natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The results demonstrated that a combination of ALS and multisource NFI in the modelling approach increased the prediction accuracy from 76% to 81%.
Puulajitieto lisäsi tuulituhojen kartoitustarkkuutta 76 prosentista 81 prosenttiin.
Accurate and up-to-date information concerning vegetation characteristics is needed for decision-making from individual-tree-level management activities to the strategic planning of forest resources.
Luonnonvaroja koskevaa päätöksentekoa varten tarvitaan luotettavaa ja ajantasaista tietoa, oli kyse sitten yksittäiseen puuhun liittyvistä toimenpiteistä tai laajojen alueiden strategisesta suunnittelusta.
With multi-temporal MLS data sets changes in vegetation were mapped year to year.
Useampiaikaisilla aineistoilla oli mahdollista kartoittaa vuosien välillä tapahtuneita kasvillisuuden muutoksia.
The overall classification accuracy of 73% was obtained, which is similar to accuracies found in other studies.
Kasvillisuus ja paljas maa oli mahdollista erotella 73 prosentin tarkkuudella, vastaaviin tarkkuuksiin on päästy myös aiemmissa tutkimuksissa, joissa tosin hyödynnettiin tarkempaa maastoaineistoa.
The dissertation showed the capability of ALS and MLS for characterizing vegetation and mapping changes in varying environments.
Väitöskirja esitteli erilaisilta alustoilta tehtävän laserkeilauksen kykyä kasvillisuuden luonnehtimiseen sekä muutosten huomioimiseen erilaisissa ympäristöissä monipuolista päätöksentekoa varten.
The developed applications could increase and expand the utilization of multi-temporal 3D data sets as well as increase data value.
Väitöskirjassa kehitettyjen menetelmien avulla voidaan laajentaa useampiaikaisten laserkeilausaineistojen hyödyntämistä sekä saada lisäarvoa aineistoista.
In substudy III, open access ALS data were combined with multisource national forest inventory (NFI) data to investigate the drivers associated to wind damage.
Kolmannessa osajulkaisussa hyödynnettiin avoimesti saatavilla olevaa ilmalaserkeilaus- ja monilähteistä valtion metsien inventoinnin (VMI) aineistoa tuulituhojen kartoittamiseen sekä ennustamiseen.
The aim of this dissertation was to develop methods for characterizing vegetation and its changes in varying environments.
Väitöskirjan tavoitteena oli kehittää menetelmiä kasvillisuuden ominaisuuksien ennustamiseen laserkeilauksen avulla erilaisissa ympäristöissä.
Airborne laser scanning (ALS) has so far been successfully used for applications involving detailed vegetation mapping because of its capability to simultaneously produce accurate information on vegetation and ground surfaces.
Ilmalaserkeilaus on jo operatiivisessa käytössä metsävaratiedonkeruussa Pohjoismaissa sillä sen avulla voidaan tuottaa tarkkaa tietoa samanaikaisesti sekä maanpinnan korkeudesta ja maaston muodoista että kasvillisuuden pituudesta ja tiheydestä.
A method called multisource single-tree inventory (MS-STI) was developed in substudy I to update urban tree attributes.
Väitöskirja koostuu kolmesta osajulkaisusta, joista ensimmäisessä kehitettiin monilähteinen yksittäisten puiden inventointimenetelmä kaupunkipuiden tunnusten päivittämiseen.
Boat-based mobile laser scanning (MLS) data were employed in substudy II to map riverbank vegetation and identify changes.
Toisessa osajulkaisussa käytettiin veneeseen asennettua laserkeilainta jokiympäristön kasvillisuuden kartoittamiseen sekä kasvillisuudessa tapahtuneiden muutosten havainnoimiseen.
In MS-STI stem map was produced with terrestrial laser scanning (TLS) and by combining the stem map with predictors derived from ALS data it was possible to obtain improved estimates of diameter-at-breast height but also to produce new attributes such as height and crown size.
Ilmalaserkeilauksesta saatujen yksittäisten puiden latvojen pituus- ja tiheystunnusten avulla voitiin parantaa kaupunkipuiden läpimittatietoja sekä tuottaa uusia tunnuksia kuten pituus ja latvuksen koko lisättäväksi kaupunkipuurekisterin tietokantaan.
The special interest was in ALS-based predictors to map areas with wind disturbance and apply logistic regression to produce a continuous probability surface of wind predisposition to identify areas most likely to experience wind damage.
Kaupunkiympäristöissä yksittäisten puiden tunnukset ovat kohdennettujen toimenpiteiden kannalta tärkeitä, kun taas tietoa jokiympäristöjen kasvillisuudesta ja sen muutoksista voidaan hyödyntää päivitettäessä tulvariskimalleja.
Predicting vegetation characteristics in a changing environment by means of laser scanning
Laserkeilan mittaa etäisyyttä kohteeseen laserpulssin kulkuajan perusteella.
Finally, the contribution of terrestrial DOC promoting heterotrophic food webs in coastal waters was quantified after receiving a radiation dose corresponding UV-radiation absorbed by Earth s surface in a month.
Maaekosysteemeistä peräisin olevan liuenneen orgaanisen hiilen merkitystä toisenvaraisille rannikkovesien ravintoverkoille arvioitiin sen jälkeen, kun se oli alistettu UV-säteilylle, jonka määrä vastasi maan pinnan kuukaudessa vastaanottamaa säteilyannosta.
Furthermore, we found that there are large differences in the way ecosystems are exchanging water in the winter and the summer.
Tutkimuksessa havaittiin myös huomattavia kesän ja talven välisiä eroja tavassa, jolla ekosysteemit käyttävät vettä.
Extrapolation of production revealed that the majority of tDOC will be mineralized to CO2 either directly or through bacterial respiration in coastal waters.
Tutkimus paljasti, että suurin osa värillisestä liuenneesta orgaanisesta hiilestä mineralisoituu rannikkovesissä hiilidioksidiksi joko suoraan tai bakteerihengityksen kautta.
Irradiation removed approximately half from the initial terrestrial chromophoric dissolved organic matter (tCDOM) suggesting that sun-light induced photochemistry is a significant sink of tCDOM in coastal waters.
Kokeellinen säteilytys hajotti keskimäärin puolet värillisestä liuenneesta orgaanisesta hiilestä, mikä viittaa siihen, että auringonvalon aiheuttamat valokemialliset reaktiot ovat merkittävä värillisen liuenneen orgaanisen hiilen nielu rannikkovesissä.
Tropical rainforest covered large basins of Amazon and Congo Rivers contributed the highest production of biologically labile photoproducts (BLPs) and the highest tCDOM fluxes of investigated rivers, which might be linked to large water fluxes and carbon sequestration in their basins.
Trooppisten sademetsien kattamat laajat alueet Amazon- ja Kongo- jokien valuma-alueilla ilmeisesti vaikuttivat biologisesti käyttökelpoisten, valokemiallisesti tuotettujen yhdisteiden suuriin tuotantomääriin ja siten suuriin liuenneen värillisen hiilen voihin näillä globaalisti tärkeillä joilla.
Water and carbon cycles of the Earth are tightly linked to each other.
Veden hydrologinen kierto ja globaalistikin tärkeät alkuaineiden kierrot kuten hiilenkierto liittyvät kiinteästi toisiinsa.
The model is parsimonious, i.e. all parameters could be estimated statistically and it its performed better than previous models for the 18 partially nested sub-catchments of the Kryckland research area.
Yksinkertaisuudestaan huolimatta se kuvasi tutkimuksessa käytettyjä 18 metsäistä osavaluma-aluetta paremmin kuin aiemmin käytetyt mallit.
One linkage of these cycles is through the water use efficiency of photosynthetic production its interactions with drought, and its possible changes.
Yksi merkittävimmistä sidoksista vesi- ja hiilivoiden voiden välillä on fotosynteettisen tuotannon vedenkäytön tehokkuus ja sen merkitys mm. kuivuudelle.
The thesis shows that latent heat exchange in boreal and arctic biomes differs, under similar climatic conditions, between different land cover types in the boreal and arctic climatic zones.
Työssä osoitettiin, että havumetsävyöhykkeellä ja arktisilla alueilla latenttiin lämmönvaihtoon eli veden haihduntaan vaikuttaa samallakin ilmastovyöhykkeellä suuresti vallitseva metsä- tai kasvillisuustyyppi.
A strong relationship between photobleaching of tCDOM and bacterial production based on bioavailable labile photoproducts (BLPs) was found and used to estimate BLP production globally.
Maaekosysteemeistä peräisin olevan värillisen liuenneen orgaanisen hiilen valohaalistumisen ja valokemiallisesti tuotettuihin biologisesti käyttökelpoisiin substraatteihin perustuvan bakteerituotannon välillä havaittiin voimakas riippuvuussuhde.
Winter time surface resistances were much higher and the transition between the winter and summer phenological stages was slow.
Sopeutuminen talveen aiheutti kasvillisuudessa ilmarakojen toimintaan liittyviä fysiologisia muutoksia, jonka johdosta talvi- ja kesätilan väliset erot olivat suuria.
A second linkage between the water and carbon cycles: the transport of terrestrial carbon as dissolved organic carbon (DOC) to aquatic ecosystems has received much less attention and is, therefore, the subject of this thesis.
Toinen merkittävä sidos veden- ja hiilenkierron välillä on maaekosysteemien fotosynteettistä alkuperää olevan liuenneen, värillisen orgaanisen hiilen kulkeutuminen vesiekosysteemeihin, joissa se vaikuttaa suuresti mm. perustuotannon edellytyksiin ja sitä kautta ihmiseen asti ulottuvien ravintoverkkojen toimintaan.
The model, developed here and applied to a boreal catchment simulates stream water DOC concentrations as a function of catchment water storage, soil temperature and runoff.
Tässä työssä kehitettiin hydrologian ja liuenneen orgaanisen hiilen pitoisuudet yhdistävä malli, jota sovellettiin boreaaliselle valuma-alueelle simuloimaan virtaveden liuenneen orgaanisen hiilen pitoisuuksia.
Similarly, stream water DOC concentrations show high temporal and spatial variability between different catchments in boreal landscapes and globally between big river systems.
Havumetsävyöhykkeen valuma-alueilla ja virtavesissä oli suurta ajallista ja paikallista vaihtelua liuenneen orgaanisen hiilen pitoisuuksissa.
Also during the research period there has been changes both ways: loneliness has both decreased and increased.
Myös tutkimusvuosien aikana muutoksia on tapahtunut molempiin suuntiin: yksinäisyys on sekä lisääntynyt että vähentynyt.
Key words: loneliness, life course, ageing, older people, social pathways, social convoy, social roles, qualitative longitudinal research, interview
Asiasanat: yksinäisyys, elämänkulku, ikääntyminen, vanhuus, sosiaaliset polut, sosiaalinen saattue, sosiaaliset roolit, laadullinen seurantatutkimus, haastattelututkimus
It has been present in different life situations and life phases.
Yksinäisyys on ollut läsnä tietyissä elämäntilanteissa tai -vaiheissa.
The research data builds on one to three interviews with ten older persons during a five year period.
Heidät tutkija on kohdannut viiden vuoden ajanjaksolla yhdestä neljään kertaan.
In the analysis loneliness is described through lost and unfulfilled social roles and weakening social convoy.
Tutkimuksessa yksinäisyyttä tarkastellaan menetettyjen ja toteutumattomien sosiaalisten roolien ja rakoilevan sosiaalisen saattueen näkökulmista.
For others loneliness has been a new experience encountered in old age, but for most loneliness has fluctuated during the life course.
Osalle haastateltavista yksinäisyys on ollut vasta vanhemmiten kohdattu kokemus, mutta suurimmalla osalla yksinäisyys on elämänkulun aikana aaltoillut.
Using a life course perspective the research opens windows to the social worlds of older people and more broadly to loneliness experienced in different live phases and situations during life course.
Elämänkulkunäkökulmaa hyödyntäen tutkimus avaa ikkunoita ikääntyvien sosiaalisen elämän ja laajemmin eri elämänkulun vaiheissa koetun yksinäisyyden ja sen syiden tarkasteluun.
Using a qualitative longitudinal approach the research aims to grasp the temporal nature of loneliness and its individual meanings in relation to different transitions, events and social relations during the life course.
Laadullisen seurannan avulla pyritään tavoittamaan yksinäisyyden ajallinen luonne ja sille annetut merkitykset suhteessa elämänkulullisiiin siirtymiin, tapahtumiin ja sosiaalisiin suhteisiin.
Hence loneliness is not only connected to relationships but also to the everyday life infrastructure and social environment through which a person is connected or unconnected to other people.
Yksinomaan ihmissuhteista ei yksinäisyydessä kuitenkaan ole kyse, vaan myös laajemmin arjen infrastruktuurista, osallisuuden mahdollisuuksista ja ehdoista, joilla ihminen kiinnittyy tai jää kiinnittymättä toisiin ihmisiin.
The research answers to questions such as: what kind of social pathways, life situations and life phases can be found behind loneliness in older age and how does loneliness change during one's life course.
Tutkimuksessa kysytään, millä tavoin myöhemmällä iällä koettu yksinäisyys kietoutuu elämänkulkuun: millaisia sosiaalisia polkuja ja niiden varrelle linkittyviä elämäntapahtumia tai -vaiheita yksinäisyyden taustalta voidaan paikantaa ja millaisia muutoksia yksinäisyydessä elämänkulun varrella mahdollisesti tapahtuu.
The research explores loneliness in old age from a sociological life course perspective.
Tutkimuksessa tarkastellaan ikääntyvien yksinäisyyttä elämänkulun näkökulmasta.
The research reveals the dynamic nature of loneliness and the different ways in which loneliness is rooted in the individual life stories and life courses of older people.
Tutkimus tuo esiin yksinäisyyden dynaamisen luonteen ja juurtumisen yksilöllisiin elämäntarinoihin.
Both in the interviews and survey data loneliness appears as a life situational or as a lifelong experience.
Sekä haastattelu- että kyselyaineistosta on mahdollista löytää sekä pitkäkestoista että elämäntilanteista yksinäisyyttä.
By revealing reasons behind loneliness the research also gives an important input on discussions of loneliness interventions.
Tärkeän avauksen tutkimus antaa myös yksinäisyyden lievittämisestä käytyyn keskusteluun.
The weakening social convey has meant lack of a good friend, experiences of a foreign and strange culture and friction with children or one's own parents.
Rakoilevaan sosiaaliseen saattueeseen kietoutuvat ruumiin rajallisuus, hyvän ystävän kaipuu, kokemus vieraasta kulttuurista ja erilaiset vanhemmuuteen liittyvät kitkat, joiden myötä sosiaalinen osallisuus ja sen mahdollisuudet ovat kaventuneet ja sosiaalisiin suhteisiin kohdistuvat odotukset ovat jääneet toteutumatta.
The first involves life changes and situations such as widowhood, being without a partner, childlessness and grandchildlessness and retirement, due to which loneliness has been present in the lives of the interviewees.
Menetetyt ja toteutumattomat sosiaaliset roolit liittyvät leskeytymiseen, kumppanittomuuteen, lapsettomuuteen ja lapsenlapsettomuuteen sekä eläköitymiseen, joihin liittyviä menetyksiä, muutoksia ja toiveita myöhemmällä iällä koetun yksinäisyyden taustalta voidaan paikantaa.
Only for a minority of the research participants loneliness has been present for a long time.
Pelkkää yksinäisyyttä tutkimuksessa mukana olleiden joka päiväinen elämä ei ole ollut.
Also trajectories of childhood experiences such as war time or loss of one's own mother were connected to loneliness.
Myöhemmällä iällä koetun yksinäisyyden taustalla näkyvät myös erilaiset elämäntapahtumien, kuten äidin menettämisen ja lapsuuden sotakokemusten haavat ja heijastumat.
Qualitative longitudinal research has been scarcely used among older people, there for the research offers new methodological findings and implications.
Keskeisen osan tutkimusta muodostaa tutkimusprosessin kuvaus ja sen parissa käydyt metodologiset pohdinnat.
Acknowledging that individual experiences are always embedded in not just the present everyday life but also the past life events and the wider social surroundings in which people are linked during their course of life.
Punaisena lankana kulkee näkemys siitä, ettei ihmisen toimintaa ja ympäröiviä olosuhteita voida ymmärtää rajaamalla tarkastelu vain tiettyyn elämänvaiheeseen: on kiinnitettävä huomio myös aiempiin elämäntapahtumiin, sosiaalisiin suhteisiin ja laajempiin yhteiskunnallisiin tekijöihin elämänkulun ajalta.
Even though the interviewees have reported being lonely often or all the time, it has not meant they had been experiencing continuous loneliness in their everyday life.
Niiden jäljet ovat joko olleet läsnä yksinäisyyden kokemuksena läpi elämän tai nousseet pintaan vasta myöhemmissä elämänvaiheissa.
The liposomes were not cytotoxic during 24-hour incubation.
Liposomit eivät olleet solutoksisia 24 tunnin inkubaation aikana.
The light induced calcein release was variable between the experiments, possibly due to the study setting related factors, such as difficulties in temperature control.
Valotuksen aikaansaama kalseiinin solunsisäinen vapautuminen oli vaihtelevaa eri kokeiden välillä, mikä voi osittain johtua koeasetteluun liittyvistä tekijöistä, muun muassa vaikeuksista lämpötilan säädössä.
The experimental part of the thesis focused on studying the cell uptake, content release and cytotoxicity of light triggered pH-sensitive gold nanoparticle liposomes in human retinal pigment epithelial (ARPE-19), human umbilical vein endothelial (HUVEC) and monkey choroidal endothelial (RF/6A) cell lines.
Kokeellisessa osassa tutkittiin valoaktivoituvien ja pH-herkkien kultananopartikkeleita sisältävien liposomien soluunottoa, liposomeihin kapseloidun kalseiinin vapautumista solun sisällä sekä toksisuutta ihmisen verkkokalvon pigmenttiepiteeli- (ARPE-19), ihmisen napanuoralaskimon endoteeli- (HUVEC) sekä apinan suonikalvon endoteelisolulinjoissa (RF/6A).
Optimization of the study arrangement and liposome production procedure is needed in order to get more reliable results and further assess the future potential of these liposomes in the treatment of posterior eye diseases.
Koejärjestelyn ja liposomien valmistusmenetelmän optimointia tarvitaan, jotta voitaisiin luotettavammin arvioida formulaation tulevaisuuden mahdollisuuksia silmän takaosan sairauksien hoitamisessa.
Liposome-encapsulation prolongs the half-live of a drug.
Liposomikapselointi pidentää lääkkeen puoliintumisaikaa.
All cells internalized liposomes to some extent, but in HUVEC capillary tubes the uptake seemed to be negligible.
Kaikki solulinjat ottivat liposomeja sisäänsä jossain määrin, mutta HUVEC-solujen muodostamissa kapillaariputkissa soluunotto oli erittäin vähäistä.
Light triggered release and pH-sensitivity enables highly targeted intracellular drug release decreasing the off-target side effects.
Valoaktivoitu ja pH-riippuva vapautuminen mahdollistaa hyvin kohdennetun solunsisäisen lääkkeen vapautumisen vähentäen sivuvaikutuksia muissa kudoksissa.
HUVEC cells were cultured on an artificial basement membrane matrix and induced with vascular endothelial growth factor (VEGF) to form capillary like tube structures.
HUVEC-soluja viljeltiin keinotekoisella soluväliainematriisilla sekä indusoitiin verisuonien kasvutekijällä (VEGF) muodostamaan kapillaariverisuonia muistuttavia putkimaisia rakenteita.
The growing field of research of drug delivery systems, such as implants, nano- and microparticles and liposomes emphasizes to answer these challenges by enhancing time-controlled and targeted drug release to retinal and choroidal tissues, enabling less frequent administration and reduced off-target side effects.
Erilaisilla lääkemuodoilla, kuten implanteilla, liposomeilla sekä nano- ja mikropartikkeleilla voidaan mahdollistaa pitkäaikainen lääkeaineen vapautuminen ja kohdennus kudoksiin siten vähentäen haittavaikutuksia ja harventaen annosväliä.
The drug delivery to the posterior segment with topical or systemic methods is challenging due to the protective barriers of the eye.
Lääkkeen kuljetus silmän takaosan kudoksiin topikaalisilla tai systeemisillä antotavoilla on hankalaa silmän anatomisten ja fysiologisten suojamekanismien takia.
The leading causes of vision loss in developed countries are related to the impairment of the posterior segment of the eye.
Silmän takaosan sairaudet ovat merkittävimpiä sokeutumisen aiheuttajia teollisuusmaissa.
The liposomal carrier system has promising attributes to posterior eye drug delivery.
Tällä liposomisysteemillä on lupaavia ominaisuuksia silmän takaosan lääkinnässä.
Since naked molecules usually have a rapid vitreal clearance, the invasive injections need repeated administration in chronic conditions, resulting to increased risk of complications and poor patient compliance.
Lasiaisinjektiot ovat invasiivisia ja epämiellyttäviä potilaille, ja lääkeaineiden takakammion nopean puhdistuman takia injektioita täytyy toistaa säännöllisesti kroonisessa lääkehoidossa.
Liposomal drug delivery systems have potential in delivering therapeutics to posterior eye tissues in sustained and targeted manner.
Lasiaisinjektio on yleisesti käytetty ja tehokas tapa saavuttaa hoidollinen lääkeainepitoisuus silmän takaosassa.
To enhance the cell differentiation to resemble the in vivo morphology, ARPE-19 cells were also used as a filter-cultured model.
ARPE-19-soluja kasvatettiin puoliläpäisevillä suodatinkalvoilla morfologian erilaistumisen tehostamiseksi.
Level of hindrance depends on particle's characteristics.
Estevaikutuksen suuruus riippuu partikkeleiden ominaisuuksista.
100-200 nm anionic particles move quite freely in the negatively charged vitreous gel.
100-200 nm kokoiset anioniset partikkelit kulkeutuvat varsin vapaasti negatiivisesti varautuneessa lasiaisessa.
Regular injections can however cause ocular complications and some drugs may also be toxic to ocular tissues at high local concentrations of free drug.
Säännölliset lasiaisruiskeet voivat kuitenkin aiheuttaa komplikaatioita ja osa vapaista lääkeaineista voivat olla toksisia silmän kudoksille.
Vitreous liquefaction increases the diffusion rate of nanoparticles but the clinical impact on ocular pharmacokinetics needs further research.
Nanopartikkeleiden diffuusionopeus kasvaa nesteytyneessä lasiaisessa, mutta muutoksen kliininen merkitys silmän sisäiseen kinetiikkaan vaatii lisätutkimuksia.
Furthermore, ageing and different disease states cause changes in the vitreous structure possibly resulting in shift in the intravitreal movement of particulate systems.
Lisäksi ikääntyminen ja erilaiset silmän sairaudet voivat muuttaa lasiaisen rakennetta, jolloin partikkeleiden kinetiikka lasiaisessa voi muuttua.
Posterior eye segment diseases, such as age-related macular degeneration, are leading causes of preventable visual impairment in the developed countries.
Silmän takaosan sairaudet, kuten silmänpohjan ikärappeuma, ovat yksi näkövammaisuuden yleisimmistä syistä länsimaissa.
In the literature part of this Master's thesis ocular drug delivery is reviewed with main focus on drug targeting in the posterior eye segment.
Tämän Pro Gradu -työn kirjallisuuskatsauksessa tarkastellaan lääkkeiden annostelua silmään painopisteenä lääkevaikutuksen kohdentaminen silmän takaosaan.
It is discovered that vitreous gel hinders the movement of nanoparticles.
Tuloksista havaitaan, että lasiainen muodostaa esteen partikkeleiden kulkeutumiselle.
1 µm anionic and cationic particles are sterically trapped inside the vitreous meshwork created by the 3-dimensional biopolymer network of the vitreal macromolecules.
1 µm kokoiset anioniset ja kationiset partikkelit takertuvat steerisesti lasiaisen biomolekyylien muodostamaan verkkomaiseen rakenteeseen.
Similarly sized cationic particles are immobile in the vitreous due to electrostatic interactions between surface of the cationic particle and anionic glycosaminoglycans in the vitreous.
Samankokoiset kationiset partikkelit ovat lähes liikkumattomia lasiaisessa partikkelin positiivisesti varautuneen pinnan ja lasiaisen negatiivisesti varautuneiden glykosaminoglykaanien välisten elektrostaattisten vuorovaikutusten vuoksi.
Furthermore, the influence of aging on the intravitreal diffusion was modeled by enzymatic degradation of the vitreous gel structure.
Ikääntymisen vaikutusta partikkeleiden kulkeutumiseen mallinnettiin hajottamalla lasiaisen rakennetta entsymaattisesti.
In the experimental work liposomes with different lipid compositions and surface charges were prepared as model particulate systems to evaluate the intravitreal diffusion of nanoparticles with confocal microscope.
Kokeellisessa osassa valmistettiin liposomeja eri lipidikoostumuksilla, jolloin liposomit eroavat pintavarauksiltaan.