natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Data were extracted from the European Social Survey (ESS) 2010 / 2011.
Aineistona tutkimuksessa käytettiin kvantitatiivista European Social Survey (ESS) -aineistoa vuosilta 2010 / 2011.
Opportunities, constraints and constrained opportunities – A study on mothers’ working time patterns in 22 European countries
Mahdollisuuksia, rajoitteita ja rajoitettuja mahdollisuuksia – Tutkimus äitien työaikamalleista 22 Euroopan maassa.
In the case of preferred working times, many Eastern and Southern European countries followed it whereas in terms of actual working times it included all Eastern and Southern European countries as well as Finland.
Toivottujen työaikojen osalta malliin kuuluivat monet Etelä ja Itä-Euroopan maat, todellisen työajan osalta kaikki Etelä- ja Itä-Euroopan maat sekä Suomi.
Besides Belgium, the part-time pattern was followed in the same countries in terms of actual working times.
Belgiaa lukuun ottamatta samat maat kuuluivat osa-aikamalliin myös todellisen työajan suhteen.
The aim of this study was to analyse mothers’ working time patterns across 22 European countries.
Tutkimuksessa tarkasteltiin äitien työaikamalleja 22 Euroopan maassa.
It was only in part-time pattern countries that working mothers worked significantly shorter hours than working childless women and fathers.
Vain osa-aikatyömallin maissa työssäkäyvien äitien työajat olivat selkeästi lyhyemmät kuin työssäkäyvien lapsettomien naisten tai isien työajat.
The combination pattern was characterised by the importance of long part-time hours and full-time work.
Kombinaatiomallia kuvasti sekä pitkän osa-aikatyön että kokoaikatyön tärkeys.
Results indicate that mothers’ working time patterns in all countries are shaped by various opportunities and constraints, which are comprised of structural, cultural, institutional, and individual-level factors.
Äitien työaikamalleja muovasivat kaikissa tässä tutkimuksessa tarkastelluissa maissa erilaiset mahdollisuudet ja rajoitteet, joita ovat niin rakenteelliset, kulttuuriset, institutionaaliset kuin yksilöllisetkin tekijät.
Results moreover supported the use of the integrative theoretical approach when studying mothers’ working time patterns.
Tulokset tukivat integroivan teoreettisen lähestymistavan merkitystä äitien työaikojen erojen selittämisessä.
Results therefore revealed that when mothers’ working times are under study, an important question regarding the population examined is whether it consists of all mothers or only working mothers.
Tulokset osoittivatkin, että äitien työaikoja tutkittaessa on tärkeää huomioida, tutkitaanko vain työssäkäyviä äitejä vai otetaanko tarkasteluun mukaan myös työssäkäymättömät äidit.
However, six countries fell under different working time patterns when preferred and actual working times were compared.
Kuitenkin kuudessa maassa vaihdettiin työaikamallista toiseen tutkittaessa toivottua ja todellista työaikaa.
The full-time pattern was perceived in terms of preferred working times in Bulgaria and Portugal.
Tämä malli kuvasti toivottuja työaikoja Bulgariassa ja Portugalissa.
The focus was on three questions: how much mothers prefer to work, how much they actually work, and to what degree their preferred and actual working times are (in)consistent with each other.
Äitien työaikaa lähestyttiin kolmesta näkökulmasta: kuinka paljon äidit haluavat tehdä töitä, kuinka paljon äidit todellisuudessa tekevät töitä sekä mikä on työaikatoiveiden ja todellisen työajan välinen suhde.
In the full-time pattern, full-time work was the most important form of work, leaving all other working time forms marginal.
Kokoaikatyön mallissa kokoaikatyö oli vallitsevassa asemassa muiden työaikamuotojen jäädessä marginaalisiksi.
In the case of preferred working times, it was followed in Belgium, Germany, Ireland, the Netherlands and Switzerland.
Tämä oli toivottu työaikamalli Alankomaissa, Belgiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Saksassa ja Sveitsissä.
The fourth cluster that described mothers’ working times was called the part-time pattern, and it was illustrated by the prevalence of short and long part-time work.
Neljäs äitien työaikoja kuvaava malli oli osa-aikamalli, jossa lyhyt ja pitkä osa-aikatyö olivat yleisimpiä.
The focus was on cross-national differences in mothers’ working time patterns, comparison of mothers’ working times to that of childless women and fathers, as well as on individual- and country-level factors that explain the variation between them.
Kiinnostuksen kohteena olivat työajoissa havaittavat maiden väliset erot, äitien työaikojen erot lapsettomiin naisiin ja isiin sekä äitien työaikojen eroja selittävät yksilö- ja maatason tekijät.
The results showed that mothers’ working time patterns, both preferred and actual working times, varied across European countries.
Tutkimustulokset osoittivat, että äitien työaikamallit vaihtelivat eri Euroopan maissa toivotun ja todellisen työajan suhteen.
The consistency between preferred and actual working times was rather strong in a majority of countries.
Äitien työaikatoiveiden ja todellisen työajan välinen suhde oli siten monessa maassa melko vahva.
In the theoretical background, the departure point was an integrative theoretical approach where the assumption is that there are various kinds of explanations for the differences in mothers’ working time patterns – namely structural, cultural and institutional – , and that these factors are laid in two levels: individual- and country-levels.
Integroivan teoreettisen lähestymistavan mukaan selityksiä äitien työssäkäyntimallien eroihin on etsittävä niin rakenteellisista, kulttuurisista kuin institutionaalisistakin tekijöistä.
Comparison of working mothers’, childless women’s, and fathers’ working times showed that differences between these groups were surprisingly small.
Työssäkäyvien äitien työaikojen erot työssäkäyviin lapsettomiin naisiin ja isiin olivat monissa maissa yllättävän pienet.
It was the preferred working time pattern in the Nordic countries, France, Slovenia, and Spain, but Belgium, Denmark, France, Norway, and Sweden followed it in terms of actual working times.
Se oli toivottu työaikamalli Pohjoismaissa, Espanjassa, Ranskassa ja Sloveniassa.
Four clusters were formed to illustrate the differences.
Havaittujen erojen pohjalta muodostettiin neljä työaikamallia, jotka kuvastivat eri työaikojen merkitystä äitien työssäkäynnissä.
In polarised pattern countries, fulltime work was also important, but it was accompanied by a large share of mothers not working at all.
Polarisoituneessa mallissa työssäkäymättömyys ja kokoaikatyö olivat tärkeimmät työaikamuodot.
The number of the day care center leaders was halved in 2007 and they moved to more managerial role to administer two or three centers each.
Keräsin teemahaastattelut keväällä 2007, hieman ennen hallintomuutosta, jossa johtajat siirtyivät useamman päiväkodin esimietehtävään.
Seven experienced daycare managers and director of early education were interviewed about the history, practice and change in day care in practice, and professional goals in early education.
Varhaiskasvatuksen johtamisen muutos Suomessa hahmottuu tässä tutkimuksessa jatkumona tai kolmena pedagogisena mallina, jotka ovat opetukseen osallistuva lähipedagogia, subjektiivisen päivähoidon resurssipedagogia ja varhaiskasvatussuunnitelmien ajan hallintopedagogia.
Organisational change was formulated in three phases of a continuum, from local day care homes, to day care centers open for every child and, in the last phase, flexible public organisation with formalized educational goals, quality assurance system and customer and personal satisfaction measures.
Analyysi osoittaa, että johtamis- ja organisaatiomuutoksessa Helsingin päivähoidossa on päiväkodinjohtajien osalta uuden julkishallinnon – teorian mukaisia piirteitä, kuten hallinnon lisääntyminen ja käytännön pedagogisen työn väheneminen sekä toiminnan ohjaus laadun ja tavoitteiden avulla.
The managerial change possessed some features of the NPM; client orientation and flexibility, increased bureaucracy in the managerial role and two - tier professionalism.
Toisaalta hallinnon uudistus sisältää vahvan keskushallinnon ns. neo-weberiläisen uudistuksen piirteitä, kuten keskitetty tavoitteiden ja toiminnan ohjaus ja palveluiden järjestämisen ja tuottamisen yhdistäminen kaupungin oman organisaation alaisuuteen.
New forms of professional practices will emerge as the research and development of the early education is quite active in Finland.
Uusi julkishallinto – tyyppinen toimintamalli saattaa olla tulevaisuudessa nykyistä vahvemmin esillä varhaiskasvatuksen hallinossa.
Privatisation of day-care services with more pronounced NPM - policies may be ahead also in Finland.
Julkinen päivähoito saattaa nopeasti joutua kilpailutilanteeseen yksityisten palveluntuottajien kanssa, mikäli suuret kaupungit ottavat palvelusetelin käyttöön.
Early childhood education moved from the Ministry of Social Affairs and Health to the Ministry of Education and Culture in 2015.
Hallinnollisesti päivähoidon ohjaus on muuttunut, kun varhaiskasvatus on siirtynyt sosiaalihallinnosta opetushallinnon alaisuuteen.
The role of the manager evolved from the participatory part-time leader to a local resource manager and further to an administrator of several day-care units.
Viimeiseen ns. jaetun johtajuuden vaiheeseen liittyy päivähoidon johtajien hallinnollisen työn ammatillistuminen.
The crucial factor in the future will be the continuity and success in recruiting academic teachers in early education.
Erityisesti kiinnostuḱsen kohteena on päivähoidon johtaminen ja esimiestyö.
The managers were worried in their new role about diminishing time for pedagogical leadership in teams and centers.
Tutkielmassani tarkastelen päiväkodin johtamistehtävän hahmottumista julkishallinnon muutoksen ja pedagogisen johtamisen näkökulmista.
The manageability of the services was increased in the administrative change.
Tutkimuksen alkuperäinen kohde laajeni hyvästä johtamisesta hallinnon muutokseen ja sen vaikutukseen johtajan työhön.
In the same time new law was stated with obligatory planning of the early education in national, communal, local and individual level.
Samaan aikaan hallinnollinen sisällönohjaus on vahvistunut läpi organisaation ulottuvien varhaiskasvatussuunnitelmien vaikutuksesta.
Theoretical background is the administrative change in New Public Management (NPM) and Neo - Weberian State (NWS) – and their critics as a tool of instrumental rationality.
Sosiologisen näkökulman tutkimusaiheeseen tarjoaa uusi julkishallinto – tematiikka.
This study is about change in management in early childhood education, especially in the late 2000s in the City of Helsinki, Finland.
Tutkimusaineistonani on joukko Helsingin kaupungin päivähoidon johtajia.
The incidence of MVAs did not change when compared 9 years before and after treatment or in CPAP-treated patients and controls regardless of the level of adherence.
Liikenneonnettomuuksien esiintyvyys ei muuttunut, kun potilaita verrattiin 9 vuotta ennen ja jälkeen hoidon, käyttötuntien perusteella tai suhteessa verrokkipotilaisiin.
Only a weak positive correlation was found between AHI and long-term CPAP usage, while no association could be verified between AHI and the risk of CVDs or MVAs.
Heikko tilastollinen vastaavuus havaittiin AHI:n ja pitkäaikaisten käyttötuntien välillä, mutta yhteyttä AHI:n ja sydän- ja verisuonitautisairastavuuden tai liikenneonnettomuusriskin välillä ei todettu.
Patients are more likely to gain than lose weight during CPAP treatment, underlying the urge for lifestyle interventions.
Lihominen hoidon aikana on todennäköisempää kuin laihtuminen painottaen elintapahoitojen tärkeyttä.
The incidence of MVAs did not change after CPAP use, suggesting that the MVA risk is likely to be multifactorial, and even longer observation periods may be needed to detect a significant difference.
Liikenneonnettomuuteen joutuminen on todennäköisesti monitekijäinen tapahtuma ja pidempi seuranta-aika saattaa olla tarpeen, jotta merkittävä ero voitaisiin havaita.
Those individuals, at baseline, were already more severely obese despite being younger than the rest of the cohort.
Nuoremmasta iästään huolimatta he olivat jo lähtötilanteessa vaikeammin lihavia kuin muut tutkimuspotilaat.
CPAP-treated patients at the cohort level had a slight weight gain at a comparable rate to that observed in the general middle-aged Finnish population, while 10 % of the patients at the individual level had a significant weight gain.
Ryhmätasolla havaittiin vähäinen painonnousu, joka oli vastaava kuin suomalaisessa keski-ikäisessä väestössä yleensä.
The results further imply that CPAP use of >4–6 h/day is needed to achieve potential improvements in CVD risk.
Mahdollinen suotuisa vaikutus sydän- ja verisuonitautisairastavuuteen edellyttänee CPAP-hoidon käyttöä >4–6 tuntia päivässä.
Approximately one half of the patients commencing CPAP had continued the treatment for 5 years, generally with good short- and long-term adherence.
Keskimäärin puolet hoidon aloittaneista oli jatkanut hoitoa >-5 vuotta.
The results of the present study emphasize that OSA is a heterogeneous disease, and the use of AHI alone is insufficient to assess OSA severity or to identify highrisk patients for adverse outcomes.
Tulosten perusteella obstruktiivinen uniapnea on monimuotoinen sairaus, jonka vaikeusastetta ei voida luotettavasti arvioida eikä suurimmassa terveysriskissä olevia tunnistaa pelkän AHI:n perusteella.
This study evaluated the long-term effects of continuous positive airway pressure (CPAP), the primary treatment for OSA, in a large retrospective cohort of 1030 CPAP-adherent patients and 1030 controls matched for age, gender and apnea-hypopnea index (AHI).
Tutkimuksessa oli mukana 1030 pitkäaikaisesti hoitoon sitoutunutta potilasta ja 1030 iän, sukupuolen ja apnea-hypopneaindeksin (AHI) suhteen kaltaistettua verrokkia, jotka olivat lopettaneet CPAP-hoidon lääkärin suosituksesta huolimatta.
Obstructive sleep apnea (OSA) is a common disorder associated with various adverse health effects, including an increased risk of cardiovascular disease (CVD) events, metabolic dysregulation, and motor vehicle accidents (MVA).
Pitkäaikainen CPAP-hoito uniapneapotilailla: vaikutukset sydän- ja verisuonitautisairastavuuteen, painonhallintaan ja liikenneonnettomuusalttiuteen Obstruktiivinen uniapnea on yleinen sairaus, johon liittyy vakavia terveysriskejä, kuten sydän- ja verisuonisairaudet, aineenvaihdunnan toimintahäiriöt ja suurentunut liikenneonnettomuusalttius.
An association between CPAP and a reduced risk of CVDs and all-cause mortality, in comparison to controls, was observed over a median follow-up of 9 years but only among those with CPAP use of >4–6 h/day.
Verrokkiryhmään verrattuna CPAP-hoidon käyttö >4–6 tuntia päivässä liittyi pienempään sydän- ja verisuonitautisairastavuuteen ja kokonaiskuolleisuuteen 9 vuoden seuranta-aikana.
Controls had discontinued CPAP treatment despite their doctor’s advice.
Liikenneonnettomuuksien esiintyvyys ei muuttunut CPAP-hoidon myötä.
Paradoxically, the reasons for the inequalities (gender, "race", class, cultural background or nationality) in domestic service are the same factors that account for their employment in the first place.
Paradoksaalisesti syyt henkilöiden eriarvoiselle asemalle (sukupuoli, "rotu", luokka, kulttuurinen tausta tai kansallisuus) ovat usein samat kuin alun perin heidän palkkaamiselleen.
The dissertation consists of three international peer reviewed articles that each tackles one of the layers from a comparative perspective.
Väitöskirjani koostuu kolmesta kansainvälisestä vertaisarvioidusta artikkelista, joista jokainen käsittelee yhtä eriarvoisuuden kerrostumaa vertailevasta näkökulmasta.
For the empirical analyses three types of data are used: international databases of macro-level indicators (World Bank, International Labour Organization), micro-level survey data (Luxembourg Income Study) and policy documents.
Tutkimuksessani hyödynnän kolmea erityyppistä aineistoa, joita ovat kansainvälisten tietovarantojen (Maailmanpankki, Kansainvälinen työjärjestö) makrotason indikaattorit, mikrotason survey-ainestot (Luxembourg Income Study) sekä poliittisen päätöksenteon tueksi laaditut asiakirjat ja raportit.
I approach the subject through three different layers that represent the factors identified in previous studies as shaping paid domestic labour and the position of domestic workers in the labour markets: 1) the structural layer that refers to the socio-demographic developments and structural mechanisms in the society, 2) the individual layer that includes the characteristics of persons working in domestic service and the occupation, and 3) the policy layer that comprises the political economy of paid domestic labour and the policies influencing the employment of domestic workers.
Analysoin näitä tekijöitä kolmen eri kategorian kautta, joita tässä tutkimuksessa kutsun kerrostumiksi: 1) rakenteiden kerrostuma viittaa sosiodemografisiin kehityssuuntiin ja yhteiskunnan mekanismeihin, 2) yksilöiden kerrostuma, eli kotitaloustyöhön ja alan työntekijöihin liittyvät ominaisuudet, sekä 3) politiikan kerrostuma, joka sisältää palkattuun kotitaloustyöhön kohdistetut poliittiset toimet.
The five-country comparison of the second article demonstrates that precarious employment conditions (measured here by part-time employment, low wages, short job tenure, and unemployment experience) are more prevalent in paid domestic work compared to other industries.
Toisen artikkelin viiden maan kvantitatiivinen vertailu vahvistaa, että työn prekaarius (työn osa-aikaisuus, matala palkka, työn kesto ja työttömyyden kokeminen) on yleisempää kotitaloustyöntekijöiden keskuudessa verrattuna muilla toimialoilla työskenteleviin.
In recent years, paid domestic labour, that is, household work that is performed in private households has become a widely studied subject in social sciences particularly in research related to gender, care and migration.
Kiinnostus palkattuun kotitaloustyöhön, eli kotitalouksissa suoritettavaan kotityöhön, on viime vuosina kasvanut merkittävästi sosiaalitieteen alan tutkijoiden keskuudessa etenkin sukupuolta, hoivatarpeita sekä maahanmuuttoa koskevassa tutkimuksessa.
The issue of domestic workers’ remuneration and employment conditions remains problematic, as it is directly linked to households’ abilities to pay for these services.
Kotitaloustyöntekijöiden palkkaan ja työehtoihin liittyvä keskustelu on haastavaa, sillä kyse on myös kotitalouksien kyvystä maksaa palveluista.
The precarity of paid domestic labour derives partly from the multiple disadvantaged social categories of the persons working in the sector.
Kotitaloustyön prekaarius on kytköksissä moninaisesti eriarvoisessa asemassa oleviin sosiaalisiin kategorioihin, joita alalla työskentelevät edustavat.
The results of the first article, a quantitative comparison of 74 countries, show that higher income inequality within countries and higher proportion of migrants in a country are associated with higher prevalence of paid domestic labour.
Väitöskirjani ensimmäisen artikkelin tulokset, jotka perustuvat 74 maan tilastolliseen vertailuun, osoittavat että korkeampi taloudellinen eriarvoisuus ja maahanmuuttajien korkeampi osuus väestöstä on yhteydessä kotitaloustyöntekijöiden suurempaan osuuteen työvoimasta.
Thus, the three different layers – structural, individual, and policy – intersect in ways that contribute to maintaining the ‘special’ position of domestic workers across countries: the cultural undervaluation of domestic work, together with a strongly feminised workforce that consists predominantly of migrants, places domestic workers at greater risk of working under precarious employment conditions.
Eriarvoisuuden kerrostumat, rakenteellinen, yksilöön kohdistuva ja poliittinen, risteävät tavalla joka pitää kotitaloustyön "erityisenä" alana kaikkialla maailmassa: kotityön kulttuurisesti vähäisempi arvostus yhdessä alan nais- ja maahanmuuttajavaltaisen työvoiman kanssa asettavat kotitaloustyöntekijät suurempaan riskiin työskennellä epävarmoissa työoloissa.
Particularly in countries where domestic workers are employed on a full-time basis and fill gaps in public care provisions, this poses a real challenge if households do not receive support from the state.
Erityisesti maissa joissa kotitaloustyöntekijät työskentelevät kokopäiväisesti ja palkattu kotitaloustyö paikkaa hoivatarpeiden aukkoja, valtion tuen puuttuminen asettaa valtavia haasteita niin palveluita ostaville kotitalouksille kuin palveluita tarjoaville henkilöille.
Thus, as paid domestic labour in the 21st century now seems to be living its new era through globalisation and as part of the neoliberal organisation of care, questions related to domestic workers’ status and working conditions again become topical across the globe.
Kotitaloustyön "uuden tulemisen" aikakautena, kun ala on vahvasti kytköksissä globalisaatioon ja myös tärkeä osa uusliberaalia hoivajärjestelmää, kotitaloustyöntekijöiden asemaa ja työehtoja koskevat kysymykset nousevat taas ajankohtaisiksi.
Abstract: This dissertation examines inequalities in paid domestic labour from a global comparative perspective.
Tiivistelmä: Tutkimuksessani tarkastelen palkattua kotitaloustyötä ja siihen kytkeytyvää eriarvoisuutta globaalista näkökulmasta.
Furthermore, the results show that across welfare regimes, working in the paid domestic sector increases the risk of working in precarious employment settings.
Tulosten mukaan kotitaloustyötä tekevillä on suurempi riski työskennellä prekaareissa työoloissa hyvinvointivaltioregiimistä riippumatta.
Moreover, in many countries insufficient care provisions and general legitimisation of domestic workers’ weaker employment conditions drive households to turn to private domestic and care services.
Monissa maissa riittämätön hoivapalveluiden tarjonta ja kotitaloustyön heikomman aseman yleinen hyväksyntä kannustaa kotitalouksia kääntymään yksityisten kotitalous- ja hoivapalveluiden puoleen – mikä tarkoittaa usein epävirallisen työn teettämistä heikoilla työehdoilla.
The results of the third article covering domestic employment policies in OECD countries show that policies related to domestic service may have a significant impact on the dynamics of the sector and the precariousness of workers’ employment, and how welfare states across world regulate (or disregard regulations) the sector of domestic services reflects the position of domestic workers in these labour markets.
OECD-maiden palkatun kotitaloustyön politiikkaan keskittyvä kolmas artikkeli osoittaa, että poliittisella päätöksenteolla voi olla merkittävä vaikutus toimialan muotoutumiseen ja alalla työskentelevien työoloihin.
Currently, domestic service is promoted across countries not only as a way for upper and middle income households to reconcile with work and family life but also, as one of the growing sectors of employment that is supposed to provide job opportunities particularly for women, lower educated individuals and migrants.
Palkatun kotitaloustyön sanotaan usein olevan yksi nopeimmin kasvavista toimialoista, jonka on tarkoitus luoda työpaikkoja ennen kaikkea naisille, matalasti koulutetuille ja maahanmuuttajille.
Many of his colleagues, in Sweden, Finland and abroad, shared his concerns and, continued to argue for conservation after his death.
Monet hänen työtoverinsa Ruotsissa, Suomessa ja muissa maissa jakoivat hänen huolensa ja jatkoivat hänen kuolemansa jälkeen työtä luonnonsuojelun hyväksi.
Nordenskiöld wanted to fight against new kinds of infrastructure and technological innovations, which threatened pristine nature and he wanted to prevent any ecological disasters.
Nordenskiöld halusi taistella uudenlaista infrastruktuuria ja teknistä kehitystä vastaan, jotka uhkasivat alkuperäistä luontoa, ja hän halusi estää ekologiset katastrofit.
The first nine national parks in Sweden were established in 1909 in places recommended by Nordenskiöld in "Förslag": "publicly owned land […] which yield insignificant or no profit".
Vuonna 1909 Ruotsin ensimmäiset kansallispuistot perustettiin paikkoihin, joita Nordenskiöld suositteli "Förslagissaan": "valtion omistamille maille […] jotka tuottavat vain vähän tai ei ollenkaan taloudellista hyötyä."