natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The frequent need of supplement biopsies and unnecessary axillary operations due to false-positive findings made FNAC (294 ) more expensive than CNB (223 ), and because the advantage of quick analysis vanishes during the overall diagnostic and referral process, it is recommendable to use CNB as initial biopsy method.
Tarvittavat lisätutkimukset ja vääristä syöpädiagnooseista johtuneet turhat leikkaukset nostivat muuten halvemman ONB:n hintaa niin, että siitä tuli PNB:aa kalliimpi.
Use of CAD lengthened the mean time spent for readings but did not significantly affect readers sensitivities or specificities.
CAD pidensi luenta-aikoja mutta ei merkitsevästi auttanut seulojia löytämään syöpiä, näin ollen tämän CAD version käyttö ei ole suositeltavaa.
An additional needle biopsy or surgical biopsy was performed for 93 and 62 patients with FNAC, but for only 2 and 33 patients with CNB.
Vuoden aikana HYKS:n rintakirurgian yksikköön lähetetyistä potilaista ONB antoi optimaaliseen valmiuden syöpähoidon aloittamiseen 67%:ssa tapauksista kun taas PNB 96%:ssa.
Although mammography screening is known to be effective, observer errors are frequent and false-negative cancers can be found in retrospective studies of prior mammograms.
Tietokoneavusteiset mammografian tulkinta menetelmät (CAD = computer aided detection) on kehitetty kiinnittämään radiologin huomion epäilyttäviin kohtiin mammografiakuvissa.
The greatest effect on reducing mortality in breast cancer comes from the detection and treatment of invasive cancer when it is as small as possible.
Rintasyövän varhainen toteaminen Rintasyöpä on yleisin naisten syöpäkuolemien aiheuttaja niin Suomessa kuin muuallakin teollistuneissa maissa.
These mammograms were analyzed by an experienced screening radiologist, who found that 36 lesions were already visible in previous screening rounds.
Varhainen rintasyöpä on kuitenkin vaikeasti erotettavissa hyvänlaatuisista rinnan muutoksista, niinpä jopa puolet aineistomme 68 syövästä oli jossain määrin nähtävillä jo 2 -4 vuotta aiemmin otetuissa seulontakuvissa.
These films included 35 of those missed lesions and 16 screen-detected cancers.
Kukaan kahdeksasta lukijasta ei löytänyt täsmälleen samoja syöpiä testitilanteessa.
Treatment is started at an earlier phase; combinations of disease-modifying anti-rheumatic drugs (DMARDs) and corticosteroids are used; and in refractory cases new drugs such as tumour necrosis factor (TNF) inhibitors or other biologicals can be started.
Erittäin tärkeä on hoidon aloitus sairauden alkuvaiheessa; antireumaattisten lääkkeiden yhdistelmähoitojen käyttö; ja ns. biologisten täsmälääkkeiden, mm. tulehduksen välittäjäaineiden (TNF-α) vaikutusta estävien lääkkeiden käyttö.
In patients with RA and reactive arthritis (ReA) the HRQoL improved in a statistically significant manner during the 8-month follow-up.
Nivelreumaa ja reaktiivista niveltulehdusta sairastavilla potilailla parantui elämänlaatu 8 kuukauden aikana huomattavasti.
In a study involving a switch from infliximab to etanercept, we investigated the clinical outcome in 49 patients with RA.
Infliksimabista etanerseptiin vaihdon kliinistä vaikutusta tutkimme 49 nivelreumapotilaalla.
In treatment of inflammatory joint diseases, the last two decades have seen new strategies and treatment options introduced.
Viimeisen parinkymmenen vuoden aikana on tapahtunut merkittäviä muutoksia tulehduksellisten nivelsairauksien lääkityksessä ja myös hoitoperiaatteissa.
In patients with new referrals to the Department of Rheumatology of the Helsinki University Central Hospital, we evaluated the 15D and the Stanford Health Assessment Questionnaire (HAQ) results at baseline and approximately 8 months after their first visit.
Elämänlaatua selvittävässä tutkimuksessa 295 reumapotilaalla mitattiin ennen ensimmäistä käyntiä Helsingin Yliopistollisen Keskussairaalan Reumapoliklinikalla elämänlaatua (15D-kyselykaavake) ja toimintakykyä (HAQ-kyselykaavake).
Reasons for switching were in 42% failure to respond by American College of Rheumatology (ACR) 50% criteria; in 12% adverse event; and in 46% non-medical reasons although the patients had responded to infliximab.
Vaihdon syy oli huono teho infliksimabille (42%); sivuvaikutus (12%) tai muu syy (46%).
In the patients in whom infliximab was switched to etanercept for nonmedical reasons, etanercept continued to suppress disease activity effectively, and 1-year drug survival for etanercept was 77% (95% CI, 62 to 97).
Paras tulos infliksimabista etanerseptiin vaihdon jälkeen oli näillä muusta syystä hoitovaihdon läpikäyneillä potilailla joista 77% jatkoi etanerseptiä vielä 1 vuoden jälkeen.
In a study of 97 RA patients treated either with etanercept or adalimumab, we assessed their HRQoL with the RAND 36-Item Health Survey 1.0 (RAND-36) questionnaire.
Biologisten lääkkeiden vaikutusta elämänlaatuun mittasimme 97 nivelreumapotilaalla 3 kuukauden etanerseptin tai adalimumabin hoidon aikana RAND-36 mittarilla.
Rheumatoid arthritis (RA) and other chronic inflammatory joint diseases already begin to affect patients health-related quality of life (HRQoL) in the earliest phases of these diseases.
Tulehduksellisten nivelsairauksien hoidon kustannukset, biologisten lääkkeiden teho ja vaikutus elämänlaatuun Nivelreumalla ja muilla tulehduksellisilla nivelsairauksilla on selkeä vaikutus potilaiden elämänlaatuun heti sairauden alkuvaiheessa.
In a pharmacoeconomic study of patients treated with infliximab we evaluated medical and work disability costs for patients with chronic inflammatory joint disease during one year before and one year after institution of infliximab treatment.
Nivelsairauden hoidon kustannuksia 1 vuoden perinteisen reumalääkityksen ja 1 vuoden infliksimabihoidon aikana mittasimme 96 potilaalla.
HAQ score improved significantly in patients with RA, arthralgia and fibromyalgia, and ReA.
Huonoimmat tulokset oli nivelrikkoa ja selkärankareumaa sairastavilla potilailla.
Compared to Finnish age- and sex-matched general population values, the HRQoL of the RA patients was significantly lower at baseline and, despite the improvement, remained lower also at follow-up.
Tulehduksellisia nivelsairauksia sairastavilla potilailla on huomattavasti huonompi elämänlaatu verrattuina samanikäisiin väestöverrokkeihin.
Although the HRQoL of patients with inflammatory joint diseases is significantly lower than that of the general population, use of early and aggressive treatment strategies including TNF-inhibitors can improve patients HRQoL effectively.
Varhain aloitettu ja tehokas hoito pystyy parantamaan erityisesti nivelreumapotilaiden elämänlaatua.
In patients in the infliximab failure and adverse event groups, DAS28 values improved significantly during etanercept therapy.
Suorat reumalääkityksestä, sairaalahoitojaksoista ja poliklinikkakäynneistä kertyvät kustannukset nousivat infliksimabihoidon aikana huomattavasti.
Further research is needed in finding new treatment strategies for those patients who fail to respond or lose their response to TNF-inhibitors.
Muu syy tarkoitti että näillä potilailla infliksimabi oli tehokas mutta lääkitys vaihdettiin etanerseptiin koska tällöin ei tarvita yhtä usein sairaalakäyntejä.
In addition, a clinically important change appeared in patients with systemic rheumatic diseases.
Lisäksi nivelsairaus aiheuttaa huomattavia kustannuksia sekä potilaalle että yhteiskunnalle.
A whole new group of materials discovered by our research group, the diamond-like carbon polymer hybrid (DLC-p-h) coatings, is also presented.
Ryhmämme on myös kehittänyt aivan uuden pinnoitemateriaalien tyypin, timantti-polymeeri -hybridi pinnoitteet.
The main obstacle for the application of high quality diamond-like carbon (DLC) coatings has been the lack of adhesion to the substrate as the coating thickness is increased.
Pääasiallisena esteenä timanttipinnoitteiden käytännön sovellutuksille on ollut korkealaatuisten pinnoitteiden suuri sisäinen jännitys ja siitä aiheutuneet paksujen pinnoitteiden kiinnipysyvyysongelmat.
The lowest sliding angle ever measured from a solid surface, 0.15 ± 0.03°, was measured on a DLC-PDMS-h coating.
Hybridi-pinnoitteella vesipisarat lähtevät liikkeelle äärimmäisen helposti, jo 0,15 asteen kallistuskulma saa vesipisaran valumaan.
Studies on diamond-like carbon and novel diamond-like carbon polymer hybrid coatings deposited with filtered pulsed arc discharge method
Korkea-energia -plasmatekniikalla valmistetut timantti ja timantti-polymeeri -hybridi pinnoitteet teollisiin ja lääketieteellisiin sovellutuksiin
The energy of the carbon ions was measured with an optoelectronic time-of-flight method.
Työssä käytetyt pinnoitteet valmistettiin korkea-energia -plasmatekniikalla.
In the FPAD system carbon ions can be accelerated to high energies (≈ 1 keV) necessary for the optimal adhesion (the substrate is broken in the adhesion and quality test) of ultra thick (up to 200 µm) DLC coatings by increasing the anode-cathode distance and using high voltages (up to 4 kV).
Ryhmämme on ratkaissut korkea-energia -plasmatekniikan avulla timanttipinnoitteiden kiinnipysyvyysongelmat ja pystymme valmistamaan aiempaa kymmeniä, jopa satoja kertoja paksumpia, korkealaatuisia ja äärimmäisen hyvin kulutusta sekä korroosiota kestäviä timanttipinnoitteita.
The parent polymers used in these novel coatings were polydimethylsiloxane (PDMS) and polytetrafluoroethylene (PTFE).
Hybridi pinnoitteissa yhdistyvät timantin poikkeukselliset mekaaniset ominaisuudet ja tarttumattomissa pinnoitteissa käytettävien polymeerien teflonin ja silikonikumin kyky hylkiä likaa.
To maintain high process yield (5µm/h over a surface area of 150 cm2) and to stabilize the carbon ion energies and the high quality (sp3 fraction up to 85%) of the resulting coating, an in situ cathode polishing system must be used.
Timantti on poikkeuksellisten ominaisuuksiensa (äärimmäinen kovuus, kulutuskestävyys, korroosionkestävyys) takia erityisen houkutteleva materiaali kulutus- ja korroosionkestävyyttä vaativiin sovellutuksiin.
To optimise the quality of the deposition process a simple, fast and inexpensive method using silicon wafers as test substrates was developed.
Koska materiaalin pinta määrää sen ominaisuudet ja vuorovaikutukset ympäristön kanssa, on vuosien varrella yritetty kehittää pinnoitteita, joiden ominaisuudet vastaavat luonnontimantin ominaisuuksia.
The energy of the plasma ions was found to increase when the anode-cathode distance and the arc voltage were increased.
Tarkkaa teoreettista mallia korkea-energia -plasmojen synnystä ja käyttäytymisestä ei toistaiseksi ole olemassa.
The adverse consequences of missing or delayed diagnosis are potentially serious.
Viivästyneen tai puuttuvan diagnoosin seuraukset voivat olla vakavia niin yksilölle kuin yhteiskunnalle.
The patients were evaluated at intake and at 6- and 18-month interviews.
Potilaiden tila kartoitettiin sisäänottovaiheen lisäksi 6kk ja 18kk haastatteluissa.
BD II patients spent about 40% more time depressed than BD I patients.
Tyyppi II häiriössä ennuste oli huonompi: potilaat viettivät noin 40% enemmän aikaa masentuneena kuin tyyppi I sairastavat.
Nevertheless, the diagnosis must be based on a clinical interview and follow-up of mood.
Kliinisen diagnoosin täytyy kuitenkin aina perustua perusteelliseen kliiniseen haastatteluun ja seurantaan, jossa huomioidaan pitkäaikainen sairauden kulku.
The patients included in the cohort (n=191) had at intake a current phase of BD.
Tutkimuksessa mukana olevat potilaat (n=191) täyttivät tutkimuksen alussa ajankohtaisen mielialavaiheen kriteerit.
Altogether, 1630 psychiatric patients were screened, and 490 were interviewed using a semistructured interview (SCID-I/P).
Tutkimusta varten seulottiin Jorvin psykiatrisessa erikoissairaanhoidossa 1630 potilasta, joista 490 haastateltiin puolistrukturoidulla haastattelumenetelmällä SCID-I/P.
Even though BD II was clearly less often correctly diagnosed than BD I, few other differences between the two types of BD were detected.
Vaikka tyyppi II mielialahäiriö oli selvästi huonommin tunnistettu kuin tyyppi I, häiriöt erosivat vain muutamassa muussa kliinisessä piirteessä.
Thus, these findings strongly support the value of screening for BD in psychiatric settings, especially among the major depressive patients.
Tämän vuoksi tutkimuksen tulosten perusteella on suositeltavaa seuloa kaksisuuntaista mielialahäiriötä erityisesti vakavasti masentuneiden potilaiden joukossa.
The JoBS is run by the Department of Mental Health and Alcohol Research of the National Public Health Institute, Helsinki, and the Department of Psychiatry, Jorvi Hospital, Helsinki University Central Hospital (HUCH), Espoo, Finland.
Tämä tutkimus on osa Kansanterveyslaitoksen ja Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin Jorvin sairaalan psykiatrian tulosyksikön kaksisuuntaisen mielialahäiriön seurantatutkimusta (Jorvi Bipolar Study), jossa seurataan 191 ajankohtaisesta (DSM-IV) mielialajaksosta kärsivää psykiatrisen erikoissairaanhoidon avohoito- ja sairaalapotilasta.
Patterns of psychiatric comorbidity of BD and MDD differed somewhat qualitatively.
Komorbiditeetti oli vakavassa unipolaarisessa masennuksessa ja kaksisuuntaisessa mielialahäiriössä laadullisesti jonkin verran erilaista.
To improve outcome in BD, treatment of bipolar depression is a major challenge for clinicians.
Masennusoireiden hoito on erityisen keskeinen haaste, jotta kaksisuuntaisen mielialahäiriön ennustetta saataisiin parannettua.
The second report also included 269 major depressive disorder (MDD) patients from the Vantaa Depression Study (VDS).
Verrattaessa kaksisuuntaisen mielialahäiriön tyyppi I ja II komorbiditeettia vakavasta masennuksesta kärsivien komorbiditeettiin vertailuryhmänä käytettiin 269 vakavaa unipolaarista masennusjaksoa sairastavaa potilasta Vantaa Depression Studysta.
Recognition, comorbidity, and outcome of DSM-IV bipolar I and II disorders in psychiatric care
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön tunnistus, muu psykiatrinen sairastavuus ja ennuste psykiatrisessa erikoissairaanhoidossa
Time of follow-up elapsed in psychiatric care, but none of the clinical features, seemed to explain correct diagnosis of BD II, suggesting reliance on cross- sectional presentation of illness.
Näyttää että mielialahäiriö diagnosoitiin perustuen ajankohtaiseen oirekuvaan, unohtaen pitkittäisanamneesin merkitys.
The classic presentations of BD with hospitalizations, manic episodes, and psychotic symptoms lead clinicians to correct diagnosis of BD I in psychiatric care.
Tunnistaminen näytti tapahtuvan perustuen ajankohtaisesti ilmeneviin ns. klassisiin eli maanisiin tai psykoottisiin oireisiin erityisesti sairaalahoitoa vaativissa jaksoissa.
BD I and II patients appeared to differ little in terms of clinical picture or comorbidity, and the prevalence of psychiatric comorbidity was strongly related to the current illness phase in both types.
Myös muiden psykiatristen sairauksien esiintyminen kaksisuuntaisessa mielialahäiriössä on yleistä ja huonontaa entisestään sairauden kulkua.
Overall, MDD patients were likely to have more anxiety disorders and cluster A personality disorders, and bipolar patients to have more cluster B personality disorders.
Erityisesti tyyppi II häiriötä sairastavat potilaat ja naiset olivat huonommin tunnistettuja.
We could confirm findings for the DFNB31, SORCS2, SCL39A3, and DGKH genes.
Pystyimme toistamaan löydökset DFNB31, SORCS2, SCL39A3, ja DGKH geeneille.
The best signal in this study comes from DFNB31, which remained significant after multiple testing corrections.
Merkittävin tulos tuli geenistä DFNB31, mikä säilyi merkittävänä myös moninkertaisen testauksen korjaamisen jälkeen.
Third, we analyzed 23 bipolar families originating from the North-Eastern region of Finland.
Väitöskirjan kolmannessa osatyössä tutkittiin 23 bipolaariperhettä, jotka ovat kotoisin Suomen koillisosasta.
The haplotype at the 5’ end of the Disrupted-in-Schizophrenia-1 gene (DISC1) was over-transmitted to males with psychotic disorder (p = 0.008; for an extended haplotype p = 0.0007 with both genders), whereas haplotypes at the 3’ end of DISC1 associated with bipolar spectrum disorder (p = 0.0002; for an extended haplotype p = 0.0001).
DISC1 geenin 5’-päässä olevan haplotyypin todettiin periytyneen psykoosiin sairastuneille miehille (p = 0.008; laajennetulle haplotyypille, p = 0.0007 molemmille sukupuolille), kun taas DISC1 geenin 3’-päässä olevan haplotyypin todettiin assosioituvan bipolaarispektrin sairauteen (p = 0.0002 laajennetulle haplotyypille, p = 0.0001).
The variants of these haplotypes also showed association with different cognitive traits.
Lisäksi haplotyypin variantit osoittautuivat assosioituvan useisiin kognitiivisiin piirteisiin.
The genetic background of BP is still poorly understood, although intensive and long-lasting research has identified several chromosomal regions and genes involved in susceptibility to BP.
Kaksisuuntaiseen mielialahäiriön geenitaustan tunnemme kuitenkin vielä huonosti, vaikka intensiivisen ja pitkäaikaisen tutkimuksen avulla olemme tunnistaneet useita kromosomaalisia alueita ja geenejä, joiden arvellaan vaikuttavan kaksisuuntaiseen mielialahäiriön alttiuteen.
Two variants of SORCS2 were allelic replications and presented the same signal as the haplotype analysis.
SORCS2-geenin varianteista kaksi olivat alleelisia replikaatioita, jota tuki myös haplotyyppianalyysi.
Bipolar disorder (BP) is a complex psychiatric disorder characterized by episodes of mania and depression.
Kaksisuuntainen mielialahäiriö (BP) on monitekijäinen psykiatrinen sairaus, jolle on tyypillistä maanisten ja depressiivisten jaksojen toistuva vaihtelu.
In addition, it will further facilitate the identification of environmental factors that alter risk, which will potentially provide improved occupational, social and psychological advice for individuals with high risk of BP.
Perintö-ja ympäristötekijöiden tunnistaminen auttaisi myös järjestämään asianmukaista ammatillista, sosiaalista ja psykologista tukea henkilöille, joilla on korkea riski sairastua kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön.
We replicated association of the functional variant Val66Met of BDNF with BP and better performance in retention.
BDNF:n funktionaalinen variantti Val66Met assosioitui kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön ja parempaan suoriutumiseen muistiaineksen mielessä säilymisessä.
The variants at the 5’ end of SLC6A4 also showed some evidence of association among males (p = 0.004), but the widely studied functional variants did not yield any significant results.
Myös SLC6A4 geenin 5’–päässä olevien varianttien assossiaation pystyimme toistamaan erityisesti miehillä (p = 0.004), mutta assosiaatiota laajasti tutkituille funktionaalisille varianteille emme havainneet.
We followed up both linkage findings in the complete set of 179 Finnish bipolar families.
Jatkotutkimuksena analysoimme molemmat kytkentälöydökset parhaimmilla markkereilla 179 perheellä.
This thesis work aims to identify the genetic variants that influence bipolar disorder in the Finnish population by candidate gene and genome-wide linkage analyses in families with many BP cases.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa on pyritty paikantamaan geenivariantteja, jotka altistavat kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön suomalaisessa väestössä kandigeenianalyysin ja genomin laajuisen kytkentäanalyysin avulla.
We identified susceptibility loci at chromosomes 7q31 with a LOD score of 3.20 and at 9p13.1 with a LOD score of 4.02.
Merkittävimmät kytkentälöydökset havaitsimme kromosomialueella 7q31 (LOD = 3.20) ja 9p13.1 (LOD = 4.02) havaittiin kromosomialueella 7q31.
BP affects approximately 1% of the world’s population and shows no difference in lifetime prevalence between males and females.
Kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön sairastuu noin 1 % koko maailman väestöstä ja sairautta esiintyy yhtälailla miehillä kuin naisilla.
A protective four-variant haplotype on P2RX7 showed evidence of association with BP and executive functions: semantic and phonemic fluency (p = 0.006 and p = 0.0003, respectively).
Suojaava neljän variantin haplotyyppi geenissä P2RX7 assosioitui kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön sekä toiminnan ohjaukseen, erityisesti foneemisessa (p = 0.0003) ja semanttisessa (p = 0.006) sanasujuvuudessa.
Second, in our complete set of BP families with 723 individuals we studied six functional candidate genes from three distinct signalling systems: serotonin-related genes (SLC6A4 and TPH2), BDNF -related genes (BDNF, CREB1 and NTRK2) and one gene related to the inflammation and cytokine system (P2RX7).
Tässä tutkimuksessa tutkimme kuutta funktionaalista kaksisuuntaiseen mielialahäiriön kandigeeniä; serotoniiniin liittyviä geenejä (SLC6A4 and TPH2), BDNF:n liittyviä geenejä sekä yhtä tulehdus ja sytokiniinisysteemiin liittyvää geeniä (P2RX7) 723 suomalaisella bipolaariperheenjäsenellä.
In order to fully understand the allelic heterogeneity that underlies common diseases such as BP, complete genome sequencing for many individuals with and without the disease is required.
Jotta voimme täysin ymmmärtää kompleksitautien, kuten kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön, taustalla olevien geneettisten tekijöiden alleelista heterogeenisyyttä edellytetään usean terveen ja sairastuneen henkilön koko genomin sekvensointia.
Identification of the specific risk variants will help us better understand the pathophysiology underlying BP and will lead to the development of treatments with specific biochemical targets.
Tiettyjen alttiusgeenien löytäminen auttaisi ymmärtämään kaksisuuntaiseen mielialahäiriön tautimekanismia ja näin ollen mahdollistaisi paremmin tehoavien lääkkeiden kehittämistä.
In the first part of the thesis, we examined the role of the allelic variants of the TSNAX/DISC1 gene cluster to psychotic and bipolar spectrum disorders and found association of distinct allelic haplotypes with these two groups of disorders.
Väitöskirjan ensimmäisessä osassa tavoitteena oli tutkia TSNAX/DISC1 geenialueen varianttien merkitystä psykoottisen ja bipolaarispektrin sairauksille.
The haplotypes at the 5’ end associated with perseverations and auditory attention, while the variants at the 3’ end associated with several cognitive traits including verbal fluency and psychomotor processing speed.
Kun taas 3’ päässä olevat variantit assosioituivat kielelliseen sujuvuuteen ja psykomotoriseen prosessointinopeuteen.
BP arises from complex interactions among genetic, developmental and environmental factors, and it is likely that several predisposing genes are involved in BP.
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön puhkeamiseen vaikuttavat geneettiset tekijät yhdessä kehitys-ja ympäritötekijöiden kanssa ja useat geenit todennäköisesti altistavat sairastumisriskiin.
Our results indicate that BP is heterogeneous and its genetic background may accordingly vary in different populations.
Tämän väitöskirjatyön tulokset ovat osoittaneet kaksisuuntaiseen mielialahäiriön olevan heterogeeninen ja sen geneettisen taustan vaihtelevan eri väestöjen välillä.
In addition to diagnosis-based phenotypes, neuropsychological traits that can be seen as potential endophenotypes or intermediate traits for BP were analyzed.
Diagnostisen luokituksen lisäksi analysoimme suoriutumista neuropsykologisissa testeissä ja näiden piirteiden mahdollista assosioitumista geenivariantteihin.
In the fourth part of the thesis, we wanted to test the role of the allelic variants that have associated with bipolar disorder in recent genome-wide association studies (GWAS).
Väitöskirjan viimeisessä osatyössä testattiin genominlaajuisissa assosiaatiotutkimuksissa löydettyjen alleelisten varianttien assosioitumista kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön.
However, no association was detected with the PALB2 gene, which was the most significantly associated region in the previous GWAS.
Aiemmissa koko genominlaajuisissa assosiaatioanalyyseissä merkittävimmän tuloksen antaneelle PALB2 geenille emme löytäneet näyttöä sen osuudesta kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön suomalaisessa väestössä.
A genome-wide scan was performed using the 6K single nucleotide polymorphism (SNP) array.
6K varianttia testattiin genominlaajuisella kytkentäanalyysillä.
The finding on chromosome 9p13 was supported (maximum LOD score of 3.02), but the susceptibility gene itself remains unclarified.
Kromosomialueen 9p13 kytkentälöydöksen pystyimme toistamaan tässä aineistossa LOD- arvolla 3.02.