natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Energy savings of 5 11% of the total direct energy use in arable the farming sector could be achieved.
Kasvinviljelyn suoraa energiankulutusta voitaisiin tässä työssä tarkasteltujen keinojen avulla vähentää kokonaisuudessaan 5 11 %.
The examined moist grain preservation methods were airtight preservation, acid preservation of whole grains and grain crimping (ensiling).
Tässä tarkasteltuja tuoresäilöntämenetelmiä olivat ilmatiivis säilöntä, jyväsäilöntä (happosäilöntä) sekä murskesäilöntä.
Method 3) focused on recovering the sensible as well as latent heat from the dryer exhaust air with a passive parallel plate heat exchanger.
Menetelmässä 3) pyrittiin hyödyntämään poistoilman lämpöä (latentti- ja havaittava lämpö) kuivurin imuilman lämmityksessä passiivisen levylämmönvaihtimen avulla.
Energy saving objectives have arisen recently in all sectors of life due to the climate change sce-narios and depletion of fossil energy resources.
Ilmastonmuutosskenaariot ja fossiilisten polttoaineiden väheneminen ovat viime aikoina johtaneet energiansäästötavoitteisiin kaikilla elämän osa-alueilla.
In addition to the energy saving potential in drying, also the possibilities for enhanced use of alternative moist grain preservation methods and their effects on the energy consump-tion in grain preservation were examined (publication V).
Viljan kuivaamisen lisäksi tarkasteltiin myös kostean viljan säilöntämenetelmien käytön laajentamista ja sen vaikutusta viljan säilönnän energian kulutukseen.
While energy prices are expected to rise in the long term, energy saving measures will become more viable for the economy of farms in the future, which is the ultimate incentive for more energy efficient production.
Jos energian hinnat nousevat tulevaisuudessa, korostuu energian merkitys kustannustekijänä maatilojen taloudessa.
Method 2) aimed to eliminate the heat losses from the dryer surfaces by the heat insulation.
Menetelmä 2) tähtäsi lämpösäteilystä ja konvektiosta aiheutuvien lämpöhäviöiden vähentämiseen.
The combined energy saving potential of the examined methods was 20 43% of the total energy consumption in grain preservation at the present situation, when the realizable potential was considered.
Kun toteutettavissa oleva potentiaali tuoresäilöntämenetelmien käytön laajentamiseen huomioitiin, saatiin energian säästöpotentiaaliksi yhdessä kuivausprosessin kehittämisen kanssa 20 43 % viljan säilönnän nykytilanteeseen verrattuna.
The principal method for grain preservation in Finland is hot-air drying.
Pääasiallinen viljan säilöntämuoto Suomessa on kuivaus, joten pääpaino työssä oli viljan kuivauksen energiankulutuksessa.
The energy saving possibilities with these methods, compared to the current situation, were evaluated by theoretical calculations.
Tuoresäilönnän osuuden lisäämisen vaikutusta energian kulutukseen tarkasteltiin teoreettisten laskelmien ja analyysien avulla.
The results indicated that considerable energy savings could be achieved by the methods examined in publications I to V. The drying process control method produced energy savings of 5 15%, depending on the grain species, compared to conventional drying method.
Prosessinohjaus mahdollisti viljalajista riippuen 5 15 % energiansäästöt verrattuna tavanomaiseen kuivausprosessiin.
Interventions should be implemented at the higher level and target all above-mentioned factors.
Niinpä interventiot tulisi toteuttaa intensiivisesti ja kohdistaa kaikkiin edellä mainittuihin tekijöihin.
The study sample consisted of 11-year-old children, who participated in the PRO GREENS project in 2009 and 2010.
Tutkimuksen aineisto koostui 11-vuotiaista lapsista, jotka osallistuivat PRO GREENS -projektiin 2009 ja 2010.
The cross-sectional data used in Study I was derived from ten European countries (n=8159).
Osatutkimuksessa I käytettiin poikkileikkausaineistoa kymmenestä Euroopan maasta (n=8159).
Parents stated their highest level of education and teachers documented the implementation level of the intervention.
Vanhemmat ilmoittivat korkeimman saavutetun koulutusasteensa ja opettajat raportoivat intervention toteutusasteesta.
The associations between schoolchildren’s fruit and vegetable intake and psychosocial factors : shaped by gender, socioeconomic background and an intervention
Yhteydet koululaisten kasvisten syönnin ja psykososiaalisten tekijöiden välillä : sukupuolen, sosioekonomisen taustan ja intervention muokkaamina
Finnish longitudinal data from children in control schools (n=424) was used in Studies II and III and from children in intervention and control schools (n=727) in Study IV and.
Suomen pitkittäisaineisto koostui kontrollikoulujen lapsista (n=424) osatutkimuksissa II ja III sekä kontrolli- ja interventiokoulujen lapsista (n=727) osatutkimuksessa IV. Lapset raportoivat kasvisten kulutustiheytensä sekä lukuisia siihen liittyviä ympäristötekijöitä ja psykososiaalisia tekijöitä.
The results indicate that I) in most studied countries, children with higher socioeconomic background were more likely to eat FV daily.
Tutkimustulokset osoittivat, että I) suurimmassa osassa tutkimukseen osallistuneista maista alemman sosioekonomisen taustan lapset söivät todennäköisemmin päivittäin kasviksia.
Furthermore, it was of interest to find out how the implementation level of an intervention affects children s FV intake and which factors mediate this association.
Lisäksi selvitettiin, miten intervention toteutusaste vaikuttaa lasten kasvisten kulutukseen ja mitkä tekijät tätä yhteyttä välittävät.
III) Girls higher liking for vegetables and greater variety in preferences was partly explained by girls higher previous vegetable intake and fewer perceived barriers.
III) Se, että tytöt pitivät enemmän vihanneksista ja suuremmasta valikoimasta vihanneksia kuin pojat, selittyi osittain tyttöjen runsaammalla aiemmalla vihannesten kulutuksella ja harvemmilla siihen liitetyillä esteillä.
II) Descriptive norms about FV intake among friends were as important as parental descriptive norms in predicting children s FV intake among both girls and boys.
II) Ystäviin liittyvät kuvailevat normit olivat yhtä tärkeitä kuin vanhempiin liittyvät kuvailevat normit lasten kasvisten kulutuksen selittäjinä sekä tytöillä että pojilla.
Lower implementation levels were less effective, but increased children s fruit intake via increasing the frequency children brought fruits to school for snacking.
Pienemmällä intensiteetillä toteutettu interventio oli vähemmän tehokas, mutta lisäsi hedelmien syöntiä saamalla lapset tuomaan useammin hedelmiä kouluun välipalaksi.
The aims of the study were to clarify which factors could explain socioeconomic and gender differences in children s FV intake and liking for FV.
Tutkimus selvitti, mitkä tekijät voivat selittää sukupuolen ja sosioekonomisen taustan mukaisia eroja lasten kasvisten kulutuksessa ja kasviksista pitämisessä.
IV) Higher implementation level of the intervention increased children s fruit intake via increasing children s knowledge and liking for fruits.
IV) Intensiivisemmin toteutettu interventio lisäsi hedelmien syöntiä lisäämällä lasten tietämystä saantisuosituksista ja hedelmistä pitämistä.
In conclusion, schoolchildren s FV intake is intertwined with liking for FV and affected by both parents and friends.
Kouluikäisillä lapsilla kasviksista pitäminen on kiinteästi yhteydessä kasvisten syöntiin, johon sekä vanhemmat että ystävät vaikuttavat.
The most important mediators were higher availability of FV at home and greater knowledge of the FV recommendation among children from higher socioeconomic backgrounds.
Tärkeimmät yhteyttä välittävät tekijät olivat korkeamman sosioekonomisen taustan lasten parempi kasvisten saatavuus kotona ja tietämys saantisuosituksista.
Plentiful availability of FV and their consumption in a supportive environment should be ascertained, especially for boys and children from lower socioeconomic backgrounds.
Erityisen vähäistä kasvisten kulutus on pojilla ja alemman sosioekonomisen taustan lapsilla.
Most children consume less fruit and vegetables (FV) than recommended for a healthy diet. FV intake is especially low among boys and children from lower socioeconomic backgrounds.
Useimmat lapset syövät ravitsemussuosituksia vähemmän kasviksia eli hedelmiä ja vihanneksia.
It is an aggressive disease and rapidly fatal if left untreated.
Se on aggressiivinen tauti, joka hoitamattomana johtaa kuolemaan.
Methods included immunohistochemistry, ELISA and gene expression microarrays.
Menetelminä käytettiin immunohistokemiaa, ELISAa ja mikrosirutekniikkaa.
PKCβII is also known for its ability to stimulate tumor angiogenesis.
PKCβII:n tiedetään edistävän angiogeneesiä.
The results underline the complex biology of DLBCL and the interplay between the tumor microenvironment, host responses and the malignant cells.
Tulokset heijastavat DLBCL:n monimuotoisuutta ja korostavat malignien solujen ja kasvaimen mikroympäristön monimutkaista vuorovaikutusta.
Diffuse large B-cell lymphoma (DLBCL) is the most common lymphoma in the western world.
Diffuusi suurisoluinen B-solulymfooma (DLBCL) on yleisin imusolmukesyöpä länsimaissa ja Suomessa siihen sairastuu 600 ihmistä vuosittain.
With immunochemotherapy, a combination of chemotherapy and CD20 antibody rituximab, 70% of the patients can be cured.
Nykyhoidolla, jossa yhdistetään monisolunsalpaajahoitoon rituksimabi, monoklonaalinen CD20-vasta-aine, saadaan parannettua noin 70 % potilaista.
We observed that the patients with high tumor PKCβII expression had poorer survival than the patients with low expression.
Havaitsimme että niillä potilailla joiden kasvaimessa oli paljon PKCβII:a oli myös huonompi ennuste verrattuna niihin joilla tasot olivat alhaiset.
We also measured serum levels of CCL18 and CD163, proteins commonly expressed in M2 type macrophages.
CD68-, CCL18- ja CD163-proteiineja käytetään makrofagien tunnistamisessa.
Also, mechanism of rituximab is partly mediated by macrophages.
Rituksimabin vaikutusmekanismissa makrofageilla on myös tärkeä rooli.
The study population comprised tumor tissue, blood samples and clinical data of DLBCL patients treated with immunochemotherapy.
Aineistona käytettiin pohjoismaisten DLBCL-potilaiden kasvain- ja verinäytteitä sekä seurantatietoja.
PKCβII is an enzyme involved in cellular proliferation and it is overexpressed in cancer, including DLBCL.
PKCβII on solusignaloinnin entsyymi, jolla on olennainen merkitys syöpäsolujen lisääntymisessä ja verisuonten uudismuodostuksessa.
In contrast, in patients treated with chemotherapy, high macrophage count was associated with inferior survival.
Havaitsimme myös että potilasaineistossa joka oli hoidettu pelkällä kemoterapialla, vaikutus oli päinvastainen: korkea makrofagimäärä korreloi huonon ennusteen kanssa.
The aim of this study was to identify novel prognostic factors in the immunochemotherapy era.
Väitöskirjatyöni tavoitteena oli selvittää DLBCL:n biologisia ennustetekijöitä.
Vascular endothelial growth factor (VEGF) is a signalling protein which stimulates angiogenesis.
Angiogeneesin tärkeimpiä säätelijöitä sekä terveessä että syöpäkudoksessa on verisuonikasvutekijä VEGF (vascular endothelial growth factor).
DLBCL comprises several distinct molecular subgroups, which differ in the expression of specific gene signatures and in the oncogenic pathways involved, corresponding to discrete prognostic categories.
DLBCL on genomiltaan monimuotoinen ja se voidaan jakaa alaryhmiin B-solun alkuperän, kasvaimen mikroympäristön, geenitason muutosten ja potilaan ominaisuuksiin liittyvien tekijöiden perusteella.
The findings were validated in independent cohorts of immunochemotherapy-treated patients.
Potilaat oli hoidettu immunokemoterapialla (rituksimabin ja monisolunsalpaajan yhdistelmä).
To summarize, high PKCβII expression, low tumor TAM content, high serum VEGF and low serum CCL18 levels serve as prognostic factors for inferior outcome in immunochemotherapy-treated DLBCL.
Tutkimuksessamme osoitimme kolmessa eri potilasaineistossa että korkea CD68 geeniekspressio ja CD68+ makrofagien määrä korreloi hyvän ennusteen kanssa kun potilaat oli hoidettu immunokemoterapialla.
We observed that high pretreatment serum VEGF levels are associated with inferior survival after therapy.
Havaitsimme että potilailla, joiden VEGF-taso veressä on korkea ennen hoidon aloitusta, oli myös huonompi ennuste.
We found no association between tumor microvessel density and survival data.
Emme kuitenkaan löytäneet omassa aineistossamme korrelaatiota kasvainverisuonituksen ja potilaan ennusteen kanssa.
The function of TAMs is known to be controversial: they have both anti-tumor and pro-tumor features.
Kasvainkudoksen makrofageilla eli syöjäsoluilla on kaksoisrooli syöpäkasvaimen etenemisessä; sekä syöpäkasvua hillitsevä että syöpää edistävä.
In our study, tumor macrophage counts correlated with favorable outcome.
Kasvainkudoksen mikroverisuonien määrä korreloi huonon ennusteen kanssa monessa syövässä.
Tumor associated macrophages (TAMs) reprogrammed by malignant cells are a major source of angiogenic factors.
Verisuonten uudismuodostus eli angiogeneesi on yksi syövän tunnusmerkeistä.
Their use as prognostic biomarkers in the clinical setting, however, calls for further study.
Lisätutkimukset suuremmilla potilasaineistoilla ovat välttämättömiä ennen kuin näitä ennustetekijöitä voidaan käyttää potilastyössä.
A significant association with inferior survival and low CCL18 serum levels was observed.
Mittasimme vielä CCL18- ja CD163-tasoja DLBCL-potilaiden verestä ennen hoidon aloitusta ja havaitsimme että potilailla joilla oli korkeat CCL18-tasot oli myös parempi ennuste.
Research on biological prognostic factors and targeted therapies is active and it is likely that in the near future the patients will be treated according to risk-adapted and biomarker driven therapies.
Tulevaisuuden haaste DLBCL-potilaiden hoidossa on ymmärtää näitä eroavaisuuksia paremmin ja kohdentaa hoitoja yksilöllisesti niin että yhä useampi potilas paranisi taudistaan.
The work presented in this thesis is made possible by the recently published Finnish dependency treebanks FinnTreeBank and Turku Dependency Treebank.
Tässä väitöskirjassa esitelty tutkimus hyödyntää vastikään julkaistuja suomen kielen dependenssijäsennettyjä FinnTreeBank ja Turku Dependency Treebank korpuksia.
Morphological Disambiguation using Probabilistic Sequence Models
Disambiguoiva morfologinen jäsennys probabilistisilla sekvenssimalleilla
A morphological tagger is a computer program that provides complete morphological descriptions of sentences.
Disambiguoiva morfologinen jäsennin on ohjelma, joka tuottaa yksikäsitteisiä morfologisia kuvauksia virkkeen sanoille.
More specifically, it presents a novel formulation of generative morphological taggers using weighted finite-state machines and applies finite-state taggers to context sensitive spelling correction of Finnish.
Väitöskirja esittää uuden tavan rakentaa generatiivisia jäsentimiä hyödyntäen painollisia äärellistilaisia koneita ja soveltaa tällaisia jäsentimiä suomen kielen kontekstisensitiiviseen oikeinkirjoituksentarkistukseen.
The task of morphological tagging is closely related to POS tagging but morphological taggers provide more fine-grained morphological information than POS taggers.
Kieliteknologisena tehtävänä disambiguoiva morfologinen jäsennys muistuttaa perinteistä sanaluokkajäsennystä, mutta se tuottaa hienojakoisempaa morfologista informaatiota kuin perinteinen sanaluokkajäsennin.
Finally, the thesis presents the FinnPos toolkit for morphological tagging.
Lopuksi esitellään FinnPos, joka on kirjoittaman toteuttama avoimen lähdekoodin työkalu disambiguoivien morfologisten jäsentimien opettamiseen.
The thesis also explores discriminative morphological tagging.
Lisäksi väitöskirja käsittelee diskriminatiivisia jäsennysmalleja.
For example, they can be used as a pre-processing step for syntactic parsers, in information retrieval and machine translation.
Tällaisia jäsentimiä voidaan hyödyntää monilla kielenkäsittelyn osa-alueilla, esimerkiksi syntaktisen jäsentimen tai konekäännösjärjestelmän esikäsittelyvaiheena.
Therefore, they are often applied to morphologically complex languages, which extensively utilize inflection, derivation and compounding for encoding structural and semantic information.
Tällaisissa kielissä käytetään paljon sananmuodostuskeinoja kuten taivutusta, johtamista ja yhdyssananmuodostusta.
There exists a very limited amount of previous work on data-driven morphological tagging for Finnish because of the lack of freely available manually prepared morphologically tagged corpora.
Tämä johtuu siitä että jäsentimen oppimiseen tarvittavia korkealuokkaisia morfologisesti annotoituja korpuksia ei ole ollut avoimesti saatavilla.
This thesis presents work on data-driven morphological tagging for Finnish and other morphologically complex languages.
Tämän takia disambiguoivia morfologisia jäsentimiä hyödynnetäänkin pääsääntöisesti morfologisesti monimutkaisten kielten, kuten suomen kielen, kieliteknologiassa.
The thesis presents methods for improving tagging accuracy, estimation speed and tagging speed in presence of large structured morphological label sets that are typical for morphologically complex languages.
Väitöskirja esittelee menetelmiä jäsennystarkkuuden parantamiseen ja jäsentimen opetusnopeuden sekä jäsennysnopeuden kasvattamiseen.
Additionally, the Finnish open-source morphological analyzer OMorFi is extensively utilized in the experiments presented in the thesis.
Lisäksi tutkimus hyödyntää suomen kielen avointa morfologista OMorFi-jäsennintä.
Moreover, the thesis explores pruning strategies for perceptron taggers.
Väitöskirja esittää myös tapoja jäsenninmallien pienentämiseen.
Additionally, the thesis presents a cascaded variant of the averaged perceptron tagger.
Lisäksi se esittää kaskadimallin, jonka avulla jäsentimen opetusaika lyhenee huomattavasi.
It presents structured sub-label dependencies that can be used for improving tagging accuracy.
Se esittelee tapoja hyödyntää morfologisten analyysien osia jäsennystarkkuuden parantamiseen.
Plant materials involved in different stages of this study were investigated for their alkaloid content using gas chromatography-mass spectrometry.
Tutkimuksen eri vaiheissa käytetty kasvimateriaalin alkaloidikoostumus tutkittiin kaasukromatografiamassaspektrometrillä.
Coniine, a piperidine alkaloid, is known from poison hemlock (Conium maculatum L.), twelve Aloe species and Sarracenia flava L. Its biosynthesis is not well understood, although a possible route starts with a polyketide formed by a polyketide synthase (PKS).
Piperidiinialkaloidi koniini tunnetaan myrkkykatkosta (Conium maculatum L.), kahdestatoista Aloe-lajista sekä Sarracenia flavalta L. Sen biosynteesiä ei kunnolla tunneta, mutta mahdollinen reitti alkaa polyketidillä, jonka on muodostanut polyketidisyntaasi (PKS).
The hemlock alkaloids are wider distributed than previously has been thought among Sarracenia, and Aloe spp.
Katkoalkaloidit ovat laajemmalle levinneet Sarracenia-suvussa, kuin aikaisemmin on uskottu, ja Aloesta löytyi suvulle uusi alkaloidi.
A novel type of PKS, CPKS5, was identified as the starter candidate for the initiation of coniine biosynthesis by catalysing the synthesis of the carbon backbone from one butyryl-CoA and two malonyl-CoA moieties.
Uudenlainen PKS, CPKS5, aloittaa koniinin biosynteesin muodostamalla yhdisteen hiilirungon yhdestä butyryyli-CoA:sta ja kahdesta malonyyli-CoA:sta. Elisitoidut myrkkykatkon soluviljelmät eivät tuottaneet piperidiinialkaloideja, mutta tuottivat furanokumariineja.
This study focused on identification and characterization of PKS-genes involved in coniine formation, induction of callus from plants containing hemlock alkaloids and investigation of the possibility to elicitate the alkaloid pathway in cell culture in order to understand coniine biosynthesis.
Lisäksi tutkittiin koniinialkaloideja sisältävillä kasveilla kalluksen muodostusta sekä mahdollisuutta elisitoida alkaloidituotanto kasvisoluviljelmässä, jotta koniinin biosynteesiä ymmärrettäisiin paremmin.
These results together pave the way towards possible utilization of hemlock alkaloids.
Näiden tulosten yhteisvaikutuksena ymmärryksemme koniinin biosynteesin selvittämisessä on mennyt eteenpäin.
James Reason's human error theory provides a good framework to investigate the topic from this perspective.
James Reasonin inhimillisen erehdyksen -teoria tarjoaa hyvän viitekehyksen lähestyä aihetta tästä näkökulmasta.
Medication safety meaning the safety of using medication is an important part of patient safety.
Lääkitysturvallisuus eli lääkkeiden käyttöön liittyvä turvallisuus on merkittävä osa potilasturvallisuutta.
The data of Patient Insurance Centre provides valuable information on medication errors across Finland.
Potilasvakuutuskeskuksen aineiston avulla saadaan arvokasta tietoa koko Suomessa tapahtuneista lääkityspoikkeamista.
There were altogether 250 drugs in the data out of which 98 different active ingredients were identified.
Aineistossa oli mukana kaikkiaan 250 lääkettä, eri lääkeaineita tunnistettiin 98.
The data of the study consisted of 205 cases where medication error had caused compensated patient injury.
Tutkimuksen aineisto koostui 205 tapauksesta, joissa lääkityspoikkeama oli aiheuttanut korvattavan potilasvahingon.
The number of medication errors had somewhat increased compared to earlier studies but the profiles of errors were very similar.
Verrattuna aiempaan tutkimukseen lääkityspoikkeamien määrä oli hieman lisääntynyt, laadultaan poikkeamat olivat hyvin samankaltaisia.
Medication errors can occur in all stages of the medication process.
Lääkityspoikkeamat voivat tapahtua missä tahansa vaiheessa potilaan lääkehoitoprosessissa.
Rather than blaming individuals involved in the process, incidents should be evaluated based on system thinking with an aim of identifying system and process-based weaknesses allowing errors to happen.
Poikkeamien tapahtumisesta ei tulisi syyllistää yksilöitä vaan tapahtumia tulisi tarkastella järjestelmälähtöisesti pyrkien tunnistamaan järjestelmistä ja prosesseista heikkoudet, jotka mahdollistavat poikkeamatilanteet.
37% of all drugs included in data were classified as high alert medicines.
Erityistä tarkkaavaisuutta vaativia lääkeaineita oli 37 % kaikista mukana olleista lääkeaineista.
The objective of this study was to gather information on the medication errors based on the Patient Insurance Centre 2013-2014 data of compensated medication errors.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli saada tietoa, millaisia Potilasvakuutuskeskuksen vuosina 2013-2014 potilasvahinkona korvaamat lääkityspoikkeamat olivat.
Antithrombotic agents were the most common therapeutic group causing medication errors.
Antitromboottiset lääkeaineet oli yleisin lääkityspoikkeamia aiheuttanut lääkeaineryhmä aineistossa.
Medication errors are the most common preventable threats of patient safety.
Lääkityspoikkeamat ovat yleisimpiä potilastuvallisuutta uhkaavia haittatapahtumia.
More efficient use of the interprofessional collaboration could have prevented several medication errors.
Moniammatillisen yhteistyön laajempi hyödyntäminen ja sujuva toimiminen olisi voinut ehkäistä useita poikkeamia aineistoissa.
Additionally the study aimed at identifying situations where interprofessional collaboration could have prevented medication errors from occurring.
Lisäksi tavoitteena oli tunnistaa tilanteita, joissa moniammatillisen yhteistyön avulla olisi voitu ehkäistä lääkityspoikkeamia.
Finally the results of the study were also compared with the results of the earlier studies done using similar data.
Tarkoituksena oli myös verrata saatuja tuloksia vastaavasta aineistoista aiemmin tehdyn tutkimuksen tuloksiin.
The majority of the errors occurred in the early stages of the process when decisions on medication and treatment were done.
Yleisin aineistossa esiintynyt poikkeamatyyppi oli lääkitsemättä jättäminen ja enemmistö poikkeamista tapahtui heti prosessin alkuvaiheessa päätettäessä lääkeestä ja hoidosta.