natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When combined with very mild sulfuric acid extraction and enzymatic hydrolysis 90 % sugar yield is obtained from the carbohydrate material.
Mikäli hapettavan esikäsittelyn jälkeen saatu hiilihydraattirikas fraktio uutetaan vielä hyvin miedolla rikkihapolla, saatu materiaali hydrolysoituu 90 %:sti sokereiksi entsyymeillä.
Catalytic and alkaline oxidation presented here are novel, highly selective and effective methods to separate carbohydrates from lignin in different lignocellulosic materials.
Tässä väitöskirjassa tutkituilla esikäsittelymenetelmillä, katalyyttisellä ja alkalisella hapetuksella, saadaan hiilihydraatit erotettua ligniinistä selektiivisesti ja tehokkaasti.
The obtained carbohydrate rich fraction is remarkably easy to hydrolyze with enzymes to corresponding sugars.
Esikäsittelystä saatava hiilihydraattirikas kiinteä fraktio on helposti entsyymeillä hydrolysoitavissa.
It can be applied to xylan, which is converted to xylose quantitatively in just one minute with 2 wt-% hydrochloric acid.
Ksylaani saadaan kvantitatiivisesti hydrolysoitua ksyloosiksi jo yhdessä minuutissa 2 p-% vetykloridihapolla mikroaaltolämmityksessä ja jauhetusta koivuhakkeesta saadaan hydrolysoitua 70 % ksylaanista ilman muuta esikäsittelyä.
The carbohydrate rich material from catalytic oxidation is nearly quantitatively converted into corresponding monohydrates in 24 hours by enzymatic hydrolysis.
Esimerkiksi katalyyttisen hapetuksen jälkeen hiilihydraatit hydrolysoituvat entsyymeillä sokereiksi lähes kvantitatiivisesti jo yhdessä vuorokaudessa.
In a process turning lignocellulosic materials into sugars hydrolysis plays the key role.
Hydrolyysillä on tärkeä rooli valmistettaessa lignoselluloosamateriaalista sokereita.
Atmospheric ice and dust : From morphological modeling to light scattering
Ilmakehän jää- ja pölyhiukkaset : muotomallituksesta valonsirontaan
Selected results of the thesis are already in use in multidisciplinary applications; in atmospheric sciences, the results have led to more accurate radiative impact estimations and simulations of the entire climate.
Osaa väitöskirjan tuloksista on jo sovellettu aiempaa tarkempiin säteilynkulkutarkasteluihin ja edelleen ilmastosimulaatioihin.
Both scattering and absorption are generally known to be sensitive to the physical properties of the particles --- size, shape, and composition --- and yet, these ice and dust particles are currently modeled with overly simplistic and not properly validated approaches in many key applications, including climate models.
Hiukkasen koko, muoto ja koostumus vaikuttavat valonsirontaan tutkitusti paljon; siitä huolimatta näitä hiukkasia mallinnetaan edelleen suhteellisen yksinkertaisin mallein keskeisissä sovelluksissa, esimerkiksi ilmastomalleissa.
For ice crystals, the thesis introduces a fully automatic shape classification algorithm, which greatly facilitates the analysis of ice cloud microphysical data and, hence, the computation of cloud radiative effect.
Väitöskirjassa luodaan myös täysin automaattinen jääkiteiden muotoluokitin, jonka avulla voidaan tehokkaasti analysoida mittaustuloksia yläpilvien mikrofysiikasta ja hyödyntää tuloksia esimerkiksi pilvien heijastavuuden ja absorption arvioinnissa.
Radiatively most important classes of nonspherical atmospheric particles are ice crystals in high-altitude clouds and dust aerosol particles, including both volcanic and mineral dust.
Väitöskirjassa keskitytään ilmakehän jääkiteiden sekä mineraali- ja tulivuoripölyhiukkasten valonsironnan mallinnukseen.
Detailed models are developed for small ice crystals, whose shapes have been controversial due to lack of knowledge, and for volcanic dust particles, whose porosity greatly impacts their scattering properties: an effect that is usually ignored.
Yksityiskohtaiset mallinnustavat esitetään rakenteeltaan huokoiselle tulivuoripölylle sekä pienille jääkiteille, joita ei kyetä nykyisin keinoin havaitsemaan tarpeeksi tarkasti.
As a major highlight, the thesis presents a paradigm change in modeling scattering by mineral dust by introducing a first-ever model that has been derived directly from the observed shape and inhomogeneous composition of individual, micrometer-scale mineral dust particles.
Mineraalipölyn mallinnukseen esitellään tieteenalalla käänteentekevä askel: väitöstyössä selvitetään mineraalipölyhiukkasen kolmiulotteinen muoto ja mineraalikoostumus suoraan havainnoista stereogrammetrian ja spektroskopian avulla, ja näin saatua pölyhiukkasen mallia hyödynnetään sellaisenaan sirontamallituksessa.
In the case of spherical particles, such as water droplets in low-altitude clouds, this is straightforward because an analytical solution exists, but solid-form particles are not spherical.
Pallomaisten hiukkasten, kuten pilvipisaroiden, sirontaa kuvaavat yhtälöt ratkeavat analyyttisesti.
Of particular relevance for this thesis, they scatter and absorb solar light and, therefore, are significant to the radiative balance of the Earth-atmosphere system.
Säteilyn sironta ja absorptio liittyy läheisesti ilmakehän säteilytasapainoon ja ilmaston mallintamiseen, ja lisäksi hiukkasia voidaan havaita ja tutkia niiden sirottaman säteilyn kautta.
The interaction between radiation and the individual particles cannot be accurately established without modeling the physics of scattering and absorption.
Auringon säteilyn ja yksittäisen hiukkasen vuorovaikutusta käsitellään sähkömagneettisena sirontana.
The atmosphere of the Earth contains a rich variety of small particles that contribute to numerous local and global meteorological phenomena, such as visibility, water circulation, and climate change.
Pienhiukkaset vaikuttavat monella tärkeällä tavalla ilmakehän eri prosesseihin ja ilmiöihin.
In the thesis, light scattering by atmospheric ice and dust particles is investigated using morphologically faithful models that take into account the shape, internal structure, and material inhomogeneity.
Hiukkasten muoto, koostumus ja sisäinen rakenne huomioidaan, ja työssä selvitetään näiden ominaisuuksien vaikutusta valonsirontaan.
Other Movements, New Currents.
Toisia liikkeitä, uusia virtauksia.
Applying the concept of the historical body, four active dancers from the period (Kirsi Arajärvi, Sinikka Gripenberg, Liisa Priha, and Pirjo Viitanen) are investigated.
Vainion tanssikoulusta moni uuden tanssijasukupolven edustaja sai kimmokkeen tanssiuralleen, kuten Kirsi Arajärvi, Sinikka Gripenberg, Liisa Priha ja Pirjo Viitanen.
The Process of Change in Finnish Modern Dance during the 1960s
: Suomalaisen modernin tanssin muutosprosessi 1960-luvulla
The American dance groups who visited Helsinki included the Martha Graham Dance Company (1962), Merce Cunningham Dance Company and John Cage (1964), Alvin Ailey American Dance Theater, and Anna Halprin JA Dancers Workshop (1965).
Merce Cunningham ja muusikko John Cage herättivät hämmennystä Svenska Teaternin televisioidussa näytännössä vuonna 1964, Alvin Aileyn tanssiryhmä sekä Anna Halprin seurueineen vierailivat molemmat vuonna 1965.
As well, some of the transnational factors were also textual: straight translations from the American dance literature, introducing new dance styles to Finland.
Yhdysvaltoihin suuntautuneen opintomatkansa ansiosta hän käytti tanssiverkostojaan hyödyksi tuomalla amerikkalaisia tanssinopettajia Suomeen sekä esittelemällä amerikkalaisen tanssikirjallisuuden avulla uusien suuntausten sisältöjä myös suomalaisyleisöille.
The Process of Change in Finnish Modern Dance during the 1960s.
Tutkin suomalaisen modernin tanssin 1960-luvun vaiheita ja aikakaudessa tapahtuneita muutoksia.
Co-operation between the generations produced new dance works featuring a fusion of the new and the old.
Yhteistyössään nuoremman tanssijasukupolven kanssa hän koreografioi aikaudelleen uutta suuntaavan tassiteatterillisen teoksen (Musta talo 1968), joka näyttäytyi uusien ja vanhojen vaikutteiden synteesinä.
While the early modern dance style, free dance, was still vigorous in the prevailing system - expressed in the dancers bodies and evident in critics opinion, for example - new foreign influences from the United States were affecting Finnish dance.
Koska suomalaisessa tanssissa vaikutti edelleen varhaisempi suuntaus, vapaa tanssi, nostan sen edustajana esiin pitkän uran tehneen ja teatteripiireistä tunnetun Ritva Arvelon (1921 - 2013).
The transnational aspect of the research identifies the cross-cultural interactions between the United States and Finland.
Tutkimukseni osoittaa, että muutosprosessi oli kuitenkin huomattavasti laajempi ja monivaiheisempi sekä sisälsi vaikutteiden siirtymistä yksilöiden ja instituutioiden välillä kansallisesti ja kansainvälisesti.
Exchanges occurred between institutions and within the networks of dance agents, and the politics of the Cold War was involved.
Väitän, että amerikkalaisten tanssivierailijoiden tiheä saapuminen vuosikymmenen alussa oli yhteydessä kylmän sodan ilmapiiriin.
The dance generational research shows that not only was it young dancers who were influenced: through interactions with their younger counterparts, older dancers were affected as well.
Tutkimuksessani tanssijanäkökulma - tanssijoiden arjen toimintojen tarkastelu - luo ajasta moniäänisempää aikalaiskuvaa kuin mitä on aiemmin vähäisessä tutkimuksessa tai julkisessa keskustelussa nostettu esiin.
The new modern dance techniques were thus taught mainly by American dance teachers.
Erityistä aikakaudelle oli se, että legendaarisina pidetyt yhdysvaltalaiset modernin tanssin edustajat vierailivat Helsingissä lyhyellä aikavälillä.
The study highlights the polyphony that existed in Finnish dance during the 1960s.
Suomen Kansallisteatterin näyttämöllä nähtiin Martha Graham tanssiryhmineen vuonna 1962.
DHEA fatty acyl ester concentrations in serum ranged from 0.5 to 2.8 pmol/ml, corresponding to 5 to 15% of total DHEA.
Verenkierrossa DHEA:n rasvahappoesteriä oli 0.5 2.8 pmol/ml.
DHEA fatty acyl esters were undetectable in adipose tissue, although 32 to 178 pmol/g of free DHEA was quantified.
Ihmisen rasvakudoksesta ei löytynyt mitattavia määriä DHEA:n rasvahappoestereitä, mutta esteröitymättömän DHEA:n pitoisuus rasvakudoksessa vaihteli välillä 32 178 pmol/g.
In summary, DHEA fatty acyl ester concentrations in serum were attributable to 5 to 15 % of total DHEA.
Yhteenvetona voidaan todeta, että verenkierrossa DHEA:n rasvahappoesteriä oli 5 15% osuus koko DHEA:n määrästä veressä.
In obese men, E2 fatty acyl ester concentrations in adipose tissues were similar to those of E2, but in obese women ester derivatives were significantly lower than E2.
Lihavilla miehillä estradiolin esteriä oli rasvakudoksessa samanlaisina pitoisuuksina kuin esteröitymätöntäkin estradiolia, mutta naisilla taas estradiolin rasvahappoesterin pitoisuus oli pienempi kuin esteröitymättömän estradiolin.
Circulating DHEA fatty acyl esters bound to LDL may enter target cells, and after their hydrolysis step to free DHEA it can be metabolized to other active steroids.
Rasvahiukkasiin kuten LDL:iin sitoutunut DHEA:n rasvahappoesteri voidaan ottaa soluun sisään, jossa se voi hydrolysoitua esimerkiksi lysosomaalisen lipaasin avulla ja muuttua edelleen muiksi steroideiksi.
Compared to obese men, E2 levels in subcutaneous adipose tissue in obese women were higher, along with higher relative mRNA expression of steroid sulfatase and 17ß-hydroxysteroid dehydrogenases 1, 7, and 12.
Rasvakudoksen estradioliesteripitoisuus näytti olevan verrannollinen verenkierron estradioliesteripitoisuuteen.Kun verrattiin lihavien miesten ja naisten rasvakudosta, huomattiin että naisilla oli enemmän estradiolia ja myös estradiolin aineenvaihduntaan osallistuvien geenien, kuten steroidisulfataasin ja 17β-hydroksisteroididehydrogenaasien mRNA:ta ilmentyi enemmän naisilla kuin miehillä.
The aims of the thesis were to explore the enzymes responsible for steroid-ester hydrolysis and to quantify dehydroepiandrosterone (DHEA) and E2 fatty acyl esters in adipose tissue and serum both in men and in women.
Tämän tutkimuksen tavoitteina oli selvittää steroidien rasvahappoestereiden muodostumista ja hydrolyysia mm. rasvakudoksessa.
Hydrophobic steroid hormone derivatives, carried in plasma exclusively by lipoproteins, constitute a unique hormone family.
Steroidien rasvahappoesterit ovat rasvaliukoisia hormonijohdannaisia, joita muodostuu ja jotka kulkevat ihmisen verenkierrossa lipoproteiinien eli rasvahiukkasten mukana.
[3H]DHEA-ester hydrolysis was investigated by use of lysosomal acid lipase (LAL)-depleted HeLa cells and Wolman fibroblasts.
Solutyöt osoittivat, että low density lipoproteiinin (LDL) kuljettama DHEA:n rasvahappoesteri hydrolysoituu solussa ainakin osittain lysosomaalisen lipaasin (lysosomal acid lipase, LAL) avulla.
LAL may partially participate in the hydrolysis of DHEA esters.
Estradioliestereiden hydrolyysi riippui ainakin osittain hormonisensitiivisen lipaasin aktiivisuudesta.
LAL displayed a partial role in the hydrolysis of [3H]DHEA fatty acyl esters.
Ihmisen rasvakudoksessa estradiolin rasvahappoestereitä hydrolysoi hormonisensitiivinen lipaasi (HSL).
They are hormonally inactive and must be liberated from their fatty acyl partner before their physiological response.
Rasvahappoesterisidos täytyy purkaa eli hydrolysoitua, ennen kuin steroidiesterit voivat toimia aktiivisina hormoneina.
In addition, subcutaneous adipose tissue from human breast had E2 fatty acyl esterifying and hydrolysing activity, and the hydrolysis was in part dependent on HSL activity.
Ihmisen ihonalaisrasvakudoksesta otetuista näytepaloista tutkittiin eri steroidihormonien esteröitymistä ja hydrolyysia.
17β-estradiol (E2) fatty acyl esters are reportedly enriched in adipose tissue, which has the enzyme machinery necessary for synthesis of estrogen from precursor steroids.
Lihavilla henkilöillä rasvakudoksen tuottama estradioliesteri voi mahdollisesti olla yhteydessä verenkierron estradioliesteripitoisuuteen.
Production of E2 from a large adipose mass was not reflected by increased circulating E2 concentrations in severely obese men or women.
DHEA:n rasvahappoestereiden pitoisuuden mittaamiseksi kehitettiin uusi menetelmä, jossa hydrolysoituja DHEA:n estereitä mitattiin massaspektrometrillä.
Models for relative heights of 85 % and 95 % were not as good as the others (R2-values 0,65 and 0,06 as well as RMSE-values of 74 % and 444 %).
Suhteellisille korkeuksille 85 % ja 95 % laaditut ennusteet eivät onnistuneet yhtä hyvin (selitysaste 0,65 ja 0,06 sekä RMSE 74 % ja 444 %).
But to get more accurate results in the future, there is a need for more detailed and com-prehensive research data, which would help to determine the still unknown parts of the behaviour of pine heartwood.
Tarkempien tulosten saamiseksi tarvit-taisiin kuitenkin entistä kattavampia ja yksityiskohtaisempia tutkimusaineistoja, joiden avulla voitaisiin selvittää sydänpuun käyttäytymisessä yhä tuntemattomia asioita.
The models that used tree diameter at breast height and the length of the tree as explanatory variables were able to explain the variation of heartwood diameter on relative heights between 2,5 % and 70 % with coefficient of determination ranging from 0,84 to 0,95 and also recorded a relative RMSE from 15 % to 35 %.
Puun rinnankorkeusläpimittaa ja pituutta selittävinä muuttujina käyttäneet mallit kykenivät selittämään sydänpuun läpimitan vaihtelusta suhteellisilla korkeuksilla 2,5 % - 70 % laskennallisella selitysasteella 0,84 – 0,95 mallien suhteellisen RMSE:n ollessa 15 - 35 %.
The variables measured from single trees describing the diameter of the heartwood on eight relative heights were analysed by using linear regression.
Sydänpuun läpimittaa puun kahdeksalla suhteellisella korkeudella kuvaavia puun tunnuksia analysoitiin lineaarisen regressioanalyysin avulla.
The aim of this study was to develop a method, which can be used for predicting the diameter and volume of heartwood.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli kehittää menetelmä, jonka avulla voidaan ennustaa paremmin puun rungossa olevan sydänpuun läpimitta ja tilavuus.
The volume predictions for single trees based on the heartwood diameter models rec-orded relative RMSE of 35 % and bias of -5 %.
Läpimittamallien avulla laadittujen yksittäisten puiden sydänpuun tilavuusennusteiden suhteelli-sen RMSE:n arvo oli 35 % ja harha -5 %.
There develops heartwood in the stems of the Scots pines (Pinus sylvestris L.) that differs by its natural characteristics from the other sections of the wood material in the pine stem.
Männyn rungossa kehittyy luontaisilta ominaisuuksiltaan muusta puuaineksesta poikkeavaa sydänpuuta.
When the best explanatory variables were selected, a mixed linear model was created for each of the relative heights.
Kun parhaiten sydänpuun muodostumista selittävät muuttujat oli valittu, laadittiin sydänpuun läpimitan ennustamiseksi lineaariset sekamallit, joiden avulla voidaan en-nustaa männyn sydänpuun läpimitta kyseisillä korkeuksilla.
Despite not succeeding on all the relative heights, the most important thing is that the models worked best on that area of the stem where most of the heart-wood is located.
Olennaista on kuitenkin se, että ennusteet onnistuivat parhaiten sillä alueella, jossa esiintyy suurin osa männyn sydän-puusta.
Based on the results of the study it shows that exact prediction of pine heartwood diameter is much easier in the base of the stem than in the top part of it. A great deal of variation could be observed whether there was heartwood or not in the top parts of the stem.
Tutkimuksen tulosten perusteella voidaan todeta, että sydänpuun läpimitan ennustaminen tarkasti puun rungon tyviosassa on helpompaa kuin latvaosassa.
Pine heartwood is natural-ly decay resistant and it can be used in conditions where the normal wood products can’t be used.
Männyn sydänpuu on luontaisesti lahonkestävää ja siitä voidaan valmistaa muita puun osia paremmin vaativissakin olosuhteissa käytettäviä erikoistuotteita.
By integrating the taper curve, it was also possible to predict the total volume of the heartwood in a single tree.
Laadittua runkokäyrää hyödyntämällä voitiin lopulta ennustaa puulle sydänpuun kokonaistilavuus integroimalla.
The volume of heartwood can already be estimated for single trees, but the amount of heartwood can be predicted also in larger scale, such as forest stands.
Sydänpuun tilavuusennustei-den hyödyntäminen yksittäisten mäntyjen, mutta myös suurempien kohteiden, kuten metsikkökuvioi-den, sydänpuuvarannon kartoittamiseen on mahdollista jo nyt.
There is a need for this kind of method, because it still is not possible to estimate the amount of heartwood in a standing tree without damaging the tree itself.
Koska sydänpuun havaitseminen maasto-olosuhteissa puun rungosta ei ole tällä hetkellä mah-dollista puuta vahingoittamatta, tarvitaan menetelmä, jolla voidaan luotettavasti ennustaa puiden sisäl-tämän sydänpuun määrä.
The pine heartwood taper curve describes the tapering of the heartwood as function of the tree height.
Ennustettujen läpimittojen avulla voitiin johtaa yksittäisen puun sydänpuun runkokäyrä, joka kuvaa sydänpuun kapenemista puun pituuden suh-teen.
A model for predicting the diameter and volume of the heartwood of Scots pine
Malli männyn sydänpuun läpimitan ja tilavuuden ennustamiseksi
Altogether 291 acceptable answers were received.
Kyselyyn saatiin 291 hyväksyttyä vastausta.
In addition it would be interesting to take into consideration also the psychographic factors in the classification.
Lisäksi olisi kiinnostavaa ottaa luokittelussa huomioon myös vastaajien psykograafiset tekijät.
The formed exchange student typology can with reservation be used also in other universities and internationally.
Muodostettua vaihto-opiskelijatypologiaa voidaan varauksella käyttää myös muissa yliopistoissa ja kansainvälisesti.
There has been a lot of discussion on the exchange studies in the medias lately and the necessity of the exchange studies has been questioned.
Viime aikoina vaihto-opinnot ovat olleet paljon esillä medioissa ja vaihto-opintojen tarpeellisuus on kyseenalaistettu.
The most important reasons for going on exchange are experiencing new things and improving language skills.
Merkittävimpiä vaihtoon lähdön syitä ovat uusien asioiden kokeminen ja kielitaidon parantaminen.
The information related to the respondent's exchange and background was statistically analysed.
Vastaajien vaihtoa koskevat tiedot ja taustatiedot analysoitiin tilastollisin menetelmin.
When choosing the exchange destination the most important reasons are similarly improving language skills and also the culture of the destination and traveling in the neighbouring areas.
Vaihtokohdetta valitessa merkittävimpiä syitä ovat samoin kielitaidon parantaminen sekä kohteen kulttuuri ja matkailu lähialueilla.
In the future it would be useful to conduct a similar study with another target group and find out if the data could be classified into the exchange student typology formed in this study.
Jatkossa olisi kuitenkin hyödyllistä toteuttaa vastaava tutkimus toisella kohderyhmällä ja selvittää voisiko kerätyn aineiston luokitella tässä tutkimuksessa muodostettuun vaihto-opiskelijatypologiaan.
In the questionnaire the students rated using 4-step Likert scale if they agreed or not with the proposed motivation statements.
Kyselyssä opiskelijat kertoivat 4-portaisen Likert-asteikon avulla olivatko samaa vai eri mieltä esitettyjen motivaatioväittämien kanssa.
There has been some research on the topic but it has mainly focused on the experiences of exchange students.
Vaihto-opintoihin liittyvää tutkimusta on tehty jonkin verran, mutta lähinnä koskien opiskelijoiden vaihtokokemuksia.
All in all this paper shows that there is a need to investigate the exchange studies as a separate part of tourism.
Kaiken kaikkiaan tutkimus osoittaa, että vaihto-opintojen tutkimiselle matkailun erillisenä osana on tarvetta.
The study shows that the motives of exchange students vary and that students can be classified into separate exchange student types based on their exchange motives.
Tutkimus osoittaa, että vaihto-opiskelijoiden motiivit ovat vaihtelevia ja että opiskelijat voidaan luokitella vaihtomotiivien perusteella toisistaan eroaviin vaihto-opiskelijatyyppeihin.
This paper aims to find out why university students decide to go on exchange and on what grounds do they choose the exchange destination.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää, miksi korkeakouluopiskelijat lähtevät vaihtoon ja millä perusteilla vaihtokohde valitaan.
Exchange motives were found out by sending an electronic questionnaire to the students of University of Helsinki who have done, are doing or are shortly going on exchange.
Vaihtomotiiveja selvitettiin Helsingin yliopiston vaihdossa olleille, vaihdossa oleville tai vaihtoon juuri lähdössä oleville opiskelijoille lähetetyn sähköisen kyselylomakkeen avulla.
The purpose is to form a motivation based exchange student typology that characterizes different exchange student types and can also be applied outside the chosen target group of this study.
Tavoitteena on muodostaa motivaatiotekijöiden avulla vaihto-opiskelijatypologia, joka luonnehtii mahdollisimman hyvin erilaisia vaihto-opiskelijatyyppejä ja jota voidaan käyttää myös tutkimukseen valitun kohderyhmän ulkopuolella.
The motivational data collected with the questionnaire was clustered into seven classes based on the reasons for the exchange and the exchange destination choice.
Kyselylomakkeella kerätty motivaatioaineisto klusteroitiin vaihtoon lähdön ja vaihtokohteen valinnan syiden perusteella seitsemään luokkaan.
The results of the study show that in general the motivations for doing an exchange are more important than the motivations to choose a certain exchange destination.
Kerätyn aineiston avulla nähdään, että vaihtoon lähdön syyt ovat yleisesti merkittävämpiä kuin vaihtokohteen valinnan syyt.
The motivation statements were formed by using the existing literature on motivation and exchange studies and by asking a group of exchange students of their motives.
Motivaatioväittämät muodostettiin käyttäen apuna olemassa olevaa motivaatio- ja vaihto-opiskelijakirjallisuutta sekä keräämällä motivaatiotekijöitä vaihto-opiskelijoilta etukäteen.