natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article I adopts the top executive perspective for analyzing research relevance.
Artikkelissa I analysoidaan tutkimuksen merkitystä ylimmän johdon näkökulmasta.
Article II analyzes how retail executives perceive the pairwise comparison method as a tool for prioritizing customer value dimensions.
Artikkelissa II puolestaan analysoidaan, kuinka kaupan johto kokee parivertailumenetelmän hyödyllisyyden asiakasarvon ulottuvuuksia koskevassa priorisoinnissa.
Departures to Executive Decision Making in Omni-Channel Retailing
Näkökulmia johdon päätöksentekoon omnikanavaisessa kaupassa
Based on the insights derived from the articles, nine propositions are formulated in order to understand how executives can incorporate a customer focus into their decision making.
Näiden eri näkökulmien pohjalta väitöskirjassa kehitetään yhdeksän propositiota, jotka hahmottavat sitä kuinka johto voi omaksua asiakasfokuksen päätöksentekoonsa omnikanavaisen kaupan kontekstissa.
The purpose of this article-based dissertation is to analyze how executives can incorporate a customer focus into their decision making in the context of omni-channel retailing.
Tässä artikkelipohjaisessa väitöskirjassa analysoidaan, miten johto voi tuoda asiakasfokusta päätöksentekoonsa omnikanavaisen kaupan kontekstissa.
Executive decision making in relation to customers is particularly challenging in the omni-channel retail context.
Omnikanavainen kauppa edustaa kontekstia, jossa asiakkaisiin liittyvä johdon päätöksenteko on erityisen ongelmallista.
Together with this introductory portion, the four articles provide insight into the domain of customer-focused executive decision making in omni-channel retailing.
Kokoomaosio ja neljä artikkelia tuovat näkökulmia johdon päätöksentekoon omnikanavaisessa kaupassa.
In this context, incorporating a customer focus into executive decision making is especially important.
Asiakasnäkökulman huomioimista, asiakasfokusta, on pitkään pidetty tärkeänä johdon päätöksenteossa.
The increased number of retail channels has changed the way that customers seek and compare product information, make purchases, and collect products.
Kanavien lisääntynyt määrä on monimutkaistanut asiakkaiden käyttäytymistä.
Yet, the methods of building such a customer focus are often ambiguous, superficial and lacking inner corporate meaning.
Tällaisen fokuksen tuominen päätöksentekoon ei kuitenkaan ole yksiselitteistä.
Interaction in the Domestication of Social Media
Vuorovaikutus sosiaalisen median kotouttamisessa
‘Represented situations’ means the cultural categories of social life such as family photos and tourist experience that are represented in the online texts.
"Representoidut tilanteet" tarkoittavat sosiaalisesta elämästä tuttuja perhevalokuvan tai turismin kaltaisia kategorisointeja ja toimintatilanteita, joita representoidaan sosiaalisessa mediassa.
The complexity of the posting mode of interaction stands in its own right in a continuum between speaking and writing.
Kysymys on omasta monimutkaisesta vuorovaikutuksen muodostaan, joka sijoittuu jatkumolle puhumisen ja kirjoittamisen väliin.
The analysis focuses on how the actors mutually interpret each other’s utterances in the chain of interaction.
Analyysissä keskitytään erityisesti siihen, miten toimijat tulkitsevat yhdessä toistensa lausumia vuorovaikutuksen kuluessa.
The aim of the study is to understand interaction in the Internet in a comprehensive way.
Tavoitteena on muodostaa kattavaa ymmärrystä Internetissä tapahtuvasta vuorovaikutuksesta.
The objective is to reveal something ‘old’ about the domestication of ‘new’ media – that is, how existing intuitions influence online interaction, while simultaneously emerging interaction forms are reported.
Työ tuo esille, että "uuden" median käyttöönotossa on mukana jotain "vanhaa": samalla kun tutkimuksessa raportoidaan uusista kanssakäymisen muodoista siinä myös osoitetaan, miten olemassa olevat instituutiot vaikuttavat verkkovälitteiseen kanssakäymiseen.
On the other hand, the study shows that online interaction is not a replica of face-to-face interaction.
Toisaalta verkkovälitteinen vuorovaikutus ei ole yksinkertaisesti kopio kasvokkaisesta vuorovaikutuksesta.
It explores why the actors interact with each other in particular recurrent patterns.
Tehtävänä on selvittää, miksi toimijat noudattavat vuorovaikutuksessaan tiettyjä toistuvia malleja.
On the one hand, interaction in the ‘posting’ modality should be understood as a derivative phenomenon of face-to-face interaction.
Yhtäältä sosiaalisessa mediassa tapahtuva viestiminen tulee ymmärtää kasvokkain tapahtuvan vuorovaikutuksen johdannaisilmiöksi.
They are the two important sources of how the actors’ interaction is guided.
Näitä pidetään kahtena tärkeänä toimijoiden kanssakäymistä ohjaavana lähteenä tässä tutkimuksessa.
In terms of the sources of influence on the interaction patterns, ‘virtual situations’ and ‘represented situations’ are resorted to. ‘Virtual situations’ defines the constructed immediate online contexts wherein actors’ interaction takes place.
"Virtuaaliset tilanteet" määrittävät niitä verkkovälitteisen vuorovaikutuksen välittömiä konkteksteja, joissa toimijoiden vuorovaikutus tapahtuu.
The findings contribute to producing new knowledge on online interaction, which are viewed from two aspects.
Tutkimuksen löydökset antavat uutta tietoa verkkovälitteisestä vuorovaikutuksesta.
The actors’ mundane social contacts and interactive activities for recreation purposes are examined in a minimalist approach.
Tutkimus tarkastelee toimijoiden arkipäiväisiä sosiaalisia kontakteja ja sosiaalisen median viihdekäyttöä yksityiskohtaisella tavalla.
It is a product of the actors’ typification and constantly constructed by the sustained interaction among them.
"Virtuaaliset tilanteet" muodostuvat ja pysyvät yllä siten, että toimijat jatkuvasti vuorovaikutuksensa kuluessa tyypittelevät tilanteen tietynlaiseksi.
This dissertation is concerned with asynchronous online interaction in the contemporary social media.
Vuorovaikutus sosiaalisen median kotouttamisessa Tämän tutkimuksen aiheena on sosiaalisen median piirissä tapahtuva ansykroninen vuorovaikutus.
The first focuses on the establishment of Tampere Museum of Natural History.
Ensimmäinen tapaus koskee Tampereen luonnontieteellistä museota ja luontoharrastajien osaa museon perustamisessa.
The roots of modern amateur naturalism in Finland date back to the end of the 19th century.
Museokokoelmien juuret juontavat 1900-luvun alkuun.
In this dissertation, I seek to dissolve the boundary between "rational" and emotional nature conservation discourse.
Santaoja peräänkuuluttaakin työssään monimuotoisempia ja sallivampia luontotietokäytäntöjä ja pyrkii hälventämään "rationaalisen" ja emotionaalisen luonnonsuojelupuheen rajaa.
For the Love of Nature: Amateur Naturalists as Actors in Nature Conservation
Luontoharrastajat luonnonsuojelun toimijoina
Amateur naturalists combined their efforts to collect specimens for natural scientific collections in order to display the wonders of nature to all to see.
Näytteitä keräämällä harrastajat ovat halunneet tuoda luonnon ihmeet kaiken kansan ulottuville.
The second examines the collection of monitoring data for the Third Finnish Breeding Bird Atlas, and the controversy raised by two competing databases.
Tarkastelun kohteena ovat BirdLife Suomen Tiira-lintuhavaintojärjestelmä sekä Luonnontieteellisen keskusmuseon Hatikka-havaintotietokanta, joiden välille syntyi kilpailutilanne selvitettäessä linnuston levinneisyyttä kolmannessa lintuatlaksessa.
As a consequence, botanical, entomological, mycological and ornithological societies were established.
Tutkimuskohteena ovat hyönteis- kasvi-, sieni- ja lintutieteellisistä yhdistyksistä löytyvät harrastajat, joita on maanlaajuisesti noin 15 000.
For some amateurs, taking part in official nature conservation work is an important motivation, but placing the emphasis solely on scientific species data excludes some amateurs, and can relegate other forms of knowledge and experience.
Tieteellisen lajitiedon korostuminen harrastajien ja hallinnon käytännöissä sulkee Santaojan työn perusteella ulos osan potentiaalisista luontoharrastajista ja erilaisista luonnon tietämisen tavoista.
My dissertation maps amateur naturalism and its societal connections in Finland.
HM Minna Santaojan väitöskirja käsittelee luontoharrastusta Suomessa.
My study data consists of interviews, participant observation, newspaper materials, documents and internet material.
Tapauksen kautta Santaoja pohtii lintuharrastuksen suosiota, havaintotiedon validointikäytäntöjä ja erilaisia harrastustapoja.
Amateur naturalists have not previously been studied from a social science perspective in Finland.
Toisin kuin ympäristöliikettä, luontoharrastusta on tutkittu Suomessa vähän.
Indeed, experienced amateurs may even teach species identification courses to biology students at universities.
Valtaosa hallinnon tarvitsemasta lajitiedosta on peräisin harrastajilta ja näiden asemasta kertoo myös se, että edistyneet harrastajat opettavat lajintuntemusta yliopisto-opiskelijoille erikoistuneiden ammattilaisten puuttuessa.
My dissertation examines amateur naturalists as actors in nature conservation and their role in the multiplicity of knowing and experiencing nature.
Santaoja tarkastelee väitöskirjassa luonnon tietämisen ja kokemisen moninaisuutta tietopainotteisen, yhdistyksiksi organisoituneen luontoharrastuksen kautta.
While it is widely accepted that our general knowledge of nature has declined along with amateur naturalist activities, hobbies such as bird watching have become increasingly popular.
Luonnon tuntemuksemme ajatellaan yleisesti heikentyneen, mutta edelleen on olemassa myös omistautuneita luontoharrastajia.
The third case study explores the Lake Ahtialanjärvi restoration project in Lempäälä, south-western Finland, and the conflict between volunteer birders and the environmental administration about how to proceed with the project.
Tapauksessa aktiiviset lintujärven kunnostajat ovat ajautuneet konfliktiin ympäristöhallinnon kanssa koskien luonnonhoidon käytäntöjä.
Behind amateur naturalism lays an emotional relationship to nature.
Luonnon tuntemus perustuu aktiiviseen luonnossa liikkumiseen ja luonnon affektiiviseen tuntemiseen – luonnonrakkauteen.
Changes in biology education have resulted in the reduction of the teaching of species identification; therefore, the knowledge of amateur naturalists is particularly important.
Luonnon monimuotoisuuden hallintaan tähtäävän politiikan seurauksena on luotu tietokäytäntöjä, jotka painottavat harvinaisia ja erityisesti suojeltavia lajeja.
As a background to these case studies, I outline the amateur naturalist scene in Tampere, which comprises four specialized amateur naturalist societies.
Väitöskirjan empiirisessä osassa lähempään tarkasteluun on valittu kolme tutkimustapausta, jotka valottavat luontoharrastajien toimintaa eri näkökulmista.
Using case study methodology, I provide a detailed account of the different amateur naturalist activities and their possible space for action, both from within the amateur societies and from the outside.
Pioneeritutkimuksen yleisenä tehtävänä onkin luoda kokonaisvaltainen käsitys luontoharrastuksesta ilmiönä ja sen yhteiskunnallisista kytkennöistä.
Amateur naturalists take part in nature conservation not only as data gatherers but also as practical stewards of nature and, in many ways, as environmental citizens.
Myös väitöskirjan kolmas tutkimustapaus keskittyy lintuharrastukseen ja erityisesti harrastajien toimintaan käytännön luonnonsuojelijoina.
When natural scientific research became institutionalized within universities, a division of labor formed between amateur and professional naturalists.
Osa tutkimuksen aineistosta on hankittu osallistuvalla havainnoinnilla eri alojen luontoharrastajien keskuudessa.
My empirical focus is on organized amateur naturalist associations.
Työn keskiössä on pirkanmaalainen luontoharrastus.
The "emotional knowing" of nature by amateurs and professionals influences official natural scientific knowledge used for conservation policy.
Tapauksen kautta Santaoja tarkastelee luonnontieteellisen museotoiminnan merkitystä ympäristökasvatuksessa ja luonnontieteellisten kokoelmien merkitystä luonnonsuojelussa.
In studies on environmental movements, amateur naturalists are typically outside the frame of inquiry.
Tutkimus alkaa historiallisella katsauksella luontoharrastuksen kehitykseen luonnontieteen rinnalla.
Nowadays, however, amateur naturalism is a democratic and accessible pursuit.
Luontoharrastus kehystetään työssä laajasti ymmärrettynä poliittisena toimintana ja ympäristökansalaisuutena.
Narrating Care and Entrepreneurship
Hoiva, yrittäjyys ja kerronnan keinot
Neoliberal ideals are deployed, however, only when they accentuate a good quality of care based on femininities.
Tulokset osoittavat kuinka uusliberalististen ihanteiden mukainen hoivan ja feminiinisyyksien tuotteistaminen laadukkaan hoivan nimissä tunnistetaan ja hyödynnetään.
In particular, this is a narrative study situated in the fields of social psychology, gender studies and social policy.
Aineiston analyysi perustuu kertomuksen tutkimuksen perinteisiin yhdistäen sosiaalitieteiden ja kirjallisuudentutkimuksen lähestymistapoja.
This study analyses how care entrepreneurs perform, make, do and comment on care, entrepreneurship, gender and class when they write about their lives.
Tutkimuksessa selvitetään miten hoivayrittäjät jäsentävät ja sovittavat yhteen hoivaan ja yrittäjyyteen liittyviä kulttuurisia käsityksiä ja odotuksia sekä minkälaisia sukupuoleen ja yhteiskuntaluokkaan liittyviä merkityksiä hoivaa ja yrittäjyyttä koskevat odotukset ilmentävät.
The study indicates that although the abstracted narrative environments in question reject the middle-class and masculine entrepreneurial ideal because it is in contradiction with the values and traditions of care work, at the same time they are open to the neoliberal ideals of self-branding, the commodification of services, and the blurring of the line between waged work and entrepreneurship.
Analyysissa tuodaan esille kuinka hoivan ja yrittäjyyden yhdistelmä esitetään kirjoituksissa ymmärrettävänä ja hyväksyttävänä nojaamalla hoiva-alan ammatilliseen pysyvyyteen, hoivan feminiinisyyteen, luonnollisuuteen ja yrittäjyyden vierauteen.
The narrative analysis illustrates the narrative resources used for reconciliation and accommodation of care and entrepreneurship, in the hope to become understood and accepted as entrepreneurs in care work.
Tulokset tuovat esiin myös hoivayrittäjien pyrkimyksen palkkatyömäisen yrittäjyyskäsityksen omaksumiseen ja korostamiseen.
The ongoing reconstruction of the Finnish social service structure forms the background of this study.
Tutkimus nojaa käynnissä olevaan siirtymään suomalaisesta hyvinvointivaltiosta kohti uusliberalistista kilpailuyhteiskuntaa.
As well as the evident individual meanings and experiences attached to care entrepreneurship, this study also examines the ongoing negotiation and reproduction of cultural expectations, and their gendered and classed nature, on the basis of the narrative resources embedded in the narrative environments around this issue.
Analyysi kohdistuu näin ollen paitsi yksilöllisiin merkityksenantoihin myös sukupuoleen ja yhteiskuntaluokkaan kytkeytyviin kulttuurisiin odotuksiin ja kerronnallisiin resursseihin.
This is a study of entrepreneurial care services in Finland, guided by an interest in foregrounding the societal and cultural context in which care entrepreneurs are operating through their personal accounts.
Tutkimuksessa otetaan osaa tähän ajankohtaiseen keskusteluun hoivapalveluiden yksityistämisestä sekä hoiva-alan ammattilaisten työurien luonteen muutoksista.
The writers draw contrasts between private and public care in terms of quality, but the study also shows that the opportunity to draw on alternative or "new" openings in the narrative environments shapes the writers’ experiences and their ways of telling about themselves, as do the unfamiliarity of entrepreneurship and the non-institutionalised status of care entrepreneurs.
Tutkimusaineisto koostuu 33:sta ympäri Suomea vanhusten sekä päihde- ja mielenterveyskuntoutujien asumis- ja hoivapalveluja, kotipalveluja ja – sairaanhoitoa, lasten päivähoitoa sekä lasten ja nuorten ammatillista perhehoitoa tarjoavien naisyrittäjien yrittäjyyselämäkerroista.
The study therefore addresses private care providers’ narrated and experienced cultural expectations and positions in the conflicting context of care and market logics.
Hoivayrittäjien kokemuksia värittää moniin suuntiin vetävät osin ristiriitaisia odotuksia sisältävät toimijaroolit.
In addition, the study addresses the current and future vocational positions of care workers – who are predominantly women – in a field that has become more diverse.
Tutkimuksessa tarkastellaan mitä ja miten yksityisiä sosiaalipalveluja tuottavat naisyrittäjät kertovat työstään omaelämäkerrallisissa kirjoituksissaan.
If adolescents and young adults learn to recognize the cold climate risks and to protect themselves properly from them, it is possible that the skill can be restored and passed along to future generations, the same way it has happened decades ago.
Jos nuoret ja nuoret aikuiset oppivat tunnistamaan kylmään liittyvät riskit sekä suojautumaan niiltä oikein, on mahdollista, että tuo taito saadaan siirtymään jatkossa myös seuraaville sukupolville, kuten vuosikymmeniä sitten.
Based on the Hospital Discharge Register, the incidence of frostbite needing hospital care in Finland was studied from 1986 to 1995.
Hoitoilmoitusrekisteriin perustuen tutkittiin sairaalahoitoa vaatineiden paleltumien esiintyvyyttä Suomessa vuosina 1986 1995.
The need for such education is further highlighted by the clear evidence that the skill of dressing appropriately for cold weather in young people has weakened, especially in city environments.
Jatkossa koulutuksen tarve tulee korostumaan entisestään, koska on olemassa selviä merkkejä siitä, että erityisesti kaupunkiympäristössä nuorten taito pukeutua kylmän sään edellyttämällä tavalla on heikentynyt.
The study material derived from the Finnish Hospital Discharge Register and two different questionnaire surveys.
Tutkimuksen aineistona käytettiin Stakesin ylläpitämää hoitoilmoitusrekisteriä ja kahta eri kyselytutkimusta.
As it is common knowledge that frostbite injuries can to a large extent be prevented with appropriate protection and behaviour, efforts to increase education for this subject should be underpinned.
Kun tiedetään, että suuri osa paleltumavammoista voidaan ennalta ehkäistä oikeaoppisella suojautumisella ja käyttäytymisellä, olisi hyvin tärkeää lisätä valistusta.
In addition, the possible sequelae of the injury may lead to restrictions of leisure time activities in cold weather.
Lisäksi paleltumavammojen jälkiseuraukset voivat rajoittaa vapaa-ajan viettoa kylmässä.
Young people experiencing more than one severe frostbite may have limitations for certain jobs in the future.
Mikäli nuorena saa vakavia paleltumavammoja, se saattaa myöhemmin rajoittaa tiettyihin työtehtäviin sijoittumista.
The material comprised 1275 patients, aged 0-­89 years, with frostbite as the primary or secondary diagnosis.
Aineistoon sisältyi 1275 henkilöä, joilla pää- tai sivudiagnoosina oli paleltumavamma.
The first questionnaire survey was directed at 5839 male conscripts aged 17-­29 years who had entered into military service in the provinces of Lappland and Oulu.
Ensimmäisessä kyselytutkimuksessa vuosina 1995 1996 kohdejoukkona oli 5839 Lapin ja Oulun lääneissä palveluksen aloittanutta 17 29-vuotiasta varusmiestä.
The second questionnaire survey was targeted at all 8th and 9th graders, and students of the 2nd year of high school and of the corresponding year class of vocational colleges in the town of Kemi (65oN).
Toisessa kyselytutkimuksessa vuonna 1999 kohdejoukon muodostivat kaikki Kemin kaupungin peruskoulujen 8.- ja 9.-luokkalaiset sekä lukion 2. vuoden ja ammatillisten oppilaitosten vastaavan vuosikurssin 14 18-vuotiaat oppilaat, yhteensä 907 henkilöä.
The annual incidence of frostbite leading to hospital care rises in temperatures below ­15 oC (5 oF), being highest in temperatures below ­20 oC, particularly in Northern Finland.
Sairaalahoitoon johtaneiden paleltumien esiintyvyys nousee, kun ympäristön lämpötila laskee alle 15 oC ja on suurin lämpötilan ollessa alle 20 oC. Vuotuiseen kylmien päivien lukumäärään suhteutettuna sairaalahoitoa vaatineiden paleltumien yleisyys on kuitenkin Helsingissä lähes kaksinkertainen muuhun maahan verrattuna lämpötilan ollessa alle 20 oC.
The following factors heightened the risk of frostbite injury in young men: cold-provoked white finger syndrome, regular smoking, and use of vibrating machinery.
Tutkimuksen mukaan riskiä saada paleltumavamma kasvattaa kylmän aiheuttama valkosormisuus, säännöllinen tupakointi, tärisevien koneiden käyttö, kylmässä herkästi jäähtyvät kädet ja jalat, kylmänokkosrokko ja liikuntaharrastukset vähintään kerran päivässä.
The Occurrence of Frostbite and Its Risk Factors in Adolescents and Young Adults Frostbite is very common in Finland.
Paleltumavammojen esiintyvyys sekä riskitekijät nuorilla ja nuorilla aikuisilla
During the past year, frostbite likewise occurred more frequently among boys: of the boys 4.1% reported having sustained at least a blister-degree frostbite compared to 2.4% among girls.
Viimeisen vuoden aikana pojista 4,2 % ja tytöistä 2,4 % oli saanut paleltumavamman, johon oli tullut rakkula.
Studies on hospital treated frostbites have been narrow in scope.
Sen sijaan sairaalassa hoidetut paleltumavammat olivat harvinaisia.
However, there is sparse research evidence regarding the occurrence of frostbite and related risk factors at population level.
Väitöskirjatutkimuksen tarkoituksena oli selvittää paleltumien esiintyvyyttä sekä niiden riskitekijöitä nuorilla ja nuorilla aikuisilla.
In the age group of 14-­18 years, 18.3% of boys and 11.3% of girls reported having during their lifetime sustained a frostbite evolving into blister, ulcer or gangrene.
Joskus elämänsä aikana rakkula-asteen paleltumavamman oli saanut pojista 18,3 % ja tytöistä 11,3 % Varusmiespalveluksen aikana 2,3 % nuorista miehistä sai paleltumavamman.
Over 60 % of persons will experience sustaining blister-degree or deeper frostbite injury with various sequelae.
Paleltumavammoihin liittyy usein erilaisia jälkivaivoja.
However, cancer does not vanish from daily life.
Tästä huolimatta syöpä ei häviä arjesta.
The construction of the illness experience is tightly connected to the context of everyday life where biomedical diagnoses get their meanings.
Lisäksi sairauden kokemus on sidottu arjen kontekstiin, jossa biomedikaalinen diagnoosi saa merkityksensä.
The results of the study can be utilised when improving psychosocial support and services directed to people living with cancer.
Tuloksia on mahdollista hyödyntää kehitettäessä syöpään sairastuneiden psykososiaalista tukea ja palveluja.
The results of the study indicate how everyday life with breast and prostate cancer get significance and structure through five conceptual aspects: concrete, social, temporal, bodily and political everydayness.
Tutkimustuloset tuovat esille, kuinka rinta- ja eturauhassyöpään sairastumisen arki merkityksellistyy ja jäsentyy viiden käsitteellisen kokonaisuuden avulla: konkreettinen, sosiaalinen, ajallinen, ruumiillinen ja poliittinen arki.
Everyday life also helps to tame cancer when, among concrete, social, temporal, bodily and political aspects, the meanings of illness change in daily life.
Toisaalta arki kesyttää syövän, kun konkreettisten, sosiaalisten, ajallisten, ruumiillisten ja poliittisten elementtien myötä sairastumisen merkitykset arjessa muuttuvat.
Of the participants, 21 wrote about breast cancer, and 11, about prostate cancer.
Kirjoituspyyntöön vastasi 37 henkilöä, joista 21 kirjoitti rintasyöpään sairastumisesta, 11 eturauhassyöpään sairastumisesta ja viisi teksteistä oli läheisen kirjoittamia.
Concrete everyday life consists of routines that people undertake and spaces where they operate in.
Konkreettinen arki koostuu sekä rutiineista, joita ihmiset arjessaan toimittavat että tiloista, joissa arjessa liikutaan ja eletään.