natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The result was 16 patients (16% of all deaths) in Group 1, 45 patients (46%) in Group 2 and 37 patients (38%) in Group 3.
Ryhmään yksi jaoteltiin 16 potilasta (16% kaikista kuolleista), ryhmään kaksi 45 potilasta (46%) ja ryhmään kolme 37 potilasta (38%).
Day 7, day 28, and day 90 mortality was 9%, 14%, and 20%, respectively.
Kuolleisuus oli päivään 7 mennessä 9%, päivään 28 mennessä 14% ja päivään 90 mennessä 20%.
The clinical data and the blood samples were gathered prospectively.
Kliininen aineisto sekä verinäytteet kerättiin prospektiivisesti.
In Study I, a new method was developed to categorise the patients that died by day 90 into three groups.
Tutkimuksessa I kehitettiin metodi, jossa infektiolääkärit jaottelivat 90 päivän sisällä bakteremiasta kuolleet potilaat kolmeen ryhmään.
Patients with bacteraemia have viable bacteria in the blood.
Bakteremiassa potilaalta löydetään eläviä bakteereita verenkierrosta.
Amongst the five cases with the highest cfDNA levels, there were three patients with severe DIC.
Viiden korkeimman cfDNA-arvon saaneiden joukossa oli kolme vaikean DIC- komplikaation saanutta potilasta.
Evidence has also accumulated that cfDNA is a major factor in the pathogenesis of disseminated intravascular coagulation (DIC).
Viimeisimpien tutkimusten mukaan cfDNA on myös merkittävä tekijä yleistyneen hyytymishäiriön (DIC:n) patogeneesissä.
A part of the patients with bacteraemia have sepsis, but bacteraemia is not mandatory in sepsis by definition.
Osalla bakteremiapotilaista on myös sepsis, mutta sepsiksessä ei välttämättä tarvitse olla bakteremiaa.
Studies on biomarkers also elucidate the pathogenesis of diseases.
Biologisten merkkiaineiden tutkimus on lisännyt myös ymmärrystä sairauksien patogeneesistä.
The median level was significantly higher on day 0 in those who died by day 7 compared to those who survived (p<0.001).
Mediaani oli tilastollisesti merkittävästi korkeampi päivään 7 mennessä menehtyneillä kuin henkiin jääneillä (p<0,001).
Some studies have shown cell-free DNA (cfDNA) as a prognostic biomarker, but it has not yet been studied against, or in combination with, a prognostic score qSOFA (quick sequential organ failure assessment).
Muutamat tutkimukset ovat osoittaneet soluvapaalla DNA:lla (cell-free DNA, cfDNA) olevan kuolleisuutta ennustavaa arvoa, mutta tutkimuksia, joissa sitä olisi verrattu sepsiksen ennustetta mittaavaan pisteytykseen, qSOFA:n (quick Sequential Organ Failure Assessment), ei ole aiemmin tehty.
In Study II, the median level of cfDNA on day 0 was 1.38 μg/ml.
Tutkimuksessa II bakteremiapotilaiden päivystyspoliklinikalla otettujen (päivä 0) cfDNA:n arvojen mediaani oli 1,38 μg/ml.
It was also found that death by day 7 does not equal that the death is directly related to bacteraemia as 66% of deaths by day 7 belonged to Group 2 and 3.
Tutkimuksessa todettiin myös, ettei edes päivään 7 mennessä tapahtuvia kuolemia voida pitää pelkästään bakteremiasta johtuvana vaan tässäkin ryhmät 2 ja 3 muodostivat enemmistön (66%).
The most common underlying disease in Groups 2 and 3 was solid cancer with metastasis.
Yleisin pitkäaikaissairaus ryhmissä 2 ja 3 oli etäpesäkkeinen pahanlaatuinen kasvain.
There was no statistically significant difference in the level of PCSK9 between Gram- positive or Gram-negative bacteria (p=0.499).
Gram- positiivisten ja gram-negatiivisten bakteremioiden välillä ei ollut tilastollissesti merkitsevää eroa PCSK9:n pitoisuuksissa (p=0,499).
QSOFA having AUC 0.77 (95% CI 0.70 to 0.85) was comparable with cfDNA, but C-reactive protein (CRP) had an AUC of only 0.52 (95% CI 0.43 to 0.60).
QSOFA:lla oli samankaltainen ennusterarvo (AUC 0,77, 95% LV 0,70-0,85), mutta C-reaktiivisella proteiinilla (CRP:llä) AUC oli vain 0,52 (95% LV 0,43-0,60).
Against this background, the aim of this study was to elucidate the role of underlying diseases in deaths after a bacteraemia (Study I), to determine the role of plasma cfDNA in predicting prognosis in bacteraemia (Study II), and to assess the level of PCSK9 in bacteraemic patients and to determine the level in patients with severe disease or in relation to day 7, day 28, and day 90 deaths (Study III).
Tätä taustaa vasten tutkimuksen tavoitteena oli selvittää pitkäaikaissairauksien osuutta bakteremian jälkeisessä kuolleisuudessa (Tutkimus I), tutkia bakteremiapotilailla cfDNA:n ennustearvoa (Tutkimus II) ja selvittää PCSK9- entsyymin pitoisuuksia verenkierrossa bakteremiapotilailla sekä niiden korrelaatiota bakteremian vaikeusasteeseen ja potilaan ennusteeseen (Tutkimus III).
The day 7 and day 28 all-cause mortality in patients with these infections is high.
Molemmissa näistä päivän 7 ja päivän 28 kuolleisuus on kirjallisuuden mukaan korkea.
The proprotein convertase subtilisin/kexin type 9 (PCSK9) enzyme is known for its role in cholesterol metabolism.
Proprotein convertase subtilisin/kexin type 9 (PCSK9) –entsyymillä on rooli kolesteroliaineenvaihdunnassa, ja kaksi siihen vaikuttavaa vasta-ainetta, alirokumabi ja evolokumabi, ovat käytössä kolesterolilääkkeinä.
Patients that died by day 7 and day 28 had a significantly lower level of day 0 PCSK9 (p=0.022 and p=0.001, respectively) than those who survived.
Sekä päivään 7 että päivään 28 mennessä menehtyneillä oli muita bakteremiapotilaita tilastollisesti merkitsevästi alhaisempi PCSK9:n taso (p=0,022 ja p=0,001, tässä järjestyksessä).
CfDNA had an area under curve (AUC) of 0.77 (95% Confidence Interval (CI) 0.69 to 0.85) in predicting death by day 7.
CfDNA:n AUC-arvo (area under curve) päivään 7 mennessä tapahtuvan menehtymisen ennustamisessa oli 0,77 (95% luottamusväli (LV) 0,69-0,85).
This cohort study involved 497 cases (484 patients) with bacteraemia gathered from the emergency department of Tampere University hospital during the years 2012-2014.
Bakteremiapotilaat olivat olleet Tampereen yliopistollisen sairaalan päivystyspoliklinikalla vuosina 2012-2014.
PCSK9 level had a significant positive correlation with CRP (p<0.001).
PCSK9:n pitoisuuksilla oli merkitsevä positiivinen korrelaatio CRP:n pitoisuuksien kanssa.
In Study III, the median level of PCSK9 on day 0 was 376 ng/ml, which is a significantly higher level than in a control group of healed bacteraemia patients (p<0.001).
Tutkimuksessa III bakteremiapotilaiden päivystyspoliklinikalla otettujen (päivä 0) PCSK9:n arvojen mediaani oli 376 ng/ml, mikä on tilastollisesti merkitsevästi korkeampi kuin bakteremiasta parantuneilla potilailla.
Patients with cfDNA level of ≥1.69 μg/ml combined with qSOFA score ≥2 had an odds ratio of 20 of death by day 7.
Jos potilaan cfDNA oli yli 1,69 μg/ml ja samanaikaisesti qSOFA-pisteytys 2 tai yli, potilaan vetosuhde (odds ratio) menehtymisestä päivään 7 mennessä oli 20-kertainen verrattuna niihin, joilla sekä cfDNA-taso että qSOFA-pisteytys olivat matalampia.
Recent studies have indicated that PCSK9 also regulates the clearance of lipopolysaccharides (Gram-negative bacteria) and lipoteichoic acid (Gram-positive bacteria), and hence researchers are already recruiting patients to trials with the antibodies.
Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet saman entsyymin säätelevän myös gram-negatiivisten bakteereiden hajoamisessa syntyvän lipopolysakkaridin ja gram-positiivisten bakteereiden lipoteikkohapon poistamista verenkierrosta.
However, this all-cause mortality does not express how lethal the infection itself is.
Kuolleisuutta koskevissa tutkimuksissa ei kuitenkaan ole huomioitu erikseen pitkäaikaissairauksien vaikutusta.
However, studies on the level of this enzyme in infections are still scarce.
Tästä syystä molemmilla yllä mainituilla lääkkeillä on jo aloitettu tutkimukset sepsispotilailla, vaikka tutkimuksia tämän entsyymin veripitoisuuksista infektiopotilailla on vasta vähän.
It has been known that underlying diseases have a role in the deaths of patients with bacteraemia and sepsis, but the magnitude of this role has hardly been studied at all.
Pitkäaikaissairauksien tiedetään vaikuttavan infektiokuolleisuuteen, mutta pitkäaikaissairauksien ja infektioiden keskinäistä suhdetta on kuitenkin tutkittu vähän.
The deaths of Group 3 patients were only underlying disease related.
Kolmanteen ryhmään jäivät ne bakteremiapotilaat, joiden kuolema katsottiin liittyvän vain pitkäaikaissairauksiin.
By clinical judgement, the deaths of Group 1 patients were bacteraemia-related, and the patients did not have a rapidly fatal underlying disease.
Ensimmäiseen ryhmään jaoteltiin ne potilaat, joiden kuoleman he katsoivat liittyvän bakteremiaan ja joilla olisi ollut yli puolen vuoden elinaikaennuste ilman bakteremiaan sairastumista.
The deaths of Group 2 patients were also bacteraemia-related, but the patients had a rapidly fatal underlying disease.
Ryhmään kaksi jaoteltiin ne potilaat, joiden kuolema liittyi bakteremiaan, mutta joiden ennuste olisi joka tapauksessa ollut alle puoli vuotta.
In conclusion, the role of the underlying diseases in deaths of patients with bacteraemia was found to be significant, cfDNA is, in contrast with CRP, a prognostic biomarker, and the level of PCSK9 is elevated in patients with bacteraemia, but less elevated in those that died by day 7 and day 28.
PCSK9 nousi bakteremian yhteydessä, mutta sen pitoisuudet olivat matalammat päivään 7 ja 28 mennessä menehtyneillä kuin eloonjääneillä.
Studies on biomarkers are conducted to get new tools for diagnostics or indicators for prognosis, for example.
Sepsiksen diagnostiikan ja ennusteen arvioinnin apukeinoina on tutkittu erilaisia verenkierrosta mitattavia biologisia merkkiaineita.
This PhD project is based on three studies.
Tämä väitöskirjatyö perustuu kolmeen osatutkimukseen.
Being physically active was well in line with the developmental goals parents had for their children.
Aktiivisuus sopi hyvin yksiin niiden kehitystavoitteiden kanssa, joita vanhemmilla oli lapsille.
Their activity was measured with ActiGraph GT3X+ accelerometer at the end of the intervention.
Lasten aktiivisuus mitattiin ActiGraph GT3X+ -kiihtyvyysmittarilla interventiojakson lopuksi.
The parents described active children as ones who acquire practical and cognitive skills early, are socially competent, healthy and move around much.
Vanhemmat kuvailivat aktiivisia lapsia sellaisiksi, jotka oppivat sekä käytännön asioita että kognitiivisia taitoja aikaisessa vaiheessa, ovat sosiaalisesti kyvykkäitä, pysyvät terveinä ja liikkuvat paljon.
Physical activity of Malawian toddlers - measurement, effect of nutrient supplements and parental perceptions
Malawilaisten lasten fyysinen aktiivisuus - mittaaminen, ravitsemusintervention vaikutus ja vanhempien käsitykset
In study I, 56 Malawian children aged 16.0 to 18.5 months wore a tri-axial ActiGraph GT3X accelerometer for one week.
Ensimmäisessä osatutkimuksessa 56 malawilaista lasta, jotka olivat 16.0—18.5 kuukauden ikäisiä, pitivät viikon ajan ActiGraph GT3X-merkkistä kolmisuuntaista kiihtyvyysmittaria.
Physical activity can currently be objectively measured with accelerometers, but the devices need value calibration and validation before they can be used in a certain age group.
Fyysistä aktiivisuutta voidaan nykyään mitata kiihtyvyysantureilla, mutta nämä laitteet pitää kalibroida ja validoida kussakin kohderyhmässä ennen käyttöä.
The aim was to assess the feasibility and validity of an accelerometer in measuring physical activity of 18 month-old children in Malawi, to measure effect of an intervention with lipid-based nutrient supplement on Malawian toddlers’ physical activity and to investigate perceptions of young children’s parents toward physical activity and child development.
Tavoitteena oli arvioida kiihtyvyysmittarin käyttökelpoisuutta ja validiteettia 18 kuukauden ikäisten malawilaisten lasten aktiivisuuden mittaamisessa, mitata maapähkinäpohjaisen lisäruuan vaikutusta malawilaisten lasten aktiivisuuteen ja selvittää pienten lasten vanhempien käsityksiä liittyen fyysiseen aktiivisuuteen ja lasten kehitykseen.
Both the parents and the key informants in study III perceived physical activity as a positive attribute of children.
Kolmannessa osatutkimuksessa sekä lasten vanhemmat että avainhenkilöt pitivät fyysistä aktiivisuutta lapsen positiivisena ominaisuutena.
In study II the corresponding figure was 60% (95% CI 58% to 63%) for the 1339 participants that wore the accelerometer.
Toisessa osatutkimuksessa vastaava luku oli 60 % (95 % luottamusväli 58—63 %) 1339 aktiivisuusmittaukseen osallistuneesta lapsesta.
Children in the control group of study II had slightly lower mean accelerometer counts and less time in moderate-to-vigorous physical activity than children in the five intervention groups, but the differences were not statistically significant.
Toisessa osatutkimuksessa kontrolliryhmän lasten aktiivisuuslukemat olivat vähän alhaisempia kuin interventioryhmissä olleiden lasten, mutta erot eivät olleet tilastollisesti merkitseviä.
Majority of the guardians (70% in study I and 96% in study II) stated that the measurement went well.
Ensimmäisen osatutkimuksen huoltajista 70 % ja toisen osatutkimuksen huoltajista 96 % oli sitä mieltä, että mittaus sujui hyvin.
Our results do not support the hypothesis that LNS in 10 to 40 g quantities per day would increase physical activity among toddlers in semi-rural Malawi.
Tuloksemme eivät tue hypoteesia, jonka mukaan LNS-ravintolisä 10—40 gramman päiväannoksina lisäisi malawilaisten lasten fyysistä aktiivisuutta.
Research assistants visited them daily to check on the device use and twice a week to video record the children in free-play sessions.
Viikon mittaamisjakson aikana tutkimusapulaiset videokuvasivat lapsia kaksi kertaa heidän leikkiessään vapaasti.
In conclusion, the ActiGraph accelerometer is a valid and feasible method for assessing toddlers’ physical activity.
Loppupäätelmänä voidaan todeta, että ActiGraph –kiihtyvyysmittari on käyttökelpoinen ja validi menetelmä mittaamaan taaperoikäisten lasten aktiivisuutta.
In study III, we conducted in-depth interviews with 16 parents, a focus group discussion with six parents and two key informant interviews in Malawi.
Kolmannessa osatutkimuksessa haastattelimme kuuttatoista vanhempaa teemahaastatteluissa, kuutta vanhempaa ryhmähaastattelussa ja kahta avainhenkilöä.
Physical activity is an additional indicator of children’s health and a determinant of child development.
Yksi lisä lasten terveyteen liittyviin indikaattoreihin on fyysinen aktiivisuus, joka on myös lasten kehitykseen liittyvä taustatekijä.
The effect of complementary feeding interventions targeting improved nutritional status of children in food insecure settings has typically been measured by indicators related to growth, morbidity, micronutrient intake and behavioural development.
Lisäravitsemusinterventioiden vaikutuksia on tyypillisesti mitattu kasvuun, sairastavuuteen, ravitsemustilaan ja kehitykseen liittyvillä indikaattoreilla.
In study II, 1932 Malawian children were randomized into five groups receiving 10 to 40 g doses of lipid-based nutrient supplement (LNS) daily from the age of 6 to 18 months and a control group.
Interventioryhmissä olevat lapset saivat 10—40 g maapähkinäpohjaista lisäruokaa (lipid-based nutrient supplement, LNS) päivittäin 6 kuukauden iästä 18 kuukauden ikään.
Parental encouragement for physical activity is associated with the toddlers’ and preschool aged children’s physical activity but lay perceptions of physical activity may be different from that of the scientific definition.
Vanhempien rohkaiseva asenne aktiivisuutta kohtaan on yhteydessä taapero- ja leikki-ikäisten lasten fyysisen aktiivisuuden tasoihin, mutta vanhemmat voivat käsittää aktiivisuuden eri tavalla kuin miten se on määritelty terveyskasvatuksessa ja tutkimuksissa.
Parental perceptions of physical activity in this area comprise both mental and physical qualities of children.
Malawilaiset vanhemmat käsittävät aktiivisuuden sekä lapsen fyysisenä että psyykkisenä ominaisuutena.
We compared the accelerometer readings to observations coded by the Children’s Physical Activity Form method and carried out a wear-time analysis excluding the first and the last measurement day, night time and minimum of 20 minutes strings of zero counts.
Lisäksi analysoimme laitteen rekisteröimän mittausajan jättämällä pois mittausviikon ensimmäisen ja viimeisen päivän, yöajan ja vähintään 20 minuutin mittaiset jaksot, jolloin laite antoi 0-lukemia.
Of the 52 participants included to wear-time analysis in study I, 79% (95% CI 65 to 89%) had the minimum required wear-time, i.e. four days with 10 hours of accelerometer data.
Ensimmäisen osatutkimuksen 52:sta mittausaika-analyysiin otetusta lapsesta 79 prosentilla (95 % luottamusväli 65—89 %) oli riittävästi mittausaikaa.
Count cut points of 208 counts/15 seconds for vector magnitude and 35 counts/15 seconds for the vertical axis indicated the best accuracy, i.e. equal specificity and sensitivity, in separating sedentary-to-light activity from moderate-to-vigorous activity in receiver operating characteristic curve analysis.
Paras osuvuus reippaan ja rasittavan aktiivisuuden erottamiseen kevyemmästä aktiivisuudesta oli resultantin raja-arvolla 208/15 s ja pystyakselin raja-arvolla 35/15 s. Verrattuna toisissa videokuvauksissa observoituun aktiivisuuteen resultantin raja-arvo osoitti 94,2 % sensitiivisyyttä ja 90,9 % spesifisyyttä erottamaan reippaan ja rasittavan aktiivisuuden kevyemmästä aktiivisuudesta.
Accelerometer counts increased in study I as the observed activity intensity increased, with the difference between light and moderate activity being statistically significant in all the measured axes and vector magnitude.
Erot olivat tilastollisesti merkitseviä kevyen ja reippaan aktiivisuusluokan välillä sekä kaikissa mittaussuunnissa että kolmen mittaussuunnan kiihtyvyyden resultantissa.
Parents viewed balanced diet, good health and stimulation from other people and in the form of play equipment as facilitators for physical activity.
Vanhempien mukaan aktiivisuutta lisäsivät tasapainoinen ruokavalio, hyvä terveys ja stimulaatio.
Quality systems and personnel accounts do not compete with each other or exclude each other but complete each other.
Laatujärjestelmät ja henkilöstötilinpäätös eivät ole toisiaan poissulkevia tai kilpailevia vaan toisiaan täydentäviä.
The structures of services and population change and affect the personnel management.
Palvelu- ja väestörakenteet muuttuvat ja vaikuttavat henkilöstöjohtamiseen.
The concepts of personnel accounts and reports are still looking for their final form and it is not possible to present one clear theoretical frame of reference.
Henkilöstötilinpäätöksen ja -raportoinnin käsitteet ovat vielä hakemassa lopullista muotoaan ja yhtä selkeää teoreettista viitekehystä ei voida osoittaa.
The changes in the society are reflected to the municipalities sometimes directly and sometimes indirectly.
Yhteiskunnan muutokset heijastuvat kuntiin osin suoraan, osin välillisesti.
Linking quality, personnel competence and working ability gives new dimensions for developing the organisation and enables the development into a learning organisation.
Laadun ja henkilöstön osaamisen sekä työkyvyn linkittäminen antavat organisaation kehittämiselle uusia ulottuvuuksia ja kehitys oppivaksi organisaatioksi mahdollistuu.
Changes take place more rapidly nowadays which sets new requirements to the personnel.
Muutosnopeus on kasvanut ja se asettaa henkilöstölle uusia vaatimuksia.
More and more persons are retiring and on sick leaves, which strains the financial situation of the municipalities.
Kunnallisia palveluita tuotetaan yhä vanhenevalla henkilöstöllä ja eläköityminen sekä runsaat sairauspoissaolot rasittavat useiden kuntien ja kaupunkien taloutta.
When studying the competences and qualifications the competence management is closely linked to personnel accounting.
Johtamisen kompetenssien arviointi tulee saattaa osaksi henkilöstötilinpäätöstä.
One of the most difficult questions in managing the changes in the municipal sector is, how personnel management can be linked to the organisation s strategy in the changing situation.
Strategisen johtamisen keskeisinä menestystekijöinä ovat henkilöstön sitouttaminen ja strategian sovittaminen vallitsevaan organisaatiokulttuuriin.
This study has been limited to the municipal sector and developing activities that maintain personnel work, competence management and working ability from the employer s point of view.
Tutkimuksen tehtävänä oli selvittää, miten henkilöstötilinpäätöstä tulee kehittää entistä enemmän palvelemaan kuntasektorilla organisaatiokohtaista henkilöstötyötä, osaamisen johtamista ja työkykyä ylläpitävän toiminnan kehittämistä.
The aim is also to create a frame of reference for planning the above-mentioned actions.
Lisäksi haluttiin tietää, mitä tekijöitä ja näkökohtia tulee ottaa huomioon edellisiin liittyvien kuntakohtaisten toimintamallien ja kehittämishankkeiden suunnittelussa.
The basis for Delphoi work was formed by analysing quantitative material and from themes that rose from the material of the case city.
Tutkimuskysymyksiin vastaukset saatiin case-kaupungissa suoritetulla lomakemittauksella, asiantuntijoiden haastatteluilla sekä käyttäen hyväksi QFD-suunnittelutekniikkaa.
The vision will form a basis for utilising the personnel accounts and forming development activities in the municipalities.
Vision ja strategian merkitys tulee saattaa osaksi kunnallista henkilöstötilinpäätöskäytäntöä.
In order to manage the changes and competence, the organisation s management and personnel workers will need new kinds of skills in setting goals, motivating the employees, maintaining the working ability and competence and confirming the functionality of the organisation.
Raportoinnin näkökulmasta haastavana tehtävänä on osoittaa, miten organisaatio ja johtaminen ovat vastanneet muutosten asettamiin vaatimuksiin (esim. elämänhallinnan tukeminen, ihmisten johtaminen muutoksessa sekä innovaatioiden ja muutosten vauhdittaminen).
This study shows that there are problems in managing the personnel resources within the municipal sector.
Tutkimus osoitti, että byrokratiateorian lainalaisuudet toimivat edelleen 2000-luvun kuntaorganisaatiossa.
When construeing a new model of operation, the author analyses personnel accounts and reports in order to recognise good practices.
Kuntaorganisaatioiden henkilöstötilinpäätöksissä osaamisen kuvaamista tulee laajentaa nykyisestä koulutustason ja koulutusinvestointien kuvaamisesta todelliseen osaamisen raportointiin.
The theoretical part deals e.g. with strategic leadership, the forming of personnel resources, working ability and knowledge and competence management.
Mitä heikompaa johtaminen on, sitä todennäköisempää on henkilöstötilinpäätöksen laadullisten indikaattoreiden negatiivinen kehitys (esim. työkyky, osaaminen, työilmapiiri ja työtyytyväisyys).
Due to the changes, the needs for competence in the organisations will increase and the problems within managing the competence will be emphasised.
Työvoimavaltaisuudesta johtuen kuntaorganisaatiot ovat erityisen haavoittuvia tilanteissa, joissa avainhenkilöt poistuvat henkilöstövarallisuudesta.
The author describes the multiplicity of personnel resources and the change of municipal organisations from bureaucracy to a turbulent environment.
Liittämällä teoriaan inhimillinen ulottuvuus, korostamalla yksilöiden osaamisen merkitystä ja lisäämällä joustavuuden elementtejä byrokraattinen toimintamalli palvelee myös uudella vuosituhannella.
In the future the municipalities will be threatened by a lack of personnel and that is why a flexible, economical and reasonable use of personnel resources is necessary.
Henkilöstötilinpäätökset voidaan kytkeä osaksi laadun kehittämistä, ja siitä syystä esimerkiksi asiakastyytyväisyyden tarkastelu osana henkilöstötilinpäätöstä on perusteltua.
Based on interviews with experts, a total vision of the dimensions in managing personnel resources was formed.
Laajemmalla kuvauksella vastataan erityisesti henkilöstösuunnittelun tarpeisiin.
The increased need for professional competence managing has been caused by changes in the age structure, competition for labour, and the significance of competence as an essential competitive factor.
Raportoitavia tekijöitä voivat olla esimerkiksi toimintaympäristön muutos, muutosten seuraukset, vaikutukset ihmisiin ja muutosten asettamat haasteet yksilön kehittämiselle.