohjelmistojen ajatellaan olevan vaikeasti kehitettäviä ja ylläpidettäviä, skaalautuvuudeltaan rajoittuneita, aiheuttavan pidempiä tuotantokatkoksia sekä johtavan teknologisiin riippuvuuk- siin.
Microservice architecture style has become one of the most popular software development ar- chitectural styles in the recent years.
Mikropalveluarkkitehtuurista on viime vuosina tullut yksi suosituimmista ohjelmistokehitykses- sä käytettävistä arkkitehtuurityyleistä.
However, it is not clear when this kind of migration is cost-efficient.
Ei ole kuitenkaan selvää, missä tapauksissa ohjelmistoarkkiteh- tuurin vaihtaminen on kustannustehokasta.
Microservice architecure is not defining an entirely new independent software architecture, but it is a specific way to implement service oriented archi- tecture.
Mikropalveluarkkitehtuuri ei määrittele kokonaan uut- ta, itsenäistä arkkitehtuurityyliä, vaan se määrittelee tietyn tavan toteuttaa palvelukeskeistä arkkitehtuuria.
Together with the automated software deployment processes it enables organisations to publish new features and fixes to their applications in a rapid and lean way.
Mikropalveluarkkitehtuuri yhdessä automatisoidun ohjelmistokehitysprosessin kanssa mahdollistaa organisaatioille ketterän ja nopean tavan julkaista uusia ominaisuuksia sekä parannuksia sovelluksiinsa.
Using the organisation as a case study, we will reflect how some theories from some selected literature are working in practise.
Työssä tutkitaan, kuinka valitut teoriat kirjallisuudesta toimivat käytännössä kyseisen organisaation kohdalla.
Although microservices can resolve some problems with monolithic application, microservices are introducing new different kinds of problems that must be addressed.
Mikropalveluarkkitehtuuri saattaa ratkaista joitain monoliittisten ohjelmistojen yleisiä on- gelmia, mutta mikropalveluarkkitehtuuri aiheuttaa myös uusia, erilaisia ongelmia, jotka pitää ottaa huomioon.
This thesis is a case study of an organisation which is trying to find alternative for their monolithical style and which has already migrated some applications to microservices.
Tässä opinnäytetyössä perehdytään organisaatioon, joka yrittää löytää vaihtoehtoista tapaa toteuttaa monoliittisia ohjelmistoja ja joka on jo vaihta- nut joidenkin monoliittisten sovellustensa arkkitehtuurin mikropalveluarkkitehtuuriin.
Many organisations are planning to migrate their existing monolithic applications to a set of microservices.
Monet organisaatiot harkitsevat monoliittiisten ohjelmistojensa arkkitehtuurin vaihtamista mikropalveluarkkitehtuuriin.
Microservice architecture style is usually seen as an alternative way to implement applications compared to the more traditional way where an application, often called a monolith, is a single executable piece of software.
Perinteisessä ohjelmistokehitysarkkitehtuurissa sovellukset koostuvat usein yhdestä suoritetta- vasta ohjelmasta, jota voidaan kutsua monoliitiksi.
For example, the amount of deployable components and the complexity of the whole system are increasing.
Yksi huomioon otettava asia on se, että mikropalveluarkkitehtuurissa julkais- tavien ohjelmistokomponenttien lukumäärä kasvaa, mikä aiheuttaa lisää monimutkaisuutta ko- konaisuuden kannalta.
We leverage the taxonomy in three ways.
Hyödynnämme laadittua taksonomiaa kolmella tavalla.
Efficient payment services form part of the critical infrastructure of a modern economy.
Tehokkaat maksujärjestelmät ovat osa nykyaikaisen talousjärjestelmän kriittistä infrastruktuuria.
Third, we review in detail the primary retail (SEPA and FPS) and wholesale (TARGET2 and CHAPS) payment systems in the Eurozone and the UK.
Kolmanneksi, kuvaamme kattavasti tärkeimmät maksujärjestemät kuluttajamaksujen (SEPA ja FPS) sekä tukkumaksujen (TARGET2 ja CHAPS) välittämiseen euroalueella ja Isossa-Britannissa.
Second, we develop a prototype of a payments router software.
Toisekseen, toteutamme prototyypin maksutapahtumien reititysohjelmistosta.
In addition to its academic contribution, we aim for this thesis to serve as an introductory text on payment services and payment systems for software engineers who are new to the domain.
Sen lisäksi, että tämä tutkielma on akateeminen opinnäyte, olemme pyrkineet sen soveltuvan myös käytettäväksi yleistajuisena johdatuksena maksupalveluihin ja maksujärjestelmiin ohjelmistokehittäjille, joilla ei ole maksujärjestelmien aiempaa tuntemusta.
First, we analyse payment system structures using the concepts of addressing and routing from the theory of data networks.
Ensinnäkin, analysoimme maksujärjestelmien rakenteita hyödyntäen reitityksen ja verkko-osoitteiden käsitteitä tietoliikenneverkkojen teoriasta.
In this thesis we investigate the technical, regulatory and commercial aspects of payment systems.
Käsittelemme tässä tutkielmassa maksujärjestelmien teknologisia rakenteita, niiden sääntelyä ja niiden kaupallisia ominaisuuksia.
We review the common structures of payment systems and develop a taxonomy of payment system characteristics.
Käsittelemme maksujärjestelmien yleisiä rakenteita ja laadimme taksonomian maksujärjestelmien yleisistä ominaisuuksista.
We describe the concepts of payment systems, payment schemes and payment infrastructures.
Kuvaamme tutkielmassa käsitteenä maksujärjestelmät sekä maksujärjestelmien sääntökokoelmat ja maksujen välittämiseen käytetyt infrastruktuurit.
The release of Bitcoin marked the birth of blockchain applications.
Bitcoinin julkaisu merkitsi samalla lohkoketjusovellusten syntymää.
Zero-knowledge proofs in blockchain applications
Nollatietotodistukset lohkoketjusovelluksissa
With blockchains, the key features for zero-knowledge proof schemes are non-interactivity and succinctness, and schemes that fulfill these requirements are often called as zk-SNARKs.
Lohkoketjujen kannalta tärkeitä vaatimuksia nollatietotodistuksille ovat ei-interaktiivisuus ja ytimekkyys, ja nämä ehdot täyttäviä todistusrakenteita kutsutaan yleisesti nimellä zk-SNARK.
Due, among other things, to the need for public verifiability, blockchain information is often transparent, which in many cases leads to insufficient privacy.
Johtuen muun muassa julkisen todennettavuuden tarpeesta, lohkoketjussa säilytettävä tieto on tyypillisesti läpinäkyvää, joka voi olla ongelmallista yksityisyyden kannalta.
We study the use of zero-knowledge proofs in blockchain applications Zcash, Ethereum and Monero, with a particular focus on privacy and feasibility.
Nollatietotodistusten käyttöä tutkitaan erityisesti yksityisyyden ja käyttökelpoisuuden kannalta kolmessa lohkoketjusovelluksessa, jotka ovat Zcash, Ethereum ja Monero.
A promising cryptographic approach is zero-knowledge proof that enables a statement to be proved without revealing any other information than the validity of the statement.
Lupaava kryptografinen menetelmä tähän tarkoitukseen on nollatietotodistus, joka mahdollistaa väitteen todistamisen siten, että ainoa todistuksessa paljastuva tieto on väitteen totuusarvo.
Various methods have been developed to obfuscate the blockchain data, which should at the same time maintain public verifiability.
Yksityisyyden parantamiseksi on kehitetty menetelmiä, jotka hämärtävät lohkoketjun tietojen läpinäkyvyyttä säilyttäen niiden eheyden ja todennettavuuden.
Zero-knowledge proofs are examined in detail, first focusing on their general properties.
Nollatietotodistuksiin perehtyminen aloitetaan niiden teoreettisesta perustasta.
In a limited use, where succinctness is not critical, Fiat-Shamir transform has also been useful.
Fiat-Shamir muunnos on käyttökelpoinen menetelmä ei-interaktiivisen nollatietotodistuksen muodostamiseen tapauksissa, joissa ytimekkyys ei ole tärkeää.
The data were collected in two metropolitan areas of Finland in 2018-2019.
Aineisto kerättiin kahdella kaupunkialueella vuosina 2018-2019.
Four research questions were asked: 1.
Väitöskirjassa esitettiin neljä tutkimuskysymystä: 1.
Based on these research questions, 15 hypotheses were formulated and tested.
Näihin tutkimuskysymyksiin perustuen muodostettiin ja testattiin 15 hypoteesia.
In analysing the interview data, a hybrid process of inductive and deductive thematic analysis was applied, with the focus being on the inductive approach, as proposed by Fereday and Muir-Cochrane (2006).
Haastattelumateriaalin analyysissä käytettiin induktiivisen ja deduktiivisen sisällönanalyysin yhdistelyä, kuten Fereday ja Muir-Cochrane esittävät (2006).
Specifically, situations in which a teacher was explaining a concept/model seemed to be the most engaging situation to students.
Erityisesti tilanteet, joissa opettaja selosti käsitettä / mallia olivat kaikkein sitouttavimpia.
The survey participants comprised 193 secondary school students from three public schools, plus five students who participated in a semi-structured interview.
Kyselyyn osallistui 193 toisen asteen opiskelijaa ja haastatteluihin osallistui viisi opiskelijaa.
The SPSS statistical software package was used for the analysis of survey data.
Kyselyiden materiaalin analysointiin käytettiin SPSS-ohjelmapakettia.
The research data consisted of survey data and qualitative data from a semi-structured interview.
Tutkimuksen aineisto perustui kyselyllä kerättyyn materiaaliin ja kvalitatiiviseen materiaaliin, joka kerättiin puoli-strukturoiduilla haastatteluilla.
Of these, interest in science; degree of autonomy; teachers and teaching style; and quality learning materials were among the factors that are important for online learning situational engagement.
Näistä kiinnostus luonnontiedettä kohtaan; tietyn asteisen autonomian omaaminen; opettajan opetusmenetelmä; ja laadukkaat oppimateriaalit olivat yhteydessä tilannekohtaiseen sitoutumiseen verkossa oppimisen.
Finally, the interviews revealed additional factors affecting situational engagement.
Haastattelut paljastivat lisää tekijöitä, joilla oli yhteys tilannekohtaiseen oppimiseen sitoutumiseen.
Several findings were identified.
Analyysien perusteella voidaan tehdä useita päätelmiä.
This doctoral study is an investigation of secondary school students’ situational engagement in a science Massive Open Online Course (MOOC) drawing on flow theory.
Väitöskirjassa tutkitaan toisen asteen opiskelijoiden tilannekohtaista sitoutumista (situational engagement) oppimiseen avoimella verkkokurssilla (Massive Open Online Course - MOOC) tukeutuen flow- teoriaan.
Based on this, a mixed-method approach was applied, to answer the research questions.
Verkko-oppimisessa käytätettiin erilaisia opetusmenetelmiä, jotta tutkimuskysymyksiin saataisiin vastauksia.
Moreover, a series of Independent Sample T-test (two-tailed) were conducted to compare gender and grade differences in those variables.
Lisäksi käytettiin kaksisuuntaista t-testiä, jotta pystyttiin vertailemaan sukupuolen ja luokkatason yhteyttä oppimiseen sitoutumiseen.
The main goal in this doctoral study is to describe and understand the context-dependent feature of situational engagement in an online learning environment.
Tämän väitöskirjan päätavoite on kuvata ja ymmärtää verkko-oppimisympäristöjen kontekstisidonnaisia ominaisuuksia, joilla on yhteys tilannekohtaiseen oppimiseen sitoutumiseen.
Situational engagement in this study was conceptualized using flow theory, under which interest, skills and challenges are the preconditions.
Tässä tutkimuksessa tilannekohtainen oppimiseen sitoutuminen käsitteellistettiin tukeutumalla flow- teoriaa, jonka reunaehtoja ovat tilannekohtainen kiinnostus, oppijan taidot ja oppimiseen liittyvä haaste.
First, while self-efficacy and value-related interest are positive predictors of MOOC learning situational engagement, feelings-related interest failed to affect students’ level of situational engagement.
Ensinnäkin, minäpystyvyys ja arvoihin liittyvä kiinnostus ovat positiivisia prediktoreita tilannekohtaiselle oppimiseen sitoutumiselle.
To that end, a short MOOC on the topic of sustainable development and energy consumption was developed for a Finnish secondary school science class.
Väitöskirjaa varten rakennettiin toisen asteen oppimiseen soveltuva lyhyt avoin verkkokurssi, joka käsitteli kestävää kehitystä ja energian kulutusta.
Specifically, hierarchal regression analysis was performed to examine factors that predicted students’ situational engagement, and one-way repeated ANOVA was applied in order to see if there are fluctuations in the levels of situational engagement across all measurement points.
Yksityiskohtaisemmin käytettiin hierarkkista regressioanalyysiä, jotta saatiin selville mitkä tekijät ennustavat opiskelijoiden oppimiseen sitoutumista erilaisissa tilanteissa.
Second, students reported significantly different levels of situational engagement across all measurement points, and across different situations.
Toiseksi, oppilaiden tilannekohtainen oppimiseen sitoutuminen vaihteli kuudessa eri tilanteessa, missä aineistoa kerättiin.
2.What influence do time and course contexts have on students’ level of situational engagement in an online learning environment?
Millä tavalla oppilaansukupuoli ja luokkataso ovat yhteydessä tilannekohtaiseen sitoutumiseen verkkokurssilla oppimisessa?
The contribution of the study and suggestions for future work were discussed accordingly.
Tutkielman sovelluksia ja uusia tutkimuskohteita käsitellään kunkin asian yhteydessä.
Grade-wise, significant differences were found on self-efficacy in favouring lower secondary school students, and on science knowledge in favouring upper secondary school students.
Luokka-asteen suhteen merkittäviä eroja löytyi minäpystyvyydessä: minäpystyvyys oli korkeampi alemman luokan oppilailla.
In terms of gender, significant differences were found only on self-efficacy in favouring boys.
Tulosten perusteella kontekstisidonnainen ominaisuus verkko-oppimisessa sitouttaa oppilaita oppimaan Sukupuoleen liittyviä merkittäviä eroja löydettiin ainoastaan minäpystyvyyden osalta: poikien minäpystyvyys oli tyttöjä suurempaa.
What are the aspects and themes that affect students’ situational engagement in a science MOOC environment?
Millä tavalla minäpystyvyys sekä tunteisiin ja arvioihin liittyvä kiinnostus luonnontieteiden opiskleua kohtaan selittävät verkkokurssilla oppimiseen, tässä MOOC, sitoutumista?
Is life on the basic security sustainable?
Onko elämä perusturvan varassa kestävää?
Those households that had been low-income for their whole life, hadn't thought about the sufficiency of natural resources.
Ne tutkittavat, jotka olivat eläneet pienituloisina koko ikänsä, eivät olleet pohtineet luonnonvarojen riittävyyttä.
The results show that the low-income households have an average material footprint exceeding the ecologically sustainable level (18 100 kg per year), although the material footprint is lower than average (40 500 kg per year).
Tulosten mukaan perusturvan saajien materiaalijalanjälki (18 100 kiloa vuodessa) ylittää ekologisesti kestävän tason, vaikka onkin selvästi keskivertosuomalaisen materiaalijalanjälkeä (40 500 kiloa vuodessa) pienempi.
Consuming was characterized by pursuit of status and social comparison between people.
Kuluttamista luonnehtivat statuksen tavoittelu ja ihmisten välinen sosiaalinen vertailu.
Their more ecological way of living than average is rather compulsory than their own choice.
Keskivertosuomalaista ekologisempi elämäntapa on pakon sanelemaa, ei oma valinta.
The change in prevailing consumer culture is an essential part on the way towards sustainable society, because the amount of consumption grows as long as welfare is measured through consumption.
Kulutuskulttuurin muutos on osa siirtymistä kestävän kehityksen mukaiseen yhteiskuntaan, sillä niin kauan kuin hyvinvointia mitataan kuluttamisen kautta, kulutus jatkaa kasvuaan.
The participants were also asked to report their income and consumption expenditures.
Tutkittavilta kysyttiin myös heidän tuloistaan ja menoistaan.
When we notice the limits of the Planet, we should pay more attention to the upper limit of the environmental space to those, who consume the most.
Kun ottaa huomioon ihmiskunnan kohtaamat maapallon rajat, tulisikin kääntää katse ympäristövaran ylärajalle eli niihin, jotka kuluttavat eniten.
: Environmental space as framework for studying ecologically and socially sustainable consumption
: Ympäristövara ekologisesti ja sosiaalisesti kestävän kulutuksen tarkastelussa
The participating households experienced poverty as lack of possibility to consume and recognized the prevailing social pressure to consume.
He kokivat köyhyyden puuttuvina kulutusmahdollisuuksina ja tunnistivat yhteiskunnassa vallitsevan sosiaalisen paineen kuluttaa.
The connection between consumption and natural resource use remained unclear to many of the households and attitudes towards nature alternated between the households.
Yhteys kulutuksen ja luonnonvarojen käytön välillä oli monelle perusturvan saajille epäselvä ja suhtautuminen luontoon vaihteli tutkittavien välillä.
It is a space that can be defined with different indicators and within which it is possible to live a decent and socially acceptable life and at the same time consume natural resources in a sustainable way.
Ympäristövara on 1990-luvun alussa kehitetty, erilaisilla mittareilla määritettävissä oleva tila, jossa on mahdollista elää kohtuullista ja sosiaalisesti hyväksyttävää elämää ja samaan aikaan kuluttaa luonnonvaroja kestävällä tavalla.
In my Master's Thesis I discuss consumption from the perspective of ecological and social sustainability.
Tässä pro gradu -tutkielmassa käsitellään kuluttamista ekologisen ja sosiaalisen kestävyyden näkökulmasta.
The environmental space concept is the framework for this study.
Tarkastelun viitekehyksenä toimii ympäristövaran (environmental space) käsite.
In this research the upper limit of environmental space is defined as the sustainable level of natural resource use calculated as material footprint and the lower limit as decent minimum reference budgets that illustrate the level of consumption allowing a household to fulfil all basic needs and to participate in society.
Tässä tutkimuksessa ympäristövaran ylärajaksi on määritelty luonnonvarojen kulutuksen kestävä taso MIPS (Material Input per Service Unit) -menetelmällä mitattuna ja alarajaksi kohtuullisen minimin viitebudjetin mukainen rahasumma, jonka tulisi mahdollistaa elämisen kannalta välttämättömien tarpeiden, kuten ruoan ja asunnon, lisäksi yhteiskunnallinen osallistuminen.
We were also discussing about consumption, the social pressure to consume and use of natural resources.
Lisäksi haastatteluissa keskusteltiin kuluttamisesta, yhteiskunnassa vallitsevasta kulutuspaineesta sekä luonnonvarojen käytöstä.
The income level of the households remains below the level of the decent minimum reference budgets.
Tutkittavien tulotaso puolestaan jää alle kohtuulliseksi katsotun minimitason.
The material of the study was collected by questionnaires and interviews on the consumption and lifestyle of the participating households.
Tutkimuksen aineisto kerättiin kyselylomakkeilla ja haastatteluilla.
The natural resource consumption of the households was calculated as material footprint.
Heidän luonnonvarojen kulutuksensa eli materiaalijalanjälkensä laskettiin MIPS-menetelmällä.
They also indicate that a sustainable level of resource use cannot be achieved solely by individual choices but the society must improve the changes in the supply of products, services and infrastructure, enabling households to consume in a more sustainable way.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että ekologisen kestävyyden saavuttamiseksi tarvitaan muutoksia yhteiskunnan tarjoamien palveluiden, tuotteiden ja infrastruktuurin materiaalitehokkuudessa.
The households interviewed were all single and living on disability pension or basic unemployment allowance.
Tutkittavat olivat yksinasuvia, perusturvan varassa eläviä henkilöitä.
The material footprint is based on the MIPS concept (Material Input per Service Unit) that considers the whole life cycle of products and activities.
MIPS on ekotehokkuuden mittari, jonka avulla lasketaan, kuinka paljon luonnonvaroja on kulunut jonkin tuotteen tai palvelun koko elinkaaren aikana.
Second, to emerge and function efficiently, the ecosystem of edge computing needs practices, standards, and governance mechanisms of its own kind.
Toiseksi, toimiakseen tehokkaasti, reunalaskennan ekosysteemi tarvitsee omat käytäntönsä, standardinsa ja hallintamekanisminsa.
Further, we propose a framework of Ingelligent Containers (ICONs), capable of autonomous decision making and forming a service overlay on a large-scale edge-cloud setting.
Lisäksi ehdotamme Älykontti (ICON) -kehystä, joka kykenee itsenäiseen päätöksentekoon ja muodostaa palvelupäällysteen laajamittaisessa reunapilviympäristössä.
Finally, the third challenge is the dynamicity of the edge computing environment due to, e.g., varying demand, migrating clients, etc.
Kolmas haaste on reunalaskentaympäristön dynaamisuus, joka johtuu esimerkiksi vaihtelevasta kysynnästä ja asiakkaiden liikkuvuudesta.
We analyze the potential of distributed ledgers to serve for OpenIE decentralized agreement and transaction handling and show how our auction can be implemented with the help of distributed ledgers.
Analysoimme lohkoketjualustojen potentiaalia palvella OpenIE:n hajautetun sopimisen ja tapahtumien käsittelyä ja näytämme, miten huutokauppamme voidaan toteuttaa lohkoketjuteknologia hyödyntäen.
Particularly, we design a protocol capable of discovering edge providers on a global scale.
Suunnittelemme protokollan, joka kykenee etsimään reunaoperaattoreita maailmanlaajuisesti.