natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The relative strength of the jurisdictional districts of Raivola and Terijoki, the summer villa region, reached the level of the biggest towns in Finland.
Kesäasutuksen kasvaessa huvila-alueen nimismiespiirien miesvahvuudet ylsivät suhteessa pääkaupungin tasolle.
Violence flared up easily because of the free-time drinking of workers.
Katutappelut kuuluivat useimmiten työmiesten humalaisiin kapakkakierroksiin.
People tried to keep the police out of their disputes, but, in the most difficult situations, police assistance was expected and collaboration offered.
Väestö pyrki pitämään poliisin kiistojensa ulkopuolella, mutta selvän kielteisesti siihen suhtauduttiin vain itsehallintoa tavoittelevassa, salakapakoistaan tunnetussa Raivolan venäläiskylässä.
From the turn of the 20th century the local control, on the initiative of civic associations, tried to respond to the growing unrest by concentrating on marginal groups.
Vuosisadan vaihteesta kunnat ja niitä yllyttäneet kansalaisjärjestöt vastasivat rauhattomuuteen asettamalla tehottomia rajoituksia juoppoudelle ja muulle huonotapaisuudelle.
The group of workers drifting from joint to joint resembled the rural night prowling group with its defiance of jointkeepers and the police.
Katutappelut poliisin koetinkivenä Julkinen väkivalta keskittyi huvila-alueelle ja poikkesi maaseudun tappeluista poliisivalvonnan vuoksi.
The most direct measure against violence was the 1911 ban on carrying knives in public, after the role of knives used in burgeoning homicides and other violence had been brought to public attention.
Samoin suhtautuminen nurkkatansseihin muuttui kielteiseksi vuosisadan vaihteessa niiden sisäisen kontrollin lamauduttua juopumukseen ja väkivallan ihannointiin.
Violence was understood as protecting the community, especially against the Russians.
Suunnitellut hyökkäykset varsinkin venäläisiä vastaan tulivat tavallisiksi 1910-luvulla.
The police used violence with restraint on patrol, but turned to it when it was safe.
Väkivalta poliisia kohtaan oli tavallisesti vastarintaa takavarikon, ratsian tai pidätyksen yhteydessä.
In the police controlled communities, violence was even more obviously of a marginalising quality.
Kun historiallinen väkivaltatutkimus on Suomessa aiemmin tarkastellut lähes yksinomaan henkirikoksia, tässä työssä on otettu huomioon myös lievä väkivalta.
The victims were usually somewhat younger.
Väkivalta oli valtaosaltaan nuorten ja nuorehkojen miesten aikaansaannosta.
Intervention in unreasonable punishments was rare, and especially the mentally ill and foster children were treated roughly.
Isännän perheelleen ja palkollisille pitämä kuri oli räikeimpiä tapauksia lukuun ottamatta hyväksyttyä.
The risk of abnormal gastric mucosal findings was increased in conjunction with ventilator treatment at the time of endoscopy and with increasing gestational age of the patient.
Niiden vaaraa lisäsi pitkäkestoinen napavaltimokatetrin käyttö ja furosemidilääkitys vastasyntyneisyyskaudella.
Combined ante- and postnatal indomethacin exposure, cumulative antenatal exposure ?150 mg and duration of maternal treatment over two days were associated with an increased risk of NEC and combined indomethacin exposure with an increased risk of septicaemia.
Yli kahden vuorokauden kestoinen tai suurehko (yli 149 mg) vuorokautinen tai yhteenlaskettu äidin saama indometasiinihoito lisäsi lievien aivoverenvuotojen ja vaikean suolistotulehduksen vaaraa tutkituilla vastasyntyneillä.
Recent perinatal or current postnatal indomethacin treatment may also increase the risk of GI symptoms and oesophageal and gastric mucosal lesions in preterm infants.
Indometasiinille altistuminen sekä ennen syntymää että syntymän jälkeen lisäsi vaikeiden suolisto- ja bakteeri-infektioiden sekä tähystystutkimuksella todettujen ruokatorven ja mahan limakalvovaurioiden riskiä.
The final closure rate after repeated indomethacin administration was higher (90%) in the short course group compared with the long (63%).
Tutkimuksessa todettiin, että PDAn sulku onnistui useammin lyhyellä suurempiannoksisella kuin pitkällä pieniannoksisella indometasiinihoidolla.
This group also had a shorter duration of oxygen supplementation, less frequent symptoms of NEC and less marked tendency to urea retention.
Lyhyen hoidon saaneet lapset tarvitsivat happihoitoa lyhyemmän ajan ja hoidolla oli vähemmän lieviä suolisto- ja munuaissivuvaikutuksia kuin pitkällä hoidolla.
Recently, postnatal indomethacin administration during the first 24 hours of life has been shown to reduce the incidence of IVH in infants born prematurely.
Indometasiinia käytetään raskauden aikana ennenaikaisten supistusten hoitoon ja vähentämään liiallista lapsiveden määrää.
There was no independent association between indomethacin exposure and pneumothorax, BPD or RDS.
Indometasiinialtistuksella ei havaittu olevan yhteyttä munuaisten rakenteen tai toiminnan poikkeavuuksiin 2-4 vuoden iässä.
The risk of adverse effects on the infants seems to increase with increasing duration of both antenatal and postnatal indomethacin uses.
Yhteenvetona voidaan todeta, että sekä raskauden aikaiseen että syntymän jälkeiseen pitkäkestoiseen indometasiinihoitoon näyttää liittyvän lisääntynyt välittömien haittavaikutuksien riski ennenaikaisesti syntyneillä lapsilla.
However, both antenatal and postnatal indomethacin exposure have been associated with significant adverse effects, including GI pathology, bleeding tendency and renal dysfunction during the neonatal period in preterm patients.
Sekä raskauden aikaisen indometasiinialtistuksen että syntymän jälkeisen indometasiinihoidon on raportoitu aiheuttavan välittömiä haittavaikutuksia ennenaikaisesti syntyneillä lapsilla.
Renal growth and structure, studied by ultrasonography, and function, evaluated by 51Cr-EDTA, blood tests, urineanalysis and blood pressure measurements, were good in 66 preterm-born children with (N=31) and without (N=24) perinatal indomethacin exposure, at the age of 2-4 years.
Indometasiinialtistuksen ja muiden vastasyntyneisyyskauden tekijöiden vaikutusta potilaiden munuaisten rakenteeseen ja toimintaan selvitettiin 2-4 vuoden iässä.
Few data are available regarding the long-term effects of perinatal indomethacin use on renal macroscopic structure and function in such patients.
Sen sijaan indometasiinihoidolla ei ollut pitkäaikaisvaikutuksia munuaisten kasvuun, rakenteeseen tai toimintaan.
In addition, a short duration of enteral feeding before gastroscopy was a risk factor associated with oesophageal mucosal lesions.
Kuitenkin yhteensä 14%:lla tutkituista lapsista todettiin ultraäänitutkimuksella munuaisten rakenteellisia poikkeavuuksia.
Differentiated Thyroid Cancer: Diagnostics, prognostic factors and long-term outcome
Hyvin erilaistunut kilpirauhassyöpä: diagnostiikka, ennustekijät ja pitkän aikavälin ennuste
CNB was not beneficial in the diagnosis of follicular thyroid lesions (IV).
Karkeaneulanäyte ei ollut hyödyllinen follikulaaristen kasvainten diagnostiikassa.
SPMs are more frequent in young DTC patients, and this observation should be taken into account in the treatment and follow-up of DTC patients.
Nuorten kilpirauhassyöpäpotilaiden suurentunut uusien syöpien riski tulisi ottaa huomioon kilpirauhassyöpäpotilaiden hoitoa ja jatkoseurantaa suunniteltaessa.
The study population consisted of patients treated for thyroid cancer in Pirkanmaa Hospital District in the south of Finland between 1981 and 2002.
Vuosina 1981-2002 Pirkanmaan sairaanhoitopiirissä 553 potilasta sairastui kilpirauhassyöpään.
Higher incidence of SPMs was observed in patients diagnosed or treated when younger than 40 years (RR 1.73, p=0.037) and patients diagnosed after 1996 (RR 1.51, p=0.029) (III).
Suurempi uusien syöpien ilmaantuvuus havaittiin alle 40-vuotiailla kilpirauhassyöpäpotilailla ja vuoden 1995 jälkeen sairastuneilla potilailla.
CNB had a definite sensitivity for malignancy of 61% (CI 41%-78%), which was markedly higher than the definitive sensitivity of FNA 22% (CI 10%-42%).
Kilpirauhassyövän ennuste oli suotuisa; hyvin erilaistuneeseen kilpirauhassyöpään liittyvä kuolleisuus 10 vuoden seurannassa oli vain 6-8% tutkimusjakson aikana.
Altogether 553 patients with thyroid cancer were analysed for trends during past decades for tumour related parameters, treatments, the incidence of thyroid cancer and mortality (I).
Hyvin erilaistunut kilpirauhassyöpä: diagnostiikka, ennustekijät ja pitkän aikavälin ennuste Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää kilpirauhassyöpään sairastuneiden potilaiden hoidossa, kasvainten ominaisuuksissa ja ennusteessa tapahtuneita muutoksia kolmen vuosikymmenen aikana.
The goal in the treatment of thyroid cancer is to minimise disease-related mortality with surgery and post-operative thyroid remnant ablation with radioiodine (RAI).
Karkeaneulanäytettä verrattiin ohutneulanäytteeseen tutkimalla kokeellisessa tutkimusasetelmassa leikkauksen yhteydessä poistettuja kilpirauhaslohkoja.
A prospective study evaluating the usefulness of core needle biopsy (CNB) in thyroid nodule diagnostics was performed using CNB samples of 52 consecutive patients (IV).
Tutkimuksessa selvitettiin myös kilpirauhassyövän uusiutumista ennakoivia tekijöitä ja karkeaneulanäytteen merkitystä kilpirauhaskyhmyjen diagnostiikassa.
The recurrent PTCs had high peritumoural lymphatic vasculature, which correlates with the type of metastatic spread route of PTC.
Havainnot sopivat hyvin siihen, että kilpirauhassyöpä leviää tyypillisesti kaulan imusolmukkeisiin ja veriteitse tapahtuva leviäminen on harvinaisempaa.
Papillary (PTC) and follicular (FTC) thyroid cancers are referred to as well-differentiated thyroid cancers (DTCs).
Tuki- ja pehmytkudossyöpien sekä imukudossyöpien ilmaantuvuus oli suurempi kilpirauhassyövän sairastaneilla kuin verrokeilla.
The DTC patients in the first study (n=493) were used in conjunction with the Oulu University Hospital patient cohort (n=427), a total of 920 patients, to evaluate the risks for second primary malignancies (SPMs) in thyroid cancer patients (III).
Kilpirauhassyövän ilmaantuvuus kasvoi tutkimusaikana, mutta samalla kasvainten keskimääräinen koko pieneni ja paremman ennusteen papillaaristen syöpätyyppien osuus kasvoi.
The incidence of thyroid cancer and the proportion of PTC were rising.
Myös radiojodihoitojen määrä kasvoi tutkimusaikana.
CNB may be considered as an auxiliary diagnostic procedure in FNA with suspicion of malignancy.
Kilpirauhassyöpäpotilaiden uusien syöpien riskiä selvitettiin yhteistyössä Oulun yliopistollisen sairaalan tutkijoiden kanssa.
The incidence of SPMs in thyroid cancer patients was compared to controls (n=4,542) matched for age, gender and place of residence.
Uusien syöpien kokonaisilmaantuvuudessa ei ollut merkittävää eroa tutkimuspotilaiden ja verrokkien välillä.
Twenty-seven patients with histologically verified recurrent DTC were compared with matched controls with non-recurrent DTC (n=24) and thyroid adenomas (n=24) to estimate the role of angiogenesis and lymphangiogenesisin the DTC recurrences (II).
Kilpirauhassyövän uusimaa ennakoivia tekijöitä selvitettiin tutkimalla kasvainten veri- ja imusuonten ominaisuuksia.
The dissertation consists of four distinct survey studies analyzing 15- to 25-year-old adolescents and young adults from Finland (N = 1,200), the United States (N = 1,212), South Korea (N = 1,192), and Spain (N = 1,212).
Tutkimusaineistona käytetään hankkeen keräämää kansainvälistä kyselyaineistoa Suomesta (N = 1200), Yhdysvalloista (N = 1212), Etelä-Koreasta (N = 1192) ja Espanjasta (N = 1212).
Problem gambling and compulsive Internet use are prominent examples of these types of behavioral addictions.
Rahapeliongelmat ja pakonomainen internetin käyttö ovat esimerkkejä toiminnallisista addiktioista.
All of the addictive behaviors were associated with higher psychological distress, but excessive drinkers experienced less psychological distress, likely due to their stronger social relations.
Kaikki tarkastellut addiktiot ovat yhteydessä voimakkaampaan henkiseen pahoinvointiin, mutta liiallisesti alkoholia käyttävillä nuorilla vahvat sosiaaliset suhteet voivat suojata henkiseltä pahoinvoinnilta.
Youths who participated in excessive drug use, problem gambling, or compulsive Internet use seemed to have weaker social connections with their peers.
Liiallinen huumeiden käyttö, rahapeliongelmat ja pakonomainen internetin käyttö ovat yhteydessä heikentyneeseen kaveriporukkaan kuulumiseen.
Addictive behaviors are a global phenomenon and pose serious and widespread public health threats.
Riippuvuusongelmat eli addiktiot ovat yleisiä ja maailmanlaajuinen ilmiö.
The addictive behaviors investigated in relation to these social processes were excessive alcohol use, excessive drug use, problem gambling, and compulsive Internet use.
Keskityn tarkastelemaan sosiaalisen identifioitumisen, sosiaalisen tuen, normien ja yksinäisyyden merkitystä liiallisen alkoholin ja huumeiden käytön, rahapeliongelmien ja pakonomaisen internetin käytön yhteydessä.
Adolescents and young adults are particularly vulnerable to the harms of addiction.
Nuoret ovat erityisen alttiita erilaisille addiktioille ja nuoruudessa alkaneen addiktiokäyttäytymisen haittavaikutukset ovat kauaskantoisia.
This dissertation examines how different social psychological factors are related to addictive behaviors among youth.
Väitöskirja koostuu neljästä osajulkaisusta, joiden tavoitteena on selvittää, mitkä sosiaalipsykologiset tekijät ovat yhteydessä nuorten addiktiokäyttäytymiseen.
Addiction is typically understood as an alcohol or substance use disorder.
Addiktio ymmärretään usein päihderiippuvuutena, mutta addiktio voi kehittyä myös toimintaan.
Different social psychological factors such as social identity and norms can either protect youth from or predispose them to different addictive behavior patterns.
Tunnistamalla sosiaalipsykologisten tekijöiden yhteyksiä nuorten addiktioihin voidaan edistää addiktioita ennaltaehkäisevää ja kuntouttavaa työtä
According to the results, excessive alcohol use was associated with stronger peergroup identification.
Tutkimustulosten mukaan vahva kuuluminen internetin ulkopuoliseen kaveriporukkaan on yhteydessä nuorten liialliseen alkoholinkäyttöön.
Study 4 found that following perceived gambling norms online was associated with higher problem gambling across the four countries.
Vahva identifioituminen verkkoyhteisöön sekä rahapeliaiheisten normien seuraaminen internetissä ovat mahdollisia riskitekijöitä nuorten rahapeliongelmille.
Addiction by Identification: A social psychological perspective on youth addictive behaviors
Tässä väitöskirjassa tutkitaan nuorten addiktiokäyttäytymistä sosiaalipsykologisesta näkökulmasta.
The key social psychological factors assessed were social identification with both offline and online peer groups, social support, perceived norms, and loneliness.
Addiktiot ja niistä koituvat haitat kuorimittavat yksilöitä, heidän läheisiään ja yhteisöjään sekä yhteiskuntaa.
Study 2 compared social identification preferences and problem gambling among youth in Finland and the United States.
Tutkimus huomioi monipuolisesti, kuinka nuorten addiktiokäyttäytymisen eri muodot ovat kytköksissä sosiaalisiin suhteisiin internetissä ja sosiaalisessa mediassa ja näiden ulkopuolella.
Overall, the nursing personnel were uncertain whether or not their workplace culture was positive or negative.
Hoitohenkilöstön oli vaikea sanoa oliko työyksikön työpaikkakulttuuri positiivinen vai negatiivinen.
A lower educational level of patients’ was related to a lower perception of workplace culture among nursing personnel.
Potilaiden alhainen koulutustaso oli yhteydessä hoitohenkilökunnan heikompaan arvioon työpaikkakulttuurista.
With organizational outcomes, workplace culture connections were demonstrated both negatively and positively with the use of supplemental nursing staff.
Organisaatiotulosten osalta työpaikkakulttuurilla oli sekä negatiivisia että positiivisia yhteyksiä sijaisten käyttöön.
From a patient point of view, the negative perception of workplace culture was connected with increased amount of complications, adverse events, but also with better self-care.
Potilastulosten osalta hoitohenkilökunnan antama heikompi arvio työyksikön kulttuurista oli yhteydessä potilaiden lisääntyneisiin komplikaatioihin ja haittatapahtumiin, mutta myös parempaan itsehoitoon.
In phase II, a cross sectional questionnaire survey was used to collect patient data (53 patients), and register indicators which concerned patient, nurse and organizational outcomes as provided by 21 nurse managers.
Toisessa vaiheessa 53 potilasta vastasi itsehoitoa ja yksilökeskeisyyttä koskevaan kyselyyn ja 21 osastonhoitajaa yksikön potilaita, hoitajia sekä organisaation tunnuslukuja koskevaan kyselyyn.
The data were statistically analyzed in all phases.
Tutkimus toteutettiin neljässä vaiheessa käyttämällä neljää erilaista mittaria.
From the perspective of nurse outcomes, workplace culture was seen to be both negatively and positively connected with sickness absences, overtime work and occupational injuries.
Hoitajatulosten osalta yksikön työpaikkakulttuurilla oli sekä negatiivisia että positiivisia yhteyksiä hoitohenkilökunnan lyhyisiin sairauspoissaoloihin, ylityöhön ja työtapaturmiin.
The perception varied between occupations, personnel age and work shifts.
Hoitohenkilökunnan arvio työpaikkakulttuurista vaihteli ammatti- ja ikäryhmittäin sekä työaikamuotojen välillä.
In phase IV, all of the collated data was used to create a model of the connection between the workplace culture and the nursing-sensitive outcomes in primary health care.
Neljännessä vaiheessa luotiin malli työpaikkakulttuurin ja hoitotyösensitiivisten tulosten välisistä yhteyksistä.
Favourable perception was connected with person centred care.
Myönteisellä työpaikkakulttuurilla oli yhteys yksilökeskeiseen hoitoon.
In phase III, the connections between workplace culture and patient, nurse and organizational outcomes from 21 units in primary health care were examined over a period of one month.
Kolmannessa vaiheessa tutkittiin potilas-, hoitaja- ja organisaatiotulosten yhteyttä työpaikkakulttuuriin.
Negative perception of workplace culture was related to higher in-patient daily charge, number of beds, number of open vacancies and length of service of nurse manager.
Heikompi arvio työpaikkakulttuurista oli yhteydessä myös suurempiin potilasmääriin, täyttämättömiin vakansseihin ja osastonhoitajan pitkään työkokemukseen.
A favourable perception of workplace culture was connected with a shorter length of patient stay and a lower bed occupancy rate.
Myönteisellä työpaikkakulttuurilla oli yhteys lyhyempiin hoitoaikoihin sekä matalampaan osaston käyttöasteeseen.
The connection to nursing-sensitive outcomes
Työpaikkakulttuuri perusterveydenhuollossa - yhteys hoitotyösensitiivisiin tuloksiin
In phase I, a cross sectional questionnaire survey was used to describe the perception of workplace culture of nursing personnel in 22 primary health care in-patient units.
Tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa 220 hoitotyöntekijää perusterveydenhuollon 22 akuuttivuodeosastolta vastasi kyselyyn työpaikkakulttuuristaan.
The purpose of this study was to describe nursing personnel’s perceptions of workplace culture in primary health care and to explore nursing-sensitive, patient, nurse and organizational outcomes.
Tulokset osoittavat, että perusterveydenhuollon työpaikkakulttuurilla on useita yhteyksiä potilas-, hoitaja- ja organisaatiotuloksiin.
In addition, the study looked to explain the connection between these nursing-sensitive outcomes and the workplace culture, and eventually create a model that reflected this connection in primary health care.
Tutkimuksella saatiin uutta tietoa työpaikkakulttuurin ja hoitotyösensitiivisten tulosten yhteyksistä perusterveydenhuollossa.
Nursing-sensitive outcomes are those that are relevant, based on nurses’ scope and domain of practice, and for which there is empirical evidence linking nursing inputs and interventions to the outcomes.
Tutkimuksen tuottamaa tietoa voidaan soveltaa työyksiköiden johtamisessa ja hoitotyön vaikuttavuuden tarkastelussa.
The workplace culture plays a significantly important role in nursing-sensitive outcomes, and therefore it is essential that a unit’s workplace culture is systematically evaluated and improved.
Positiivisella työpaikkakulttuurilla on merkitystä, kun sosiaali- ja terveydenhuollossa pyritään kustannusten hallintaan, Hahtela toteaa.
In addition, some questions pertaining to the traditions of New Geography and Environmental Politics are also touched upon.
Lisäksi tutkimus hyödyntää uuden maantieteen ja ympäristöpolitiikan kysymyksenasetteluja.
It discusses the past and future of this way of singing - as an enduring tradition and as a possible folklore product.
Tutkimuksessa pohditaan cembralaisen spontaanin laulamisen tavan menneisyyttä ja tulevaisuutta kestävänä perinteenä ja mahdollisena folklore-tuotteena.
This research derives largely from the multi-disciplinary fields of Soundscape Studies, Ethnomusicology and Cultural Studies.
Vikmanin työ on monitieteinen ja sijoittuu äänimaisematutkimuksen, etnomusikologian ja kulttuurintutkimuksen aloille.
It concludes with some questions about an acoustic-ecological future and asks what are the possibilities of Sound Design & Environmental Planning in today's economically oriented society?
Tutkimuksen lopuksi esitetään kysymys äänimaisematutkimuksen ja akustisen ekologian tulevaisuudesta: mikä on akustisen ja yhdyskuntasuunnittelun rooli elämystaloudessa?
Vikman collected data by listening to and recording the sounds of the village, as well as listening to the stories about the sounds of Cembra told by its inhabitants.
Aineisto on kerätty kuuntelemalla ja äänittämällä kylän ääniä sekä kertomuksia niistä.
The article also deals with selecting suitable acoustic spaces and its effects and while singing.
Miten erilaiset akustiset tilat vaikuttavat laulamiseen sekä sopivien laulamisen paikkojen valitsemiseen?
The final essay On the mountains, from the mountains, to the mountains , describes how the local male choir relate ­ both physically and emotionally - to the mountainous soundscape of Cembra.
Työn yhdessä artikkelissa tutkitaan myös sitä, kuinka paikallinen mieskuoro sijoittaa itsensä niin fyysisesti kuin emotionaalisestikin Cembran vuoristoiseen ja kiviseen maisemaan.
Through it, we hear about Cembra s interrelationship with nature, ecology, tourism and commercialisation amidst the forces of a world economy.
Cembralaisten suhde luontoon, turismiin, ja tuotteistumiseen ovat jatkuvassa muutoksessa.
The rhythm of the soundscape is realised by setting different acoustic details within various regular timeframes ­ e.g. daily or annual.
Kylän akustiset yksityiskohdat sijoitetaan vuorokauden ja vuodenkierron yhteyteen.
The fourth essay concerns rhythmic variation in the everyday life of Cembra.
Väitöskirja käsittelee tähän liittyen myös rytmistä vaihtelua Cembran arjessa.
The Lived Acoustic Environment: Cembra s Changing Points of Ear Noora Vikman s Ph.D. thesis examines the acoustic environment or soundscape of the Northern Italian village of Cembra.
Noora Vikmanin väitöskirja käsittelee edellä mainittuja teemoja pohjoisitalialaisen Cembran kylän äänimaisemassa.
The third essay considers the silence of the village.
Erityisesti huomio hiljaisuudesta avaa laajan näkökulman kylään.
The essay then goes on to further reflect upon and abstract certain aspects of these works within the broader topics of Cultural Studies.
Väitöskirjan johdannossa Vikman avaa laajempia kulttuurintutkimuksen kiinnostuksen kohteisiin kuuluvia teemoja.
This essay also describes the role of different participants in the process of becoming more aware of silence in the soundscape.
Äänen volyymin lisäksi äänimaiseman laatua määrittää myös se, miten äänet erottuvat toisistaan äänimaisemassa.
This essay compares ways in which such knowledge is produced and asks how these acts of listening could form an appropriate methodology.
Kuulokulmat paljastavat yhteisen elintilan jakamiseen ja jokamiehenoikeuksiin liittyviä kysymyksiä, joissa myös taloudelliset kriteerit määrittävät epämateriaalisten ilmiöiden arvoa.