natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Homeowners associations are examined by using the so-called common-pool resource regime approach, with the main question being the ways in which taking care of common property collectively succeeds in practice.
Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää miten yhteisten tilojen hallinnointi onnistuu käytännössä asunnonomistajien yhdistyksissä.
Certain elements that characterise a successful common-pool resource regime do not fulfill sufficiently in St. Petersburg s homeowners associations.
Ongelmana on, että tietyt yhteisten resurssien hallinnan periaatteet eivät toteudu yhdistyksissä kuten niiden pitäisi.
That is, eviction or expelling a non-paying member from the association is not possible.
Ongelmaa vaikeuttaa se, että lainsäädännössä ei ole riittävän tehokkaita sanktioita maksujen laiminlyömiselle; häätäminen tai yhdistyksestä erottaminen ei ole mahdollista.
The research method is based on narrative analysis.
Analyysitapojen lähtökohtana on narratiivinen analyysi.
The study is based on two primary data sets.
Tutkimuksessa on kaksi pääaineistoa.
It is also suggested that the performative narrative emerging through musical performances and school celebrations should be utilized as a tool for evaluating and developing school culture by a three-function circle of (1) expressing the values and practices, (2) evaluating them and (3) transferring the possible need for change into habits of actions.
Tutkimuksen perusteella ehdotetaan myös, että musiikkiesitysten ja juhlien tarjoamaa performatiivista tarinaa käytettäisiin koulun toimintakulttuurin arvioinnin ja kehittämisen välineenä hyödyntäen kolmen funktion sykliä (1) arvojen ja käytäntöjen ilmentämisestä (2) niiden arvioimiseen ja (3) mahdollisen muutostarpeen toteuttamiseen koulun toiminnan tavoissa.
The research adopts a Deweyan pragmatist approach which, in particular, relies upon the notions of continuity of experience and the interaction between individual, community and environment.
Tutkimus sijoittuu pragmatistiseen viitekehykseen, jonka keskeisiä elementtejä ovat kokemuksen jatkuvuus sekä yksilön, yhteisön ja ympäristön vuorovaikutus.
The first, collected in 2007, consists of three group interviews, in which the whole educational staff (13 teachers and school assistants) of the school participated.
Työyhteisön keskusteluaineisto kerättiin vuonna 2007 muistelumenetelmää soveltaen kolmessa ryhmähaastattelutilanteessa, joihin osallistui koulun koko opetushenkilöstö (13 opettajaa ja koulunkäyntiavustajaa).
In conclusion, the event of a musical performance in the school is suggested to be read as a performative narrative, which reveals the values and social relationships of school community.
Tutkimuksessa esitetään, kuinka koulun musiikkiesitystilannetta voidaan lukea performatiivisena tarinana, joka ilmentää koulun arvoja ja sosiaalisia suhteita.
The second was collected in 2008 by observing the process of composing a musical performance for the summer celebration and interviewing the participants (a second grade class of 17 pupils and their classroom teacher).
Musiikkiesityksen valmistamisprosessia havainnoitiin vuonna 2008 yhden koululuokan (17 oppilasta 2. vuosiluokalta) kevätjuhlaesityksen valmistamisen yhteydessä.
In the analysis of the second data set, the process of preparing for a musical stage performance is regarded as a narrative learning environment which especially enhances negotiation on positioning and the moral order of the community.
Musiikkiesityksen valmistamisen prosessi näyttäytyy koulussa oppimisympäristönä, jossa neuvotellaan positioitumisesta ja yhteisön moraalisesta järjestyksestä.
Combined with a sociocultural perspective, the events of musical performances are considered as rituals, in which musical, social and physical relations are explored.
Musiikkiesitystilanteita tarkastellaan sosiokulttuurisesta näkökulmasta rituaaleina, joissa musiikillisten suhteiden lisäksi käsitellään sosiaalisia suhteita sekä fyysisten rakenteiden luomia suhteita.
Through analysing the meanings and purposes connected to school performances and celebrations in one Finnish primary school, the possible meanings and purposes of musical performances and celebrations are conceptualized in the broader context of comprehensive schooling.
Tapaustutkimusta käytetään instrumentaalisesti: tutkimalla yhden koulun musiikkiesityksille ja juhlille annettuja merkityksiä ja tehtäviä pyritään ymmärtämään ja käsitteellistämään musiikkiesitysten ja juhlien merkitystä ja mahdollista tehtävää kouluympäristössä yleisesti.
In this ethnographic case study, musical performances and school celebrations are considered as part of the operational culture and educational task of schooling.
Tutkimuksessa tarkastellaan musiikkiesityksiä ja juhlia osana peruskoulun toimintakulttuurin rakentamista ja kasvatustehtävän toteuttamista.
The narrative learning environment created by music and performance is examined as a framework for told, lived inner stories and, from a pragmatist point of view, as a learning environment for musical agency, collaboration and the sense of community.
Musiikkiesityksen ja juhlan valmistamisen prosessia käsitteellistetään tarinallisena oppimisympäristönä, joka luo puitteet kerrottujen, elettyjen ja sisäisten tarinoiden rakentamiselle (Hänninen 1999; 2004) sekä musiikilliselle toimijuudelle ja yhteisöllisyydelle.
In addition, observations on everyday school life and on preparing for Easter celebrations, the researcher's field notes, and a questionnaire distributed to parents, were also analysed as part of this research.
Pääaineistoja täydentävänä aineistona ovat kenttämuistiinpanot, oppilaiden vanhemmille lähetettyyn kyselyyn saadut vastaukset, keskustelut opetushenkilökunnan kanssa aineiston tulkinnasta sekä havainnointimateriaali niin koulun arjesta kuin pääsiäis- ja kevätjuhlista valmisteluineen.
In this narrative, three emergent themes are defined that describe the purpose of the school performances and celebrations and the process of preparing them.
Opetushenkilöstön kertomasta rakennetaan kollektiivinen narratiivi, jossa juhlille ja niiden valmistamiselle hahmottuu koulussa kolme tehtävää: koulun arvojen ilmentäminen, yhteisöllisten toiminnan tapojen tukeminen sekä koulun arvioinnin ja kehittämisen rikastaminen.
A collaborative narrative by the school staff, based on the first set of data, was created and analyzed.
Yhtäältä tutkitaan opettajien ja avustajien kollaboratiivisesti kertomaa tarinaa.
The theoretical point of departure of this data oriented study is Lincoln's and Guba's naturalistic paradigm.
Aineistolähtöisen tutkimuksen teoreettisena perustana oli Lincolnin ja Guban naturalistinen paradigma.
It appears to be especially suitable for those with arts as a favoured means of expression.
Se näyttäisi soveltuvan erityisesti henkilöille, joille taide on läheinen ilmaisuväylä.
The data analysed in this study consists of 17 music therapy client interviews.
Tämän laadullisen tutkimuksen analysoidun aineiston muodostavat 17 terapia-asiakkaan haastattelut.
A thematic interview method was used and analysis of the interviews was carried out based on the grounded theory method.
Haastattelut tehtiin teemahaastatteluna ja niiden analyysi suoritettiin grounded theory -lähestymistavan mukaisesti.
In the course of the research process, significant moments were selected as a supporting frame of reference.
Tutkimusprosessin aikana analyysin tueksi valikoitui merkittävät hetket –viitekehys.
The music therapy carried out in this research can be put into practice either as an independent form of rehabilitation or as part of a larger rehabilitation programme.
Tutkimuksessa toteutunut musiikkiterapia voi toimia rooliltaan itsenäisenä kuntoutusmuotona tai osana muuta hoitokokonaisuutta.
Active self-processing and a more spontaneous ability to express emotions affected mental health positively.
Aktiivinen itseprosessointi ja tunteiden ilmaisun helpottuminen vaikuttivat myönteisesti henkiseen hyvinvointiin.
The growth of personal resources manifested itself in better ways of life control; finding new stimuli, the strengthening of initiative and courage as well as a clarification of values.
Musiikkiterapiaprosessin aikana voimavarojen lisääntyminen ilmeni elämänhallintakeinojen ja uusien virikkeiden löytymisenä, oma-aloitteisuuden ja rohkeuden kasvamisena sekä arvojen selkiytymisenä.
Learning to relax and becoming more aware of one's own physical condition improved the physical state.
Kehon tilan tiedostaminen ja rentoutuminen kohensivat fyysistä tilaa.
Music therapy produced, in the interviewees, experiences that exhibited characteristics of a strong feeling of presence, and deep experiencing.
Musiikkiterapia tuotti haastatelluille tutkimusasiakkaille elämyksiä, joille oli ominaista vahva läsnäolo ja syvä kokeminen.
Both reciprocal action and interpersonal communication between the client and therapist and the group members were found to be supporting factors.
Rakentava vuorovaikutus sekä terapeutin että vertaisryhmän jäsenten kesken toimivat tukena prosessissa.
One of the special contributions of music therapy is to procure strong experiences in the form of significant moments.
Sen erityisyys on rikkaissa mahdollisuuksissa elämysten tuottamiseen merkittävien hetkien muodossa.
The results centre upon the idea that the crucial meaning of music therapy is to help and, through the influence of music, to gain a recognition of those factors which form our quality of life and enhance our holistic well-being, as well as to add those factors to the clients life instead of intoxicants.
Tutkimus osoittaa, että musiikkiterapian keskeinen merkitys on musiikin tuella auttaa kokonaisvaltaista hyvinvointia edistävien elämänsisällöllisten tekijöiden havaitsemisessa ja niiden lisäämisessä päihdeongelmaisen asiakkaan elämään päihteen sijasta.
This dissertation examines the meanings that alcohol addicted clients gave to the group music therapy process.
Tässä väitöskirjassa tarkastellaan päihdeongelmaisten terapia-asiakkaiden ryhmämuotoiselle musiikkiterapiaprosessille antamia merkityksiä.
Different group music therapy techniques alongside the physio-acoustic method were used in the therapy groups.
Tutkimuksen ryhmissä käytettiin erilaisia ryhmämusiikkiterapian työtapoja sekä fysioakustista menetelmää.
The therapy given can be described predominantly as humanistic.
Terapeuttien työskentelyotetta voi kuvailla humanistiseksi, jolloin tärkeänä tavoitteena on ihmisen kasvu kohti omaa potentiaaliaan.
Various art forms were also amongst the methods included.
Niitä yhdistettiin taidetta monipuolisesti hyödyntäviin työtapoihin.
Such moments have aided the music therapy process and have an aspect of well-being that defines a vital and satisfying life.
Ne ovat vieneet terapiaprosessia eteenpäin ja olleet luomassa laadukasta elämää määrittelevää hyvinvoinnin tilaa.
The study also shows how changes in mental health were affected by higher spirits, better self-esteem and improved social relationships with those nearest.
Tätä edistivät myös mielialan ja itsetunnon koheneminen sekä tärkeiden ihmissuhteiden paraneminen.
Moreover, when offering a positive and meaningful weekly programme, the therapy worked for some clients as a regulator and supporter.
Musiikkiterapia toimi myös rytmittäjänä ja tukijana tarjotessaan myönteiseksi ja mielekkääksi koettua säännöllistä ohjelmaa.
From the viewpoint of the client, this study may possibly gain information on ways of developing and putting into practice a music therapy which supports an intoxicant-free way of life.
Väitöskirja tuo kuuluviin päihdeasiakkaiden äänen ja voi siten heidän näkökulmastaan lisätä tietoa päihteetöntä elämäntapaa tukevan musiikkiterapian toteutus- ja kehittämismahdollisuuksista.
In this study, those moments became the focus of the analysis and refer to intensive and powerful moments experienced by the clients.
Tässä tutkimuksessa se tarkoittaa, että keskeiseksi tarkastelun kohteeksi nousivat tiivistyneiksi ja voimallisiksi koetut hetket, jotka toimivat musiikkiterapiaprosessia auttavina tai hidastavina.
These refer to the factors affecting the therapy process in the long term.
Merkittävät hetket saivat rinnalleen merkittävät tekijät, joilla tässä tarkoitetaan asiakkaiden kokemuksia prosessiin pitkällä aikavälillä vaikuttavista tekijöistä.
The study shows how music therapy can be a comprehensive form of rehabilitation for a client committed to the therapy.
Tutkimusprojekti on johtanut ymmärtämään, kuinka musiikkiterapia voi siihen sitoutuneille olla kokonaisvaltainen, elämänkontekstin huomioiva ja siihen laadullisesti ja sisällöllisesti vaikuttava kuntoutusmuoto.
One the one hand, it focuses on the meanings given to events inside the therapy process, and on the other, to the meanings clients gave to the process in terms of their life context.
Toisaalta keskiössä ovat ne merkitykset, joita musiikkiterapiaprosessi saa kunkin asiakkaan elämänkokonaisuudessa.
Both the significant moments and the significant factors were experienced either as helpful or hindering to the music therapy process.
Musiikkiterapiaprosessin merkittävät tekijät ja merkittävät hetket päihteettömän elämäntavan tukijoina
The main interviewees of this study were the pianist Maria Kallionpää, the cellist Juho Laitinen, and the harpsichordist Petteri Pitko.
Undersökningens huvudintervjuer gjordes med pianisten Maria Kallionpää, cellisten Juho Laitinen och cembalisten Petteri Pitko.
The inventor of the baryton cannot be named with certainty.
Barytonin kehittäjää ei voi varmuudella nimetä.
This work is a summary of the history of the baryton.
Kirjallinen työ esittää yhteenvedon barytonin historiasta.
Sources include literature, articles, CD recording booklets, web databases and websites.
Käyttämäni lähdeaineisto koostuu kirjallisuudesta, artikkeleista, äänitteiden esittelyteksteistä, erilaisista verkkotietokannoista ja verkkosivustoista.
Little played from the 17th to the early 19th century, the baryton underwent a slow revival from the late 19th century, with its popularity continuing to increase slightly after the second world war.
Sen käytön elpyminen alkoi hitaasti 1800-luvun lopussa jatkuen edelleen hieman vireämpänä toisen maailmansodan jälkeen.
The second set of strings has two functions: reinforcing the sound with sympathetic resonance, it can also be plucked with the thumb of left hand.
Barytonin toisella kielistöllä on kaksi toimintoa: se vahvistaa myötävärähtelyllään soittimen ääntä ja sitä voi näppäillä vasemman käden peukalolla.
The different types of baryton are introduced in four chapters, along with its predecessors and other similar instruments, survived barytons, famous performers from all periods and, finally, contemporary uses of the instrument.
Neljässä luvussa esitellään barytonin eri versiot, sen edeltäjät ja muita samantyyppisiä soittimia, säilyneet barytonit, tiedossa olevat teokset barytonille, tunnetut barytonin soittajat eri aikoina ja lopuksi soittimen nykyinen käyttö.
The best known repertoire for the instrument is the 175 works by Joseph Haydn, particularly his 126 trios for baryton, viola and cello.
Soittimen tunnetuimman ohjelmiston muodostavat Joseph Haydnin 175 teosta barytonille eri soitinyhdistelmissä, joista nykyään esitetään eniten 126 trioa barytonille, alttoviululle ja sellolle.
The baryton was long heard only on rare occasions in England and parts of modern Germany and Austria, its scarcity most likely a consequence of its difficult playing technique and complicated structure.
Barytonia sai varsin pitkään kuulla vain joissakin harvoissa tilaisuuksissa Englannissa ja nykyisten Saksan ja Itävallan alueilla.
The instrument can be classed according to three types: baroque, 3-manual and classical baryton.
Soittimesta on kolme versiota: barokkibaryton, kolmikielistöinen baryton ja klassinen baryton.
The baryton is a hybrid instrument, a viola da gamba with an added set of strings that can be played simultanously bowed and plucked.
Baryton on yhdistelmäsoitin, jossa viola da gambaan on lisätty toinen kielistö.
The future of the instrument now appears rather positive due to the number of active players in Europe and the United States.
Barytonin tulevaisuus vaikuttaa tämän päivän valossa myönteiseltä, sillä Euroopassa ja USA:ssa toimii harva, mutta kattava barytoninsoittajien verkko.
He has attempted to divide these topics into easily perceived parts that are discussed in the light of different viewpoints.
Nämä on pyritty jakamaan helposti hahmotettaviin osa-alueisiin, joita on pohdittu eri näkökantojen valossa.
Special attention is given to the numerous duets of W.A. Mozart and Schubert, because these composers are considered important developers and spokesmen of the keyboard duet style.
Erityistä huomiota saavat W.A. Mozartin ja Schubertin lukuisat duosävellykset, koska näitä säveltäjiä voidaan perustellusti pitää klaveeriduotyylin merkittävinä kehittäjinä ja puolestapuhujina.
The compositions are written in a manner which presents the different technical problems and possibilities of timbre in duets for both one and two pianos.
Sävellykset on kirjoitettu niin, että ne esittelevät sekä yhden että kahden pianon duojen erilaisia teknisiä ongelmia ja soinnillisia mahdollisuuksia.
The writer has tried to find universally applicable and working solutions to these problems, in hope that these solutions will smooth out the sometimes rocky path leading to keyboard duets.
Ongelmiin on pyritty löytämään yleispäteviä ja toimivia ratkaisuja, jotka toivottavasti tasoittavat pianoduojen soittamisen joskus kivikkoista tietä.
The historical section with it's background information creates a base for the discussion of practical problems; the compositions and the recording complement the picture presented in the written section.
Historiaosa luo taustatietoineen pohjaa tyyliseikkojen ja käytännön ongelmien pohdiskeluun; sävellykset ja äänite puolestaan täydentävät edelleen kirjallisen työn antamaa kuvaa.
The examination consists of a written part (thesis), compositions and a sound recording.
Tutkinto koostuu kirjallisesta osiosta, sävellyksistä ja soivasta osiosta.
On the recording it is also possible to hear the writer's recent compositions which were born as a natural part of the piano duo experience and this examination.
Äänitteessä kuullaan myös kirjoittajan uudehkoja sävellyksiä, jotka ovat syntyneet luonnollisena osana pianoduotyöskentelyä ja tätä lisensiaatintyötä.
In addition to original compositions this part of the examination contains one arrangement, because the number of arrangements is remarkably high in the piano duo literature.
Osio sisältää alkuperäissävellysten lisäksi myös yhden sovituksen, koska sovitusten osuus pianoduo-ohjelmistossa on merkittävä.
At the same time they deepen the view of the special features of piano duo and function as a link between the sound recording and the written part.
Samalla ne syventävät kuvaa pianoduon erityispiirteistä ja toimivat eräänlaisena linkkinä kirjallisen ja soivan osion välillä.
After this the writer goes into the practical performance problems of the piano duo, which the compositions illuminate for their part.
Tämän jälkeen paneudutaan pianoduosoiton käytännön ongelmiin, joita sävellykset valottavat omalta osaltaan.
In the second section, dealing with the practical aspects of playing, the writer addresses the problems that arise in practicing, playing and performing.
Soiton käytäntöä käsittelevässä osassa paneudutaan harjoittelussa, soittamisessa ja esiintymisissä ilmeneviin ongelmiin.
They also function as examples as to how the characteristics of the piano duo affect a composer's approach to writing music for this ensemble.
Työhön sisältyvät sävellykset havainnollistavat konkreettisesti pianoduosoiton problematiikkaa ja toimivat esimerkkinä siitä, millä tavalla pianoduolle ominaiset seikat vaikuttavat säveltäjän tapaan kirjoittaa musiikkia tälle kokoonpanolle.
The recording gives both an auditive picture of different aspects of duo playing and a stylistic perspective into the repertoire.
Äänilevy antaa sekä soivan kuvan duosoiton eri puolista että historiallisen ja tyylillisen katsauksen ohjelmistosta.
The sound recording (a CD) contains several examples of works for both one and two pianos.
Soiva osio sisältää äänitteen, jossa on mahdollisuus kuulla sekä yhden että kahden pianon teoksia.
The sound recording (CD) contains pieces for four-handed piano and two pianos from different periods.
Soiva osio sisältää musiikkia eri tyylikausilta vaihdellen nelikätisistä teoksista kahden pianon sävellyksiin.
The written part begins with an overview of the history of keyboard composition for piano duo.
Kirjallinen osio käsittelee aluksi klaveeriduosäveltämisen historiaa.
Tötterström, Jouko: THE FOUR-HANDED SHAMAN The Piano Duo: History and Practical Problems Thesis for the Licentiate of Music Degree Developer education This thesis is part of a Licentiate of Music Degree under the study programme of developer education in the post-graduate education system of the Sibelius Academy.
Tämä kirjallinen työ on osa lisensiaatintutkintoa, joka kuuluu Sibelius-Akatemian jatkokoulutusjärjestelmän kehittäjäkoulutukseen.
The different parts of this examination give light to various aspects of the piano duo.
Työn osiot valottavat pianoduon eri aspekteja ja tukevat toisiaan.
The introductory section presents a historical overview from the first keyboard duets up to the music of F. Schubert.
Historiaosa luo katsauksen ensimmäisistä klaveeriduosävellyksistä F. Schubertiin asti, ja siinä keskitytään pääasiassa keskeisten säveltäjien teoksiin ja osin niiden taustoihin.
I question contemporary period instrumental practices in the light of historical sources.
Problematisoin nykyajan periodi-instrumentaalisia käytänteitä historiallisten lähteiden valossa.
This function is apparent in the historical practice of thorough bass, which for that reason serves as the common theme of this work.
Tämä funktio ilmenee historiallisessa kenraalibassokäytännössä, joka tästä syystä on tutkimukseni keskeinen teema.
Particularly in the realization of liturgical music, the organist would act as principal player of the entire ensemble.
Erityisesti liturgisen musiikin toteutuksessa urkuri toimi koko yhtyeen äänenjohtajana.
The organist played a central role in the public musical sphere, and his tasks usually included the role of composer and conductor in addition to that of performer.
Urkurilla oli keskeinen rooli julkisessa musiikkiympäristössä, ja hänen työhönsä liittyi usein niin kapellimestarin kuin säveltäjänkin tehtäviä.
Expert knowledge of counterpoint and ability to organize musical resources were considered essential skills for an organist, which is reflected in the qualifications required for a vacancy.
Kontrapunktin hallintaa ja musiikillisten resurssien organisoinnin taitoja pidettiin ensiarvoisina, mikä näkyi urkurin pätevyysvaatimuksissa.
My study, in fact, indicates that the early 17th century concept of thorough bass is firmly rooted in well established church music practices.
Tutkimukseni viittaakin siihen, että 1600-luvun alussa luotu kenraalibasson käsite liittyi vakiintuneisiin kirkkomusiikin käytäntöihin.
I therefore take a critical view on contemporary organ pedagogy; its narrow keyboard-centric perspective on the organ and organ playing technique is, on the basis of my research, historically one-sided.
Arvioin nykyisen urkurikoulutuksen painotuksia kriittisesti; sen suppean klaveristinen näkökulma urkuihin ja urkujensoittotekniikkaan on tutkimukseni perusteella historiakatsannossa yksipuolinen.
The historical practices I have studied can in many ways be relevant in today's increasingly pluralistic musical environment.
Tämän työni päämäärät eivät kuitenkaan kohdistu periodisoitinkulttuuriin sinänsä: tutkimani historialliset käytänteet voivat olla monella tapaa ajankohtaisia nykyajan yhä useampimuotoisessa ja -sisältöisessä musiikkiympäristössä.
The organ was extensively used for the accompaniment of vocal polyphony throughout the 16th century.
Vokaalipolyfoniaa säestettiin varsin yleisesti uruilla kautta 1500-luvun.