natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This retrospective study involved 224 consecutive RCC patients whose nephrectomy was performed between 1985-1995 at Tampere University Hospital or Tampere Hospital, in Finland.
Tutkimukseen sisältyi 224 potilasta, joiden munuaissyöpä oli leikattu vuosien 1985-1995 aikana, jolloin nyt käytössä olevia syöpälääkkeitä ei ollut saatavilla.
The evaluation of combined marker expression showed that Bcl-2 and proliferation marker MIB-1 expressions had the strongest influence on patients survival.
Tutkituista merkkiaineista solukuolemaan liittyvä Bcl-2, solunjakautumiseen liittyvä MIB-1 sekä verisuonikasvuun liittyvät CD31 ja Ang-2 olivat myös yhteydessä potilaiden selviytymiseen.
We urgently need new markers for better patient selection of the available treatments and for tailoring to follow-up individually.
Jatkotutkimuksissa olisi hyvä selvittää ennusteeseen vaikuttavien merkkiaineiden yhteyttä hoitovasteeseen nyt käytössä olevilla munuaissyövän hoitoon tarkoitetuilla lääkkeillä.
All patients had the same follow-up and treatment protocols according to clinical practice during the study period.
Lisäksi väitöskirjassa tutkittin merkkiaineiden yhteyttä potilaiden elossaoloaikaan.
The aim of this study was to investigate possible prognostic factors in primary tumors as single factors alone and in combination, and their association with classical indicators and long-term survival in RCC patients.
Tutkimuksessa selvitettiin näiden merkkiaineiden (yhteensä 13 kpl) yhteyttä syövän levinneisyyteen ja solujen erilaistumisasteeseen, jotka ovat jo yleisesti käytettäviä ennustetekijöitä munuaissyövässä.
This study showed, that tumor stage and grade were both significant prognostic factors in RCC among studied markers.
Väitöskirjassa tutkittiin mahdollisia munuaissyövän ennusteeseen vaikuttavia tekijöitä leikkauksissa poistetuista kudosnäytteistä.
In clinical practice follow-up protocols for RCC are not clear and we have lack awareness which patients benefit most from available targeted drugs.
Loppupäätelmäksi saatiin, että jo käytössä olevat ennustetekijät vaikuttivat eniten potilaiden selviytymiseen.
All these measures were carried out without knowledge of patients history, in other words blinded.
Osalla tutkituista merkkiaineista oli myös yhteys potilaiden elossaoloaikaan.
Long-term survival analysis used Cox-regression hazard models and Kaplan-Meier survival estimation methods, the longest follow-up being 21.7 years.
Tutkituista merkkiaineista MIB-1 ja Ang-2 olivat vahvimmin yhteydessä ennusteeseen.
In particular, societal discourses such as management by results, competition and change discourses appear especially prominent in this regard.
Erityisen voimakkaasti näyttäytyvät yhteiskunnalliset diskurssit, kuten tulosjohtamis- ja kilpailudiskurssi sekä strategia- ja muutosdiskurssi.
Strategizing – i.e. the construction of strategy through social (inter)action – has been subject to relatively little academic scrutiny specifically in pluralistic expert organizations such as universities.
Strategiointia eli strategian rakentumista sosiaalisen toiminnan kautta on monitahoisena ja dynaamisena ilmiönä tutkittu pluralistisissa asiantuntijaorganisaatioissa kuten yliopistoissa aiemmin varsin vähän.
This research setup also enabled accumulating broad and rich data concerning how the internal and external stakeholders of the organization perceive the arrival of the ‘strategy buzz’ to the case organization, and the assessment of the implications such perceptions have for future strategizing within the organization.
Valittu tutkimusasetelma myös mahdollisti laajan ja rikkaan organisaation sisäisiä ja ulkoisia sidosryhmiä koskevan aineiston, joka tuotti kuvan siitä, miten ko. sidosryhmät kokevat ’strategiapöhinän’ tulemisen taloon ja mitä vaikutuksia tällä on organisaation strategiointiin ja onnistumisen edellytyksiin.
Simultaneously, changes in universities’ operating environment, increasing managerialism and market-like pressures have increased the perceived need for strategic management also in universities.
Samaan aikaan toimintaympäristön muutos ja yliopistojen laajeneva managerialisoituminen sekä markkinavetoistuminen ovat lisänneet yksityiseltä sektorilta tutun strategisen johtamisen vaadetta myös yliopistokontekstissa, mikä näyttäytyy ponnekkaana strategiointitoimeliaisuutena – ’strategiapöhinänä’.
Such distinct qualities include e.g., cultural diversity and multivocality which, in turn, necessitate that strategizing in pluralistic expert organizations should be permissible and based on co-creation, instead of being manifested in a hegemonic strategy discourse which is generally perceived to originate from the top management.
Kulttuurillisesta monimuotoisuudesta ja –äänisyydestä johtuen pluralistisissa asiantuntijaorganisaatioissa strategioinnin tulisi olla sallivaa ja ennemminkin organisaation jäsenten yhteisesti tuottamaa, kuin ylhäältä tuotetuksi koettu hegemoninen strategiadiskurssi.<br/>
In the analysis symbolic interactionism was used as a guiding perspective.<br/><br/>The results of the study indicate that supra-organizational practices have a significant and temporally increasing influence on the strategizing of the focal organization.
Tutkimus asemoituu strategia käytäntönä –tutkimuskenttään ja ohjaavana näkökulmana käytettiin symbolista interaktionismia, jonka hengessä tutkimus on luonteeltaan tulkinnallinen ja toteutettu laadullisin menetelmin.<br/><br/>Tutkimuksen tulokset osoittavat, että yliorganisatorisilla käytännöillä on organisaation strategiointia hyvin merkittävästi ja ajan edetessä lisääntyvästi ohjaava vaikutus.
In other words, highly systems-mediated strategizing does not seem to be conducive towards inducing creativity and working towards shared organizational goals even if the managerial intentions behind such rigidly formalized and ‘mechanized’ strategizing are well-meaning.<br/><br/>The results of the study also suggest that strategizing in pluralistic expert organizations has some distinct qualities, which are not generally present in the context of contemporary profit-seeking corporate organizations.
Tulokset osoittavat myös, että voimakkaasti formalisoituihin organisatorisiin käytäntöihin ja järjestelmävälitteisyyteen perustuva strategiointi ei vaikuta pluralistisen asiantuntijaorganisaation strategioinnin kannalta suotuisalta, sillä toimintaa pakottavasti ohjaavat johtamis- ja muut järjestelmät ja koettu ’koneistuminen’ tuottavat luovassa, pluralistisessa asiantuntijaorganisaatiossa hämmennystä ja lannistuneisuutta, eivätkä näin ollen välttämättä kannusta luovuuteen ja organisaation yleisten päämäärien eteen ponnisteluun järjestelmien taustalla olevista hyvistä tarkoitusperistä huolimatta.<br/><br/>Tämän tutkimuksen tulokset indikoivat myös, että strategioinnilla pluralistisissa asiantuntijaorganisaatioissa on erityispiirteitä verrattuna voittoa tavoitteleviin yritysorganisaatioihin.
In addition, the aim is to facilitate the actual management of such organizations through this increased understanding.<br/><br/>The research strategy of this study is premised on a longitudinal single-case setting, because the research task necessitates rich informational access and close observational contact with the focal phenomenon.
Näin ollen tämän tutkimuksen tavoitteena on kartuttaa ymmärrystä strategioinnista ja sen kehittymisestä sekä vaikutuksista yli ajan yliopistokontekstissa sekä tuottaa ymmärryksen avulla hyödynnettävää ja käytännönläheistä tietoa pluralististen asiantuntijaorganisaatioiden johtamisen tueksi.<br/><br/>Tutkimusstrategiana käytettiin yhteen organisaatioon keskittyvää pitkittäistä tapaustutkimusasetelmaa, koska ilmiön syvällisen ja kokonaisvaltaisen ymmärryksen saavuttamiseksi on sen lähelle pääseminen tärkeää.
The study focuses on international and national level policies on equal pay.
Tutkimus tarkastelee kansainvälisen ja kansallisen tason samapalkkapolitiikkaa.
The study shows that the principle of equal pay at the international and national levels has been an evolutionary phenomenon.
Tutkimus osoittaa, että samapalkkaperiaate on ollut muuttuva ilmiö sekä kansainvälisellä että kansallisella tasolla.
The real goal of the Convention is to achieve equal pay for men and women for work of equal value without discrimination based on gender.
Samapalkkasopimuksen mukaan naisille ja miehille tulee maksaa samaa palkkaa samanarvoisesta työstä ilman sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
It first explores what the equal pay policy of the ILO was and how it changed over the period from 1919 to 2000, including the consideration of the development of the principle of equal pay from 1848 onwards.
Siinä tutkitaan, kuinka samapalkkaisuuden periaatteellinen idea asteittain kehittyi Kansainvälisen työjärjestön (ILO) samapalkkasopimukseksi no. 100 ja kuinka samapalkkaisuus liitettiin erilaisiin poliittisiin keskusteluihin kansainvälisellä tasolla vuosina 1848-2000.
At the international level, equal pay was incorporated into different policy discourses at different times, changing its perspective.
Kansainvälisellä tasolla naisten ja miesten samapalkkaperiaate on liitetty eri aikoina erilaisiin politiikkakeskusteluihin.
However, the institutionalisation and internalisation processes of the principles of the Convention varied a great deal from country to country, even though similar patterns and processes were found.
Huolimatta tutkittavien maiden institutionaalisista eroista samanlaisia samapalkkaperiaatteen toimeenpanon malleja ja prosesseja löytyi.
It was first incorporated into the policy discourse of different rights vs. equal rights, then into the contexts of discrimination in employment and equality of opportunity and treatment in employment and, finally, into the context of gender mainstreaming strategy.
Tämän jälkeen samapalkkakysymystä pohdittiin työelämän syrjintään liittyvien kysymysten yhteydessä ja myöhemmin 1980-luvulla työelämän yhtäläisiin oikeuksiin ja mahdollisuuksiin liittyvien kysymysten yhteydessä.
To give effect to it, the co-operation of government with employer and worker organisations, in addition to other means (e.g. legislation, collective agreements, job evaluation), is also emphasised in the Convention.
Tutkimusaineistona käytettiin ILO:n elinten (kansainvälinen työkonferenssi, hallintoneuvosto ja pääjohtaja) ja kansainvälisten naisjärjestöjen tuottamia dokumentteja.
Changes in the discourse also changed the strategies and methods used for the legitimation of the principle of equal pay.
Nämä eri aikoina esiintyneet lähestymistavat muokkasivat samapalkkapoliittista keskustelua määritellen sen edistämiseksi hyväksyttyjen strategioiden ja menetelmien luonteen.
Pay disparity between women and men for work of equal value as a structural form of discrimination continued to be a reality in 2000.
Samapalkkaperiaate on yksi tärkeimmistä ja ratkaisevimmista sukupuolten välisistä työelämän tasa-arvokysymyksistä, sillä naisten ja miesten palkkaerot on yhä yksi itsepintaisimmista sukupuolten epätasa-arvon muodoista.
A common feature was that the structures and practices of the labour markets more or less continued to favour the primacy of the male norm, even though the degrees and forms of male dominance varied across the countries and changed within the countries over time.
Esimerkiksi useissa työnarviointimenetelmissä miesvaltaisille aloille tyypillisiä taitoja ja ominaisuuksia arvostettiin enemmän kuin naisvaltaisille aloille tyypillisiä taitoja ja ominaisuuksia.
At the same time, the male-dominated institutional structures and practices were increasingly impugned and, thus, affected through policy change, reshaping and reprioritising particular policy issues, and then changing the understanding, knowledge and norms regarding the issues related to the principle of equal pay at different levels of policy-making.
Keskitetty työehtosopiminen vähentyi ja hajautettu yritystasoinen sopiminen lisääntyi, mikä siirsi valtaa ja vastuuta palkkojen sopimisesta yksittäisille työnantajille.
At the national level, the countries adjusted their policy discourse according to the international rights discourse.
Kansallisella tasolla tapahtunut samapalkkapoliittinen keskustelu seurasi kansainvälisellä tasolla tapahtuvia muutoksia vaikuttaen maiden samapalkkapoliittisiin toimiin.
However, they were often limited in different ways, for instance in their scope of application and efficiency.
Esimerkiksi työnarviointimenetelmiä käytettiin usein ensisijaisesti tuottavuuden lisäämiseksi.
Pay disparity was, however, made a more visible and acknowledged problem over the research period, as laws on equality and equal pay were passed, authorities and bodies established, and measures taken.
Sen lisäksi tarkastusviranomaisten ensisijaisena kohteena usein olivat työterveyteen ja -turvallisuuteen liittyvät kysymykset, ja palkkoihin liittyviä epäkohtia pidettiin liian abstrakteina ja vaikeina valvoa.
Overall, achieving universal acceptance of the Convention is a process, and the different emphases of its principles occupy different places in the continuum.
Vaikka useassa maassa otettiin erilaisia menetelmiä käyttöön ja lainsäädäntöä uudistettiin, ILO:n periaate naisten ja miesten oikeudesta samaan palkkaan samanarvoisesta työstä ei täysin toteutunut missään maassa.
Creative content is a fundamental strategic resource for media organisations, and creative content development work is a core function for future renewal and innovation.
Luova sisältö on mediaorganisaatioiden perustavanlaatuinen strateginen resurssi, ja luova sisältökehitystyö on keskeisessä roolissa tulevaisuuden uudistumisessa ja innovaatioiden synnyttämisessä.
Managing Tensions in Creative Content Development Work : Cases from the Media Industry
Jännitteiden johtaminen luovassa sisältökehitystyössä : Tapaustutkimuksia media-alalta
Further, these tensions cross both intra-organisational and inter-organisational boundaries.
Nämä tensiot ylittävät organisatorisia rajoja sekä organisaatioiden sisällä että niiden välillä.
The case organisations include a company from both public and private media, as well as a collaborative arrangement in a newly formed creative industry cluster.
Tapaustutkimusten kohdeorganisaatiot ovat julkinen ja yksityinen mediayhtiö, ja näiden lisäksi organisaatioiden välinen yhteistyö äskettäin perustetussa luovien alojen klusterissa.
It shows that the interrelationships between the poles of dualities are dynamic.
Tulokset osoittavat, että dualiteettien "napojen" väliset keskinäiset suhteet ovat dynaamisia.
This study focuses on the dynamic relationship between current business (exploitation) and future business (exploration), in which various tensions need to be managed in creative work in practice.
Väitöskirjatutkimuksen fokuksessa on nykyisen liiketoiminnan (exploitation) ja tulevan liiketoiminnan (exploration) dynaaminen suhde, jossa moninaisia tensioita on johdettava luovan työn käytännöissä.
The study’s perspective is both intra- and inter-organisational.
Tutkimuksen näkökulma onkin sekä organisaatioiden sisäinen että niiden välinen.
The study extends understanding about how and why organisational tensions pose a demanding managerial challenge to established companies that are facing disruptive change.
Tutkimus laajentaa ymmärrystä siitä, miten ja miksi organisatoriset tensiot luovat vaativia haasteita erityisesti vakiintuneille organisaatioille, jotka kohtaavat disruptiivisia muutoksia toimintaympäristössään.
The resulting tensions are interrelated, coexisting, enduring and in constant flux.
Tämän myötä syntyy tensioita, jotka liittyvät kiinteästi toisiinsa, esiintyvät yhtä aikaa, ovat pysyviä ja jatkuvassa muutoksessa.
The results emphasise the core importance of embracing complex tensions as a multifaceted package of various dualities, instead of treating them as separate organisational aspects of management practice.
Tuloksissa korostuu, että kompleksisia tensioita on lähestyttävä monitahoisena dualiteettien kokoelmana ja kimppuna sen sijaan, että niitä pidettäisiin erillisinä tai yksittäisinä johtamisen käytäntöihin liittyvinä organisatorisina aspekteina.
The study provides insights for both theory development and management practice.
Tutkimus tarjoaa uutta tietoa sekä teoreettisesti että johtamisen käytäntöihin.
The study suggests that these tensions cannot be solved as such; instead, they need to be managed "with" rather than "against", because tensions are not only inescapable but also instrumental in creative content development work.
Sen sijaan tensioita tulee johtaa niiden "kanssa" eikä niitä "vastaan", koska tensiot kuuluvat vääjäämättömästi luovaan sisältökehitystyöhön ja ovat sille instrumentaalisia.
Together, the papers elaborate on the research purpose and on the research questions from different theoretical and empirical angles.
Yhdessä artikkelit toteuttavat tutkimuksen tarkoitusta kokonaisuutena ja vastaavat tutkimuskysymyksiin erilaisista, toisiinsa liittyvistä teoreettisista ja empiirisistä näkökulmista.
Each paper provides an empirical study that utilises one of the three case studies, as well as theoretical perspectives, in exploring organisational tensions.
Kukin artikkeli sisältää empiirisen tutkimuksen ja hyödyntää yhtä tapaustutkimuksista ja teoreettisista näkökulmista organisatoristen tensioiden tarkastelussa.
This approach enables a multifaceted understanding of the complex real-life phenomena in the focus of the study from different, but related perspectives.
Lähestymistapa mahdollistaa monitahoisen ymmärryksen luomisen erilaisista, kuitenkin toisiinsa liittyvistä näkökulmista koskien niitä kompleksisia tosielämän ilmiöitä, jotka ovat tutkimuksen fokuksessa.
The methods and respective empirical data comprise diary writings, interviews, documentation and participant observations.
Tutkimusmateriaali sisältää päiväkirjakirjoituksia, haastatteluja, dokumentaatioita ja osallistuvan havainnoinnin myötä syntynyttä materiaalia.
The combination of theorisations on ambidexterity (structural and contextual), value networks and hybrid organisations (conceptualised as network ambidexterity) is utilised to examine organisational tensions, which are defined as dynamic interrelationships between poles or elements of dualities.
Näiden teoreettisten näkökulmien – ambidekstrisyyden (rakenteellinen ja kontekstuaalinen), arvoverkostojen ja hybridien organisaatioiden ("verkosto-ambidekstrisyys") – yhdistelmää hyödynnetään organisatoristen tensioiden tutkimuksessa.
It contributes to earlier research by producing in-depth knowledge about the nature and management of organisational tensions in creative content development work: it does so by exploring the dynamic interrelationships between the constituent elements of dualities as tensions.
Tulokset kontribuoivat aikaisempaan tutkimukseen tarjoamalla syvällistä tietoa organisatoristen tensioiden luonteesta ja niiden johtamisesta luovassa sisältökehitystyössä tarkastelemalla näitä tensioita dynaamisina dualiteettien olennaisten elementtien välisinä suhteina.
Creative industries represent an increasingly significant sector of current and future business potential within knowledge-intensive economies.
Luovien toimialojen rooli osana tietointensiivisiä yhteiskuntia on yhä merkittävämpi nykyisen ja tulevaisuuden liiketoiminnan ja kasvupotentiaalin kannalta.
The empirical data was collected utilising a longitudinal approach.
Tutkimuksen empiirinen materiaali kerättiin hyödyntäen pitkäjänteistä lähestymistapaa hetkittäisten läpileikkausten sijaan.
This dissertation can be placed in the evolving field of media management scholarship.
Väitöskirja sijoittuu mediajohtamisen kehittyvälle tutkimusalalle.
Finally, the study offers implications for practice concerning the complex nature of organisational tensions and their management in creative content development work that aims to achieve innovative outcomes.
Se tarjoaa sovellettavissa olevaa tietoa organisatoristen tensioiden ja niiden johtamisen kompleksisesta luonteesta luovan työn prosessissa, joka tähtää innovatiivisiin tuloksiin.
Regarding clusters, the study offers new knowledge by shifting the focus from mere spatial co-location to shared value creation through collaborative relationships, while also elaborating on the respective complexities.
Klustereiden suhteen tutkimus luo uutta tietoa vaihtamalla näkökulmaa läheistä sijaintia klusterien keskeisenä ominaispiirteenä korostavasta aiemmasta tutkimuksesta jaettuun arvonluontiin.
To fulfil the purpose of the study, this compilation dissertation builds on three qualitative case studies, which are investigated in six individual papers.
Tutkimus rakentuu kolmen laadullisen tapaustutkimuksen (case study) pohjalle.
To begin, the study contributes to previous literature on ambidexterity by offering called-for empirical evidence on its management in practice.
Tutkimus tarjoaa ambidekstrisyyttä koskevaan tutkimuskirjallisuuteen kaivattua empiiristä evidenssiä ambidekstrisyyden johtamisesta käytännössä.
It combines three theoretical perspectives to explore tensions as the empirical focus.
Tutkimuksessa käytetään dualiteetin käsitettä teoreettisena kattokäsitteenä ja yhdistetään kolme teoreettista näkökulmaa empiiristen tensioiden tarkastelussa.
The combination of the theoretical perspectives that creates links between existing approaches on ambidexterity enables a deepening understanding of complexities involved in integrating current business with future development, especially in relation to mature organisations.
Tämä mahdollistaa syvempää ymmärrystä siitä monimutkaisuudesta, joka liittyy nykyisen liiketoiminnan ja tulevaisuuteen tähtäävän kehittämisen integrointiin erityisesti vakiintuneissa organisaatioissa.
This dissertation explores organisational tensions and their management in creative content development work in the context of creative industries, particularly media.
Tässä väitöskirjassa tutkitaan organisatorisia jännitteitä eli tensioita ja niiden johtamista luovassa sisältökehitystyössä.
Manufacturing innovations in developing production performance
Tuotantoinnovaatiot tuotannon suorituskyvyn kehittämisessä
Eight interviews were concluded, two per every therapy method.
Haastattelututkimukseen osallistui kahdeksan ihmistä, kaksi kutakin hoitomuotoa kohti.
All the interviewees described their therapist as a warm, caring and accepting person.
Kaikki haastateltavat kuvasivat hoitajansa lämpimänä ja hyväksyvänä ihmisenä.
Those who remained in the study till the end were very pleased with the results of the therapy.
Tutkimuksessa loppuun saakka pysyneet olivat hoitoonsa erittäin tyytyväisiä.
Especially repression of emotions was considered a key factor in muscular tension.
Erityisesti tunne-elämän tukahduttaminen nähdään keskeisenä lihasjännityksiä tuottavana tekijänä.
Both of the Rosen method clients as well as one Rebalancing method client analysed themselves and their emotions in a way that is characteristic to psychotherapy.
Molemmat Rosenterapiassa kävijät ja toinen Rebalancingissa kävijöistä analysoivat itseään ja tunne-elämäänsä tavalla, joka on luonteenomaista psykoterapialle.
Their satisfaction with their lives, activity level and alertness improved a lot as a result of the therapy.
Heidän tyytyväisyytensä elämään, aktiivisuutensa ja vireytensä nousi voimakkaasti hoitojen seurauksena.
The most common psychological problems were tension, stress, depression and exhaustion.
Psyyken alueen ongelmista tavallisimpia olivat jännittyneisyys, stressi, masennus sekä väsymys.
It seems that somatization and alexithymia are not necessarily connected.
Tämän tutkimuksen perusteella syntyykin kuva siitä, että somatisaatio ja aleksityymisyys eivät välttämättä liity toisiinsa.
Results 109 persons (100 female) filled up the first questionnaire.
Siihen osallistui 109 ihmistä, joista 100 oli naisia.
52 % of them (n = 57) remained in the study until the end.
Kyselytutkimuksessa loppuun saakka pysyi noin puolet (52%) hoitoon hakeutuneista.
The sample was compared to a normal population (n = 112), which consisted of workers of a large Finnish com!
Hoitoihin hakeutuneiden psyykkistä hyvinvointia verrattiin lähtötilanteessa erään suuren suomalaisen yrityksen naistyöntekijöihin (n = 112).
The therapies are: Rosen method, Reflexology, Kajava massaging and Rebalancing body therapy.
Tutkittavia hoitomuotoja on neljä (Rosen-menetelmä, Rebalancing-kehoterapia, Kajavahieronta ja vyöhyketerapia).