natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on the discoveries made in FABP4-deficient mouse models, we hypothesized that genetically reduced FABP4 expression could lead to sustained enhancement of adipocentric de novo lipogenesis (DNL), which could in part explain the obesity-related phenotypes also in man. We found that the low-expression variant of FABP4 was associated with circulating markers of enhanced lipolysis and reduced circulating FABP4 protein levels.
Kuten FABP4-poistogeenisyydellä hiiressä, havaitsimme että ihmisen hiljaisella FABP4-muunnoksella oli yhteys lihavuuteen, mutta näillä henkilöillä sairastuminen lihavuuteen kytkeytyvään tyypin 2 diabetekseen oli vähäisempää.
Most likely the role of FABP4 in atherosclerosis is multifaceted, converging with the passage of time within the artery atheroma, and culminating in the regulation of inflammatory responses affecting cell survival, acute plaque vulnerability and ultimately cardiovascular risk.
Sopivissa riskitekijäolosuhteissa kolesteroli kertyy valtimoseinämän sisäkerrokseen ja muodostaa ennen pitkää veren virtausta häiritsevän ahtauman, joka voi oireillessaan revetä ja aiheuttaa sydän- tai aivoinfarktin.
Stroke-Associated Carotid Atherosclerosis : A Role for FABP4 in Atheroma Vulnerability and Cardiometabolic Risk
fatty acid-binding protein 4, FABP4), jonka aktiivisuus oli lisääntynyt aivoinfarktin aiheuttaneissa ahtaumissa.
In this thesis work, we identified FABP4 as a key molecule at the crossroads of metabolic and inflammatory responses, potentially involved in local atheroma vulnerability and connected with cardiometabolic outcomes.
Tässä väitöskirjatyössä tunnistimme FABP4-geenin yliaktiivisuuden yhteyden oireilevan kaulavaltimoahtauman ja aivoinfarktin välillä.
A detailed data-driven approach, using three independent data pre-processing methods, identified fatty acid-binding protein 4 (FABP4) as the lead hit overexpressed in stroke-associated CPs, thus linking FABP4 and its transcriptional activity to atheroma vulnerability.
Ahtaumien kolesterolia ahmineiden tulehdussolujen rasvaperäinen solustressi kytkeytyi FABP4-geenin aktiivisuuteen ja vastaavasti hiljaisen FABP4-muunnoksen kantajilla tämän solustressin lopputulema eli ohjelmoitunut solukuolema oli kolme kertaa vähäisempää kuin verrokeilla.
Most importantly, we found that the local atheroma effects of FABP4 penetrated to end point level, as the minor allele homozygotes showed 8-fold lower odds for myocardial infarction (MI) and enrichment of the variant in patients with clinically asymptomatic carotid artery disease.
Geenimuunnos oli yhteydessä lihavuuteen, mutta liittyi lihavilla henkilöillä matalampiin kolesterolitasoihin ja suojasi lihavuuteen liittyvän tyypin 2 diabeteksen puhkeamiselta.
Obesity-related reduction of total cholesterol levels observed in the low-expression variant carriers pointed to a metabolic component mediated by genetically reduced FABP4 expression.
Tämä uusi löydös valtimokovettumataudin merkittävimmän riskitekijän ja perinnöllisesti madaltuneen FABP4-geenin aktiivisuuden välillä on yhtenevä hiljaisen FABP4-muunnoksen kantajilla havaitun sydän- ja aivotapahtumien vähentymisen kanssa.
Furthermore, the variant allele carriers showed obesity-related reduction in subclinical markers of atherosclerosis, manifested as reduced carotid intima-media thickness (IMT) and lower prevalence of CPs.
Väestötasolla havaitsimme, että lihavilla FABP4-muunnoksen kantajilla alkavasta valtimokovettumataudista viestivät merkit – kuten kaulavaltimoseinämän paksuuntuminen ja matala-asteiset valtimoahtaumat – olivat muuta väestöä harvinaisempia.
This approach was successful in identifying several significant expression changes in novel genes and in genes already connected with atherosclerosis development, suggesting that the local atheroma-derived gene expression patterns are closely connected to the patient s clinical phenotype.
Löytö mahdollisti luonnon esivalmisteleman kokeen sen selvittämiseksi, suojaako hiljaisen geenimuunnoksen välittämä perinnöllisesti matalampi FABP4-geenin aktiivisuus valtimokovettumataudin aiheuttamilta sydän- ja aivoinfarkteilta.
In the first paper, we utilized a genome-wide approach to screen for gene expression changes in stroke-associated CPs to identify genes and pathways related to atheroma vulnerability and symptom generation.
Kartoitimme geenien aktiivisuuseroja aivoinfarktin aiheuttaneiden ja oireettomina säilyneiden kaulavaltimoahtaumien välillä.
We discovered that the low-expression variant of FABP4 was associated with lower circulating total cholesterol levels, with the lowest levels in obese (body mass index, BMI ≥ 30) minor allele homozygotes.
Hiljaisen FABP4-muunnoksen ja veren matalamman kokonaiskolesterolipitoisuuden välillä osoittautui olevan yhteys, ja tämä yhteys korostui eniten lihavilla henkilöillä jotka olivat perineet geenimuunnoksen sekä isältä että äidiltään.
These results imply that FABP4-regulated production of adipocyte-derived lipid signals during DNL in the low-expression variant carriers may in part lead to enhanced beta-cell function and reduced obesity-related T2D risk.
Vastaavasti havaitsimme, että FABP4-geenin hiljainen muunnos, joka hillitsee geenin ilmentymistä, liittyi vakaampaan ahtaumatyyppiin ja pienentyneeseen sydän- ja aivoinfarktien esiintyvyyteen.
This divergence in clinical courses captures one of the most pressing questions in cardiovascular medicine: what are the key molecules and pathways decisive to local atheroma vulnerability and connected with disabling clinical outcomes?
Tässä väitöstutkimuksessa suurennuslasin alla oli itse aivoinfarktin aiheuttanut kaulavaltimoahtauma ja polttopisteessä ne vielä toistaiseksi tuntemattomat syyt, jotka johtivat ahtauman oireisuuteen.
Immunohistochemical analysis revealed the most prominent expression of FABP4 protein in the histological regions of atheroma vulnerability, coinciding with the abundance of lipid-laden macrophages and thus connecting the overexpression of FABP4 with lipid accumulation and inflammation within the CPs.
Tunnistimmekin potilasaineistossamme geenimuunnoksen, joka johti perinnöllisesti matalampaan FABP4-geenin aktiivisuuteen, myös kaulavaltimoahtaumissa.
Despite the fact that carotid atherosclerosis can lead to cerebrovascular complications, some patients afflicted by a high-grade carotid stenosis (>70%) remain asymptomatic.
Kaulavaltimotauti ei kuitenkaan aina oireile – toisilla ahtaumat pysyvät oireettomina läpi elämän, kun taas toisilla ne voivat halvaannuttaa.
As causality is difficult to infer from associative expression data we adapted a genetic approach searching for variants that could regulate the expression of FABP4.
Valtimoahtaumissa ylivilkkaasti toimiva FABP4-geeni liittyi oireelliseen valtimokovettumatautiin, mutta syy-seuraussuhteen selvittäminen vaatisi geenin hiljentämisen ihmisessä.
It is important to find new potent drug molecules, because approximately 350 000-500 000 people die from hepatitis C and there is no curative medication for the chikungunya.
Toimivien lääkeaineiden etsiminen on tärkeää, koska hepatiitti C:hen kuolee vuosittain noin 350 000-500 000 ihmistä, eikä chikungunyaa vastaan ole parantavaa lääkehoitoa.
The original plan to synthesize purpurealidin I is possible, although some reactions and purification of crude products need to be optimized in order to get better yields.
Erikoistyössä käytetty synteesisuunnitelma on toimiva, mutta joidenkin reaktioiden olosuhteita sekä raakatuotteiden puhdistusta tulee optimoida parempien saantojen vuoksi.
Collecting marine sponges by scuba diving is neither fast nor ecological and therefore finding an effective synthesis strategy is vital so that the research could continue.
Koska merisienten kerääminen on kuitenkin hankalaa, eikä se ole ekologista, on toimivan synteesireitin löytäminen tärkeää, jotta tutkimukset voisivat jatkua.
Purpurealidin I is synthesized from tyrosine and tyramine parts, which will be put together to form an amide bond in the final step of the synthesis.
Purpurealidiini I ja sen johdannaiset syntetisoidaan kahdesta osasta, tyrosiini- ja tyramiiniosasta, jotka yhdistetään amidisidoksella synteesin viimeisessä vaiheessa.
The synthesis of purpurealidin I was not completed during the Master's thesis.
Purpurealidiini I:tä ei onnistuttu syntetisoimaan erikoistyön aikana.
One new bromotyrosine, purpurealidin I, was found from the marine sponge Pseudoceratina purpurea in the four year (2010-2014) Marex-project.
Nelivuotisessa (2010-2014) Marex-projektissa löydettiin uusi bromityrosiini, purpurealidiini I, Pseudoceratina purpurea -merisienestä.
By far, bromotyrosines have been extracted from different marine sponges of the Verongida order for the use in biological activity research.
Bromityrosiineja on tähän asti saatu biologisia aktiivisuuskokeita varten eristämällä niitä eri Verongida-lahkon merisienistä.
There are dozens of bromotyrosine alkaloids extracted from the marine sponge Pseudoceratina purpurea.
Pseudoceratina purpureasta löydettyjen bromityrosiinien synteesi
For the future research derivatives of the t-Boc derivative of purpurealidin E should be synthesized and studied against hepatitis C virus.
t-Boc-ryhmällä suojattu purpurealidiini E:stä kannattaa tehdä johdannaisia jatkotutkimuksia varten hepatiitti C -virusta vastaan.
However there were two purpurealidin I derivatives and four purpurealidin I tyramine part derivatives that were successfully synthesized.
Sen sijaan erikoistyössä onnistuttiin syntetisoida kaksi purpurealidiini I:n johdannaista sekä neljä purpurealidiini I:n tyramiiniosan johdannaista.
Synthesized compounds were tested against hepatitis C and chikungunya viruses.
Tämän erikoistyön tarkoituksena oli syntetisoida purpurealidiini I:tä ja sen johdannaisia, sekä testata kyseisiä yhdisteitä hepatiitti C- ja chikungunyavirusta vastaan.
Bromotyrosines have for example antibacterial, antiviral and antitumor activity in vitro and therefore bromotyrosines are potential drug lead molecules.
Pseudoceratina purpurea -merisienestä on eristetty kymmeniä bromityrosiinialkaloideja, joilla on todettu olevan esimerkiksi antibakteerista, antiviraalista ja syövän kasvua estävää vaikutusta in vitro.
The t-Boc derivative of purpurealidin E was examined against hepatitis C and chikungunya and the compound showed moderate activity against hepatitis C virus, but it wasn't active against chikungunya virus.
t-Boc-ryhmällä suojattu purpurealidiini E esti hepatiitti C -viruksen kasvua kohtalaisen hyvin.
One of the compounds is purpurealidin E, which can be extracted from the sponge Pseudoceratina purpurea.
Yksi syntetisoiduista yhdisteistä on Pseudoceratina purpureasta eristetty luonnonaine, purpurealidiini E. Purpurealidiini E:n t-Boc-ryhmällä suojattu johdannainen ehdittiin lähettää testattavaksi hepatiitti C:tä ja chikungunyaa vastaan.
It also inferred that the virus has been introduced to Finnish farms on at least three occasions.
Näyttää siltä, että suomalaisille tiloille virus on saapunut ainakin kolmeen eri otteeseen.
Test results were studied with statistical, phylogenetic, and sequence analysis methods.
Tulokset analysoitiin useilla erilaisilla tilastollisilla, fylogeneettisillä ja sekvenssianalyysimenetelmillä.
The test offers a low cost, easy sampling, rapid throughput of large sample numbers, reduced processing time, and automated data management.
Tällä testillä on useita etuja, kuten alhaiset kustannukset, helppo näytteenotto, nopea läpimenoaika isoille näyte-erille, vähentynyt käsityövaltaisuus sekä automaattinen tulosten luku, tallennus ja käsittely.
The results were analyzed with Bayesian modelling allowing for conditional dependence.
Nämä tulokset analysoitiin Bayesian mallintamisella, jossa huomioitiin testien riippuvuus.
Moreover, the new diagnostic tools and additional sequence data generated in this study can be utilized in the future research on the epidemiology of AMDV.
Lisäksi tässä yhteydessä kehitettyjä uusia diagnostisia menetelmiä ja uusien viruskantojen sekvenssejä voidaan hyödyntää viruksen epidemiologiaan liittyvissä jatkotutkimuksissa.
Diagnostics and epidemiology of Aleutian mink disease virus
Aleutian tautiviruksen diagnostiikka ja epidemiologia
The antigen formed virus-like particles and was confirmed to be antigenic with several serological methods.
Tämä proteiini muodosti tyhjiä viruksen kaltaisia partikkeleita, joiden todettiin olevan antigeenisia useilla serologisilla menetelmillä.
Because the small glass capillaries used to collect blood samples in CIEP could not be utilized in the ELISA test, a wicking technique using a filter paper blood comb was developed.
Koska CIEP-menetelmässä verinäytteenottoon käytetyt lasikapillaarit eivät soveltuneet käytettäväksi ELISA-menetelmässä, tätä tarkoitusta varten kehitettiin uusi näytteenottomenetelmä, suodatinpaperista valmistettu näytteenottokampa.
The new automated ELISA test was found to be accurate with a diagnostic sensitivity of 96.2% (95% probability interval [PI], 91.5 99.0) and specificity of 98.4% (95% PI, 95.3 99.8), and was therefore determined suitable for the serodiagnosis of AMDV.
Uuden ELISA-testin diagnostinen herkkyys oli 96.2 % ja tarkkuus 98.4 % ja sen todettiin soveltuvan AMDV:n serodiagnostiikkaan.
Interestingly, Estonian badgers carried a divergent strain, possibly representing a new amdoparvovirus.
Virolaisista mäyristä löytyi kuitenkin myös hyvin poikkeava kanta, joka edustaa mahdollisesti kokonaan uutta amdoparvoviruslajia.
Aleutian mink disease virus poses a major economic threat to mink farmers and it may affect the conservation and management of indigenous mustelids and other species.
Aleutian tautivirus aiheuttaa tarhaajille merkittäviä taloudellisia tappioita ja sillä saattaa olla merkitystä myös kotoperäisten näätäeläinlajien suojelussa.
Aleutian mink disease virus (AMDV) is a widespread parvovirus mainly affecting American mink (Neovison vison).
Aleutian tautivirus (Aleutian mink disease virus, AMDV, plasmasytoosivirus) on yleinen minkeillä (Neovison vison) esiintyvä parvovirus.
The new test can be utilized for the monitoring, control and eradication of the virus, calculating the seroprevalence, and confirming the infection status of farms or individual mink.
Tätä testiä voidaan hyödyntää taudin kontrolloinnissa ja hävittämisessä, esiintyvyyden laskemisessa ja tilojen sekä yksittäisten eläinten tautivapauden todentamisessa.
The nucleotide differences between Finnish AMDV sequences, based on partial non-structural protein 1 gene, ranged from 0% to 14% and similar levels of variability were observed in farmed and natural populations.
Osittaisen NS1-geenin (non-structural protein 1) perusteella suomalaisten AMDV-viruskantojen nukleiinihappojen erot vaihtelivat 0 %:sta 14 %:iin ja vaihtelevuus oli samankaltaista sekä tarhatuista minkeistä, että luonnonvaraisista näätäeläimistä eristetyillä viruskannoilla.
Since the 1970s, diagnosis on AMDV in farmed mink has been based on the identification of specific antibodies with a counter-current immunoelectrophoresis (CIEP) test.
Tarhattujen minkkien tautidiagnostiikka on 1970-luvulta lähtien perustunut AMDV-vasta-aineiden tunnistamiseen seeruminäytteestä vastavirtaimmunoelekroforeesitestillä (counter-current immunoelectrophoresis, CIEP, ns. agartesti).
In addition to the badger, infection markers were found in 54% (31/57; 95% CI, 42 67) of feral American mink and in one European polecat (Mustela putorius) (1/14; 95% CI, 1 29).
Mäyrän lisäksi positiivisia näytteitä todettiin 54 %:lla villiminkeistä (31/57) ja yhdellä hillerillä (14) (Mustela putorius).
The virus has a wide geographical distribution both in farmed mink and in the wild.
Viruksella on laaja maantieteellinen levinneisyys ja tarhattujen minkkien lisäksi sitä tavataan myös luonnossa.
The performance of this test was compared to CIEP (an imperfect gold standard) by testing blood/serum samples from farmed mink.
Uuden ELISA-menetelmän toimivuutta verrattiin CIEP-menetelmään (ns. epätäydellinen kultainen standardi) testaamalla veri- tai seeruminäytteitä minkeistä.
Thus, this study aimed to develop a modern automated test for the large-scale serodiagnosis of AMDV in mink and to elucidate the epidemiology and phylogeny of this virus in farmed mink and free-ranging mustelids in Finland.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli kehittää uusi serologinen testi AMDV-tartunnan toteamiseksi minkeissä sekä selvittää tämän viruksen epidemiologiaa ja evolutiivisia suhteita tarhatuissa minkeissä ja luonnonvaraisissa näätäeläimissä Suomessa.
Other than the strain found in Estonian badgers, and the tendency of strains from Finnish farmed and feral mink to diverge into separate clusters, AMDV strains did not cluster according to location, year, species, or pathogenicity.
Lukuun ottamatta tätä virolaisissa mäyrissä todettua erilaista viruskantaa ja sitä, että suomalaisista tarhatuista ja villiminkeistä löytyneet kannat näyttävät muodostavan erillisiä ryhmittymiä, selkeää jakautumista eri genoryhmiin maantieteellisen sijainnin, näytteenottoajankohdan, isäntälajin tai patogeenisuuden perusteella ei havaittu.
A phylogenetic analysis, including Finnish, Estonian, and global strains, indicated that AMDV strains form at least five main clusters.
Suomalaisten, virolaisten ja globaalien viruskantojen fylogeneettisen analyysin perusteella AMDV-kannat jakautuvat viiteen eri geneettiseen ryhmään.
The major capsid protein (VP2) gene of a Finnish AMDV strain obtained from a farmed mink was amplified, cloned into a baculovirus transfer vector with subsequent recombination to baculovirus genome, and expressed in insect cells.
Suomalaisen AMD-viruskannan kuoriproteiinin (VP2) geeni kloonattiin bakulovirukseen, joka tuotti VP2-proteiinia hyönteissoluissa.
A new antigen for the serological test was developed with a recombinant DNA technique.
ELISA-testiä varten rakennettiin uusi antigeeni yhdistelmä-DNA-tekniikkaa käyttäen.
No infection was found in Eurasian otters (Lutra lutra) (24; 95% CI, 0 10), European pine martens (Martes martes) (183; 95% CI 0 1), least weasels (Mustela nivalis) (2; 95% CI, 0 67), stoat (Mustela erminea) (1; 95% CI, 0 85), or wolverine (Gulo gulo) (1; 95% CI, 0 85).
Saukoista (Lutra lutra) (24), näädistä (Martes martes) (183), lumikoista (Mustela nivalis) (2), kärpästä (Mustela erminea) (1) ja ahmasta (Gulo gulo) (1) kerätyt näytteet olivat negatiivisia.
The epidemiology and phylogenetics of AMDV were inferred from organ and/or blood samples from farmed mink and free-ranging mustelids.
Aleutian tautiviruksen epidemiologista ja fylogeneettistä tutkimusta varten kerättiin elin- ja/tai verinäytteitä tarhatuista minkeistä ja luonnonvaraisista näätäeläimistä.
Positive animals were distributed throughout western, southern, and eastern Finland (10/17 of sampled regions).
Tartunta oli levinnyt laajalle maantieteellisesti ja positiivisia eläimiä löytyi sekä Länsi-, Etelä- että Itä-Suomen maakunnista.
Infected farms are difficult to sanitize as the virus is resistant to physical and chemical treatments, it can be transmitted through several vectors and routes, and no effective medications or vaccines currently exist.
Tartunnan saaneita minkkitiloja on vaikea saneerata, sillä virus voi säilyttää taudinaiheutuskykynsä erilaisista puhdistus- ja desinfektiotoimenpiteistä huolimatta.
Furthermore, mink farms were not associated with higher odds of AMDV infection nor appeared to serve as a major source of infection for free-ranging mustelids at the municipal or regional level.
Minkkitilat eivät ilmeisesti ole, ainakaan suuressa mittakaavassa kunnan ja maakunnan tasolla, merkittävä tartunnan lähde luontoon.
Also, animals sampled during the first sampling period (2006 2009; OR, 5) had higher odds of infection compared to the second period (2010 2014).
Villiminkeillä oli 335-kertainen ja mäyrillä 74-kertainen suhteellinen tautipaine verrattuna muihin lajeihin ja vuosijaksona 2006 2009 suhteellinen tautipaine oli 5-kertainen verrattuna vuosiin 2010 2014.
A new host species, the European badger (Meles meles), with a prevalence of 27% (7/26; 95% confidence interval [CI], 13 46), was identified.
Aleutian tautivirusta löydettiin tiettävästi ensimmäistä kertaa mäyristä (Meles meles), joissa tartunta todettiin 27 %:ssa (7/26) tutkituista näytteistä.
It can cause a progressive and persistent immune complex-mediated disease (Aleutian disease, AD) in adult mink and an acute and fatal pneumonia in mink kits.
Aikuisilla eläimillä AMDV voi aiheuttaa kroonisen immuunivälitteisen sairauden (Aleutian tauti, Aleutian disease, AD, plasmasytoosi) ja pennuilla akuutin kuolemaan johtavan hengitystiesairauden.
No significant association was detected between infection and age, sex, or region.
Ikä, sukupuoli ja maakunta eivät sen sijaan olleet riskitekijöitä tartunnalle.
Subsequently, an enzyme-linked immunosorbent assay (ELISA) was designed for the antigen and automated.
Tässä väitöskirjatyössä kehitettiin ja automatisoitiin uusi entsyymi-immunologiseen määritykseen (enzyme-linked immunosorbent assay, ELISA) perustuva testi AMD-viruksen vasta-aineiden toteamiseksi tarhatuissa minkeissä.
The samples were screened with the newly-developed ELISA (described above) or CIEP test for anti-AMDV antibodies and with previously described or newly-developed PCR assays for AMDV DNA.
Viruksen DNA:ta todennettiin joko jo olemassa olevilla tai tätä tarkoitusta varten kehitetyillä uusilla PCR-testeillä.
In 2005, the Finnish Fur Breeders Association implemented an eradication program that required the development of a new AMDV-detection protocol to screen ca. 600 000 samples per year.
Suomen Turkiseläinten Kasvattajain Liitto käynnisti Aleutian taudin hävitysohjelman vuonna 2005.
Aleutian mink disease virus was found to be prevalent in the wild in Finland.
Tutkimuksissa todettiin, että AMDV-tartunta on yleinen Suomen luonnonvaraisissa näätäeläimissä.
Although AMDV can infect and may cause disease in other mustelids and carnivores, little is known about the epidemiology and evolutionary relationships of AMDV strains in the wild in Finland and elsewhere.
Suomalaisten viruskantojen epidemiologiasta ja evolutiivisista suhteista on vain vähän tietoa, ja etenkin luonnonvaraisten näätäeläinten tilanne on tuntematon sekä Suomessa että maailmanlaajuisesti.
As a result of these studies, an automated ELISA test for the serodiagnosis of AMDV was developed and validated with high diagnostic sensitivity and specificity.
Tässä väitöskirjatyössä kehitettiin uusi automatisoitu ELISA-menetelmään perustuva testi minkin Aleutian taudin diagnostiikkaa varten.
In addition, new information on AMDV epidemiology and genetic variation in Finnish farmed mink and free-ranging mustelids were established with potential impact on the biosecurity of farms, outbreak investigations, and the conservation of threatened mustelid species.
Lisäksi saatiin lisätietoa AMD-viruksen epidemiologiasta ja fylogeniasta suomalaisissa tarhaminkeissä sekä luonnonvaraisissa näätäeläimissä.
In addition to its main hosts (farmed and wild mink), similar strains of AMDV were found in pine martens, polecats, and badgers.
Tarhatuille ja villiminkeille tyypillisiä kantoja todettiin myös näädissä, hillereissä ja mäyrissä, joten AMDV kykenee ylittämään lajirajat.
Based on these results, it appears that domestic and sylvatic transmission pathways are largely decoupled, but it seems probable that infections occasionally move between the farmed and wild populations (e.g., via infected escapees/intruders).
Vaikuttaakin siltä, että tarhattujen minkkien ja luonnonvaraisten näätäeläinten tartuntaketjut ovat pääasiassa erillisiä.
The data was analyzed using content analysis.
Aineistoja analysoitiin käyttäen laadullista sisällönanalyysiä.
The research results show that teachers need training models of various durations.
Tutkimus osoittaa, että opettajat tarvitsevat ajallisesti eripituisia koulutusmalleja.
Both nationally and internationally, teachers professional development is a current research topic.
Opettajien ammatillinen kehittyminen ja sen tukeminen on ajankohtainen tutkimusaihe sekä kansainvälisesti että kansallisesti.