natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They support and help students to live and know their own culture by providing them with abilities to act and be successful in their surrounding western culture.
He tukevat ja auttavat oppilaita elämään sekä tuntemaan omaa kulttuuria antaen samalla oppilaille valmiuksia toimia ja menestyä heitä yhtäällä ympäröivässä länsimaisessa kulttuurissa.
The Finnish constitution defines that the Sámi people have the right to maintain and develop their own language and culture.
Suomen perustuslaissa määritellään, että saamelaisella alkuperäiskansalla on oikeus ylläpitää ja kehittää omaa kieltään ja kulttuuriaan.
During the past decades, the pursuit has been to change the influence of assimilation through school systems so that schools could strongly support, maintain, and revitalize the Sámi language and culture alongside socioeconomic and other societal factors.
Viimeisten vuosikymmenten ajan assimilaation vaikutusta on koulujärjestelmien avulla pyritty muuttamaan siten, että koulut kykenisivät vahvasti tukemaan, säilyttämään ja elvyttämään saamen kieltä ja saamelaiskulttuuria sosioekonomisten ja muiden yhteiskunnallisten tekijöiden rinnalla.
Teachers’ agency appeared mainly positively.
Opettajien toimijuus näyttäytyy pääasiassa proaktiivisena.
Sámi languages are endangered and the Sámi traditions, skills, and knowledge differ from the mainstream culture.
Saamen kielet ovat uhanalaisia ja saamelaiskulttuuriin kuuluvat perinteet, taidot ja tietokäsitys eroavat valtakulttuurista.
It meant that the contents of Sámi education were strongly determined by the teachers’ own values and cultural skills.
Tämä tarkoittaa sitä, että saamelaisopetuksen sisältöihin vaikuttavat vahvasti opettajan omat arvot ja kulttuuriset taidot.
Teachers are core agents in indigenous education and fulfill the legislative goals in practice.
Opettajat ovat keskeisiä toimijoita alkuperäiskansan opetuksessa ja lainsäädännön tavoitteiden toteuttajia koulussa.
The educational project of folk education, schooling and school system has efficiently assimilated indigenous peoples within the mainstreaming society for centuries.
Kansanopetuksen, koulun ja koulujärjestelmän sivistysprojekti on vuosisatojen ajan toiminut alkuperäiskansojen tehokkaana valtayhteiskuntaan sulauttajana.
However, their work included factors that caused experiences of otherness.
Opettajien työssä on kuitenkin tekijöitä, jotka saavat aikaan toiseuden kokemuksia.
The West Door described the influence of the history of colonialism on today’s teachers’ teaching practices.
Länsiovi kertoo kolonialismin historian merkityksistä nykypäivän opettajien opetuskäytänteisiin.
In addition, their perceptions of the development and change of Sámi education and its future development were studied.
Lisäksi tarkastellaan heidän käsityksiään siitä, miten saamelaisopetus on kehittynyt ja muuttunut sekä miten sitä voisi tulevaisuudessa edistää.
For example, the teachers would like to emphasize the role of Sámi history in history education.
Esimerkiksi historian opetuksessa saamelaisen historian roolia opettajat haluaisivat entisestään korostaa.
The South Door led to the developmental questions and future wishes and dreams of Sámi education.
Eteläovi avaa saamelaisopetuksen kehittämiskysymyksiä sekä tulevaisuuden unelmia ja toiveita.
The data were analyzed with the so-called sacred circle or medicine wheel that is widely used in indigenous research.
Tutkimusaineisto on analysoitu nojautuen alkuperäiskansatutkimuksessa käytettyyn niin sanottuun lääkintäkehään.
The East Door pictured the development of Sámi education and its appreciation based on the Sámi teachers’ experiences.
Itäovi luo kuvan saamelaisopetuksen kehittymisestä ja sen arvostuksesta saamelaisopettajien kertomana.
The teachers perceived that in some cases, their colleagues took negatively teaching that differed from the normal schooling and that was based on the Sámi life style.
Opettajat kokevat kollegoidensa suhtautuvan joissakin tapauksissa negatiivisesti normaalista koulusta poikkeavaan, toiminnalliseen ja saamelaiseen elämäntapaan pohjautuvaan opetukseen.
Proactive agency in the development of Sámi education was restricted by strict lesson structure that limited the teaching of wide entities especially when teaching two grades in the same classroom.
Proaktiivista toimijuutta saamelaisopetuksen kehittämisessä haittaa tiukka tuntijako, joka etenkin yhdysluokkaopetuksessa asettaa rajoitteita laajojen kokonaisuuksien opettamiselle.
This was a qualitative study investigating Sámi teachers’ perceptions.
Tutkimus on laadullinen haastattelututkimus saamelaisopettajien näkemyksistä.
The teachers seemed to fulfill their agency actively from their own premises.
Opettajat toteuttavat toimijuuttaan aktiivisesti, jokainen omista lähtökohdistaan käsin.
The North Door illustrated Sámi teachers’ experiences of inequality and otherness.
Pohjoisovi tuo esiin saamelaisopettajien mahdolliset eriarvoisuuden ja toiseuden kokemukset.
Previous studies have been conducted mainly in Norway, and therefore this study is the first doctoral thesis about the state of Sámi education in Finland from the Sámi teachers’ perspective.
Aikaisemmat tutkimukset saamelaisopetuksesta on tehty pääasiassa Norjan olosuhteista, ja tämä tutkimus avaa ensimmäisenä väitöskirjana Suomen saamelaisopetuksen tilaa.
The purpose was to research Sámi teachers’ work in Finnish schools and their agency as teachers.
Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää, millaista on saamelaisopettajan työ suomalaisessa koulussa sekä millaisena heidän toimijuutensa näyttäytyy opettajana.
According to the teachers’ perceptions, students’ various linguistic and cultural backgrounds challenge Sámi education.
Opettajien näkemysten mukaan saamelaisopetuksen haasteena ovat oppilaiden erilaiset kieli- ja kulttuuritaustat, joiden ratkaisemiseksi opettajilla on erilaisia strategioita.
They considered it problematic that it was not possible to fully include contents that would be based on the Sámi culture as a part of Sámi education because of the lesson structure and curriculum-based limitations.
Heidän mukaansa on ongelmallista, ettei saamelaisopetuksessa ole tuntikehyksen ja opetussuunnitelman rajoitteiden vuoksi mahdollisuutta ottaa saamelaiskulttuuriin pohjautuvia sisältöjä täysipainoisesti huomioon.
According to it, Sámi teachers’ perceptions could be grouped by doors opening to four cardinal points.
Tällöin saamelaisopettajien näkemykset ryhmitellään eri ilmansuuntiin aukeavien ovien mukaisesti.
Sámi education has a strong history of assimilation, and the Sámi school culture is colored with colonization.
Saamelaisen koulukulttuurin voidaan sanoa olevan kolonisaation värittämää.
Sámi education and Sámi teachers, who implement Sámi education in Finnish basic schools, form the core of this study.
Tämän tutkimuksen keskiössä on saamelaisopetus ja saamelaisopettajat, jotka toteuttavat saamelaisopetusta Suomen peruskoulussa.
Sámi teachers (N=10) whose mother tongue was Sámi were interviewed.
Saamelaisopettajuus linkittyy alkuperäiskansaopettajuuteen.
Material was analysed by using theory based content analysis method.
Aineiston analyysin toteutin teoria-ohjautuvana sisällön analyysinä.
Main themes of art teachers ways and experiments to support diverse learners in art class became importance of each students need for support, positive and supportive atmosphere in classroom, differentiation, individualized attention and knowledge of each student, and collaboration.
Aineistosta tärkeimpinä teemoina nousi muun muassa kuvataideopettajien käsitykset oppilaista tasavertaisina tuentarvitsijoina, positiivisen ilmapiirin ja kannustuksen merkitys opetuksessa, opetuksen eriyttäminen, oppilaantuntemus sekä vertaisoppiminen.
My material was collected in three junior high schools, of observations in three seven graders art class, and tree art teachers theme interviews.
Aineistoni koostui kolmen yläkouluissa opettavan kuvataideopettajan teemahaastatteluna ja seitsemännen luokan oppitunnin opettajan toiminnan havainnointina.
My thesis deals with art education, education theory, special education and inclusive school model education.
Opinnäytteeni sijoittuu kuvataidekasvatuksen, kasvatustieteen sekä erityispedagogiikan kentälle.
My thesis is based on inclusive teaching model, and I seek inclusive teaching opportunities in art classroom in public school with seven graders.
Tutkielmani pohjaan inklusiivisen opetuksen teorioihin, ja käsittelen inklusiivisen mallin mahdollisuuksia koulumaailmassa kuvataideluokassa.
My master thesis is about developing teaching of diverse learners in schools art classes.
: Opettajien keinoja ottaa monenlaiset oppijat huomioon kuvataideluokassa.
Time has passed since Vasari’s days, but this does not mean that questions regarding art have significantly changed.
Aikaa on kulunut Vasarin ajoista meidän päiviimme, mutta tämä ei tarkoita sitä, että taidetta koskettavat kysymykset olisivat oleellisesti muuttuneet.
This thesis examines Giorgio Vasari’s (1511-1574) work Lives of the Artists (Le Vite De' Piu Eccellenti Pittori, Scultori, e Architettori da Cimabue insino a' tempi nostri, 1550), a large collection of Italian Renaissance artist biographies.
Tämä Pro gradu-tutkielma käsittelee Giorgio Vasarin (1511-1574) Taiteilijaelämäkertoja-teosta (Le Vite De' Piu Eccellenti Pittori, Scultori, e Architettori da Cimabue insino a' tempi nostri, 1550), joka on laaja biografiakokoelma Italian renessanssin taitelijoista.
Although the epoch of Renaissance has been called the period of rebirth, the new ideas of the era were drawn from the ancient Greek and Roman cultures.
Vaikka renessanssin epookkia on kutsuttu nimenomaan uudestisyntymisen aikakaudeksi, perustuivat tuoreet ajatukset antiikin Kreikan ja Rooman sivistyksen pohjalle.
Vasari´s thought was firmly based on utilising all accessible materials: it was not necessary to discard the past in order to form something new, but to make use of it in the creation of even more beautiful illustrations.
Vasarin ajattelu pohjasi varsin vahvasti kaikkien käytettävissä olevien aineistojen hyödyntämiseen: uutta synnyttääkseen ei kaikkea vanhaa ollut tarpeellista hylätä vaan käyttää hyödyksi entistä kauniimpien kuvastojen muodostamisessa.
This study is motivated by the idea of examining art pedagogics in an environment which is very different from our own.
Tätä tutkimusta motivoi ajastus taidekasvatuksen tutkimisesta ympäristössä joka on hyvin erilainen kuin omamme.
I interpret the research material contextually, evaluating it from the perspective of the time in which it was written.
Tulkitsen aineistoani kontekstuaalisesti, arvioimalla sitä oma syntyaikansa näkökulmasta.
For this type of investigation, Giorgio Vasari’s Lives of the Artists provides unique material.
Tällaiseen tarkasteluun Giorgio Vasarin Taiteilijaelämäkertoja tarjoaa ainutlaatuisen aineiston.
What art is, how it can be taught, and whether its ultimate essence can be taught at all, are still fundamental questions in art education.
Pohdinnat mitä on taide, miten sitä voi –vai voiko sen perimmäistä olemusta ylipäätään– opettaa, ovat taiteen opetuksen problematiikan ytimessä edelleen.
I aim to produce new information and to demonstrate the topicality of Vasari’s classic work by asking the questions which interest me from a pedagogical perspective.
Pyrin tuottamaan uutta tietoa ja osoittamaan Vasarin klassikkoteoksen ajankohtaisuuden kysymällä niitä kysymyksiä jotka kiinnostavat minua kasvatuksellisesta näkökulmasta.
My interest is pedagogical, and as such I seek to answer the question: what does Giorgio Vasari teach about the key concepts of art in his work Lives of the Artists?
Tiedonintressini on pedagoginen, kysynkin: mitä Giorgio Vasari opettaa taiteen keskeisistä käsitteistä Taiteilijaelämäkertoja- teoksessaan?
The Lives of the Artists is a well-researched work, especially in the field of art history.
Taiteilijaelämäkertoja on varsin tutkittu aihe erityisesti taidehistorian yhteyksissä.
My study also explores the topic of the importance of knowledge in visual arts education and examines the relation between art and cognition, especially in connection to art history.
Tutkimuksessani sivutaan myös tiedon merkitystä kuvataidekasvatuksessa, pohtien taiteen ja kognition yhteyttä erityisesti taidehistoriaan kytkeytyvänä kysymyksenä.
The idea is to broaden our understanding of Vasari’s pedagogical thinking regarding art and the ways in which he gives meaning to artistic action.
Pyrkimyksenäni on laajentaa ymmärrystämme Vasarin taidekasvatuksellisesta ajattelusta, ja niistä tavoista joilla hän merkityksellistää taiteellisesta toimintaa.
In my study, I investigate the pedagogical intention of Vasari’s biographies by analysing the themes of teaching and learning in the text.
Selvitän tutkielmassani Vasarin elämäkertojen kasvatusintentiota pureutumalla tekstissä ilmeneviin opettamisen ja oppimisen teemoihin.
Vasari’s intriguing style of writing and the enthusiasm conveyed through the text add to the appeal and popularity of the work.
Vasarin kiehtova kirjoitustyyli ja tekstistä välittyvä innostus lisäävät teoksen kiinnostavuutta ja suosiota, se onkin kautta aikojen toiminut myös ilona ja huvituksena, ei ainoastaan lähteenä tietokirjallisuudelle.
I founded my study on a view where life and identity are built on stories and where the stories both convey and construct information.
Perustin tutkimukseni näkemykseen, jossa elämä ja identiteetti rakentuvat tarinoina ja jossa kertomukset toimivat tiedonvälittäjinä ja -rakentajina.
The artist’s extensive production, her personality and her exceptional life as an original member of a Finnish colony in Brazil make her unique.
Arvostetun kuvakudostaiteilijan mittava taiteellinen tuotanto, hänen persoonansa ilmeikkyys ja erikoinen elämänhistoriansa Brasilian suomalaisen siirtokunnan alkuperäisjäsenenä tekevät tapauksesta ainutlaatuisen.
The point of view of the study is in many ways narrative.
Tutkimukseni näkökulma on narratiivinen.
For this reason I came to call her black and white.
Tästä syystä päädyn kuvaamaan taiteilijaa samalla mustavalkoiseksi.
The material consists of memoirs, imag-es of her art, interviews of key persons, different documents and observations.
Aineistoni koostui taiteilijan muistelmista, teoskuvista, avainhenkilöi-den haastatteluista, erilaisista kulttuurin tuottamista dokumenteista, sekä havainnointi-aineistosta.
Her phenomenal use of colour combined with her weaving technique based on the Finnish weaving make her production unique.
Eila Ampulan ilmiömäinen värien käyttö yhdistettynä hänen suomalaisen matonku-dontatekniikan pohjalta kehittämäänsä kudontatekniikkaan tekevät hänen taiteellisesta tuotannostaan erityislaatuisen.
The image of Eila Ampula as an artist, her life, and art formed a whole that I then reflected on a definition of an artist image.
Tekstiilitaiteilija Eila Ampulan henkilökuva, elämäntapahtumat ja taide muodostivat kokonaisuuden, jota tutkimukseni lopuksi peilasin määritelmään taiteilijakuvasta.
The master of colour’s relation to her envi-ronment and the art world was largely defined by her straightforward and temperamen-tal personality.
Värien mestariksi luonnehtimani taiteilijan suhdetta ympäristöön ja taidemaailmaan määritti voimakkaasti hänen suorasu-kainen persoonansa.
The purpose of this bibliographical case study is to clarify the image of tex-tile artist Eila Ampula as an artist.
Elämäkerrallisen kuvailevan tapaustutkimukseni tarkoitus oli hahmottaa tekstiilitaiteilija Eila Ampulan taiteilijakuvaa.
As an artist Eila Ampula was an entre-preneur who was indifferent of artist myths.
Taiteilijana Ampula osoittautui taiteilijamyytteihin välin-pitämättömästi suhtautuvaksi yrittäjätaiteilijatyypiksi.
Stories of art and the development of an artist were joined into the story by biographic and image analysis.
Aineiston analyysimenetelminä käytin kertomusten sisällönanalyysia, biografista menetelmää ja kuvallista kuva-analyysia.
The study also considers the quality and development of the artist’s production as well as the the attitude towards her production of both crit-ics and audience.
Tutkimukseni alakysymyksiä olivat kysy-mykset Ampulan taiteellisen tuotannon laadusta sekä kysymykset kriitikoiden ja yleisön suhtautumisesta siihen.
The workshop was part of the ArtGear – Two-Way Integration of Young People 2016–2018 project and the workshop was organized during May 2017.
Työpaja oli osa Taidevaihde – Nuorten kaksisuuntainen kotoutuminen 2016–2018 -hanketta ja työpaja järjestettiin toukokuun 2017 aikana.
In addition the theory unfolds the pedagogy of projects, organizing projects, immigration and two-way integration.
Lisäksi teoria avaa projektipedagogiikkaa, projektin organisointia, maahanmuuttoa ja kaksisuuntaista kotoutumista.
Working in projects allows the collaboration between these two professions and brings challenges and success.
Projektitoiminta mahdollistaa näiden kahden ammattiryhmän yhteistyön ja tuo mukanaan niin haasteita kuin onnistumisia.
The working fields of art educators and artists have become more diversified and at the same time they came closer to each other.
Kuvataidekasvattajien ja taiteilijoiden työkentät ovat moninaistuneet ja samalla tulleet lähemmäs toisiaan.
The participants of the workshop were youngsters with Finnish and immigrant backgrounds.
Työpajaan osallistuivat suomalais -ja maahanmuuttajataustaiset nuoret.
The development of collaboration is approached by development study and art-based action research strategies.
Yhteistyön kehittämistä lähestytään kehittämistutkimuksen ja taideperustaisen toimintatutkimuksen strategioiden keinoin.
The workshop accomplished a street dance choreography and a graffiti piece which were presented in the final public event.
Työpajassa toteutettiin katutanssikoreografia ja graffititeos, jotka esitettiin julkisesti työpajan lopputapahtumassa.
Research material was collected by observing the action during the workshop and interviewing the art education students and the artists after the workshop.
Tutkimusaineisto kerättiin havainnoimalla toimintaa työpajan aikana ja haastattelemalla kuvataidekasvatuksen opiskelijoita ja taiteilijoita työpajan jälkeen.
The theory consists the representation of the professional status of art educators and artists together and alone.
Teoria muodostuu kuvataidekasvattajien ja taiteilijoiden ammatillisten asemien kuvaamisesta niin erikseen kuin yhdessä.
In the Street art project pointed out many challenges and learning points between the collaboration of the art education students and the artists both ways.
Katutaide-projektissa nousi esiin useita haasteita ja opin paikkoja kuvataidekasvatuksen opiskelijoiden ja taiteilijoiden välillä puolin ja toisin.
Focus of this research was the collaboration between the art education students and the artists in Street art project.
Tämän tutkielman kohteena oli kuvataidekasvatuksen opiskelijoiden ja taiteilijoiden yhteistyö Katutaide-projektissa.
This research shows how to improve the collaboration in similar projects between art educators and artists in the future.
Tutkielmassa esitetään kehityskohteita, joiden avulla kuvataidekasvattajien ja taiteilijoiden yhteistyötä voitaisiin parantaa samankaltaisissa tulevaisuuden taideprojekteissa.
The study formulates a theoretical approach that is based on Pierre Bourdieu’s cultural sociology, Foucauldian conceptions on the subject position, and the theory on justifi cation introduced by Luc Boltanski and Laurent Thévenot.
Tutkimuksessa kehitän tulkintakamppailujen tarkastelemiseksi tulokulman, jonka lähtökohtana ovat Pierre Bourdieun kulttuurisosiologia, foucault’laisissa tutkimuksissa käytetty subjektiaseman käsite ja Luc Boltanskin ja Laurent Thévenot’n oikeuttamisen teoria.
The study argues that welfare state as a political, social, and cultural phenomenon cannot be explained completely in terms of the transformations in society and institutional politics.
Tutkimus väittää, ettei hyvinvointivaltio poliittisena, sosiaalisena ja kulttuurisena ilmiönä palaudu pelkästään yhteiskunnan ja institutionaalisen politiikan suuriin muutoksiin.
However, their positions in the confrontations of the struggle affect the kinds of shared discursive premises they can utilise to justify their views.
Heidän asemansa kamppailun vastakkainasetteluissa vaikuttaa kuitenkin siihen, millä jaetuilla diskursiivisilla lähtökohdilla he pystyvät oikeuttamaan tulkintansa.
This study examines Finnish debates on child daycare as an example of the symbolic struggles on the welfare state’s objectives and its distribution of responsibilities.
Tutkimus tarkastelee Suomessa käytyjä päivähoitokeskusteluja esimerkkinä hyvinvointivaltion päämääristä ja vastuunjaosta käytävistä tulkintakamppailuista.
The texts that are used to represent the decision-makers’ and the citizens’ interpretations are from the early 21st century.
Sekä päättäjien että kansalaisten tulkintoja edustavat tekstit sijoittuvat ajallisesti 2000-luvun alkuun.
In this approach, culture is seen as an outcome of societal power relations as well as an instrument of reproducing and challenging the existing power relations.
Tulokulmassa kulttuuri hahmottuu yhteiskunnallisten valtasuhteiden tuloksena sekä niiden uusintamisen ja haastamisen välineenä.
In addition, it looks at how the hegemonic interpretations of the politics of the welfare state, as well as the social positions of the decision-makers and the citizens, determine and make possible their participation in the symbolic struggles.
Lisäksi kysyn, miten hyvinvointivaltion politiikan hallitsevat tulkintatavat ja päätöksentekijöiden ja kansalaisten sosiaalinen asema määrittävät ja mahdollistavat näiden osallistumista tulkintakamppailuun.
Both the decision-makers and the citizens use these subject positions in challenging or defending prevailing policy by linking rights and responsibilities to these subject positions, as well as bestowing with properties that form the basis of these rights and responsibilities.
Sekä päätöksentekijät että kansalaiset haastavat tai puolustavat vallitsevaa käytännön politiikkaa kytkemällä näihin subjektiasemiin oikeuksia ja velvollisuuksia sekä ominaisuuksia, joihin oikeudet ja velvollisuudet perustuvat.
The study focuses on the ways in which the views of the public decision-makers and of citizens construct the relationship between the government and the citizens.
Tutkimuksessa kysyn, miten julkiset päätöksentekijät ja kansalaiset rakentavat näkemyksillään julkisen vallan ja kansalaisten suhdetta.
The data is analysed by applying the actant model and analysis of pragmatic modalities that were both developed within Greimasian semiotics.
Aineiston analyysissä sovellan greimasilaisessa semiotiikassa kehitettyjä aktanttimallia ja pragmaattisten modaliteettien analyysia.
The empirical data consists of newspaper articles and public records related to day care.
Tutkimuksen empiirisenä aineistona on päivähoitoa käsitteleviä lehtikirjoituksia ja asiakirjoja.
Citizens, for their part, criticised the effi ciency-based valorisation of the municipal bureaucracy and called into question the economic effi ciency and lawfulness of local day care policy.
Kansalaiset kritisoivat kannanotoissaan kunnallisen byrokratian lähtökohtana olevaa tehokkuusajattelua sekä toisaalta kyseenalaistivat kunnallisen päivähoitopolitiikan taloudellisen tehokkuuden ja lainmukaisuuden.
The governmental power that protects them or circumscribes their freedom is positioned to the subject positions of the state, the municipality, and the professionals in front-line welfare work.
Näiden hyvinvointia turvaava tai toimintavapauksia rajoittava julkinen valta puolestaan asemoidaan valtion, kunnan ja hyvinvointityön ammattilaisten subjektiasemiin.
Decision-makers and citizens make their comments convincing and try to undermine the competing views by justifying them with various discourses that determine the rights and responsibilities of the government and the citizens.
Päättäjät ja kansalaiset tekevät kannanotoistaan vakuuttavia ja pyrkivät horjuttamaan kilpailevien tulkintojen uskottavuutta yhdistämällä hallitsevia käsityksiä julkisen vallan ja kansalaisten välisestä vastuunjaosta.