natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Liminality does not necessarily depend on whether the strategic change is constructed as a conversion or a de-conversion narrative.
Liminaliteetti ei ole riippuvainen siitä, onko strateginen muutos rakennettu kääntymystarinana vai pois-kääntymisenä.
These narrative identities were also analysed structurally as progressive or regressive.
Lisäksi nämä narratiiviset identiteetit on analysoitu rakenteellisesti kuuluvan juonellisesti nouseviin tai laskeviin.
This analysis was carried out further with a theme analysis, which defined seven antagonists themes that signify sources of liminality and stability in the narrative identities: too much control/room to manoeuvre, compliance/rebelliousness, loneliness/belonging, lack of trust/trust, new expertise/old expertise, gender ignorance/gender sensibility, and value mismatch/value match.
Jatkoanalyysin muodosti teema-analyysi, jonka avulla määrittyi seitsemän vastavoimaista teemaa, jotka viittasivat joko liminaliteettiin tai stabiliteettiin: liika kontrolli/riittävä toimintavapaus, tottelevaisuus/kapinallisuus, yksinäisyys/yhteenkuuluvuus, luottamuksen puute/luottamus, uusi osaaminen/vanha osaaminen, sukupuolen huomioimatta jättäminen/sukupuoli sensitiivisyys ja arvoristiriita/ arvojen samankaltaisuus.
In the analysis, the narratives were categorised into five groups based on their narrated liminality, conversion, and structure: "busy businessmen", "camel boots managers", "cliff-hangers", "senior survivors", and "poker faces".
Tutkimuksen analyysissa narratiivit jakaantuivat viiteen ryhmään niiden liminaliteetin, kääntymyksen ja rakenteen mukaan: "kiireiset liikemiehet", "camel boots-johtajat", "kielekkeellä roikkujat", "seniori selviytyjät" ja "pokerinaamat".
Liminality, which conceptually originates from anthropology, signifies a state in-between old and new identity.
Liminaliteetin käsite, joka on peräisin antropologiasta, merkitsee välitilaa vanhan ja uuden identiteetin välissä.
Secondly, lack of clear rites of passage complicates identity transfer and can lead to expressed uneasiness in the narratives.
Kolmanneksi, siirtymäriittien puute monimutkaistaa identiteetin siirtymistä uuteen ja voi näkyä rauhattomuuden ilmaisuina narratiiveissa.
The results of this study have several implications for the understanding of narrative identities of middle managers and, in particular, the possible liminality they include in the strategic change context.
Tutkimuksen tuloksilla on useita viittauksia keskijohdon narratiivisten identiteettien ja erityisesti niiden sisältämän mahdollisen liminaliteetin ymmärtämiseksi strategisen muutoksen kontekstissa.
Narrative identity construction of middle management in strategic change
Keskijohdon narratiivisen identiteetin rakentuminen strategisessa muutoksessa
The liminal state can be either fixed-term transitional, or prolonged perpetual and it can be also emotionally loaded.
Tämä liminaali tila voi olla joko transitionaalinen eli määräaikainen tai perpetuaalinen eli toistuvasti voimassa oleva ja lisäksi liminaliteetti voi olla tunnepitoinen.
Middle managers represent a heterogeneous group of managers who function between operational and strategic tasks, and who both supervise and are supervised by others.
Keskijohto eri aloilla ja organisaatiossa muodostaa heterogeenisen ryhmän, jonka edustajat toimivat sekä operatiivisissa että strategisissa tehtävissä sekä lisäksi ovat samaan aikaa esimiehiä ja alaisia.
The research started out from my interest in local branch managers, who were at the time going through strategic changes in my own organisation, Sampo Bank, a part of Sampo PLC.
Tutkimuksen aihe syntyi tutkijan omasta kiinnostuksesta pankin paikallisia konttorinjohtajia kohtaan, jotka toimivat keskellä strategisia muutoksia tutkijan omassa organisaatiossa, Sampo Pankissa osana Sampo Oyj:tä.
In this study, they are defined as middle managers.
Tässä tutkimuksessa konttorinjohtajat asemoidaan organisaation keskijohtoon kuuluviksi.
Firstly, the nature of the narrated liminality can be transitional, perpetual, or a mixture of these.
Ensimmäiseksi, narratiivinen liminaliteetti voi olla määräaikainen, toistuvasti voimassa oleva tai näiden yhdistelmä.
The empirical data for this study consists of interviews with 12 local branch managers in Sampo Bank.
Tutkimuksen empirian muodostaa 12 pankin konttorinjohtajien tarinoiksi muotoutunutta haastattelua.
Strategic change of the bank provides the context for analysing the middle management identity construction.
Strateginen muutos pankkiorganisaatiossa ymmärretään tässä tutkimuksessa kontekstuaalisena tekijänä keskijohdon identiteetin rakentumisen analysoimisessa.
Methodologically, conversion stories, which conceptually originate from the religious discourse, were also applied to analyse, in parallel with liminality, the conversion of branch managers in the strategic direction of the Bank.
Metodologisesti apuna on käytetty uskonnollisista diskursseista peräisin olevaa kääntymystarinan käsitettä, jolla on samaan aikaan tutkittu konttorinjohtajien sitoutumista pankin strategiseen suuntaan liminaliteetin lisäksi.
This research is based on a social constructionist orientation, which sets guidelines for both theoretical and methodological choices.
Tämä tutkimus perustuu sosiaalis-konstruktionistiseen orientaatioon, joka korostaa merkitysten rakentamista yhdessä sosiaalisissa prosesseissa.
Thirdly, easy-going relationships with one’s supervisor and peers can diminish the liminality.
Neljänneksi, vaikka liminaliteetti rakentuisikin syvänä, sujuva suhde omaan esimieheen ja kollegoihin voi vähentää liminaliteettia.
The theoretical framework of the study is built on multiple discussions: middle management, narrative identity construction and liminality as a possible aspect of the identity development process.
Tutkimuksen teoreettinen viitekehys rakentuu useiden tieteellisten keskustelujen pohjalle: keskijohtotutkimuksen, narratiivisen eli tarinallisen identiteetin tutkimuksen ja liminaliteetin tutkimuksen osana narratiivista identiteetin rakentumista.
It is also possible that there are no signs of liminality in the narrative identity construction.
On myös mahdollista, että identiteetin rakentumiseen muutoksessa ei sisälly kielenkäytössä viitteitä liminaliteetista.
The goal of this study is to describe and analyse how middle managers construct their identities during strategic change.
Keskijohdon identiteetti organisaation strategisessa muutoksessa Tutkimus kuvaa ja analysoi, miten keskijohdon identiteetti rakentuu organisaation strategisessa muutoksessa.
The results indicate that the identity construction of middle management, although contextual, is connected to a middle manager’s career phase, gender, and location.
Toiseksi, liminaliteetin rakentumiseen vaikuttaa keskijohtajan uravaihe eli senioriteetti, sukupuoli ja paikka, joka määrittyi yhteenkuuluvuutena sekä paikkakuntaan että konttorin henkilöstöön.
This starting point also implies that socially constructed identity narratives are embedded emotionally.
Näin ollen myös identiteetin käsitetään rakentuvan vuorovaikutuksessa muiden toimijoiden kanssa.
Finally, this study brings new insights to the on-going and relevant discussion on middle management from the viewpoint of middle managers’ identities from multiple perspectives, through narrative identity construction and liminality.
Lisäksi tutkimuksella oli muita keskijohtokeskusteluun liittyviä implikaatioita, jotka liittyvät 1) keskijohdon tasapainoiluun strategisten ja operatiivisten tehtävien välillä, 2) keskijohdon haasteelliseen suhteeseen ylemmän johdon kanssa sekä 3) keskijohdon haasteelliseen asemaan organisaation ylemmän johdon ja operatiivisen johdon välissä.
The aim of this study was to investigate the regulatory mechanisms of JAK-STAT pathway.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää JAK-STAT signalointireitin säätelymekanismeja.
Regulation of the activity, function and localization of JAKs and STATs involves interaction with regulatory proteins such as SOCS (suppressors of cytokine signaling), PIAS (protein inhibitors of activated STAT) and PTPs (protein tyrosine phosphatases), as well as various other post-translational modifications.
JAK- ja STAT-proteiinien aktivaation, toiminnan ja lokalisaation säätelyyn osallistuu myös säätelyproteiineja, kuten SOCS- (suppressors of cytokine signaling), PIAS- (protein inhibitors of activated STAT) ja PTP- (protein tyrosine phosphatases) proteiinit.
Cytokines regulate the growth and differentiation of hematopoietic cells through activation of the JAK-STAT signaling pathway.
Sytokiinit säätelevät hematopoieettisten solujen kasvua ja erilaistumista JAK-STAT signalointireittien kautta.
Sumoylation had a negative regulatory role in STAT1-mediated transcription activation, and selectively inhibited the induction of genes with weak affinity promoter to STAT1.
STAT1:n sumolaation vaikutus STAT1 kohdegeenien aktivaatioon oli selektiivinen ja sumolaatio vähensi geeniaktiivisuutta niillä STAT1:n kohdegeeneillä, joissa STAT1:lla on heikko affiniteetti promoottoriin.
The interaction between SOCS1 and Elongins B/C, which were implicated in the ubiquitination reaction, led us to investigate the role of SOCS proteins in the regulation of JAK2 protein turnover.
Koska SOCS1 sitoutuu ubikitiinireitin E3-ligaasi proteiinikompleksiin kuuluvaan Elongin B/C-proteiiniin, halusimme tutkia SOCS-proteiinien vaikutusta JAK2-proteiinin aktiivisuuden säätelyssä.
The results from the current work have identified two previously uncharacterized mechanisms for regulation of JAK-STAT signaling, which provide new insights into the molecular mechanisms involved in modulation and fine-tuning of cytokine responses.
Tässä tutkimuksessa olemme esittäneet kaksi aiemmin karakterisoimatonta JAK-STAT signalointireitin säätelymekanismia, jotka toimivat sytokiinivasteiden molekulaaristen mekanismien hienosäätelijöinä.
Ubiquitination was found to regulate JAK2 activation in vivo and in vitro, and tyrosine phosphorylation was a requirement for efficient polyubiquitination and proteasomal degradation of JAK2.
JAK2-kinaasin aktiivisuutta säädellään ubikitinaation kautta ja JAK2-proteiinin tyrosiinifosforylaatio on edellytys polyubikitiiniketjun muodostukselle ja proteosomaaliselle hajoitukselle.
Activated JAKs phosphorylate specific tyrosine residues on the receptor cytoplasmic tail providing docking sites for the latent cytoplasmic STAT (signal transducer and activator of transcription) transcription factors.
Aktivoitu JAK-kinaasi fosforyloi reseptorin solunsisäisen osan tyrosiinitähteen, joka toimii solunsisäisen STAT (signal transducer and activator of transcription)-transkriptiotekijän sitoutumiskohtana.
STATs are activated through JAK-mediated phosphorylation of a single C-terminal tyrosine residue causing their dimerization and translocation to the nucleus and finally modulation of transcription of their specific target genes.
JAK-kinaasit fosforyloivat STAT-proteiinin C-terminaalisen tyrosiinitähteen aiheuttaen STAT-dimeerien muodostumisen ja muodostuneen dimeerin siirtymisen sytoplasmasta solun tumaan, jossa STAT säätelee kohdegeenien transkriptiota.
However, sumoylation does not lead to protein degradation, but is involved in regulation of many cellular processes such as DNA replication and repair, transcription activation, nuclear transport and signal transduction.
Sen sijaan monet solunsisäiset prosessit, kuten DNA:n replikaatio, transkription aktivaatio, tumakuljetus ja signaalinvälitys ovat sumolaation säätelemiä.
The interaction between STAT1 and SUMO E3 ligase PIAS1 led us to investigate if STAT1 was subject to sumoylation.
Koska STAT1-proteiini sitoutuu SUMO E3-ligaasi PIAS1:n, halusimme tutkia onko STAT1 sumolaation kohdeproteiini.
SOCS1 but not SOCS3 enhanced the degradation of activated JAK2 in a SOCS-box dependent manner.
SOCS1, toisin kuin SOCS3, lisäsi aktiivisen JAK2-proteiinin hajoitusta ja SOCS1-proteiinin vaikutus oli SOCS-box-domeeniriippuvainen.
These studies identified ubiquitination of JAK2 as a physiological regulatory mechanism in cytokine signaling, that appears to function as a final fail-proof mechanism to maintain cellular homeostasis in case of hyperactivation of JAK2.
Nämä havainnot osoittivat, että JAK2-proteiinin ubikitinaatio on sytokiinisignaloinnin fysiologinen säätelymekanismi, joka toimii solujen tasapainon säätelyssä JAK2 yliaktivaatiossa.
Removal of conjugated SUMO-1 from STAT1 was found to be mediated by SUMO-specific protease SENP1.
SUMO-spesifisen proteaasin, SENP1:n havaittiin toimivan proteaasina myös STAT1:n sumolaatiossa ja sumolaation poistaminen SENP1:n avulla korreloi STAT1:n lisääntyneeseen transkription aktiivisuuteen.
PIAS proteins were shown to act as SUMO E3 ligases and enhance the sumoylation of STAT1 and this function was dependent on the PIAS RING finger-like domain.
PIAS-proteiinien toiminta STAT1 sumolaatiossa oli riippuvainen PIAS:ien RING finger-like- domeenista.
Ligand binding to specific cell-surface receptor results in activation of the receptor-associated JAK tyrosine kinases.
Sytokiinin sitoutuminen solukalvon läpäisevään reseptoriin laukaisee solunsisäisen JAK-tyrosiinikinaasin aktivaation.
STAT1 was found to be a substrate for SUMO-1 conjugation at a single Lys703 residue in the conserved TAD domain (transactivation domain) in IFN-g signaling.
STAT1:n TAD (transactivatio domain)-domeenin sumoloitui lysiini- aminohappoon kohdassa 703 ja PIAS proteiinit toimivat E3-ligaaseina.
The ubiquitin-proteasome pathway degrades a wide range of protein substrates with high specificity through two discrete and successive steps: firstly, substrate recognition involving the ubiquitin conjugation cascade, and secondly the degradation process mediated by the proteasomes.
Substraattiproteiinit tunnistetaan niihin liitettyjen ubikitiini-molekyylien avulla ja ne ohjataan proteosomeihin, joissa tapahtuu kohdeproteiinin hajoitus.
Sumoylation of target proteins involves a reaction mechanistically similar to ubiquitination.
Vaikka proteiinien sumolaation mekanismi on samankaltainen kuin ubikitinaation, sumolaatio ei johda proteiinihajoitukseen.
Sumoylation defective STAT1 mutant showed a prolonged DNA-binding activity and nuclear localization in response to IFN-g stimulation.
STAT1-mutantti, jossa sumolaatiokohta on poistettu, sitoutui DNA-kohdesekvenssiin voimakkaammin kuin STAT1 villityyppi.
Post-translational modifications in regulation of JAK-STAT pathway
Solun sisäisten proteiinien, kuten JAK ja STAT säätelyssä translaation jälkeinen muokkaus on keskeisessä asemassa.
De-conjugation of SUMO-1 correlated with increased STAT1-mediated transcription activation, confirming the negative regulatory role of sumoylation in STAT1 -dependent transcription.
Sumolaation vaikutus STAT1-välitteisen transkription aktivaatioon oli negatiivinen.
Res publica redefined?
Uudistettu unioni?
The lands of the Polish-Lithuanian state extended from Kraków to Gdańsk, from Warsaw to Vilnius, Kiev and Minsk.
Se yhdisti alueet, jotka ulottuivat Krakovasta Gdańskiin, Varsovasta Vilnaan, Kiovaan ja Minskiin.
Union between the Kingdom of Poland and the Grand Duchy of Lithuania (1385/1569–1795) formed one of the biggest realms in early modern Europe.
Puolan kuningaskunnan ja Liettuan suuriruhtinaskunnan välinen unioni (1385/1569–1795) muodosti yhden Euroopan suurimmista valtakunnista uuden ajan alussa.
This perspective has resulted from the fact that unlike in most realms of western and northern Europe, in Poland-Lithuania the royal power did not strengthen during the early modern era, but it was restricted by the noble privileges.
Tämä näkökulma on ollut seurausta siitä, että toisin kuin Länsi- ja Pohjois-Euroopassa yleensä, Puola-Liettuassa kuninkaanvalta ei uuden ajan alussa vahvistunut, vaan sitä rajoitti suurilukuisen aateliston erityisoikeudet.
In the royal elections the Polish-Lithuanian estates were divided behind different royal candidates.
Kuninkaanvaaleissa Puola-Liettuan säädyt jakautuivat useiden ehdokkaiden taakse.
The decisive factor behind the election of Henri Valois and Stefan Batory was the will to continue peaceful relations with the Ottoman Empire.
Sekä Valois’n että Batoryn valinnan taustalla vaikutti voimakkaasti halu säilyttää rauhanomaiset suhteet Ottomaani-imperiumiin.
Although the lands of the Polish-Lithuanian union have traditionally been in between east and west, the past of Poland-Lithuania is an important part of European history and state formation.
Vaikka Puola-Liettuan unionin alueet ovat kautta historian olleet idän ja lännen välissä, on valtakunnan menneisyys merkittävällä tavalla osa eurooppalaista historiaa ja valtiomuodostusta.
In modern standards, especially ‘European’ in the Polish-Lithuanian experience are the freedom of religion, multi-ethnic and multicultural society, as well as strong tradition of parliamentarism in the political system.
Nykypäivän valossa tarkasteltuna Puola-Liettuan 1500-luvun historiassa erityisen "eurooppalaista" on uskonnon vapaus, yhteiskunnan kansallinen ja kulttuurinen moninaisuus sekä vahvat parlamentaariset perinteet omaava poliittinen järjestelmä.
Especially in the second election in 1575 there were several royal candidates, as the estates supported – partly because of foreign policy interests, partly because of religious conditions – the candidacy of the Catholic emperor (Maximilian II), the Orthodox tsar of Muscovy (Ivan IV ‘the Terrible’), the Protestant king of Sweden (John III Vasa) or the moderate Catholic Stefan Batory.
Erityisesti vuoden 1575 vaalissa eri kuningasehdokkaita oli runsaasti, kun osittain uskonnollisista syistä, osittain ulkopoliittisista tavoitteista johtuen aateliston eri ryhmät kannattivat joko katolista keisaria (Maximilian II), ortodoksista Moskovan tsaaria (Iivana IV "Julma"), protestanttista Ruotsin kuningasta (Juhana III) tai maltillisen katolista Stefan Batorya.
Thus the Polish-Lithuanian state offers an interesting case study through which one can scrutinise political decision making in an early modern union that joined different national and religious communities.
Puola-Liettuan historia tarjoaakin mielenkiintoisen näkökulman, miten poliittista päätöksentekoa voidaan tarkastella uuden ajan alun unioneissa, jotka kokosivat yhteen erilaisia kansallisia ja uskonnollisia ryhmiä.
In my dissertation I analyse the Polish-Lithuanian transition period of the 1560s and 1570s as a decision making process.
Väitöskirjassani tarkastelen Puola-Liettuan murroskautta 1560- ja 1570-luvuilla päätöksenteon näkökulmasta.
The Polish-Lithuanian transition period of the 1560s and 1570s in the context of European state formation processes
Puola-Liettuan murroskausi 1560–1570-luvuilla eurooppalaisen valtiomuodostuksen kontekstissa
In European historiography, the Polish-Lithuanian union has often been considered as periphery or an ‘outsider’ of Europe.
Puola-Liettuan unionia on usein eurooppalaisessa historiankirjoituksessa pidetty takapajuisena tai ulkopuolisena Euroopan osana.
In these unions, integration remained a constant challenge, but mutually accepted and acknowledged goals helped to keep the union together.
Näissä unioneissa sisäinen yhtenäisyys, integraatio, oli usein heikkoa, mutta yhteiseksi koettujen tavoitteiden kautta valtakunnan olemassaolo voitiin turvata.
The French candidate Henri Valois was elected in 1573, but the second election in 1575 ended up in a ‘double-election’: the minority formed mostly by the Catholic senators chose the Holy Roman Emperor, Maximilian II, as their monarch, whereas the majority of the Polish and Ruthenian nobility chose the Transylvanian prince, Stefan Batory.
Väitöskirjassani tarkastelen Jagiełło-dynastian jälkeisen ajan kahta ensimmäistä kuninkaanvaalia, joista vuoden 1573 vaali päätyi ranskalaisen Henri Valois’n valintaan, kun taas vuoden 1575 vaali päätyi säätyjen kahtiajakoon: erityisesti katolisesta papistosta muodostunut vähemmistöpuolue valitsi hallitsijakseen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin, Maximilian II:n, kun taas puolalaisen ja ukrainalaisen aateliston muodostama enemmistöpuolue valitsi hallitsijakseen Transylvanian ruhtinaan Stefan Batoryn.
In the royal elections every nobleman had a right to take part in the decision making process.
Ratkaisuksi valikoituivat kuninkaanvaalit, jossa jokaisella aatelissäätyyn kuuluneella miehellä oli oikeus osallistua päätöksentekoon.
Thus the Polish-Lithuanian estates had to decide, how to elect their future monarch and secure the continuity of the existing state system.
Valtakunnan säädyt joutuivat haasteen eteen, miten valita seuraava hallitsija sekä turvata vallitsevan poliittisen järjestelmän jatkuvuus.
The political system of Poland-Lithuania based on separation of powers, according to which domestic issues were managed by the king and the estates, the national parliament (Sejm) being the forum of political decision making.
Puola-Liettuan poliittinen järjestelmä perustui vallanjakoon, jonka mukaan kotimaan asioista päätettiin yhdessä kuninkaan ja säätyjen kesken.
At the same time, the age of Reformation increased the already existing religious pluralism of the state.
Samaan aikaan 1500-luvun reformaatioliikkeet lisäsivät jo ennestään uskonnollisesti hajanaisen valtakunnan sisäistä moninaisuutta, mikä vaikutti myös yhteiskunnalliseen ja poliittiseen ajatteluun.
Poland-Lithuania faced a great challenge in 1572, when the last Jagiellon king, Sigismund August, died heirless.
Unioni kohtasi merkittävän muutoksen, kun sen viimeinen Jagiełło-dynastiaan kuulunut kuningas, Sigismund August, kuoli ilman perillistä vuonna 1572.
In the royal elections, however, the estates had to take the initiative also in matters of foreign policy, as they needed to contemplate and decide what kind of foreign policy they wanted their future monarch to conduct.
Merkittävää on, että kuninkaanvaaleissa Puola-Liettuan säädyt, erityisesti aatelisto ja papisto, ottivat hetkeksi aloitteen käsiinsä myös ulkomaan asioissa, sillä säädyt joutuivat punnitsemaan ja valitsemaan, millaista ulkopolitiikkaa tahtoivat tulevan hallitsijansa harjoittavan.
The Polish-Lithuanian state was close to a civil war, but in spring 1576 the election of Batory was confirmed.
Sisällissodan partaalle ajautuneessa valtakunnassa hallitsijaksi lopulta vahvistettiin Batory.
In Finland, information about tree properties and forest soil is available for the whole country with a resolution of 16m × 16m grid cells.
Suomessa tätä metsävaratietoa, eli tietoa puustosta ja maaperästä, on saatavilla koko maan kattavasti 16m × 16m kokoisien ns. hilaruutujen tarkkuudella.
Publicly available data describing forest environments has increased considerably in the past decade, mainly due to the development of the remote sensing technologies in the field.
Avoimesti saatavilla oleva, metsäolosuhteita kuvaava data on lisääntynyt merkittävästi kuluneella vuosikymmenellä, johtuen erityisesti kaukokartoitustekniikoiden kehittymisestä ja yleistymisestä.
Such machines are designed for optimizing log production based on the needs of the sawmill for example, but they can also generate new information about the state of the forest, i.e., act as a forest data source.
Nämä korkean automaatioasteen koneet on suunniteltu puutavaratuotannon optimointiin esimerkiksi sahalaitoksen tarpeiden mukaan, mutta koneet voivat myös tuottaa uutta informaatiota metsän sen hetkisestä tilasta.
In addition, novel measurement systems are proposed for forest machines to improve their forest environment sensing capabilities, thus further increasing the amount of collected environmental data from forest operations.
Lisäksi tutkimuksessa kehitettiin uusia mittausjärjestelmiä, joilla parannetaan metsänkoneen kykyä aistia metsäympäristöä työskentelyn ohella ja tuottaa näin entistä enemmän uutta metsävaratietoa jokaisesta metsäoperaatioista.
In this thesis, the interactions between the forest machine and the forest environment are studied by analyzing the distinct forest data sources together.
Tässä väitöskirjassa on tutkittu metsäkoneen ja metsäympäristön välistä vuorovaikutusta analysoimalla metsäkoneen tuottamaa dataa yhdessä metsävaratiedon kanssa.