natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Neph-protein family comprises Neph1, Neph2 and Neph3; these are nephrin homologues and also important components of the SD.
Välihilassa ilmentyy ainakin kolme nefriinin kaltaista proteiinia, Neph-proteiinit Neph1, Neph2 ja Neph3.
Both Neph1 and Neph3 were demonstrated to participate in the formation of cell-cell contacts by their homophilic interactions.
Lisäksi osoitettiin, että Neph1 ja Neph3 pystyvät yksin indusoimaan soluadheesiota, kun taas nefriinin pitää sitoutua vastakkaisen solun pinnalla olevien Neph1:n tai Neph3:n kanssa, jotta solukontaktit muodostuisivat.
This may improve understanding of the transcriptional regulation of podocytes in general.
Nefriinin ja Neph3:n geenien säätelyn tarkempi tietämys voi auttaa ymmärtämään paremmin podosyyttien transkriptionaalista säätelyä ja toimintaa yleisellä tasolla.
Further, nephrin and Neph3 genes were demonstrated to share similar transcriptional regulatory mechanisms.
Neph3:lla näytettiin olevan samankaltaisia toiminnallisia ominaisuuksia nefriinin ja muiden Neph-proteiinien kanssa, ja nefriinin ja Neph3:n geenien ilmentymistä näytettiin säädeltävän samanlaisilla mekanismeilla.
Further, DNA methylation participated in silencing both nephrin and Neph3 gene expression.
Lisäksi havaittiin, että DNA:n metylaatio voi vaimentaa molempien geenien ilmentymistä.
In addition, transcription factors GABP and Sp1 were found to regulate nephrin and Neph3 genes, respectively.
Transkriptiotekijän GABP osoitettiin ilmentyvän podosyyteissä ja säätelevän nefriinin geenin transkriptiota ja transkriptiotekijän Sp1 osallistuvan Neph3:n geenin transkriptionaaliseen säätelyyn.
This suggests that Neph3 may be involved in molecular mechanisms that are associated with morphological changes in injured podocytes.
Havaitsimme myös, että Neph3:n ilmentymistaso lisääntyy sellaisten hiirten podosyyteissä, joilta puuttuu nefriini.
These adhesive activities may play an important role in the formation and function of the SD.
Väitöskirjatyön tulokset saattavat auttaa uusien hoitomuotojen tunnistamisessa.
This interdependence is also the reason why such projects are difficult to realize.
Tämä keskinäisriippuvuus on myös merkittävä syy sille, miksi projektien toteutuminen on poliittisesti haastavaa.
Energy issues occupy a central role in the international political arena.
Energiaan liittyvät kysymykset ovat nousseet kansainvälisessä politiikassa keskeiseen rooliin.
The study argues that energy politics cannot be comprehensively understood solely from economic or geopolitical viewpoint, but the analyst must be able to bridge different viewpoints.
Tutkielmassa esitetään, ettei energiapolitiikkaa voida kattavasti ymmärtää vain taloudellisen tai geopoliittisen tarkastelun valossa, vaan analyysin on kyettävä huomioimaan erilaiset toimintalogiikat ja niiden yhteisvaikutukset.
Despite the rising rates of fossil fuel demand, India is one of the most promising countries with regard to the transition towards renewable energy generation.
Kasvavasta fossiilisten polttoaineiden kulutuksesta huolimatta Intia on yksi lupaavimpia maita uusiutuvan energian tuotannon kannalta.
The study draws on the regional security complex theory originally presented by Buzan and Copenhagen School, and employs the concept of the energy security complex.
Tutkielma nojaa Buzanin ja Kööpenhaminan koulukunnan esittämään regional security complex —teoriaan.
The dynamics of increasing fossil fuel demand and the geographical concentration of fossil fuels industry are changing the structure of oil and gas markets.
Fossiilisten polttoaineiden kysynnän kasvu ja tuotannon maantieteellinen keskittyminen muuttavat öljy- ja maakaasukaupan rakenteita.
India presents an important and illuminating subject of energy import dependence analysis, since the country imports approximately two thirds of the oil it consumes, and the import volumes are projected to further increase along with the rapid economic growth.
Intia on tärkeä ja valottava aihe energian tuontiriippuvuuden analysoinnille, sillä maa tuo kaksi kolmasosaa öljykulutuksestaan ulkomailta, ja määrän arvioidaan kasvavan tulevaisuudessa.
There are good prospects for substantial amount of wind and solar power generation and India has launched some large-scaled governmental projects to support the development of its renewable sector.
Intialla on hyvät edellytykset suurimittaiselle tuuli- ja aurinkoenergian tuotannolle, ja maassa on käynnistetty suurimittaisia hankkeita joilla pyritään edistämään näiden sektoreiden ripeää kehitystä.
In India, a number of pipeline option have been discussed, most importantly the IPI pipeline that would transfer gas from Iran via Pakistan to India.
Intiassa on viime vuosina ollut suunnitelmia useista maakaasuputkista, joista merkittävin on Iranista Pakistanin kautta Intiaan kaasua tuova IPI-kaasuputki.
These structural changes create incentives and possibilities for statist interventions in the fossil fuel markets.
Nämä rakenteelliset muutokset luovat yllykkeitä ja mahdollistavat valtiollisten toimijoiden strategisen puuttumisen fossiilisten polttoaineiden kauppaan.
Natural gas trade conducted via pipelines is by nature bilateral and more open to political considerations.
Maakaasukauppa on luonteeltaan bilateraalista ja alttiimpaa poliittisten intressien vaikutuksille.
Large parts of the country remain un-electrified, and India can build the needed electricity infrastructure on a clean table.
Suuret alueet maata ovat sähköjakelun ulkopuolella, ja rakentaessaan uutta energiainfrastruktuuria Intialla on mahdollista tehdä se 'puhtaalta pöydältä'.
The study analyses whether in India's case there has been a development towards greater strategic management of fossil fuel imports during the last two decades.
Tutkielmassa tarkastellaan, onko Intian energia-ulkopolitiikassa tapahtunut valtiollisten strategisten intressien korostumista viimeisen kahden vuosikymmenen aikana.
Therefore, the statist interference is to be understood as a latent possibility; the Indian state possesses a number of mechanisms to interfere more strongly in the behavior of NOCs, should it perceive need for such measures.
Valtioiden strategisen vaikuttamisen mahdollisuus on ennen kaikkea piilevä, ja Intian valtiolla on mekanismeja puuttua selkeästi voimakkaammin maan kansallisten öljy-yhtiöiden toimintaan jos se kokisi tällaisen tarpeelliseksi.
The analysis is carried out by studying the overseas activities of NOCs and natural gas imports.
Analyysissa tarkastellaan intialaisten kansallisten öljy-yhtiöiden ulkomaantoimintoja ja maakaasutuontia.
On the other hand, the state is actively tying energy issues into its foreign political agendas and practising energy diplomacy, seeking to create favourable prospects for the overseas activities of Indian NOCs.
Toisaalta Intian valtiolliset toimijat pyrkivät diplomatian keinoin aktiivisesti vaikuttamaan energiamarkkinoihin ja luomaan öljy-yhtiöille edullisen toimintaympäristön.
On one hand, general liberalization trends and reforms have made the major Indian NOCs much more autonomous and their behavior such as acquiring stakes in overseas fossil fuel upstream production are best understood as results of market logics of enlargement of production and vertical integration.
Intian 1990- ja 2000-luvun talousreformit ja liberalisaatiokehitys on tehnyt lisännyt kansallisten öljy-yhtiöiden toimintavapautta, ja niiden ulkomaantoiminnot kuten tuotanto-osuuksien hankkiminen ulkomailta on parhaiten selitettävissä markkinalogiikan mukaan.
At the same time, national oil companies (NOCs) have occupied a dominant role in charge of majority of the world's fossil fuel production and trade.
Kansalliset öljy-yhtiöt kontrolloivat valtaosaa maailman öljy- ja maakaasutuotannosta ja markkinoista.
Pipelines create strong interdependencies between the adjacent parties, and IPI pipeline would transform the geopolitical structure of the region, raising the costs associated with conflicts.
Toteutuessaan kaasuputket luovat osapuolien välille voimakkaan keskinäisriippuvuuden ja muokkaavat näin alueellista geopoliittista rakennetta.
However, currently the oil markets are primarily based on profit maximization logics.
Tällä hetkellä öljykauppa toimii kuitenkin markkinavetoisesti.
Still, there are a number of barriers that hinder the rapid development of the renewable energy sectors.
Uusiutuvan energian tuotannon kasvua kuitenkin hidastaa joukko esteitä, kuten maan raskas byrokratia.
NOCs are special actors whose behaviour includes both economic and political rationales and remains tied to their organizational setting and institutional history.
Niiden toiminnan ymmärtämiseksi on tunnettava niiden institutionaaliset ja organisationaaliset piirteet.
It is found that several distinct dynamics are influencing the state capabilities to control the energy trade.
Tutkielma osoittaa, että valtiollisen strategisen energiamarkkinoihin puuttumisen suhteen on tapahtunut erisuuntaisia kehityskulkuja.
Energy plays a pivotal role in bilateral relations between India and its important energy supplier states, such as Nigeria and Iran.
On havaittavissa merkkejä strategisten energia-allianssien muodostumisesta, missä energiakauppa on keskeinen elementti tuottaja- ja tuojamaan välisissä moniulotteisissa bilateraalisuhteissa.
Further details on the nature of these branches from the analysis of structural segments indicated that the α-(1→3)-linked branches in both dextrans are either a single unit or elongated by two or more α-(1→6)-linked glucosyl residues.
Molemmat tutkitut maitohappobakteerit tuottivat sakkaroosista dekstraania, joka koostui pääosin α-(1→6)-sidotuista glukoosiyksiköistä.
The experimental part included several other dextrans for comparison and method development.
Työssä kehitettyä spesifistä menetelmää dekstraanin analysoimiseksi voidaan hyödyntää raskituksen seurantaan ja kontrollointiin.
Aqueous solutions of high molar mass dextrans contain compact aggregates, which, in addition to the ramified structure of dextrans, complicate their macromolecular characterization.
Hienorakenteen yksityiskohtaisemmassa analysoinnissa hyödynnettiin spesifisiä entsyymejä yhdistettynä nestekromatografisiin, massaspektrometrisiin ja NMR analyyseihin.
Though the benefits of dextrans as hydrocolloids in sourdough bread have been the subject of several studies, only in a few of these studies have the structural features of the potential dextrans been elucidated.
Raskituksen aikana tiettyjen maitohappobakteerien on todettu tuottavan sakkaroosin läsnä ollessa eksopolysakkarideja, joilla on raportoitu olevan positiivisia vaikutuksia leivän teknologisiin ominaisuuksiin.
Structure and macromolecular properties of Weissella confusa and Leuconostoc citreum dextrans with a potential application in sourdough
Työssä keskityttiin kahden lupaavan maitohappobakteerin, Weissella confusan ja Leuconostoc citreumin, tuottamien eksopolysakkaridien karakterisointiin.
Preliminary studies indicate that the strain channeled the remaining glucose (the theoretical maximum glucose was 5%) to the production of oligosaccharides via dextransucrase acceptor reactions with maltose.
Tässä tutkimuksessa, joka toteutettiin kiinteänä yhteistyönä VTT Teknologian tutkimuskeskuksen kanssa, selvitettiin miten eksopolysakkarideja tuottavia maitohappobakteereja voidaan hyödyntää vehnäleivän raskituksessa.
When comparing the functional properties of dextrans, the size (hydrodynamic properties and intrinsic viscosity), which reflects the shape and conformation of the dextrans, should be considered in addition to molar mass and structural features.
W. confusalla tuotetun raskin käyttö lisäsi leivän pehmeyttä, säilyvyyttä ja ominaistilavuutta verrattuna kontrolleihin, joten muodostuneella dekstraanilla on mahdollista korvata lisäaineina käytettävät hydrokolloidit.
In this thesis the structure and macromolecular properties of W. confusa E392 and L. citreum E497 dextrans were studied to understand their functionality in sourdough.
Työssä kehitetyn analyysimenetelmän avulla W. confusan todettiin tuottavan hapatuksen aikana dekstraania raskiin poikkeuksellisen tehokkaasti.
Macromolecular characterization in aqueous solutions showed them to be high molar mass dextrans (107 g/mol).
Vehnäleivän teollisessa valmistuksessa yhdeksi lupaavaksi ratkaisuksi on osoittautunut perinteisen hapantaikinan eli raskin käyttö.
Structural analysis revealed that W. confusa E392 dextran contains few α-(1→3)-linked branches (3%), while L. citreum E497 dextran contains α-(1→2)- and α-(1→3)-linked branches (11% and 4%, respectively).
W. confusan tuottama dekstraani sisälsi vain muutamia haarakohtia kun taas L. citreumin tuottama dekstraani oli selvästi haaroittuneempaa.
The lower values in DMSO were considered to originate from individual dextran chains, while the values obtained in aqueous solutions were skewed by the presence of compact aggregates.
Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää leipomoteollisuudessa kehitettäessä raskitukseen perustuvia prosesseja ja valittaessa dekstraaneja tuottavia hapatekantoja.
Over the past few years, interest in dextrans produced by lactic acid bacteria (LAB) has experienced a renaissance because of their prospective application as natural hydrocolloids in fermented products.
Väitöskirjatyön tuloksia voidaan hyödyntää tulevaisuudessa myös laajemmin kehitettäessä maitohappobakteerien käyttöä erityyppisten fermentoitujen elintarvikkeiden valmistuksessa.
Since food applications are aqueous systems, the functionality of dextrans may result from a contribution of both the properties of individual chains and compact aggregates.
Raskin optimaaliseksi hyödyntämiseksi tarvitaan yksityiskohtaista hapatemikrobien toiminnan ja biokemiallisten prosessien ymmärtämistä.
Consequently, deducing the functional properties of dextrans in sourdough or any other food application is not straightforward.
Erot kemiallisessa hienorakenteessa vaikuttivat dekstraanien vesiliukoisuuteen ja edelleen vaikutuksiin leivässä.
Since functionality also depends on concentration, an enzyme-assisted assay was developed to estimate the amount of dextrans produced in sourdough.
Lisäksi raskituksen aikana muodostui merkittävä määrä oligosakkarideja, joilla voi olla prebioottisia ominaisuuksia.
In this thesis, new particle formation is studied with a global aerosol-climate model.
Tässä väitöskirjassa on kehitetty ilmakehän hiukkasmuodostuksen kuvausta globaalissa ilmastomallissa.
The net effect of aerosols on climate is cooling.
Pienhiukkasten kokonaisvaikutus on ilmastoa viilentävä.
Although only a small fraction of atmospheric aerosol mass is of direct human origin, the anthropogenic aerosol climate forcing can be of same magnitude, but opposite in sign, as the anthropogenic forcing via CO2.
Vaikka ihmisperäisten hiukkaspäästöjen vaikutus ilmakehän hiukkasten kokonaismassaan on pieni, antropogeenisten hiukkasten viilentävä vaikutus saattaa oleellisesti kompensoida ihmisperäisten kasvihuonekaasujen aiheuttamaa lämpenemistä.
It was shown that an increase in either oceanic dimethyl sulfide (DMS) or biogenic VOC emission could provide more CCN and cooling in the future.
Tässä tutkimuksessa todettiin, että ilmaston lämpenemisen seurauksena mahdollisesti kasvavat biogeeniset kaasupäästöt voivat viilentää ilmastoa lisääntyneen hiukkasmuodostuksen ja hiukkasten kasvun seurauksena.
With current scenarios for anthropogenic SO2 emissions, the formation of new particles will diminish significantly by the year 2100.
Tässä tutkimuksessa kehitettyä mallia käyttämällä on osoitettu, että erityisesti rikkidioksidiemissioiden leikkaamisesta johtuva hiukkasmuodostuksen väheneminen heikentää hiukkasten säteilyvaikutusta vuoteen 2100 mennessä.
Atmospheric aerosol particles influence everyday life through their adverse health effects.
Ilmakehän pienhiukkaset vaikuttavat sekä ihmisten terveyteen että ilmastoon.
Together with the predicted reductions in primary particles, the future cloud droplet number concentrations were shown to decrease close to pre-industrial levels.
Tulevaisuuden ennusteet osoittavat huomattavia vähenemisiä antropogeenisissa hiukkaspäästöissä, mikä saattaa johtaa hiukkasten viilentävän vaikutuksen heikentymiseen.
Also, the differences in the predicted future trend of NOx and SO2 emissions indicate an increasingly important role for the indirect effects via nitric acid.
Väitöskirjassa tutkittiin myös typpioksidien vaikutusta pilvipisaroiden muodostukseen, ja todettiin typpioksidien olevan merkittävässä roolissa pilvien säteilyvaikutuksessa.
It was also shown that the current atmospheric concentrations of nitric acid can greatly affect cloud droplet activation and increase the number of cloud droplets, making a large contribution to the indirect aerosols effect.
Hiukkasmuodostuksen todettiin lisäävän merkittävästi pilvipisaroiden lukumäärää ja vaikuttavan sitä kautta pilvien ominaisuuksiin, kuten heijastavuuteen.
Aerosols also affect the Earth's climate, directly by scattering and absorbing radiation and indirectly by acting as cloud condensation nuclei (CCN) and modifying cloud properties.
Hiukkaset voivat myös toimia pilvipisaroiden tiivistymisytiminä, vaikuttaen siten pilvien heijastavuuteen, elinikään ja sateisuuteen.
Aerosols are either emitted as primary particles or they are formed from gas-phase precursors.
Hiukkasia pääsee ilmakehään primäärisinä päästöinä, kuten merisuola- ja pölyhiukkasina.
It is shown that in addition to the thermodynamic models, semi-empirical parameterizations are needed to explain the observed aerosol number concentrations.
Sisällyttämällä hiukkasmuodostus ilmastomalliin saatiin pienennettyä eroa mittauksissa havaittujen hiukkaslukumäärien ja mallitulosten välillä.
As aerosols are short-lived and respond rapidly to changes in emissions, they are an important factor in determining the future climate change.
Hiukkasten ilmastovaikutus on kuitenkin edelleen yksi suurimmista epävarmuustekijöistä ilmastomalleissa.
As my examples I have chosen the Finnish artists Väinö Blomstedt, Magnus Enckell, Axel Gallén, Pekka Halonen, Eero Järnefelt, Helene Schjerfbeck and Ellen Thesleff.
Keskeisin kysymys on, mitä nämä käsitteet ovat ja kuinka ne ilmenevät Väinö Blomstedtin, Magnus Enckellin, Axel Gallénin, Pekka Halosen, Eero Järnefeltin, Helene Schjerfbeckin ja Ellen Thesleffin taiteessa.
In discussing these concepts of colour, and to illustrate the long tradition of colour ascetism, I will draw on such precursors as Eugène Carrière, Édouard Manet, Pierre Puvis de Chavannes and James McNeill Whistler.
Suuntauksen kehittäjiä olivat ranskalaiset Pierre Puvis de Chavannes, Paul Gauguin, Édouard Manet, Eugène Carrière, sekä amerikkalaissyntyinen James McNeill Whistler.
The focus of my investigation is on Finnish and European artists who used the new colour concepts, colour ascetism and synthetist colour in their paintings.
Tutkimuksessani käytän kahta uutta käsitettä: väriasketismia (colour ascetism) ja syntetististä väriä (synthetist colour).
The muted, restrained, ascetic colours were the key element in depicting modern melancholy, silence, inwardness and harmony in painting.
Väriasketismi pyrki kuvastamaan hiljaisuutta, harmoniaa, henkisyyttä ja värittömyydellään immateriaalisuutta.
Synthetist colour was used to enhance the non-mimetic effect, the surnaturelle, which was to be the expressive force in painting.
Väriasketismi ja syntetismi eivät olleet vain maalaustaiteen tekniikoita, ne mahdollistivat myös erityisten sisällöllisten merkitysten kuvaamisen.
The key words for synthetist colour are vision, dynamism, primitive, emotion, sensation and dream image.
Syntetistiset värit, kuten violetti, turkoosi, oranssi, keltainen ja sinivihreä korostivat puolestaan dynaamisuutta, visiota, unenomaisuutta ja viattomuutta.
Although considered artists of the modern period, they looked to the past for their inspiration on a restricted palette: Spanish art, Rembrandt, Frans Hals and Early Renaissance were among the sources of art as they were the inspiration for Finnish artists too in the 1890s.
Tämä varhainen modernismi sai vaikutteita monesta traditiosta: arkaaisesta taiteesta, japanilaisista puupiirroksista, varhaisrenessanssin freskoista sekä espanjalaisesta ja alankomaalaisesta muotokuvataiteesta.
Finnish artists who explored the synthetist colour range are Blomstedt, Gallén and Järnefelt.
Jotkut taiteilijat pyrkivät pelkistämään palettinsa harvoihin, askeettisiin väreihin, jotkut suosivat syntetistisiä, voimakkaita sävyjä.
This study offers two new colour concepts and new readings of nineteenth-century art, assessing the wider resonances of artists debates on colour and medium as they tested the limits of painting as a new language of colour .
Väitöskirja liittyy tähän tutkimustraditioon ja painottaa kontekstualisoinnin merkitystä osana väritutkimusta: on otettu huomioon myös ne aatteelliset ja taideteoreettiset suuntaukset, jotka koskettivat taiteilijoita kansainvälisessä kulttuurivaihdossa, ja joiden pohjalta he muodostivat omat värikäsityksensä.
Colour Ascetism and Synthetist Colour : Colour Concepts in turn-of-the-20th-century Finnish and European Art
Väriasketismin ja syntetistisen värin käyttö taiteessa kulminoituu 1890 - 1900-luvuilla, taustalla vaikuttivat historialliset ja aatteelliset syyt.
This study proposes a point of departure for the study of images which in Finnish art history have tended be read as an expression of style, ideas or movements toward a study of a specific palette and the two-colour practices at the turn of the twentieth century.
Tutkimuksessani tarkastelen 1800 - 1900-lukujen vaihteessa suomalaisessa kuvataiteen värimurrosta, jossa irtauduttiin mimeettisestä, todellisuutta imitoivasta ihanteesta kohti ns. epätodellisia värejä.
I am adapting the notion of painting as a deposit of a colour consciousness in a specific turn-of-the-twentieth century context.
Pyrin määrittelemään merkittävän värisuuntauksen ja katson tunnettua kotimaista taidetta uudesta näkökulmasta.
During this period in Finnish art ascetic and synthetist colour can be seen as parallel colour practices away from the mimetic range.
Gallén omaksui niin symbolistiseen kuin kalevalaiseen taiteeseensa syntetistisen väriasteikon.
The time of traditional oil painting was changing.
Vanhempien taidekausien ihannointi ja intertekstuaaliset viittaukset niihin olivat luonteenomaisia.
These artists and their personal palettes were important, not only to Finnish, but also to many artists around the turn of the twentieth century.
Vaikka tutkimukseni keskittyy pääasiassa suomalaisiin taiteilijoihin, tarkastelen värikysymysten kautta myös edellä mainittujen taiteilijoiden tuotannon aiemmin tutkimatta jääneitä osa-alueita.
Otherwise the set objectives for the study were fulfilled.
Muilta osin tutkimuksen tavoitteet täytettiin.
The tines were equipped with 40 mm, 50 mm and 60 mm points and with 70 mm, 80 mm and 90 mm tine distributions.
Piikit oli varustettu 40 mm:n, 50 mm:n ja 60 mm:n terillä sekä 70 mm:n, 80 mm:n ja 90 mm:n piikkijaoilla.
The draft measurements and the tillage depth measurement did not reach the set objectives due to incorrect test methods as and possible error in the measuring.
Vetovastusmittauksissa ja työsyvyysmittauksessa ei saavutettu tutkimuksen tavoitteita johtuen puutteellisesta koejärjestelystä ja mahdollisesta mittausvirheestä.
The treatments used in the research involved 11x45 mm, 10x65 mm, 12x65 mm and 10x45 mm tines and disc cultivation.
Kokeissa tarkasteltavina koejäseninä olivat 11x45 mm:n, 10x65 mm:n, 12x65 mm:n ja 10x65 mm:n piikit sekä lautasmuokkaus.
Measurements of clod distribution showed no clear distinction between the tested treatments.
Murujakaumassa ei eroja havaittu tutkittujen koejäsenten välillä.
They produced a very even seedbed and the results from loading tests supported this outcome.
Niillä saavutettiin erittäin tasainen muokkauspohja ja niiden taipumaominaisuudet tukivat tulosta.
Literature review was done in the aim of examining the factors that have effect on the tillage abilities of spring tine harrow as well as looking for studies that operate measuring systems similar the one used in this study.
Kirjallisuuden avulla tarkasteltiin äkeen muokkauskykyyn vaikuttavia tekijöitä sekä aiempia tutkimuksia, joissa oli käytetty samankaltaista mittausmenetelmää kuin tässä tutkimuksessa.