natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The second study focused on discovering the in vitro effects of ATE (13 samples) and PRP (11 samples) on the proliferation and migration of cells involved in wound healing: keratinocytes, fibroblasts, adipose stem cells and endothelial cells.
Toisessa tutkimuksessa keskityttiin havaitsemaan rasvakudosuutteen (13 näytettä) ja PRP:n (11 näytettä) in vitro -vaikutuksia haavan paranemiseen osallistuvien solujen, kuten keratinosyyttien, fibroblastien, rasvakudoksen kantasolujen ja endoteelisolujen jakautumiseen ja liikkumiseen.
Attempts have been made to bioengineer single recombinant GFs for clinical use, but a combination of GFs is known to better mimic physiological healing.
Yksittäisiä rekombinanttikasvutekijöitä on yritetty valmistaa kliiniseen käyttöön, mutta kasvutekijöiden yhdistelmän tiedetään paremmin matkivan fysiologista paranemista.
Although PRP had overall higher GF measurements, we found that the ATE was a rich source of keratinocyte GF.
Vaikka PRP:ssä oli kaiken kaikkiaan enemmän kasvutekijöitä, tutkimuksessa havaittiin, että rasvakudosuute oli hyvä keratinosyyttikasvutekijöiden lähde.
The current study encourages further investigation to better understand the mechanisms behind ATE’s healing potential.
Tämä tutkimus puoltaa lisätutkimuksia rasvakudosuutteen parantavan vaikutuksen taustalla olevien mekanismien ymmärtämiseksi paremmin.
Most tissue engineered treatments are based on cell therapy, but their methods of preparation are expensive, lengthy, require training and are not without potential adverse effects.
Suurin osa kudosteknologiaan liittyvistä hoidoista perustuu soluterapiaan, mutta solujen hankkiminen vie aikaa, on kallista ja vaatii harjoittelua.
The aim of the current study was to describe the effects of ATE within the wound healing setting.
Tämän tutkimuksen tarkoitus oli kuvailla rasvakudosuutteen vaikutuksia haavan paranemiseen.
Key to wound healing, growth factors (GFs) are secreted by most cells within the zone of injury, i.e. platelets, endothelial cells, macrophages, lymphocytes, fibroblasts, adipocytes and epithelial cells.
Haavanparanemisen avainasemassa ovat kasvutekijät, joita erittyy suurimmasta osasta kudosvaurion alueella olevista soluista ja verihiutaleista kuten endoteelisoluista, makrofageista, lymfosyyteistä, fibroblasteista, rasvasoluista ja epiteelisoluista.
15 ATE and 13 PRP-treated donor sites were studied.
Tutkimuksessa seurattiin 15 rasvakudosuutteella ja 13 PRP:llä hoidettua ihonottokohtaa.
Wounds heal thanks to a cascade of orchestrated mechanisms resulting in cell proliferation, chemotaxis, migration, angiogenesis and extracellular matrix production.
Haavan paraneminen on seurausta peräkkäisistä tapahtumista, jotka johtavat solujen jakautumiseen, viestintään, liikkumiseen, verisuonimuodostukseen ja solunulkoisen aineen tuottamiseen.
ATE and PRP promoted keratinocyte migration.
Rasvakudosuute ja PRP lisäsivät keratinosyyttien liikkumista.
This reflected positively in vitro (Study II) showing improved keratinocyte proliferation on culture day 6.
Tällä oli positiivinen vaikutus keratinosyyttienjakautumiseen kuudentena viljelypäivänä.
The first study aimed at developing a new operating-room method to obtain ATE.
Ensimmäisessä tutkimuksessa pyrittiin löytämään uusi leikkaussaliin sopiva keino rasvakudosuutteen keräämiseen.
The ATE also accelerated fibroblast and adipose stem cell migration.
Rasvakudosuute myös kiihdytti fibroblastien ja rasvan kantasolujen liikkumista.
The third study was dedicated to unravelling ATE’s clinical effects.
Kolmannessa tutkimuksessa eriteltiin rasvakudosuutteen vaikutuksia ihmisillä.
In patients with an indication for split-thickness skin graft reconstruction, two or more grafts were harvested.
Ihosiirreleikkaukseen tulevilla potilailla otettiin kaksi tai useampia ihosiirteitä, joista yhteen ihosiirteen ottokohtaan laitettiin pinnallisesti joko omaa rasvakudosuutetta tai PRP:ta, ja toiseen satunnaisesti valittuun kohtaan asetettiin pelkkä haavasidos.
Adipose tissue can easily be harvested and contains adipocytes and stromal vascular cells.
Rasvakudos sisältää rasvasoluja ja strooman verisuonisoluja, joita voidaan kerätä helposti.
We also measured the GF content of these samples.
Rasvakudosuute- ja PRP-näytteistä mitattiin myös kasvutekijäpitoisuuksia.
Adipose tissue was obtained from the lipoaspirates of 27 healthy female donors and processed at different incubation time periods, temperatures, and employing different filter types.
Valmisteluun liittyviä muuttujia olivat inkubaatioaika (15-45 minuuttia), lämpötila ja erilaiset suodatintyypit.
Bone marrow, blood and adipose tissue are known autologous sources of GFs.
Elimistön omia kasvutekijöiden lähteitä ovat luuydin, veri ja rasvakudos.
The aim of the present study was to investigate the role of mitogen-activated protein kinases (MAPKs) in the regulation of COX-2 expression and PGE2 production in chondrocytes and in intact cartilage as potential targets for drug development.
Väitöskirjatyön tarkoituksena oli tutkia solunsisäisen MAP-kinaasien välittämän viestinsiirtojärjestelmän merkitystä nivelrustovaurion synnyssä, erityisesti COX-2 ja MMP -entsyymien sekä prostaglandiinien ja IL-6:n tuoton säätelyssä.
In addition, aurothiomalate also reduced levels of phosphorylated (i.e. active) p38 MAPK and increased MAPK phosphatase (MKP)-1 expression.
Sen havaittiin vähentävän MAP-kinaasien aktiivisuutta ja lisäävän MAP-kinaaseja inaktivoivan MKP-1 fosfataasin ilmentymistä rustossa.
Another major aim was to investigate the effects of disease modifying anti-rheumatic drugs (DMARDs) on COX-2 expression and further to study the mechanisms of action of aurothiomalate.
Reumalääkkeistä tehokkaimmaksi osoittautui aurotiomalaatti ( pistoskulta ), jonka solutason vaikutusmekanismia tutkittiin tarkemmin.
Prostaglandins are formed from arachidonic acid in a reaction catalyzed by cyclooxygenase (COX) enzymes.
Väitöskirjatutkimuksessaan proviisori Riina Nieminen tutki nivelrustovaurioon johtavia solutason mekanismeja.
The findings provide a novel mechanism of action for aurothiomalate through increased MKP-1 expression, reduced p38 MAPK activation and suppressed expression of COX-2, MMP-3 and IL-6 that may at least in part explain the anti-inflammatory and anti-erosive action of aurothiomalate.
Käyttäen moderneja molekyylibiologisia menetelmiä todettiin, että lisääntynyt MKP-1:n tuotto vaimensi tulehdusta ja rustotuhoa välittäviä mekanismeja.
In the joints, prostanoids produced by COX-2 pathway can exert catabolic or anabolic effects in the cartilage depending on the microenvironment, and modulate inflammation and inflammatory pain.
Aurotiomalaatti lievittää tehokkaasti niveltulehdusta ja hidastaa nivelrustovaurioiden kehittymistä, mutta haittavaikutukset rajoittavat sen käyttöä.
Prostaglandins (PGs) are ubiquitously produced and regulate various physiological and pathophysiological responses in the human body.
Tietoa voidaan käyttää hyväksi kehitettäessä uusia tehokkaita lääkkeitä reuman ja nivelrikon hoitoon.
MKP-1 is an endogenous regulator of MAPK pathways, and it is known to inactivate p38 MAPK by dephosphorylation.
Aurotiomalaattia on käytetty nivelreuman hoidossa yli 80 vuotta, mutta sen vaikutusmekanismi tunnetaan huonosti.
There is considerable geographic variation in the incidence and mortality of the disease.
Maantieteellisesti taudin ilmaantuvuus ja tautiin kuolleisuus vaihtelevat huomattavasti.
No such protective effect was however observed among women who donated their samples during winter.
Tätä tilastollisen merkitsevyyden rajalla ollutta vaikutusta ei havaittu naisilla, joiden näytteet oli otettu talvella.
Therefore, in order to avoid differential misclassification in our studies, our first objective was to determine the stability of 25-OHD and androstenedione in serum samples that had been stored for up to 24 years.
Sen vuoksi välttääksemme virheluokitusta ensimmäinen tavoitteemme oli määrittää 25-OHD:n ja androstenedionin säilyminen seeruminäytteissä, joita oli säilytetty jopa 24 vuotta.
Ovarian cancer cases and suitably matched controls were identified after linkages with the nation-wide Finnish Cancer Registry (FCR) and Statistics, Finland.
Munasarjasyöpätapaukset ja kaltaistetut verrokit identifioitiin yhdistämällä tietoja Syöpärekisterin ja Tilastokeskuksen kanssa.
The studies in the thesis are a series of case-control studies nested within the Finnish Maternity Cohort (FMC) which is a population-based serum biorepository, maintained at -25oC, containing the first trimester serum samples of almost all pregnant Finnish women since 1983.
FMC-seerumipankki on väestöpohjainen seerumipankki, jossa lähes kaikkien Suomessa vuodesta 1983 raskaana olleiden naisten ensimmäisen raskauskolmanneksen seeruminäytettä säilytetään -25 °C:ssa.
The aim of this thesis was to investigate the association between vitamin D and ovarian cancer utilizing serum 25-OHD concentrations which is the most reliable way to determine an individual s vitamin D status.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tarkoituksena oli tutkia D-vitamiinin ja munasarjasyövän yhteyttä käyttäen hyväksi seerumin 25-OHD -tasoja - luotettavinta tapaa määrittää yksilön D-vitamiinistatus.
The validity of our results depends to a large extent on how measurable and preserved the vitamin D metabolite, 25-OHD, is within serum samples that have been stored for many years.
Tulostemme oikeellisuus riippuu paljolti siitä, miten hyvin D-vitamiinin 25-OHD -aineenvaihduntatuote on säilynyt ja mitattavissa vuoden ajan säilytetyissä seeruminäytteissä.
The gonadotrophin, hormonal, incessant ovulation and inflammation hypotheses have all been proposed to explain its aetiology and while epidemiological studies offer some support for aspects of each hypothesis, the contribution of other hitherto under-investigated factors cannot be discountenanced.
Vaikka jokaisen hypoteesin tueksi on esittää epidemiologista todistusaineistoa muiden, toistaiseksi vähän tutkittujen, tekijöiden osuutta ei voi sulkea pois.
In the only study so far that has measured serum 25-OHD twice, over a long period of time, among cases and controls; we found evidence to suggest that maintaining consistently high serum 25-OHD levels over many years during summer may be associated with a reduced risk of ovarian cancer.
Toistaiseksi ainoassa tutkimuksessa, jossa seerumin 25-OHD -tasoja on mitattu kaksi kertaa pitkällä aikavälillä, havaitsimme, että korkean seerumi 25-OHD -tason säilyttäminen pitkän aikaa voi liittyä alentuneeseen munasarjasyöpäriskiin.
We observed the expected marked seasonal differences in serum 25-OHD concentrations for all the years studied.
Havaitsimme odotetut vuodenajasta johtuvat seerumin 25-OHD tasojen erot kaikkina seurantavuosina.
Ecological, experimental and dietary studies suggest that vitamin D may offer some protection against ovarian cancer but there is dearth of epidemiological studies investigating this association using the best marker for vitamin D; serum 25-hydroxyvitamin D (25-OHD).
Ekologisten, kokeellisten ja ravitsemustutkimusten perusteella D-vitamiini voi suojata munasarjasyövältä, mutta tutkimukset, jotka hyödyntävät parasta D-vitamiinin mittaustapaa, seerumin 25-hydroksi D (25-OHD) vitamiinimääritystä, puuttuvat.
We observed no evidence of effect modification between calcium and vitamin D with regards to ovarian cancer.
Emme havainneet, että kalsium ja D-vitamiini muuntelisivat toistensa vaikutusta suhteessa munasarjasyöpään.
A perceived weakness in epidemiological studies of vitamin D and ovarian cancer is the use of one time serum 25-OHD measurement to indicate over time vitamin D status.
D-vitamiinia ja munasarjasyöpää koskeneiden epidemiologisten tutkimusten todettu heikkous on ollut yhden seeruminäytteen käyttö arvioitaessa elimistön D-vitamiinistatusta yli ajan.
In the second study involving 201 ovarian cancer cases diagnosed within 10 years of serum sampling and 398 season, age and parity-matched controls, we observed no overall association between serum 25-OHD concentrations and ovarian cancer risk (OR 1.8, 95% CI 0.9 3.5 comparing lowest to highest quintile) but women with insufficient serum 25-OHD concentrations ( In study III, we sought to determine whether calcium and vitamin D act independently or jointly and whether each modifies the action of the other on ovarian cancer risk.
Keskimääräinen seerumin 25-OHD -taso oli merkitsevästi korkeampi kesällä (44.0 nmol/l) talveen (33.4 nmol/l) verrattuna (p Toisessa tutkimuksessa, joka koski 201 munasarjasyöpätapausta, jotka oli diagnosoitu 10 vuoden kuluessa seeruminäytteen ottamisesta, ja 398 vuodenajan, iän ja raskauksien määrän suhteen kaltaistettua verrokkia, emme havainneet yhteyttä seerumin 25-OHD -pitoisuuden ja munasarjasyöpäriskin välillä (OR 1.8, 95% CI 0.9 3.5) vertailtaessa alimman ja ylimmän neljänneksen D-vitamiinitason omanneita tutkittavia.
Women with sufficient serum 25-OHD levels had a significantly reduced risk of ovarian cancer compared to women with insufficient serum levels (OR 0.32, 95% CI 0.12-0.91).
Naisilla, joilla oli riittävät 25-OHD -tasot oli merkitsevästi alentunut munasarjasyöpäriski (OR 0.32, 95% CI 0.12 0.91).
Women within the highest quartile of calcium concentration had significantly reduced risk of ovarian cancer while women within the highest quartile of serum 25-OHD concentration had borderline reduced risk of ovarian cancer compared to those within the lowest.
Naisilla, jotka olivat kalsiumtasojensa suhteen korkeimmassa neljänneksessä, oli merkitsevästi vähentynyt munasarjasyöpäriski, kun taas naisten, jotka olivat korkeimmassa D-vitamiinineljänneksessä, munasarjasyöpäriskin vähenemisen tilastollinen merkitsevyys jäi rajalle.
Ovarian cancer is a very lethal gynaecological cancer because its symptoms are insidious and majority of the patients present with advanced stage disease.
Johtuen oireiden salakavaluudesta useimmat munasarjasyöpätapaukset todetaan pitkälle edenneinä ja munasarjasyöpä on hyvin tappava gynekologinen syöpä.
Women whose serum 25-OHD levels were above the season specific median values on both sampling occasions had a borderline reduced risk of ovarian cancer (OR 0.21 95% CI 0.05-0.99) compared to other women with consistently low or fluctuating serum 25-OHD levels.
Naisilla, joiden seerumin 25-OHD -tasot olivat vuodenajan keskimääräisiä tasoja korkeammat molemmissa näytteissä, oli alentunut riski sairastua munasarjasyöpään (OR 0.21, 95 % CI 0.05 0.99).
While calcium was independently associated with a reduced risk of ovarian cancer regardless of serum 25-OHD levels, (OR 0.41, 95% CI 0.19-087), vitamin D was independently associated with a non-significantly reduced risk of ovarian cancer (OR 0.51, 95% CI 0.29-1.05).
Kalsiumiin tilastollisesti merkitsevästi liittyvä alentunut munasarjasyöpäriski oli riippumaton seerumin 25-OHD -tasoista (OR 0.41, 95% CI 0.19 0.87).
The mean serum 25-OHD levels were significantly higher in summer (44.0 nmol/L) compared to winter (33.4 nmol/L, p-value ?
Naisilla, joilla oli suositusten mukaan riittämätön 25-OHD -taso ( 75 nmol/l) omanneisiin naisiin.
The comparison is done based on results of the laboratory experiments.
Vertailu tehtiin laboratoriomittauksien perusteella.
The traditional network design principles that have guaranteed sufficient network operation in the past, are not optimal to face the challenges and the possibilities of new technologies.
Perinteiset sähkön jakeluverkon suunnitteluperiaatteet eivät ota huomioon uusien teknologien tuomia haasteita ja mahdollisuuksia.
However, with the increase of renewable energy technologies, this distributed generation (DG) has moved part of the generation to the distribution grid.
Uusiutuvien sähköenergian tuotantoteknologioiden käyttöönotto on kuitenkin siirtänyt osan tuotannosta sähkön jakeluverkkoon.
Currently and in the future, the structure and the control methods of the electricity distribution network are going through changes.
Jakeluverkon rakenne ja toimintaperiaatteet ovat käymässä läpi murrosta.
The compared solutions are a remote-control method and a fixed set point control method.
Vertailtuja ratkaisuja ovat etä- ja paikallismittaukseen perustuvat ohjaustavat.
The experiments compared the CVC and the fixed set point control in six different test conditions.
Mittaukset vertailivat jännitteensäätötapoja kuudessa eri olosuhteissa.
When the DG exceeds the load at a consumer supply point, electricity is transmitted from the customer to the grid, creating a reverse power flow.
Jos hajautettu tuotanto asiakkaan liityntäpisteessä ylittää asiakkaan kuormituksen, ylimääräinen tuotettu teho siirtyy asiakkaalta jakeluverkkoon päin.
While thermal constraints can only be coped with reinforcing the network, curtailment or an energy storage, more advanced and cost-efficient solutions are available for the overvoltage problem.
Mahdolliset termiset rajoitteet voidaan vaativat ratkaistakseen verkon vahvistamista, tuotannon rajoittamista tai energiavarastoja.
To take advantage of these solutions, traditional passive voltage control needs to change towards an active one.
Näiden käyttöönotto vaatii sähkön jakeluverkon suunnittelu ja toimintaperiaatteiden muuttamista perinteisestä passiivisesta lähtökohdasta aktiiviseen.
This thesis compares the CVC method developed in this thesis with other OLTC-based solutions.
Tässä diplomityössä vertaillaan keskitetyn jännitteensäätöä muihin jännitteensäätö ratkaisuihin, jotka perustuvat käämikytkimellä varustettuun pienjänniteverkon syöttömuuntajaan.
This thesis proposes a robust centralised voltage control (CVC) method for low voltage (LV) networks as a solution for the overvoltage problem.
Tässä diplomityössä ratkaisuksi jännitteennousu ongelmalle pienjänniteverkoissa esitettään keskitettyä jännitteensäätöä.
The core principle of electricity distribution has been that electricity is produced in centralized units and then distributed to a customer through a transmission and distribution network.
Perinteisin sähkön jakeluverkon toimintaperiaatteen mukaan sähkö on tuotettu keskitetysti voimalaitoksissa.
The comparison shows that both the CVC and the fixed set point control are able to increase the hosting capacity of a LV network.
Vertailu osoitti, että kaikki käämikytkimellä varustettuun pienjänniteverkon syöttömuuntajaan perustuvat jännitteensäätötavat lisäsivät pienjänniteverkon kapasiteettiä hajautetulle tuotannolle.
The CVC is able to detect and correct voltage violations that the fixed set point control is not able to.
Keskitetty ja etämittauksiin perustuva jännitteensäätötapa pystyvät havaitsemaan jännitteen sallitun jänniterajan ylitykset, joita paikallismittauksiin perustuva jännitteensäätö tapa ei pystynyt.
This method can also be extended with additional components, such an inverters of DG.
Toimintaa voidaan laajentaa myös hajautetun tuotannon ohjaamiseen.
The CVC method coordinates operation of an on-load tap changer transformer (OLTC) at a secondary substation and a redox flow battery energy storage (BES) at a customer supply point in a LV network.
Keskitetty jännitteensäätö ohjaa käämikytkimellä varustetun pienjänniteverkon syöttömuuntajan ja asiakkaan liittymispisteessä sijaitsevan energiavaraston toimintaa.
The comparison between the CVC solely with an OLTC as available component and the CVC with an OLTC and a BES cooperation show that the latter is available to solve wider range of voltage variations.
Keskitetty jännitteensäätötapa pystyy syöttömuuntajan ja energiavaraston koordinoinnilla ratkaisemaan etämittauksiin perustuvaa jännitteensäätöä laajemmat jännitevaihtelut.
Both control methods are sufficient in order to neglect negative effect of MV variations, but the CVC is able to manage this with less tap changes.
Keskitetty jännitteensäätötapa teki tämän muita vähemmillä käämikytkimen asennon muutoksilla.
The reverse power flow can cause the voltage at the customer supply point to rise over the tolerated limits.
Vertaillut jännitteensäätötavat pystyivät poistamaan keskijänniteverkon jännitteenvaihtelun vaikutukset pienjänniteverkon jännitteeseen.
The purpose was to analyse the complexity of the institutional entity of rehabilitation in Finland and its development and draw conclusions on the possibility of change in the rehabilitation system in Finland.
Tarkoituksena on jäsentää kuntoutusjärjestelmän monimutkaisuutta ja sen muotoutumista sekä näiden kautta tehdä johtopäätöksiä järjestelmän muutoksen mahdollisuudesta.
However, despite many reforms in the rehabilitation reports and in other descriptions of the system the same problems have recurred.
Uudistuksista huolimatta samat ongelmat ovat esiintyneet erilaisissa kuntoutusjärjestelmän kuvauksissa aina tähän päivän asti.
Rehabilitation in Finland is part of many welfare systems and as an institutional entity it has many separate subsystems.
Kuntoutusjärjestelmä on Suomessa rakentunut monitahoiseksi ja monen osajärjestelmän muodostamaksi kokonaisuudeksi.
The rehabilitation system have undergone several coordination attempts especially since the 1990 s. A large legislative reform was launched in 1991.
Näitä epäkohtia on pyritty korjaamaan erilaisilla uudistuksilla, joista tähän asti laajin on ollut vuonna 1991 voimaan astunut kuntoutuslainsäädännön uudistus.
Instead of single and small reforms a reform of the whole system requires attention of all parts of the system in the reform and perhaps a strong coordinating body.
Mikäli tätä halutaan muuttaa, pitäisi uudistuksia tehdä kokonaisuus huomioiden ja myös perustaa toimintaa selkeästi koordinoiva taho.
According to the results the rights to rehabilitation benefits are determined in different ways for different population groups and the right to benefits was decided in many places.
Käytännön tasolla asiakkaan oikeus kuntoutusetuuksiin näytti määrittyvän usealla erilaisella perusteella ja erilaisiksi eri väestöryhmien kesken.
In this study the focus was on the institutional entity of rehabilitation in Finland called rehabilitation system.
Sari Miettisen väitöskirja Muutoksen mahdollisuus Suomen kuntoutusjärjestelmässä tarkastelee Suomen kuntoutuspolitiikkaa kuntoutuksen institutionaalisen kokonaisuuden näkökulmasta.
The data were analysed using data based and theory oriented content analysis, frame analysis and the basis of historical sociology.
Kokonaisuutta lähestytään analysoimalla valtionhallinnon asiakirjoja ja täydentäen aineistoa tarvittavilla avainhenkilöhaastatteluilla.
Several problems have been attached to the Finnish rehabilitation system, such as unclear division of responsibilities between different subsystems.
Järjestelmän ongelmiksi on vuosikymmenten kuluessa katsottu esimerkiksi vastuunjaon epäselvyydet ja asiakkaiden putoaminen eri toimijoiden väliin.
The purpose of the reform was to overcome the problems appearing in the system.
Tutkimuksen lähtökohtana on vuosikausia samanlaisina säilyneet epäkohdat järjestelmässä.
It seems that through single and small reforms it is difficult to overcome the problems of this complex system.
Usein uudistuksia on toteutettu osa kerrallaan, jolloin eri osien välisiin ongelmiin ei ole puututtu riittävässä määrin.
This dissertation consists of four publications which analysed the governance of the rehabilitation system from different perspectives.
Yhteinen puhe kokonaisuuden hallinnasta on puuttunut ja järjestelmän kokonaisuutta kehittäessä puhe on keskittynyt lähinnä neljään erilaiseen kehykseen.
Macro-level studies of the rehabilitation system are needed in Finland.
Kuntoutusjärjestelmää tulisi tutkimuksen mukaan uudistaa kokonaisuus huomioiden.
The perspective was on the roles of different institutions in the rehabilitation system.
Nykyisellään kuntoutusjärjestelmän osat toimivat erillisinä.
Although some studies concern the whole rehabilitation system, the perspective is usually on certain sub-system or the entity is contemplated from the client s perspective.
Nykyiset keskustelut työuran pidentämisestä voisivat tarjota paikan kuntoutusjärjestelmän kokonaisuuden uudistamiseen, koska kuntoutus voi toimia välineenä saavuttaa näitä tavoitteita.
In the programme there were three plays by Ibsen, Rosmersholm, Hedda Gabler and A Doll´s house.
Ohjelmassa oli kolme Ibsenin näytelmää, Rosmersholm, Hedda Gabler ja Nukkekoti.