natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sputum BPIFB1 and plasma sRAGE levels were significantly associated with reduced airflow limitation over time in smokers with COPD.
Molempien biomarkkerien pitoisuudet olivat yhteydessä ajan myötä heikkenevään ilmateiden ahtaumaan tupakoivilla keuhkoahtaumatautipotilailla.
Finally, we aimed to evaluate the association of the biomarker levels with a longitudinal decline of lung function.
Lisäksi tavoitteena oli selvittää löydettyjen biomarkkerien ja taudin ilmiasuun liittyvien kliinisten ominaisuuksien välisiä yhteyksiä.
On the individual level spirometry may poorly correlate with symptoms, risk of exacerbation, prognosis and response to treatment in COPD.
Hypoteesimme mukaan verestä tai ysköksestä mitattavia yhdisteitä (biomarkkereita) voidaan hyödyntää taudin diagnosoinnissa, seurannassa ja taudinkulun ennustamisessa.
At present, COPD is generally diagnosed by lung function measurement using spirometry, but not all individuals presenting with airflow limitation follow the paradigm.
Keuhkoahtaumataudin diagnoosi perustuu nykyisin spirometriatutkimuksiin, joilla mitataan potilaan hengityskapasiteettia.
CAD represents a group of diseases with different clinical phenotypes, airway inflammation, obstruction and destruction of the lung parenchyma.
Taudille tyypillisiä yhdistäviä tekijöitä ovat pitkittyneet hengitystieoireet sekä ilmateiden pysyvä ahtauma.
Therefore, identification of the similarities and differences of COPD clinical phenotypes is important, as these phenotypes require different therapeutic approaches and have distinct clinical outcomes.
Tämän vuoksi olisi tärkeää löytää ennustavia tekijöitä keuhkoahtaumataudin varhaisempaan toteamiseen ja sen erilaisten taudinmuotojen toteamiseen.
High-quality polar UV measurements : scientific analyses and transfer of the irradiance scale
UV-mittaukset napa-alueilla : tieteellinen analyysi ja irradianssiskaalan siirto
The differences between the Brewers and the portable reference spectroradiometer QASUME have been within 5% during 2002-2010.
Ilmatieteen laitoksen spektroradiometrien ja Euroopan kiertävän QASUME-vertailuspektroradiometrin mittaustulosten erot ovat olleet noin 5 % tai vähemmän vuosina 2002-2010.
During this work, the Antarctic NILU-UV multifilter radiometer network was established by the Instituto Nacional de Meteorogía (INM) as a joint Spanish-Argentinian-Finnish cooperation project.
Mittausverkoston on perustanut espanjalainen Instituto Nacional de Meteorogía (INM) espanjalais-argentiinalais-suomalaisena yhteistyönä vuosina 1999-2000.
Ozone was the dominant factor affecting UV radiation during the springtime, whereas clouds played a more important role during the summertime.
Kokonaisotsonin vaikutus UV-säteilyn vaihteluissa oli suurin keväisin, kun taas pilvisyyden vaikutus korostui kesällä.
In order to achieve high-quality UV time series for scientific analyses, proper quality control (QC) and quality assurance (QA) procedures have to be followed.
Korkealaatuiset tieteelliseen käyttöön soveltuvat UV-mittaukset vaativat järjestelmällisiä laadunvalvonta- ja laadunvarmistusmenetelmiä.
New methods for the cosine correction, the temperature correction and the calculation of long-term changes of spectral responsivity were developed.
Uusia menetelmiä on myös kehitetty lämpötilariippuvuudesta ja mittauskyvyn muutoksista aiheutuvien virheiden korjaamiseen pitkistä aikasarjoista.
These practices are applicable to other UV instruments as well.
Menetelmät ovat sovellettavissa muillekin UV-säteilyä mittaaville radiometreille.
The features of the spectral UV radiation time series at Sodankylä were analysed for the time period 1990-2001.
Työssä analysoitiin Sodankylän spektrisen UV-säteilyn aikasarjassa esiintyviä lyhyt- ja pitkäaikaisia vaihteluja vuosina 1990-2001.
The Earth's ecosystems are protected from the dangerous part of the solar ultraviolet (UV) radiation by stratospheric ozone, which absorbs most of the harmful UV wavelengths.
Auringon säteilystä noin 8 % on ultraviolettisäteilyä (UV-säteily), jonka lyhyet aallonpituudet ovat haitallisia maapallon ekosysteemeille.
No statistically significant long-term changes in UV irradiances were found, and the results were strongly dependent on the time period studied.
Aikasarjaa kuvasti kuukausikeskiarvojen suuri vuosittainen vaihtelu, minkä seurauksena havaitut muutokset riippuivat valituista ajanjaksoista eivätkä olleet tilastollisesti merkittäviä.
This work also showed that UV measurements made in the Arctic and Antarctic can be comparable with each other.
Lisäksi kiertävän NILU-UV-mittalaitteen vertailumittaukset spektroradiometrien kanssa osoittivat, että Euroopan arktisten alueiden ja Etelämantereen alueen UV-mittauksia on mahdollista vertailla keskenään.
Severe depletion of stratospheric ozone has been observed in the Antarctic region, and to a lesser extent in the Arctic and midlatitudes.
Voimakkainta otsonin väheneminen on ollut etelänavan ympäristössä eteläisen pallonpuoliskon kevätaikaan.
Reconstructed UV irradiances were used as a QA tool for spectroradiometer data.
Käytettävät mittalaitteet ovat NILU-UV-monikaistaradiometrejä.
They included training of the operators, daily maintenance, regular lamp tests and solar comparisons with the travelling reference instrument.
Menetelmät perustuvat kaksi kertaa kuukaudessa tehtäviin lamppumittauksiin ja kiertävällä vertailumittarilla tehtäviin auringon UV-säteilyn mittauksiin.
In this work, practices of QC and QA are developed for Brewer spectroradiometers and NILU-UV multifilter radiometers, which measure in the Arctic and Antarctic regions, respectively.
Tässä työssä on kehitetty Ilmatieteen laitoksen Brewer-spektroradiometreillä mitatuille UV-mittauksille prosessointiketju, jossa tuotetaan tieteelliseen tutkimuskäyttöön soveltuvaa UV-mittausaineistoa.
Concern about the effects of increasing UV radiation on human beings and the natural environment has led to ground based monitoring of UV radiation.
Suojaavan otsonikerroksen oheneminen herätti huolen maapallon pinnalle saapuvan UV-säteilyn mahdollisesta lisääntymisestä, ja järjestelmällinen UV-säteilyn mittaus aloitettiin monin paikoin 1980-luvun loppupuolella.
The QA of the Finnish Meteorological Institute's (FMI) two Brewer spectroradiometers included daily maintenance, laboratory characterizations, the calculation of long-term spectral responsivity, data processing and quality assessment.
Ketju sisältää laadunvalvonta- ja laadunvarmistusmenetelmiä, jotka perustuvat laboratoriokarakterisointien mittaustulosten ja teoreettisten sovellutusten yhdistämiseen.
As part of this work, the QC/QA practices of the network were developed.
Tämän työn yhtenä osana on ollut osallistuminen Etelämantereen alueella sijaitsevan UV-säteilyä mittaavan mittausverkoston suunnitteluun ja toteuttamiseen.
The effect of the drifts were corrected by a method scaling the site NILU-UV channels to those of the travelling reference NILU-UV.
Tämä työ osoitti, että kiertävää NILU-UV-vertailumittalaitetta voidaan käyttää irradianssiskaalan siirtämiseen pohjoisen ja eteläisen pallonpuoliskon korkeiden leveysasteiden välillä.
The spectral features and the effect of different factors affecting UV radiation were studied for the spectral UV time series at Sodankylä.
Suomessa Ilmatieteen laitos aloitti spektrisen UV-säteilyn mittaukset Sodankylän mittausasemalla vuonna 1990.
The temperature characterization showed a linear temperature dependence between the instrument's internal temperature and the photon counts per cycle.
Uutta on mm. pilvisyyden vaihtelut huomioiva kosinikorjausmenetelmä, jolla on korjattu matalista auringon korkeuskulmista aiheutuva virhe mittaustuloksissa.
Both Brewers have participated in international spectroradiometer comparisons and have shown good stability.
Mittausten laatua on arvioitu osallistumalla säännöllisesti kansainvälisiin vertailukampanjoihin.
After correction, the mean ratios of erythemally-weighted UV dose rates measured during solar comparisons between the reference NILU-UV and the site NILU-UVs were 1.007±0.011 and 1.012±0.012 for Ushuaia and Marambio, respectively, when the solar zenith angle varied up to 80°.
Korkeilla leveysasteilla tehtävät UV-mittaukset ovat haastavia runsaan ja vaihtelevan pilvisyyden, matalien auringon korkeuskulmien, kylmien lämpötilojen ja talvisten jäätämis- ja lumiolosuhteiden vuoksi.
This work emphasized the importance of proper QC/QA, including regular lamp tests, for the multifilter radiometers also.
Tässä työssä on kehitetty mittausverkostolle soveltuvat laadunvalvonta- ja laadunvarmistusmenetelmät, jotka voidaan ottaa käyttöön muissakin vastaavissa mittausverkostoissa.
Reconstruction of past UV radiation
Menneen ajan UV-säteilyn rekonstruointi
Two different techniques for UV reconstruction were developed.
Tässä työssä kehitettiin kaksi UV-rekonstruointimenetelmää.
The pyranometer-based method shows better performance than the sunshine-based method, especially for daily values.
Pyranometrimittauksiin perustuva menetelmä on tarkempi kuin paistehavaintoihin perustuva etenkin päiväkohtaisia arvoja verrattaessa.
Using these methods, long time series of reconstructed UV radiation were produced for five European locations, namely Sodankylä and Jokioinen in Finland, Bergen in Norway, Norrköping in Sweden, and Davos in Switzerland.
Asemat olivat Sodankylä ja Jokioinen Suomessa, Bergen Norjassa, Norrköping Ruotsissa ja Davos Sveitsissä.
Solar ultraviolet (UV) radiation has a broad range of effects concerning life on Earth.
Auringon ultraviolettisäteily (UV-säteily) vaikuttaa usealla tavalla elämään maan päällä.
Thus, they are considered reliable and trustworthy, as suggested also by the good performance of the methods.
Tämän vuoksi menetelmiä voidaan pitää luotettavina.
Because the stratospheric ozone layer protects life on Earth from harmful UV radiation, this lead to concern about possible changes in the UV radiation due to anthropogenic activity.
Stratosfäärin otsonikerros suojelee elämää maan päällä haitalliselta UV-säteilyltä, ja havaitut otsonikerroksen muutokset aiheuttivat huolta ihmiskunnan mahdollisesti aiheuttamista muutoksista UV-säteilymäärissä.
The clear-sky value is then corrected for the effect of clouds based on either (i) sunshine duration or (ii) pyranometer measurements.
Pilvien vaikutus otetaan tämän jälkeen huomioon joko auringon paistehavaintojen tai pyranometrimittauksien perusteella.
The time series of reconstructed UV radiation produced in this thesis provide new insight into the past UV radiation climate and how the UV radiation has varied throughout the years.
Tässä työssä tuotetut pitkät UV-aikasarjat tuovat uutta tietoa UV-säteilyn ilmastollisesta käyttäytymisestä ja siitä kuinka UV-säteily on vaihdellut menneisyydessä.
For monthly values, the difference between the performances of the methods is smaller, indicating that the sunshine-based method is roughly as good as the pyranometer-based for assessing long-term changes in the surface UV radiation.
Kuitenkin paistehavaintoihin perustuva menetelmä on kuukausiarvoja tarkasteltaessa lähes yhtä tarkka kuin pyranometrimenetelmä, mikä tarkoittaa että paistemenetelmä on suurin piirtein yhtä hyvä kuin pyranometrimenetelmä arvioitaessa pidemmän aikavälin vaihteluita kuten esimerkiksi vuosi vuodelta tapahtuvaa vaihtelua.
Soon after the mid-1980s, it was recognized that the stratospheric ozone content was declining over large areas of the globe.
1980-luvun puolivälin jälkeen huomattiin, että stratosfäärin otsonimäärä oli vähenemässä etenkin Etelämantereen kevätkaudella mutta myös maapallonlaajuisesti.
At Davos, the reconstructed UV over the period 1926-2003 shows considerable variation throughout the entire period, with high values in the mid-1940s, early 1960s, and in the 1990s.
Korkeita arvoja oli 1940-luvun keskivaiheilla, 1960-luvun alussa ja 1990-luvulla.
Moreover, the variations prior to 1980 were found to be caused primarily by variations in the cloudiness, while the increase of 4.5 %/decade over the period 1979-1999 was supported by both the decline in the total ozone column and changes in the cloudiness.
Toisaalta sekä pilvisyys että otsonin vähentyminen vaikuttivat jakson 1979-1999 aikana todettuun kasvuun UV-säteilyssä (4,5 %/vuosikymmen).
Both are based on first calculating the clear-sky UV radiation using a radiative transfer model.
Molemmissa lasketaan aluksi säteilynkuljetusmallilla pilvettömän sään UV-säteilymäärä.
Especially the sunshine-based UV time series, extending back to 1926 and 1950 at Davos and Sodankylä, respectively, also put the recent changes driven by the ozone decline observed over the last few decades into perspective.
Esimerkiksi auringon paistehavaintoihin perustuvat aikasarjat ulottuvat vuoteen 1926 Davosissa ja vuoteen 1950 Sodankylässä.
At Jokioinen, a weak increase was found, while at Bergen there was no considerable overall change in the UV radiation level.
Jokioisissa ja Bergenissä UV-säteilyn muutokset olivat pieniä.
The aim of this thesis was to improve our understanding of past variations in the surface UV radiation by developing techniques for UV reconstruction.
Tämän väitöskirjatyön tavoitteena oli tuottaa uutta tietoa UV-säteilyn vaihteluista menneisyydessä kehittämällä ns. UV-rekonstruointimenetelmiä, joissa hyödynnetään yleisiä meteorologisia mittauksia ja kokonaisotsonitietoa menneen ajan UV-säteilyn arvioimiseen.
Initiated by this concern, many stations for monitoring of the surface UV radiation were founded in the late 1980s and early 1990s.
Tämän seurauksena useimmat UV-säteilyn mittausasemat ovat perustettuja juuri tähän aikaan 1990-luvun taitteessa.
Both techniques account also for the variations in the surface albedo caused by snow, whereas aerosols are included as a typical climatological aerosol load.
Lisäksi kumpikin menetelmä ottaa huomioon lumen aiheuttamat vaihtelut maan pinnan heijastuvuudessa.
Both UV reconstruction techniques developed in this thesis account for the greater part of the factors affecting the amount of UV radiation reaching the Earth's surface.
Kumpikin tässä työssä kehitetty menetelmä ottaa huomioon tärkeimmät UV-säteilymäärään vaikuttavat tekijät ja tulokset ovat hyviä verrattaessa riippumattomiin havaintoihin.
As a consequence, there is an apparent lack of information on UV radiation further in the past: measurements cannot tell us how the UV radiation levels have changed on time scales of, for instance, several decades.
UV-säteilyn mittausaikasarjat ovat siis melko lyhyitä, ja ne pystyvät tyypillisesti kertomaan meille UV-säteilyn vaihteluista vain viimeisten noin 15 vuoden ajalta.
This event posed the indirect hazard of fire, although its magnitude around 4.6 was minor on the global scale.
Tulipalot olivat epäsuora järistysuhka, vaikka järistyksen magnitudi oli suuruusluokkaa 4.6, eli vähäinen maailman mittakaavassa.
This may have resulted from the amplification of the ground shaking in the soft soil of the coast and river valleys where most of the population was found.
Tärinä saattoi voimistua irtonaisissa maalajeissa rannikolla ja jokivarsilla, missä suurin osa havaitsijoista asui.
Information of the earthquakes felt on the coasts of the Gulf of Bothnia between 31 March and 2 April 1883 and on 28 July 1888 was retrieved from the contemporary Finnish and Swedish newspapers, while the earthquake of 4 November 1898 GMT is an example of an early systematic macroseismic survey in the region.
Maaliskuun 31. ja huhtikuun 2. päivän välillä 1883 sekä 28. heinäkuuta 1888 Pohjanlahden rannikoilla huomiota herättäneistä maanjäristyksistä tehtiin makroseisminen perustutkimus.
The large data set of the 1931 earthquake provided an opportunity to apply statistical methods and assess methodologies that can be used when dealing with macroseismic intensity.
Vuosisadan vaihteessa satakunta vuotta sitten Suomen lähialueiden seismisyystaso oli korkeampi kuin nykyään, joten makroseismologian keinoin voidaan tutkia vaikuttavia seismisyysilmiöitä.
The data on the earthquake of 4 November 1898 GMT were augmented with historical background information discovered in various archives and libraries.
Maanjäristys 5. marraskuuta 1898 (paikallista aikaa) on esimerkkinä varhaisesta järjestelmällisestä makroseismisestä selvityksestä Pohjolassa: tuntuvuushavaintoja kerättiin tuolloin asukkailta erityisillä kyselykaavakkeilla.
The improved collection of IDPs of the 1888 earthquake shows that this event was a rare occurrence in the area.
Vuonna 1888 järistyksen tuntuvuusalue oli laajempi kuin aikaisemmin on arveltu, sillä se käsitti pohjoisen Pohjanlahden molemmat rannikot.
A more pervasive perception of intensity as an ordinal quantity affected by uncertainties is advocated.
(Makroseisminen) intensiteetti kuvaa järistysvaikutusten voimakkuutta ja eroaa tyystin magnitudista, joka on ainutkertainen kullekin maanjäristykselle.
The main type of data under consideration is a set of macroseismic observations available for a given earthquake.
Tietojen perusteella ei kuitenkaan saavuteta käsitystä seudun kaikkein voimakkaimmista maanjäristyksistä.
Implicit interaction refers to human-computer interaction techniques that do not require active engagement from the users.
Implisiittinen vuorovaikutus viittaa ihmisen ja tietokoneen välisen vuorovaikutuksen tekniikoihin, jotka eivät vaadi käyttäjän tarkkaavaisuutta.
Instead, the user is passively monitored while performing a computer task, and the data gathered is used to infer implicit measures as inputs to the system.
Tämän sijaan järjestelmä kerää käyttäjästä tietoja passiivisesti ja käyttää näitä tietoja operatiivisina syötteinä.
The research targets three main research areas: a) physiology for implicit relevance measures, b) physiology for implicit affect measures, and c) physiology for real-time implicit interaction.
Tarkkaan ottaen tarkoituksenani on tutkia a) fysiologisten signaalien kykyä kertoa siitä, miten kiinnostavana käyttäjä kokee lukemansa tekstin, b) fysiologisten signaalinen käyttökelpoisuutta ennustamaan, minkälaisia tunnereaktiota (esim. huvittuneisuutta) tekstit herättävät lukijassa sekä, c) fysiologisen signaalien käyttökelpoisuutta reaaliaikaisessa implisiittisessä vuorovaikutuksessa.
The work calls for researchers and practitioners to consider the use of physiological signals as implicit inputs for improved information delivery and personalization.
Tutkimuksen löydösten pääviesti tutkimusyhteisölle ja alan ammattilaisille on se, että implisiittisinä syötteinä fysiologiset signaalit helpottavat informaation kulkua ja parantavat personalisoimista ihmisen ja tietokoneen välisessä vuorovaikutuksessa.
This dissertation contributes to the body of knowledge by studying physiological signals for implicit interaction with textual information.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että fysiologiset signaalit tarjoavat toimivan ratkaisun reaaliaikaiseen implisiittiseen vuorovaikutukseen tekstipohjaisten sisältöjen parissa.
The thesis presents two experimental studies that target brain activity, electrodermal activity, and cardiovascular activity to indicate users' affective responses to textual information.
Väitöskirjani tarkoituksena on tutkia käyttäjien fysiologisia signaaleja sekä kerätä tietoa heidän reaktioistaan ja mielipiteistään suhteessa tekstipohjaiseen informaatioon ja käyttää näitä signaaleja ja tietoja implisiittisen vuorovaikutuksen mahdollistamiseksi.
The systems demonstrate real-time generation of implicit physiological measures, as well as information recommendation on the basis of implicit physiological measures.
Mittauslaitteiden kehityksen myötä implisiittisessä vuorovaikutuksessa voidaan hyödyntää myös fysiologisia signaaleja, kuten aivovasteita ja kardiovaskulaarisia reaktioita.
The first research area targets perceived relevance, as the most noteworthy underlying property regarding the user interaction with information items.
Näiden signaalien analyysi paljastaa tietoja käyttäjän kiinnostuksen kohteista ja tunteista suhteessa tietokoneen esittämään sisältöön, ja tarjoaa näin järjestelmälle paremmat mahdollisuudet vastata käyttäjän tarpeisiin.
As the amount of available information increases, traditional methods that rely on the users' explicit input become less feasible.
Implisiittinen vuorovaikutus mahdollistaa näin uusia vuorovaikutuskanavia vaivaamatta lainkaan käyttäjää.
Based on the research, the ways of talking about the suburb depend on the speaker, the speaker’s motives, and the subject.
Tutkimustulosten perusteella voi päätellä, että lähiöstä puhumisen tavat vaihtelevat puhujasta, hänen motiiveistaan ja puhumisen kohteesta riippuen.
Because the suburbs of the Helsinki metropolitan area are very different, the research doesn’t reveal what suburbs are really like.
Koska pääkaupunkiseudun lähiöt ovat toisistaan vahvasti poikkeavia, ei tutkimus kerro sitä, millaisia lähiöt todella ovat.
The defense discourse emphasized the uniqueness and meaningfulness of the suburb as the environment and home of its inhabitants.
Lähiön puolustusdiskurssi korosti lähiön ainutlaatuisuutta ja merkityksellisyyttä sen asukkaiden elinympäristönä ja kotina.
While most of the newspaper writings mention the age and deterioration of the period’s suburbs, the problem discourse did not dominate the research material.
Vaikka suurin osa sanomalehtijutuista mainitsee ajan lähiön vanhana ja rapistuvana, ei ongelmaiseen lähiöön viittaava puhetapa noussut aineistossa valta-asemaan.
The discourses allowed a crucial observation that the suburb is an arena for wielding power where a contradictory and naïve attitude towards developing suburban social life is a major problem slowing down the prevention of economic marginalization.
Diskurssien avulla pystyi tekemään sen keskeisen havainnon, että lähiö on vallankäytön areena, jossa suuri ongelma on ristiriitainen ja naiivi suhtautuminen lähiön sosiaalisen elämän kehittämiseen, mikä hidastaa lähiöiden huono-osaistumisen kierteen katkaisemista.
Combined with deterioration of apartments built in the 1960s and 1970s, structural and social problems in high-rise suburbs have led to a societally challenging situation.
Kerrostalolähiöiden rakenteelliset ja sosiaaliset ongelmat yhdistettynä 1960–1970-luvun kerrostalokannan rapistumiseen, on johtanut yhteiskunnallisesti vaikeaan tilanteeseen.
In addition to economic marginalization, these suburbs are seen to suffer from decreasing and aging population, and a need for renovations.
Huono-osaistumisen lisäksi lähiöiden ongelmana nähdään vähentynyt ja ikääntynyt väestö sekä peruskorjauksen tarve.
The stated aims of infill development include urban unification and social diversification of the suburbs in order to prevent the cycle of economic marginalization.
Täydennysrakentamisen tavoitteeksi on kirjattu muun muassa kaupunkirakenteen eheyttäminen ja lähiöiden sosiaalinen monipuolistaminen, jolla pyritään pysäyttämään ja ehkäisemään huono-osaistumisen kierrettä.
In recent years, Finnish urbanization has led to regional economic marginalization, which in the Helsinki metropolitan area is concentrated in the high-rise suburbs of the 1960s and 1970s.
Suomalaisessa kaupungistumiskehityksessä on viime vuosina ollut havaittavissa alueellista huono-osaistumista, mikä paikantuu pääkaupunkiseudulla erityisesti 1960–1970-luvun kerrostalolähiöihin.
The objective is to discover how a high-rise suburb appears as a site for infill development, and what kinds of discourses appear in newspaper writings about infill development.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää, millaisena täydennysrakentamispaikkana kerrostalolähiö näyttäytyy ja millaisia lähiödiskursseja nousee esiin täydennysrakentamista koskevassa sanomalehtikirjoittelussa.
Due to the choice of newspaper, the addressed suburbs are found in the Helsinki metropolitan area.
Sanomalehden valinnasta johtuen tutkimuksen kerrostalolähiöt paikantuvat pääkaupunkiseudulle.
The most powerful discourse was about potential.
Voimakkaimmaksi diskurssiksi nousi diskurssi, jossa lähiö nähdään mahdollisuutena.
The study also examines how different parties react to infill development, and seeks to shed light on the motives behind the remarks of different parties.
Tutkimus on myös pyrkinyt valottamaan niitä motiiveja, joita eri tahojen puheenvuorojen taustalla vaikuttaa.