natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In a narrative of a life story molded by child protection, many overlapping stories, memories, emotions, social relationships and practices are inter-twined.
Lastensuojelun muokkaamasta henkilökohtaisesta elämästä kertomiseen kietoutuvat monet päällekkäiset tarinat, muistot, tunteet, sosiaaliset suhteet ja käytännöt.
Another primary question is related to the research methods and ethics: how can dif-ferent stories of a children s home as part of personal life be narrated and studied.
Toinen taas liittyy tutkimusmetodeihin ja -etiikkaan: miten erilaisia tarinoita lastenkodista osana henkilökohtaista elämää kerrotaan ja voidaan tutkia.
The second article studies a childhood lived in a children s home by using different kinds of personal and institutional documents combined with reminiscence.
Toisessa artikkelissa lastenkodissa elettyä lapsuutta tutkitaan erilaisten henkilökohtaisten ja institutionaalisten dokumenttien ja yhdessä muistelun avulla.
A culture of forgetting is formed around difficult memo-ries so that the past is left behind and narrativity has no space to grow.
Hankalien muistojen ympärille muodostuu unohtamisen kulttuuri, jossa mennyt jätetään taakse eikä kerronnalle ole silloin tilaa.
The main result of the study is that a children s home as part of personal life is not a source of a lot of stories.
Tutkimuksen päätulos on, että lastenkoti osana henkilökohtaista elämää ei taivu tarinoiden tulvaksi.
A childhood lived in a children s home is not, however, formed as part of a genera-tional experience but as different collective stories.
Lastenkodissa eletty lapsuus ei kuitenkaan jäsenny sukupolvikokemuksena tai erilaisina kollektiivisina tarinoina.
The narrativ-ity of a childhood in a children s home depends on the person s sociohistorical atti-tude to time and memories.
Lastenkotiin liittyvän lapsuuden kerrottavuuteen vaikuttaa yhteiskunnallis-historiallinen suhtautuminen aikaan ja muistoihin.
The third article examines the way elderly people reminisce their childhood in a children s home and how they position it as part of their personal story through different narrative dimensions.
Kolmannessa artikkelissa eritellään iäkkäiden ihmisten tapaa muistella lapsuuttaan lastenkodissa ja jäsentää sitä osaksi omaa tarinaansa erilaisten kerrottavuuden ulottuvuuksien avulla.
Reminiscence and narratives can be supported by generational experiences, col-lective memories and different communities that have formed around reminiscing.
Hankalan lapsuustarinan muistamista ja kerrontaa voivat tukea sukupolvikokemukset, kollektiiviset muistot ja erilaiset yhdessä muistelun rakenteet.
The study consists of four separate articles and a conclusion chapter.
Tutkimuksen aineistoina ovat erilaiset tarinalliset ja elämäkerralliset aineistot, joita on käsitelty neljässä erillisartikkelissa.
It is also not a source for a story that would easily and willingly be told to a researcher who is an outsider and a stranger.
Lastenkodissa eletty lapsuus ei ole sellainen tarina, joka haluttaisiin kertoa, ulkopuoliselle, vieraalle tutkijalle.
The fourth article focuses on family relationships and especially the way a mother is nar-rated when part of childhood has been lived in a children s home. A common theme in all the articles is that the subject of research narrating childhood is simultane-ously both ordinary and special.
Neljännen artikkelin keskiössä ovat perhesuhteet ja erityisesti äidistä kertominen, kun osa lapsuutta on eletty lastenkodissa.
The research data consists of differ-ent kinds of biographical material where child protection interventions as last resorts are narrated as part of personal life and a life story.
Lapset joutuvat muokkaamaan yhtä lailla omat perhesuhteensa kuin lastensuojelun yhteiskunnalliset interventiot osaksi omaa elämäntarinaansa.
The first primary question in the study is what people say about a children s home as part of their personal lives and how they put it in words.
Tutkimuksessa etsitään vastauksia kahteen kysymykseen, joista ensimmäinen liittyy siihen, mitä ja miten lastenkodista kerrotaan osana henkilökohtaista elämää.
This dissertation examines the narrativity of a childhood lived in a children s home as part of personal life.
Lastenkoti osana elämäntarinaa - narratiivinen tutkimus lastenkodissa asuneiden kertomuksista
Each article approaches questions related to both content and narrativity with a theoretical view.
Tämä tasapainoilu ilmenee sekä tarinoiden sisällöissä että tavoissa, joilla tarinat kerrotaan.
This kind of material can provide narratives on personal lives that have been molded by children s homes and child protection.
Samaan aikaan lukujen taakse liittyy lapsen ja perheiden henkilökohtainen eletty elämä ja perheiden tarinat.
The methodological starting point of this study is the view that it is possible to study a children s home by using biographical material.
Tutkimuksen läpikäyvä teema on, että tutkimuksen aihe lapsuudesta kertominen on samaan aikaan sekä tavallista että erityistä.
The narrative environment can both support and smother the narrating of a personal story.
Esimerkiksi tarinat sotalapsena olosta ovat tarinoita, joiden muistelua ja kertomista ovat tukeneet sota-ajasta kulunut aika ja kollektiivisen kerronnan lisääntyminen.
The web and web development have evolved considerably during its short history.
Web ja webkehitys ovat kehittyneet merkittävästi niiden lyhyen historiansa aikana.
While JavaScript can meet the requirements of most web applications, its performance has been deemed to be inconsistent in applications that require top performance.
Vaikka JavaScript pystyy täyttämään suurimman osan web-sovelluksien vaatimuksista, sen suorituskyky on koettu puutteelliseksi sovelluksissa, jotka vaativat huippusuorituskykyä.
As a result, complex applications aren’t limited to desktop applications anymore, but many of them have found themselves in the web.
Sen seurauksena monimutkaiset sovellukset eivät enää ole rajoitettu työpöytäsovelluksiksi, vaan niitä löytyy myös webistä.
In this thesis, the target was to examine WebAssembly, its design, features, background, relationship with JavaScript, and evaluate the current status of WebAssembly, and its future.
Tässä työssä tavoitteena on tutkia tarkemmin WebAssemblyä, sen suunnittelua, ominaisuuksia, taustaa, yhteyttä JavaScriptin kanssa, sekä WebAssemblyn nykyistä tilaa ja tulevaisuutta.
There have been multiple attempts to bring native speed to the web, and the most recent promising one has been the open standard, WebAssembly.
Vuosien aikana on ollut monta yritystä tuoda natiivisuorityskykyä webiin ja näistä uusin sekä lupaavin on avoin standardi, WebAssembly.
This allowed to not only compare the performance differences between JavaScript and WebAssembly but also evaluate the performance differences between different implementation splits.
Tämä lähestymistapa mahdollisti JavaScriptin ja WebAssemblyn suorituskykyerojen vertailun lisäksi myös eri toteutustapojen arvioinnin.
Furthermore, to evaluate the overhead differences between JavaScript and WebAssembly, a Game of Life sample application was implemented in three splits, fully in JavaScript, mix of JavaScript and WebAssembly, and fully in WebAssembly.
Sen lisäksi, JavaScriptin ja WebAssemblyn suorituskykyä vertaillaan toteuttamalla Life-peli kolmella eri tavalla, ensimmäinen versio täysin JavaScriptillä, toinen JavaScriptillä ja WebAssemblyllä, ja viimeiseksi täysin WebAssemblyllä.
Based on the results, WebAssembly came ahead of JavaScript especially in terms of pure execution times, although, similar benefits were gained from asm.js, a predecessor to WebAssembly.
Vaikkakin, WebAssemblyn edeltäjällä, asm.js:lla oli samankaltaiset suorituskykytulokset kuin WebAssemblyllä.
In addition, there was minimal additional benefit from doing a WebAssembly-only implementation, as just porting bottleneck functions from JavaScript to WebAssembly had similar performance benefits.
Tuloksista havaittiin myös, että täys-WebAssembly toteutustapa ei tuonut merkittäviä hyötyjä suorituskykyyn JavaScript+WebAssembly toteutukseen verrattuna, jossa pullonkaula JavaScript funktioita siirrettiin WebAssemblyn puolelle.
However, WebAssembly outperformed asm.js in size and load times.
Kuitenkin, WebAssemblyn tulokset tiedostojen koissa ja latausajoissa olivat asm.js:a paremmat.
It is estimated that by 2020 there will be 7140 primary THRs per year in Finland.
Vuonna 2020 ensileikkausten määrän ennustetaan olevan 7140 vuodessa.
Ten years survival was 72% in those under 55 and 90% in those older than 70 years.
10 vuoden pysyvyys oli 72% alle 55 vuotta olevilla potilailla.
Survival of hip arthroplasties was clearly poorer in patients younger than 55 years compared to older patients.
Alle 55 vuotta olevien potilaiden tulokset olivat selvästi huonommat kuin vanhempien potilaiden.
New innovations should be adopted for use only after close inquiry.
Olisi suositeltavaa, että uudet tekonivelmallit otettaisiin yleiseen käyttöön vasta kontrolloitujen kliinisten tutkimusten jälkeen.
In contrast, the ten-year survival of cementless hip arthroplasties has improved from 71% to 81%, this being nonetheless inferior to that, of cemented ones.
Sementittömien lonkkatekonivelien 10 vuoden pysyvyys on parantunut seurantajakson aikana 71 prosentista 81 prosenttiin ollen edelleen huonompi kuin sementillisten lonkkatekonivelien.
The Finnish revision burden (RB) has been over double compared to that in Sweden.
Uusintaleikkausten ja ensileikkausten määrän suhde on Suomessa ollut yli kaksinkertainen Ruotsiin verrattuna.
The median linear wear was 0.28mm/year and 0.14mm/year for the 32mm and 28mm heads, respectively.
Tutkituissa tekonivelissä todettiin muovin kulumaksi 0,28mm/vuodessa, kun käytettiin 32mm tekonivelen nuppeja ja 0,14mm/vuodessa, kun käytettiin 28mm nuppeja.
However, the last five years survival was more or less equal, 94% in cemented and 96% in cementless.
Kuitenkin viimeisten viiden vuoden aikana sementillisten (94%) ja sementittömien (96%) pysyvyys on ollut samaa luokkaa.
In future the need for joint replacements will increase, as a consequence of aging among the Finnish population.
Tulevaisuudessa tekonivelien tarve tulee edelleen lisääntymään väestön ikääntyessä ja väestörakenteen muuttuessa.
To avoid poor results in the future we should use only prostheses with evidenced based results.
Parasta olisi käyttää vain tekoniveliä, joiden tuloksista on näyttöä.
The incidence of primary hip arthroplasties was 93/100000 in 1999; 4742 primary total hip replacement and 1158 revision hip replacements were performed in that year.
Vuonna 1999 Suomessa tehtiin 4742 lonkan tekonivelen ensileikkausta ja 1158 uusintaleikkausta.
In the first study the results of total hip arthroplasties recorded by the Finnish Arthroplasty Register were analyzed.
Ensimmäisessä ja toisessa osatyössä analysoitiin Suomen tekonivelrekisteriin rekisteröityjen lonkkatekonivelien tuloksia.
Local authorities should be prepared to cover increasing expenses for joint replacements.
Näihin lisääntyneen tarpeen aiheuttamiin kustannuksiin tulisi varautua.
This means that 686 revision hip operations fewer per year would save 10 million euros per year in Finland.
Jos uusintaleikkauksen hinnaksi arvioidaan 15000 euroa, olisi 686 uusintaleikkauksen vähennyksestä syntynyt 10 miljoonan euron säästö.
If RB in Finland had been the same 10% as in Sweden, we would have only 472 revisions per year.
Vuonna 1999 Suomessa olisi tehty uusintaleikkauksia vain 472, jos uusintaleikkausten ja ensileikkausten suhde olisi ollut sama 10% kuin Ruotsissa.
The survival of cemented hip arthroplasties has remained consistent; ten-year survival was approximately 88% constantly.
Sementillisten lonkkatekonivelien 10 vuoden pysyvyys on ollut tasaisesti 88%.
In regression analyses the factors related to the wear rate were the 32m size of the femoral head and screw fixation of the acetabular shell.
Regressioanalyysissä nopeaan muovinkulumaan liittyviä tekijöitä olivat 32mm nupin koon lisäksi kupin ruuvikiinnitys.
The poor survival of the most commonly used first- and second-generation cementless components seems to be related to the poor survival of the cup.
Ensimmäisen ja toisen polven sementittömien lonkkatekonivelien huonot tulokset liittyivät kupin huonoon pysyvyyteen.
The use of first- and second-generation cementless implants has yielded poorer results than cemented devices and has a negative effect on the ratio between primary and revision operations.
Ensimmäisen ja toisen polven sementittömien tekonivelien tulokset olivat huonommat kuin sementillisten tekonivelien tulokset.
Infrared spectroscopy and scanning calorimetry show substantial in vivo oxidation and crystallization.
Muoviliukupinnan kulumista ja osteolyysiä arvioitiin röntgenkuvista.
The reason for the catastrophic wear of the modular Hexloc liners was an unfortunate synergism of many inferior material and design factors.
Tutkitun muoviliukupinnan liian nopean kuluman syynä olivat monet muovimateriaaliin ja muotoiluun liittyvät tekijät ja niiden yhteisvaikutus.
The proximal circumferential plasma-sprayed porous coating acts as an excellent barrier against polyethylene debris and it could prevent distal osteolysis on the femoral side In retrieval analyses liners with a shelf-life time of 3 years or more evinced significantly higher volumetric wear than those with a shelf-life time less than 3 years.
Ensimmäisen polven sileät kierrekupit irtosivat ja toisen polven poroosipintaisten kuppien ongelmana oli liian nopea muovin kuluminen ja siitä seurannut ympäröivän luun syöpyminen (osteolyysi).Uudemmat kolmannen polven sementittömät lonkkatekonivelet näyttävät alustavan 5-7 vuoden seurannan perusteella toimivan hyvin.
The purpose of this study was to analyze the factors related to the outcome of cementless total hip prosthesis and especially to wear of the polyethylene liner and its influence on results obtained with cementless THA.
Tämän tutkimuksen tarkoitus oli selvittää, mitkä tekijät vaikuttivat sementittömän lonkkatekonivelen tuloksiin.
Poor acetabular design produces excessively thin liners, substandard locking mechanisms and backside wear of the liner.
Lonkkamaljakko-osan huono muotoilu aiheutti sen, että muoviliukupinnasta tuli liian ohut ja sen kiinnitys metalliseen kuppiin oli huono.
Clinical results with cementless porous coated femoral stems seem to be excellent.
Huolimatta kupin muoviliukupinnan nopeasta kulumisesta, poroosipintaisen sementittömän tekonivelen reisiosan (femurkomponentin) tulokset olivat hyvät.
Special qualification or special competence for arthroplasties should be developed.
Edelleen uusia parempia tekonivelmalleja sekä vaihtoehtoisia liukupintoja on etsittävä, erityisesti nuorten aktiivisten potilaiden käyttöön.
The increased OI is a direct consequence of radiation damage and shelf aging due to gamma radiation in air. SEM revealed open pores on the bearing surface related to incomplete fusion of polyethylene powder particles.
Tekonivelen reisiosa pysyi hyvin kiinni ja sen yläosan poroosipinta näytti estävän muoviliukupinnan kulumisjätteen (polyeteeni debris) aiheuttamaa distaalista osteolyysiä reisiosan puolella.
The main reason for revision in the present series was aseptic loosening of the smooth first-generation cups and polyethylene wear and osteolysis of the second-generation porous coated cups.
1990-luvun alkupuolella käytettiin runsaasti toisen polven sementittömiä tekoniveliä, joissa käytettiin modulaarista poroosipintaista lonkkamaljakkokomponenttia ja 1990-luvun puolivälistä lähtien näistä kehitettyjä kolmannen polven sementittömiä tekoniveliä.
Today we are able to offer life-long THA for almost all elderly people.
Lonkkatekonivelien tulokset ovat Suomessa koko ajan parantuneet ja tällä hetkellä voidaan suurimmalle osalle potilaista tarjota potilaan loppuiän kestävä tekonivel.
The third-generation cementless arthroplasties appear to give better results than cemented devices, but long-term results are still lacking.
Erityisesti nuorilla potilailla sementillisten lonkkatekonivelien pitkäaikaistulokset eivät kuitenkaan olleet riittävän hyvät ja syynä ajateltiin olevan sementtikiinnityksen.
An alarming degree of wear of the polyethylene liner of the cementless porous-coated Biomet Universal cup was noted.
Kolmannessa ja neljännessä osatyössä arvioitiin toisen polven sementittömän lonkkatekonivelen kliinisiä tuloksia.
Cementless total hip prosthesis and polyethylene liner wear.
Tekonivelen lonkkamaljakko- ja reisi-osa kiinnitettiin luusementillä.
The objective of this thesis was to study the occurrence of these neuropathological lesions in tissue samples and their associations with polymorphisms of the genes of Apolipoprotein E (APOE), C-reactive protein (CRP), Clusterin (CLU), Complement component 3b/4b receptor 1 (CR1), Phosphatidylinositol binding clathrin assembly protein (PICALM) and Upstream transcription factor 1 (USF1) in the brains of a non-demented population (Tampere Autopsy Study TASTY; n=603).
Tämän väitöskirjatyön tarkoituksena oli kartoittaa neuropatologisten muutosten esiintymistä oireettomalla väestöllä ja tarkastella Apolipoproteiini (APOE) geenin, C-reaktiivinen proteiini (CRP) geenin, Klusterin (CLU) geenin, CR1 (Complement component 3b/4b receptor 1) geenin, PICALM (Phosphatidylinositol binding clathrin assembly protein) geenin sekä USF1 (upstream stimulatory factor 1) geenin polymorfioiden vaikutusta Tampere Autopsy Study (TASTY)-tutkimusaineistossa.
Based on these results, it can be concluded that a number of inflammatory genes may influence the development of the neuropathological lesions associated with AD, and may therefore participate in the initiation or progression of the disease.
Tämän väitöskirjatyön tulosten perusteella tulehdusvastetta säätelevät geenit saattavat vaikuttaa Alzheimerin tautiin liittyvien aivojen kertymämuutosten kehittymiseen ja voivat siten olla yhteydessä myös sairauden syntyyn tai etenemiseen.
Alzheimer s disease (AD) affects a large proportion of the elderly population.
Alzheimerin taudin yleisyys ja yleistyminen ikääntyneessä väestössä kuormittaa jo nyt terveydenhuoltoa.
To date, the only conclusive risk gene for sporadic AD is APOEε4.
Toistaiseksi ainoa kiistaton aikuisiässä ilmenevän Alzheimerin taudin riskitekijä on Apolipoproteiini E (APOE)-geenin ε4-alleeli.
The APOEε4 allele strongly associated with the presence of SP in the TASTY series, most robustly in middle age, compared to the most common ε3/ε3 genotype.
SP:t olivat selkeästi yleisempiä APOEε4alleelin kantajilla, erityisesti keski-iässä, ja hieman harvinaisempia APOEε2-alleelin kantajilla kuin niillä henkilöillä, joilla oli kaksi kopiota yleisimmästä ε3-geenimuodosta.
A number of CRP single nucleotide polymorphisms (SNPs) and haplotypes related to elevated CRP protein levels were associated with early stage non-neuritic SP, with a trend in most cases for late stage neuritic SP.
Useat kohonneisiin CRP:n tasoihin liittyvät CRP-geenin yhden nukleotidin muutokset (single nucleotide polymorphisms, SNP) ja haplotyypit olivat yhteydessä kehityksessään alkuvaiheessa oleviin SP:hin.
Whilst CLU, CR1 and PICALM did associate with some variables of SP, they did so sparingly, and did not correlate with NFT.
CLU-, CR1- ja PICALM SNP:ien ja SP:n välillä oli vain heikko yhteys verrattuna APOE:n vaikutukseen.
Further detailed studies investigating this much-discussed topic will be required and help to elucidate their contribution to Alzheimer s disease.
Kertymämuutosten yhteys kliinisen Alzheimerin taudin puhkeamiseen on siten kyseenalaista ja lisätutkimukset syy-seuraussuhteen selvittämiseksi ovat tarpeellisia.
The pathogenic hallmarks found in postmortem AD brains are senile plaques (SP) and neurofibrillary tangles (NFT), formed from the accumulation of amyloid beta (Aβ) peptide and hyperphosphorylated tau (HP-tau) in neurons, although they also occur in undemented individuals.
Alzheimerin taudille tunnusomaisena on pidetty aivoissa tapahtuvia amyloidin kertymämuutoksia, jotka ilmenevät seniilien plakkien (SP) ja neurofibrillimuutosten eli tangeleiden (NFT) ilmaantumisena aivoihin.
A number of USF1 SNPs and haplotypes associated with variables of SP and also with NFT in the TASTY series.
USF1-geenin SNP:t ja haplotyypit olivat yhteydessä SP:hin ja NFT:hin Tampere Autopsy Study (TASTY)-tutkimusaineistossa.
Many other genes and polymorphisms have been associated with AD, but the effects have been small.
Myös eräiden muiden geenien yhteys sairastumisriskiin on löydetty mutta niiden vaikutus on ollut huomattavasti APOE-geeniä pienempi.
Both CRP immunohistochemistry (IHC) and Aβ peptide IHC staining correlated with each other, as did CRP IHC staining with CRP SNPs and haplotype pairs.
CRP- ja Aβ-proteiinien immunovärjäys osoitti näiden ekpressoituvan samoissa neuroneissa ja CRP-immunovärjäyksen intensiteetti korreloi CRP-geenin SNP:ien ja haplotyyppien kanssa.
Because these results were accumulated from an autopsy series consisting primarily of non-demented cases, there remains the question of the involvement of these AD-related lesions in disease aetiology.
On kuitenkin huomioitava, että ruumiinavausten yhteydessä koottu aineisto koostui enimmäkseen ei-dementoituneista henkilöistä.
Usually cone crushers are mounted on a steel frame with other components like an electric motor that drives the cone crusher.
Usein karamurskaimet on kiinnitetty teräksisen tukikehikon päälle, joka sisältää muitakin komponentteja kuten karamurskainta pyörittävän sähkömoottorin.
Many harmful phenomena, such as fatigue, are related to the dynamic forces.
Dynaamisiin voimiin liittyy useita rakenteille haitallisia ilmiöitä, kuten esimerkiksi väsyminen.
A cone crusher is a machine for crushing stone.
Karamurskain on kiven murskaamiseen käytetty kone.
The results from analytical computation model and simulation model correlated well and the maximum error between these two methods was 10,5 %.
Analyyttisella laskentamallilla ja simulointimallilla määritetyt tulokset vastasivat hyvin toisiaan ja suurin havaittu värähtelyamplitudien välinen ero eri menetelmin määritettynä oli 10,5 %.
In this thesis this kind of assembly is called a cone crusher assembly.
Kyseisenlaista kokoonpanoa kutsutaan karamurskaimen kokoonpanoksi.
The results from analytical computation model and cone crusher assembly measurements also correlated mainly well and the maximum error between computation model and measurements was 42,1 %.
Analyyttisen laskentamallin tulokset vastasivat myös pääasiallisesti hyvin mittaustuloksia suurimman värähtelyamplitudieron ollessa 42,1 %.
The major source of errors between calculation model and measurements concluded to arise from the limited knowledge of the rubber dampers.
Analyyttisen laskentamallin ja mittaustulosten eroavaisuuksien päälähteeksi pääteltiin puutteelliset tiedot kumivaimentimien ominaisuuksista.
While in use, the cone crusher generates dynamic forces that are further transmitted to the structures surrounding the cone crusher assembly.
Karamurskaimen käytön aikana syntyy dynaamisia voimia, jotka johtuvat edelleen karamurskaimen kokoonpanosta sitä ympäröiviin perustuksiin.
Measurements of the rubber dampers gave more knowledge of the properties of the dampers and made possible to diminish the error sources related to the dampers.
Kumivaimentimien mittauksista saatiin lisätietoa vaimentimien ominaisuuksista ja vaimentimien ominaisuuksiin liittyviä epävarmuustekijöitä saatiin rajattua.
The results from the measurements were used to validate the analytical computations.
Karamurskaimen kokoonpanolle suoritettujen mittausten tuloksia käytettiin analyyttisen laskentamallin validoimiseen.
A simulation model was created with the commercial ANSYS simulation program to assist the creation of the analytical computation model.
Analyyttisen laskentamallin tekemisen tueksi karamurskaimen kokoonpanosta tehtiin kaupallisella ANSYS-simulointiohjelmalla simulointimalli.
The given result from the analytical computation model are cone crusher assembly’s static and dynamic loads, natural frequencies and movement paths and harmonic responses of an arbitrary point of a cone crusher assembly.
Näitä tuloksia ovat karamurskaimen kokoonpanon staattiset ja dynaamiset kuormat, kokoonpanon ominaistaajuudet ja kokoonpanon pisteiden liikekuviot sekä taajuusvasteet.