natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Finnish case was further highlighted through analysis of the possible linkages between tobacco industry s scientific strategies and its legal defence.
Suomen tupakkajuttua tarkasteltiin lisäksi analysoimalla mahdollisia yhteyksiä tupakkateollisuuden tieteellisten strategioiden ja sen oikeudellisen puolustuksen välillä.
This study analysed tobacco industry lobbying strategies in Finland from 1975 to 2001.
Tutkimus analysoi tupakkateollisuuden vaikuttamisstrategioita Suomessa vuodesta 1975 vuoteen 2001.
However, tobacco industry tried to play down the importance of the product liability process by portraying it as a local dispute with no international connections.
Yhtiöt yrittivät kuitenkin vähätellä Suomen oikeusjutun merkitystä esittämälllä sen paikallisena riitana, jolla ei ole kansainvälisiä yhteyksiä.
The preparatory work was conducted in committees or groups, which assembled the companies internal and external resources and were of crucial significance for the implementation of the defence.
Valmistautuminen oikeudenkäynteihin tapahtui työryhmissä, jotka kokosivat yhtiöiden sisäiset ja ulkoiset voimavarat.
Finally, this study explored the validity of the tobacco industry documents by examining whether the material from the private archive of a tobacco lobbyist might augment or revise the earlier reports on tobacco industry manipulation in Finland.
Lopuksi tutkimus selvitti tupakkateollisuuden sisäisten asiakirjojen pätevyyttä analysoimalla antaako tupakkateollisuuden lobbarin oman arkiston tiedot aiheen muuttaa tai täydentää aikaisempia raportteja tupakkateollisuuden manipulointiyrityksistä Suomessa.
The older witnesses testified to the existence of a controversy, which they, in fact, had helped to create.
Vanhemmat teollisuuden kutsumista asiantuntijoista todistivat sellaisen tieteellisen kiistan olemassaolosta, jota he itse olivat olleet luomassa.
This study clearly demonstrated that international tobacco companies considered the legal proceedings in Finland as a global threat.
Tutkimus osoitti, että kansainväliset tupakkayhtiöt pitivät Suomen tuotevastuuoikeudenkäyntiä globaalina uhkana.
The proceedings revealed that the industry had concealed the health hazards of its products and, despite indisputable evidence, continued to deny them.
Oikeudenkäynti osoitti tupakkateollisuuden salanneet tuotteidensa terveyshaitat kiistattomista tieteellisistä todisteista huolimatta.
The main question was: did the tobacco companies succeed in finding a successful strategy for undermining the development of tobacco control in Finland?
Tärkein kysymys oli: onnistuivatko tupakkayhtiöt löytämään strategian tupakkasääntelyn horjuttamiseksi Suomessa?
The tobacco industry documents suggest that Finland was of particular interest to tobacco companies because of the country's long experience with tobacco legislation.
Tupakka-asiakirjat viittaavat siihen, että Suomi oli tupakkayhtiöiden erityisen kiinnostuksen kohteena Suomen pitkäaikaisen tupakkasääntelyn vuoksi.
Tobacco industry documents were used as a primary source of data.
Pääasiallisena aineistona käytettiin tupakkateollisuuden sisäisiä asiakirjoja.
The study was focused on tobacco control measures in Finland, including product liability litigation against the tobacco companies between 1988 and 2001.
Tutkimus keskittyi tupakkasääntelyyn mukaan lukien tuotevastuuoikeudenkäynti (tupakkajuttu) tupakkateollisuutta vastaan vuosina 1988-2001.
By granting research funding, the industry had created a pool of experts who were willing either to testify or to recommend other potential medical expert witnesses for the industry.
Tutkimusrahoituksen avulla tupakkateollisuus oli luonut asiantuntijaverkoston, johon kuuluvat lääketieteen tutkijat olivat valmiita todistamaan tupakkkateollisuuden puolesta tai suosittelemaan muita todistajia.
The tobacco industry activities slowed down the development and implementation of the Tobacco Act in Finland.
Tupakkateollisuuden vaikuttamisstrategiat onnistuivat viivyttämään tupakkalainsäädännön kehittämistä ja toimeenpanoa Suomessa.
Documents concerning Finland show that here, too, the tobacco companies have systematically sought to steer discussion away from the harmful effects of smoking and to prevent tobacco legislation.
Asiakirjat osoittivat, että tupakkayhtiöt pyrkivät Suomessakin ohjaamaan keskustelun pois tupakan haitallisuudesta ja torjumaan tupakkalainsäädännön.
The tobacco industry funded the majority of expert witnesses appearing for it, beyond simple recompense for the time involved.
Tupakkateollisuus palkitsi ainakin osaa asiantuntijoista yli todistamiseen ja siihen valmistautumiseen käytetyn ajan.
Those appearing in Helsinki District court apparently downplayed the importance of their involvement with the industry.
Helsingissä todistaneet asiantuntijat vähättelivät yhteyksiään tupakkateollisuuteen.
The tobacco control implications of tobacco litigation were analysed e.g. by examining the different roles of international tobacco companies and the level of control they employed in the Finnish litigation.
Oikeudenkäynnin tupakkapoliittisia vaikutuksia arvioitiin muun muassa tutkimalla eri tupakkayhtiöiden rooleja ja vaikutusvaltaa tupakkajutussa.
With regard to tobacco control measures, the aim was to examine how global tobacco companies have tried to influence tobacco regulation in Finland.
Tutkimus selvitti myös sitä, miten tupakkayhtiöt ovat pyrkineet vaikuttamaan tupakkasääntelyyn Suomessa.
The tobacco industry was also successful e.g. in delaying the introduction of restaurant smoking ban and class action legislation.
Tupakkateollisuus onnistui myös torjumaan ryhmäkannelainsäädännön sekä hidastamaan ravintoloiden tupakointikieltoja.
The concepts and the language should be seen as the resources of the individual because the people can find their own resources with its help and can define themselves again.
Käsitteet ja kielenkäyttö tulisi nähdä yksilön resurssina, sillä ihmiset voivat löytää sen avulla omia voimavarojaan ja määritellä itseään uudelleen.
The young people negotiate the hope of the discourse together with the environment.
Nuoret neuvottelevat toivon diskursseista ympäristön kanssa.
The frame of reference relating to research is a social constructionism according to which a social reality is built with the language.
Tutkimuksellisena viitekehyksenä on sosiaalinen konstruktionismi, jonka mukaan kielenkäytöllä rakennetaan sosiaalista todellisuutta.
The strong hope" expresses the strong hope of adolescent in regard to the recovery," The careful hope" expresses the careful hope of the adolescent in regard to the recovery and" Hopelessness" expresses the hopelessness in regard to recovery.
"Vahva toivo" ilmentää nuoren vahvaa toivoa toipumisen suhteen, "Varovainen toivo" ilmentää nuoren varovaista toivoa toipumisen suhteen ja "Epätoivo" ilmentää toivottomuutta toipumisen suhteen.
The material of this study is interview of adolescents which have been collected to research project" The young adults mental health rehabilitation in 2010-2012" connections.
Tutkimuksen aineistona on nuorten haastattelut, jotka on kerätty tutkimusprojektin "Nuorten aikuisten avohoidollinen mielenterveyskuntoutus 2010-2012"yhteydessä.
The material consists of 25 interviews which have been collected in connection with mental rehabilitation period of adolescents.
Aineisto koostuu 25 haastattelusta, jotka on tehty nuorten mielenterveyskuntoutusjakson yhteydessä.
The recovery is above all social process and young people have a right to the fact that it is promoted and maintained with the help of the language, to hope in regard to the recovery.
Toipuminen on ennen kaikkea sosiaalinen prosessi ja nuorilla on oikeus siihen, että toipumista edistetään ja pidetään yllä toivon diskurssien avulla.
The study method of the study is a discourse analysis and the central methodological concepts are hope and recovery.
Tutkimuksen analyysimetodina hyödynnetään diskurssianalyysiä ja keskeisinä käsitteinä on toivo ja toipuminen.
Furthermore, it is analyzed in the study how the near social relations of the adolescent, care contact and the whole society which surrounds more widely influence the discourse of the hope produced by the young people and to the process of the young recovery.
Lisäksi tutkimuksessa analysoidaan miten nuoren läheiset sosiaaliset suhteet, hoitokontakti ja laajemmin koko ympäröivä yhteiskunta vaikuttavat nuorten tuottamiin toivon diskursseihin ja nuoren toipumisen prosessiin.
In the study it is clarified what kind of discourse of hope the young people produce in the interview speech in regard to the recovery from the psychosis illness, how they express a cultural context and young people`s identity as a recovering.
Tutkimuksessa selvitetään minkälaisia toivon diskursseja nuoret tuottavat haastattelupuheessa psykoosisairaudesta toipumisen suhteen, miten ne ilmentävät kulttuurista kontekstia ja nuorten toipujan roolia.
The young people bring out on their own manner of speaking which is allowed at a given stage of the recovery and accepted.
Nuoret tuovat esille omalla puhetavallaan, mikä on missäkin toipumisen vaiheessa sallittua ja hyväksyttyä toimintaa ja orientoitumista tulevaan.
So, the concepts and words have a big effect on the people´s life because they build the reality.
Käsitteillä ja sanoilla on siis suuri vaikutus ihmisten elämään, sillä ne rakentavat ymmärrystä todellisuudesta ja esimerkiksi siitä, mitä on kulloinkin mahdollista saavuttaa.
A study on the material it is analyzed with the help of the discourse analysis how is the hope based the help of the language in the social interaction and how does it build the idea of the young reality of its own recovery.
Tutkimuksen aineistosta analysoidaan diskurssianalyysin avulla, miten kielenkäytön avulla toivo rakentuu sosiaalisessa vuorovaikutuksessa ja miten se rakentaa nuoren käsitystä omasta toipumisestaan.
In the study the discourse of the hope produced by the young people and their significance for the recovery are opened more in detail.
Tutkimuksessa avataan tarkemmin nuorten tuottamia toivon diskursseja ja niiden merkitystä toipumiseen.
The experienced the psychosis young people produced the different discourse of the hope and cultural context has affected the taking of them shape.
Psykoosin kokeneet nuoret tuottivat erilaisia toivon diskursseja, joidenka muotoutumiseen vaikuttaa kulttuurinen ja yhteiskunnallinen konteksti.
On the language it is a significant young people´s role hope in basing and starting of the process of the recovery.
Kielenkäytöllä on merkittävä rooli nuorten toivon rakentumisessa ja toipumisen prosessin käynnistämisessä.
The interview material has been recorded in Facualty of Social Sciences in the information archives.
Haastatteluaineisto on tallennettu Yhteiskuntatieteelliseen tietoarkistoon.
The study brings information about the fact that the discourse of the hope produced by the young people also expresses more widely in regard to the recovery from the level of the society wishes which are directed to them, the near social relations and care system.
Tutkimus tuottaa tietoa siitä, että nuorten tuottamat toivon diskurssit ilmentävät myös heihin kohdistuvia odotuksia toipumisen suhteen läheisten sosiaalisten suhteiden, hoitojärjestelmän ja laajemmin koko yhteiskunnan tasolta.
The three discourse of the different hope has been located as a result of the analysis from the material. "
Analyysin tuloksena aineistosta on paikannettu kolme eri toivon diskurssia.
Fixed-term employment and family formation in Finland 1984-2008
Määräaikainen työ ja perheellistyminen Suomessa 1984-2008
The data in my study consist of the Quality of Work Life Surveys by Statistics Finland in 1984, 1990, 1997, 2003 and 2008, which have been combined with register data on children born to the respondents up till 2009.
Tutkimus perustuu Tilastokeskuksen vuosien 1984, 1990, 1997, 2003 ja 2008 työolotutkimusten aineistoihin, joihin on yhdistetty rekisteritieto tutkimusten vastaajille syntyneistä lapsista vuoteen 2009 saakka.
It focuses on links between fixed-term employment and family formation in Finnish wage and salary earners aged 20–44 in 1984–2008.
Väitöskirjassa arvioidaan tuon väitteen todenperäisyyttä: tutkimus kuvaa määräaikaisen työn yhteyttä 20–44-vuotiaiden naisten ja miesten perheellistymiseen Suomessa vuosina 1984–2008.
The fact that fixed-term employment relationships are highly typical of women at an age for starting a family, or between 25 and 34 years of age, the high level of education of fixed-term wage earners and the negative correlation of fixed-term employment of women in particular with family formation, are factors that should cause us to take a serious look at the results indicating that fixed-term employment causes delays in family formation.
Tutkimus osoittaa, että määräaikaisten työsuhteiden yleisyys 25–34-vuotiailla naisilla sekä erityisesti naisten määräaikaisen työn perheellistymistä viivästyttävä vaikutus ovat merkittäviä haasteita niin tasa-arvon toteutumisen, hyvinvoinnin kuin väestönkehityksenkin kannalta.
This mainly involves a delay in family formation, as wage and salary earners in fixed-term employment had their first child approximately one year later than those in permanent employment.
Kyse on ennen kaikkea perheellistymisen myöhentymisestä: perheenperustamisikäisinä määräaikaisissa työsuhteissa vuosina 1984, 1990 ja 1997 työskennelleet ovat saaneet esikoislapsensa keskimäärin noin vuotta myöhemmin kuin pysyvissä työsuhteissa työskennelleet ikätoverinsa.
Over the long term however, the impacts of fixed-term employment are balanced out and fixed-term employment at the age for starting a family does not predict an increased risk of childlessness or a below average number of children at an age over 40.
Määräaikaisuus perheenperustamisiässä ei ole toistaiseksi ennustanut suurempaa lapsettomaksi jäämisen todennäköisyyttä eikä se ole ollut yhteydessä lapsilukuun yli 40-vuotiaana.
It has been suggested that the uncertainty associated with fixed-term employment causes a delay in family formation.
Määräaikaisten työsuhteiden yleisyyttä pidetään usein syynä siihen, että nuorten aikuisten perheellistyminen viivästyy.
The results indicate that fixed-term employment strongly reduces the likelihood of having a child over the short term.
Tulosten mukaan määräaikaisina työskentelevillä lapsettomilla palkansaajilla on pienempi todennäköisyys saada esikoislapsi kuin pysyvässä työsuhteessa työskentelevillä palkansaajilla.
Where the wife is in fixed-term and the husband in permanent employment, her probability of giving birth to her first child is lower than for couples where the wife has a permanent and the husband a fixed-term employment relationship.
Naisen määräaikainen työsuhde näyttää olevan suurempi este lapsenhankinnalle kuin miehen määräaikainen työsuhde.
The study indicates that associations between fixed-term employment and family formation are strongly gendered.
Määräaikaisen työn seuraukset ovat kuitenkin sukupuolittuneet.
However, convincing quantitative evidence of the impacts of fixed-term employment on starting a family has so far been absent in Finland.
Määräaikainen työ on vakiintunut osaksi suomalaisia työmarkkinoita.
The prevalence in infancy is around 2-3%.
Sen esiintyvyys imeväisikäisillä on noin 2-3 %.
Thus, the long-term follow-up result was 14 of 24 (58%).
Täten pitkäaikaisseurantatulos oli 14/24 (58 %).
Since milk is a ubiquitous food, the elimination diet may cause a remarkable burden for families with little children.
Koska maito on yleisesti käytössä oleva ruoka-aine, välttämisdieetistä aiheutuu huomattavaa rasitusta lapsiperheille.
Background: Cow’s milk allergy (CMA) is one of the most common food allergies in early childhood.
Tausta: Lehmänmaitoallergia on varhaislapsuuden yleisin ruoka-allergia.
Two children in the active group discontinued the study because of abdominal pain.
Kaksi lasta aktiiviryhmästä keskeytti hoidon vatsaoireiden takia.
Thus, there is a need for treatments other than an avoidance diet.
Täten tarve perinteisen välttämisdieetin vaihtoehdolle on ilmeinen.
The patients were randomized using permutations by the chief pharmacist of the hospital with a 2:1 ratio in the blocks of six (4+2) into an active treatment group of 18 children and a placebo group of 10 children.
Sairaala-apteekkari satunnaisti potilaat suhteessa 2:1 (4+2) lohkoutusta apuna käyttäen joko aktiiviryhmään (18 lasta) tai plaseboryhmään (10 lasta).
Conclusions: Our randomized, double-blind, placebo-controlled study confirmed that milk OIT is effective in desensitizing school-age children with IgE-mediated CMA.
Johtopäätökset: Kaksoissokko, plasebokontrolloitu tutkimuksemme osoitti, että maitosiedätyshoito on tehokasta hoitoa kouluikäisillä IgE-välitteistä maitoallergiaa sairastavilla lapsilla.
When combining the changes in biomarkers of the treatment group in the blind phase and the placebo group in the open-label OIT, blood eosinophils and serum total IgE levels decreased and milk-specific IgG and IgG4, serum IL-4 and IL-6, leptin and resistin levels increased.
Kun sokkotutkimuksen ja avoimen hoitoryhmän osalta lähtövaiheen ja aktiivihoidon lopetusvaiheen biomarkkerit yhdistettiin, havaittiin muutoksina veren eosinofiilien ja kokonais-IgE-tason lasku sekä maito-spesifisen IgG:n ja IgG4:n, seerumin IL-4:n ja IL-6:n, leptiinin ja resistiinin nousu merkittävästi.
The specific research questions were to find out: 1) whether OIT protocol is effective and safe in school-age children with persistent and even severe IgE-mediated CMA 2) what immunological changes occur during milk OIT 3) whether there is long-term effctiveness and safety in successful OIT; and 4) whether there are any immunological biomarkers in allergy or inflammatory parameters to predict successful OIT.
Tarkemmat tutkimuskysymykset olivat: 1) onko maitosiedätyshoito tehokas ja turvallinen kouluikäisten lasten vaikeassa IgE-välitteisessä maitoallergiassa 2) mitä immunologisia muutoksia maitosiedätyksen aikana tapahtuu 3) voiko maitosiedätyshoito olla tehokasta ja turvallista hoitoa myös pitkällä aikavälillä 4) onko immunologisista mittareista apua ennustamaan mitkä potilaat hyötyvät maitosiedätyshoidosta pitkäaikaisesti.
The prevalence has remained unchanged in the 21st century, but it offers a good prognosis, as most milk-allergic children recover by ages 3-5.
Ennuste on hyvä, sillä suurin osa maitoallergikoista paranee 3-5 ikävuoteen mennessä.
The double-blind, placebo-controlled, OIT study lasted for six months until the final check-up at the outpatient clinic, with the target daily dose was 200 mL of milk (which equals 6,400 mg of milk protein).
Kaksoissokko, plasebo-kontrolloitu tutkimus kesti noin kuusi kuukautta loppukontrolliin saakka ja sen tavoitteena oli 200 ml maitoa (tai 6400 mg maitoproteiinia) päivittäin.
Cow’s milk protein (CMP) is usually the first allergen introduced into the diet of an infant as a breast-milk substitute.
Lehmänmaidon proteiini on yleensä ensimmäinen kosketus allergeeneihin varhaislapsuudessa korvikemaidon kautta.
In the treatment group, 16 of 18 (89%) children successfully completed the OIT protocol.
Siedätyshoitoprotokollan läpäisi hoitoryhmän lapsista 16/18 (89 %).
As a novel finding, serum adipokines, leptin, and resistin levels increased during milk OIT.
Uutena löydöksenä seerumin adipokiinit, leptiini ja resistiini, nousivat hoidon aikana.
One child in the control group discontinued because of accidental milk-protein-induced anaphylaxis, and another child dropped out due to motivational problems.
Yksi lapsi verrokkiryhmästä keskeytti protokollan maitoproteiiniin liittyneen vahingon ja sen aiheuttaman anafylaksian vuoksi.
The current management has been a strict avoidance, especially in severe CMA cases.
Nykysuosituksena on ollut maitoproteiinin tarkka välttäminen erityisesti vaikeassa maitoallergiassa.
At the end of the six-month, double-blind, placebo-controlled study, serum IL-6 and IL-10 levels increased in the active group compared with the placebo group.
Kaksoissokkosiedätyshoidon lopussa hoitoryhmän lapsilla seerumin interleukiinit IL-6 ja IL-10 olivat merkittävästi korkeammalla tasolla kuin verrokkiryhmällä.
After a six-month blind OIT, all 10 children in the control group were successfully desensitized with the open-label OIT. One year after the end of the study, 13 (81%) children in the active group used milk or milk products corresponding 6,400 mg of milk protein a day.
Vuoden kuluttua siedätyshoidon päättymisestä aktiiviryhmän lapsista 13 (81 %) käytti päivittäin maitoa tai maitotuotteita 6400 mg maitoproteiinia vastaavan määrän.
Immediately after the blind OIT, all 10 children in the control group received open-label OIT according to the same protocol.
Tämän jälkeen verrokkiryhmään päätyneet lapset saivat saman protokollan mukaisen avoimen maitosiedätyshoidon heti perään.
Among the participants completing the OIT protocol, all 16 children in the active group and five of eight in the placebo group suffered mild symptoms from milk or placebo consumption.
Kaikilla aktiiviryhmän ja 2/3 kontrolliryhmän lapsilla oli lieviä oireita maitoon tai plaseboon liittyen.
Results: Twenty-four children (out of 28, or 86 %) completed the double-blind, placebo-controlled study.
Tulokset: Kaksoissokko maitosiedätyshoitoprotokollan läpäisi 24/28 (86 %) lasta.
Subjects and methods: Twenty-eight school-age children, 6-14 years old, who have been treated for CMA since they were under 2 years old at the Department of Pediatrics at Tampere University Hospital in Finland, were recruited for the OIT study in May 2008.
Aineisto ja menetelmät: Tutkimus käynnistyi toukokuussa 2008 Tampereen yliopistollisessa sairaalassa (Tays), lastentautien yksikössä.
Aims: The main aim of the present study was to find out how double-blind, placebo-controlled OIT is accomplished for school-age children with IgE-mediated CMA.
Tutkimuksen tarkoitus: Pääasiallisena tarkoituksena oli selvittää maitosiedätyshoidon tehoa kaksoissokkoasetelmassa kouluikäisillä lapsilla, jotka eivät ole toipuneet IgE-välitteisestä maitoallergiastaan.
They all had a medical history of challenge-proven IgE-mediated CMA, determined either with skin-prick tests (SPT) ≥ 3 (with at least half in relation to histamine control) or CM-specific IgE > 3.5kU/l.
Sisäänottokriteereinä oli ikä vähintään 6 vuotta, positiivinen ihotesti maidolle (Prick ≥ 3mm ja vähintään puolet histamiinipaukaman kokoon nähden) tai positiivinen seerumin maito-spesifinen IgE > 3.5kU/l ja joko positiivinen avoin maitoaltistus tai anamnestisesti luotettava reaktio maidolle vahinkoaltistuksessa 6 kk aikana ennen tutkimuksen käynnistymistä.
A follow-up was done annually through a postal questionnaire until the final phone call seven years after the initiation of milk OIT.
Tutkimuspotilaiden maidon käyttöä ja siihen liittyneitä oireita seurattiin ensin vuosittaisilla puhelinsoitoilla ensimmäiset kolme vuotta ja sen jälkeen postissa lähetettävillä kyselylomakkeilla kunnes lopullinen seurantatulos saatiin puhelimitse seitsemän vuoden kohdalla tutkimuksen alusta lähtien.
Still, a notable portion of children with IgE-mediated CMA will not recover until school age.
Kuitenkin huomattava osa IgE-välitteisistä maitoallergikoista sairastaa tautia edelleen kouluiässä.
Seven years later, half the patients were consuming milk and their milk-related symptoms were less frequent than shortly after the end of OIT. Due to milk OIT, there were changes in allergy markers in the peripheral blood eosinophils, total IgE levels decreased, and milk-specific IgG and IgG4 levels increased.
Hoidon aikana perifeerisen veren allergiamittarit kuten eosinofiili- ja kokonais-IgE-pitoisuus laskivat ja maito-spesifinen IgG- ja IgG4-pitoisuus nousivat.
At the beginning of the study, high milk-specific IgE referred to discontinuing milk OIT. No other biomarker at the baseline predicted milk consumption at the seven-year mark. Only high post-OIT serum adipsin levels correlated with poor long-term compliance with milk consumption.
Ainoastaan siedätyshoidon jälkeinen korkea adipsiini-taso korreloi epäonnistuneeseen pitkäaikaiseen maidon käyttöön.