natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The present social-epidemiological study explores the associations between a wide range of generalized resistance resources of SOC among Finnish- and Swedish-speaking women and men with a view to gaining deeper insight into its developmental circumstances and determinants.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on aiempia tutkimuksia systemaattisemmin selvittää koherenssin tunteen taustatekijöitä, eli olosuhteita joissa koherenssin tunne kehittyy, sekä seurauksia suomalaisessa suomen- ja ruotsinkielisessä väestössä.
Interventions aimed at promoting the health of the disadvantaged should therefore focus on families with children, and extend later also to other than socio-economic spheres of life.
Lasten hyvinvoinnista ja oikeuksista puhuttaessa tulisi korostaa niiden yhteyttä aikuisuuden terveydentilaan.
In the light of the present study, it seems that SOC is determined not only by socio-economic factors but also by close and successful social relationships during both childhood and adulthood.
Koherenssin tunteen mahdollisia taustatekijöitä kartoitettiin tässä tutkimuksessa useiden lapsuuden kodin olosuhteita sekä sosioekonomisten ja psykososiaalisten työ- ja yksityiselämää kuvaavien tekijöiden avulla molempien sukupuolten ja kieliryhmien keskuudessa.
Enchanted by Sources.
Lähteiden lumoamat.
Historians have recently paid substantial attention to the political use of history, usually focusing on politicized constructions of the national past.
Historiantutkimuksen poliittista roolia on yleensä tarkasteltu tulkintojen ja traditioiden konstruoinnin kautta.
By investigating their historical work on the Counter- Reformation era, their roles in the scientific communities of Helsinki and Rome as well as the intersection of politics and science in their scholarly practices the study explores the nature of historical research in general at the turn of the twentieth century.
Väitöskirjassa etsitään vastauksia näihin kysymyksiin jäljittämällä Henry Biaudet n ja Liisi Karttusen sekä heidän Roomaan 1909 perustamansa tutkimusretkikunnan toimintaa, ja osoitetaan, kuinka historiantutkimuksen rooli samanaikaisesti tieteelliseen metodiin sitoutuneena tutkimusalana ja välineenä poliittiselle keskustelulle muokkasi tutkimusprosessia sekä tiedeyhteisön sisäistä järjestystä.
The comparison between Biaudet s and Karttunen s arguments and the accepted narrative in Finland shows how traditional interpretations of the Nordic Reformation were influenced by the Lutheran ethos and European anticlerical rhetoric.
Katolisväritteiset tulkinnat Ruotsin reformaatiosta ja Vatikaanin salaisesta arkistosta löytyneet lähteet haastoivat hyväksytyn kansallisen kertomuksen sekä tutkijoiden protestanttisen eetoksen.
In this context, scientific pursuits were given a clear political meaning.
Roomassa myös osallistuminen tutkimustyöhön kansainvälisessä tiedeyhteisössä sai poliittisen merkityksen.
Moreover, Finnish national identity was firmly rooted in Protestantism, and questioning the benevolence of the Reformation and its main actors was considered as an attack not only against historical truth but also national values.
Lähteet eivät vain paikanneet historian aukkoja, vaan niiden julkaiseminen ja tulkinta toivat tutkijalle mainetta ja tarjosivat materiaalia kansallisen historiakuvan rakentajille.
Their unorthodox interpretations were denounced in Finland since the picture they gave of late sixteenth-century Sweden was too different from the national narrative.
Suomessa heihin liittyvät pikemmin mielikuvat epätavallisista tutkimusmetodeista, poliittisiksi leimatuista 1500-luvun Ruotsin historian tulkinnoista sekä seikkailuromaania muistuttavista epäsovinnaisista elämäntarinoista.
Conducting research in an international community of historians and publishing ambitious scholarly studies that interested an international audience were ways to create a positive image of Finland abroad.
Tiedeyhteisön jäsenyys toi näkyvyyttä kotimaalle ja siksi kaupungin ulkomaiset tutkimusinstituutit toimivat oman maansa näyteikkunoina.
They are forgotten in Finnish historiography, but remain internationally renowned for their contribution to the nunciature studies.
Biaudet ja Karttunen tunnetaan kansainvälisesti paavillisen lähettiläslaitoksen historiantutkimuksen edelläkävijöinä ja arvostettuina asiantuntijoina.
Henry Biaudet criticized the previous research on the Nordic Counter-Reformation for its narrow national scope and sources.
Henry Biaudet, Liisi Karttunen ja suomalainen historiantutkimus Roomassa 1900-luvun alussa.
He sought out a new approach, including the use of sources in archives all over Europe and the inclusion of the Catholic viewpoint.
Lisäksi heidän tapansa yhdistää fennomaanien kansallinen tulkintakehys ja svekomaanien lähdepositivismi hämmästytti.
Large international collections were also carried out, especially in the 1980s.
Myös suurehkoja kansainvälisiä keräyksiä toteutettiin erityisesti 1980-luvulla.
An acting faith had to be evident in acts of love.
Toimivan uskon tuli näkyä rakkauden tekoina.
The diocese administration, specifically Bishop Martti Simojoki and his successor Osmo Alaja, aimed to open up connections to the political left and people working in industry.
Hiippakunnan johto, ennen muita piispa Martti Simojoki ja hänen seuraajansa Osmo Alaja, pyrki avaamaan yhteyksiä poliittiseen vasemmistoon ja teollisuudessa työskenteleviin ihmisiin.
Diacony began to move towards a psychological and spiritual emphasis.
Diakonia alkoi suuntautua kohti henkistä ja hengellistä painotusta.
The Health Insurance Law of 1972 brought a change to this when the responsibility for health services was transferred to the municipalities.
Vuoden 1972 kansanterveyslaki toi tähän muutoksen, kun terveydenhuolto siirrettiin kunnille.
At least indirectly this helped the diaconial work in industrial localities.
Tämä auttoi epäsuorasti diakoniatyötä teollisuuspaikkakunnilla.
Pastor Otto Aarnisalo acted as a pathfinder in this.
Tienavaajana toimi pastori Otto Aarnisalo.
Diacony had been based on the idea of volunteering to separate it from statutory social work.
Diakonia perustui vapaaehtoisuuteen erotukseksi lakisääteisestä sosiaalityöstä.
The roots of Finnish diacony are in the individual devotional life of Pietism.
Suomalaisen diakonian juuret ovat pietismin yksilöä korostavassa hurskauselämässä.
Bishop Kalevi Toiviainen, however, brought forth the viewpoint of church doctrine and officially sanctioned theology.
Piispa Kalevi Toiviainen toi kuitenkin painokkaasti kirkko-opillisen ja virkateologisen näkökulman esiin.
The development of diaconial work in the Mikkeli diocese 1945–1991.
Diakoniatyön kehitys Mikkelin hiippakunnassa 1945-1991.
In the years immediately following the Second World War, discussion took place in the Church of Finland about the direction that diacony should take.
Heti toisen maailmansodan jälkeen käytiin Suomen kirkossa keskustelua diakonian suunnasta.
Especially from the 1960s onwards, the country's industrialisation and the reduction of agricultural trade had an effect on the Mikkeli diocese.
Maan teollistuminen ja maatalouselinkeinojen väheneminen vaikuttivat etenkin 1960-luvulta lähtien myös Mikkelin hiippakunnan alueella.
In the Mikkeli diocese, a diaconial committee was established in 1971, and its work was overseen by the diocesan chapter of the bishop's office.
Mikkelin hiippakuntaan perustettiin vuonna 1971 diakoniatoimikunta, jonka työtä johti tuomiokapituli.
Following German institutional diacony, diaconial institutions were established in Finland until congregational diacony emerged alongside these institutions in the 1890s.
Saksalainen laitosdiakonia oli se malli, jota myös Suomessa ruvettiin seuraamaan, kunnes diakonialaitosten rinnalle nousi 1890-luvulla seurakuntadiakonia.
This enabled the work of the diocese to be organised for the different areas of diacony.
Hiippakunnallinen toiminta voitiin nyt paremmin organisoida diakonian eri osa-alueille.
During the period of study (1945–1991), the theology of diacony was rather tenuous.
Tutkimusperiodin aikana (1945-1991) diakonian teologia jäi Mikkelin hiippakunnassa ohueksi.
At the same time, socio-ethical activity vitalised and diversified Christian services.
Se oli uusi linjanavaus, mikä monipuolisti ja yhteiskunnallisti kristillistä palvelua.
The Mikkeli diocese acted in its diaconial work with the same objectives as the diaconial solutions of the whole church.
Hiippakuntadiakonia toimi samansuuntaisesti kokonaiskirkon diakoniaratkaisujen kanssa.
In 1944 the church law was amended, which made diacony the concern of every member of the congregation.
Vuonna 1944 kirkkolakiin tuli säännös, jonka mukaan diakonia oli jokaisen seurakuntalaisen asia.
Diacony was part of the complete faith of the Church.
Diakonia kuului kirkon uaskonkokonaisuuteen.
Previously, the diaconial work of the Finnish church had primarily been in nursing.
Diakonia oli aiemmin ollut ensisijaisesti sairaanhoitotyötä.
ABSTRACT The diocese as the agent and advocate of diaconial work.
Hiippakunta diakoniatyön tekijänä ja tukijana.
In the consequential debate, caritative services overcame social diacony.
Karitatiivinen yksilökohtainen palvelu voitti sosiaalisen eli yhteiskunnan rakenteisiin vaikuttavan diakonian.
The acting principle of the diocese diacony became a form of helping which emphasised assistance of the individual.
Toimintanäkynä oli yksilökohtainen palvelu ja auttamismuoto.
Beginning in the 1970s, the diocese started holding diaconial themed days at prescribed intervals.
Mikkelin hiippakuntadiakoniassa pidettiin 1970-luvulta lähtien määrävuosina teemapäiviä.
Both documents talk of the child as weak but also as active and able to learn and develop.
Molemmat asiakirjat esittelivät kuvan lapsesta toisaalta heikkona ja tarvitsevana, toisaalta aktiivisena ja kyvykkäänä sekä oppivana, kehittyvänä ja kasvavana, sosiaalisena, yksilöllisenä ja emotionaalisena.
Applying Davies division, both documents were found to represent mainly romantic ideology, but conservative ideology could also be recognised, especially when the views about children and childhood were under examination.
Ideologiselta taustaltaan molemmat asiakirjat sitoutuivat pääasiassa romanttiseen ideologiaan, mutta myös konservatiivinen ideologia näkyi erityisesti lapsikäsitysten kohdalla.
Views regarding learning were mainly constructive.
Oppimiskäsitysten osalta molemmat asiakirjat näyttivät sitoutuvan konstruktivismin perinteeseen.
The aim of Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2000 seemed to be in preparing children to adulthood, whereas in Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005 the childhood had an intrinsic value.
Varhaiskasvatussuunnitelman perusteissa 2005 lapsuus nähdään pikemminkin itseisarvioisena, kun taas Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteiden 2000 tavoitteet näyttävät valmistavan lasta aikuisuuteen.
Revisionistic ideology was more apparent in Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2000 than in Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005, while democratic ideology was more dominant in the latter.
Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteissa 2000 oli viitteitä myös revisionistisesta ideologiasta ja Varhaiskasvatussuunnitelman perusteissa 2005 demokraattisesta ideologiasta.
The present study compares educational views and ideologies, especially concerning children, childhood and learning, found within two documents guiding early childhood education in Finland, Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005 and Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2000.
Beredayn vertailevaa menetelmää soveltaen kuvailin ja analysoin sisällön analyysin keinoja käyttäen ensin erikseen molemmat tutkimuksen aineistot: Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005 ja Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2000.
The method used in the study was a slightly applied Bereday's comparative method.
Neljännessä vaiheessa suoritettiin varsinainen vertailu.
Although there was a strong cohesion between these two guiding documents regarding educational views and educational ideologies, there were some traces to be found in Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2000 that pointed towards primary school tradition.
Tutkimustulokset osoittivat, että vaikka pääsääntöisesti Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2005 ja Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2000 ovat kasvatusnäkemysten ja ideologioiden osalta melko yhtenäiset, esiopetus näyttää siirtyvän kohti peruskouluperinnettä.
These documents are also available in English, titled The National Curriculum Guidelines on Early Childhood Education and Care in Finland 2000 and The Core Curriculum for Pre-school Education in Finland 2005.
Tutkimuksen tarkoituksena oli tarkastella kahden eri varhaiskasvatusta ohjaavan asiakirjan: Varhaiskasvatussuunnitelman perusteissa 2005 ja Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteissa 2000 esiintyviä näkemyksiä kasvatuksesta.
We also performed the first successful GWAS for a complex disease in dogs.
Teimme myös ensimmäisen menestyksekkään genominlaajuisen geenikartoituksen koirien monitekijäiseen sairauteen.
Identifying Genetic Risk Factors in Canine Autoimmune Disorders
Perinnöllisten riskitekijöiden tunnistaminen koirien autoimmuunisairauksissa
Genetic studies will eventually shed light on common biological functions and interactions between genes and the environment.
Uusien alttiusgeenien löytäminen auttaa ymmärtämään myös yleisiä biologisia toimintoja ja geenien ja ympäristön vuorovaikutussuhteita.
This study aimed to identify genetic risk factors in various autoimmune disorders, including systemic lupus erythematosus (SLE)-related diseases, comprising immune-mediated rheumatic disease (IMRD) and steroid-responsive meningitis arteritis (SMRA) as well as Addison s disease (AD) in Nova Scotia Duck Tolling Retrievers (NSDTRs) and chronic superficial keratitis (CSK) in German Shepherd dogs (GSDs).
Tutkimuksen tarkoituksena oli tunnistaa perinnöllisiä riskitekijöitä seuraavien koirien autoimmuuniperäisten sairauksien taustalla: Novascotiannoutajien systemic lupus erythematosus (SLE)-tyyppinen sairaus, johon kuuluvat reumaattinen muoto (immune-mediated rheumatic disease, IMRD) ja steriili aivokalvontulehdus (steroid-responsive meningitis arteritis) sekä samalla rodulla esiintyvä Addisonin tauti ja saksanpaimenkoirilla yleisimmin esiintyvä silmäsairaus, pannus eli krooninen pinnallinen keratiitti (chronic superficial keratitis).
Susceptibility to autoimmune diseases is controlled by environmental and genetic factors, especially the major histocompatibility complex (MHC) gene region.
Autoimmuunisairauksissa yksilön oma immuunipuolustusjärjestelmä hyökkää yksilön omaa kudosta vastaan ja taudin puhkeamiseen vaikuttavat usein sekä ympäristötekijät, että lukuisat perinnölliset riskitekijät, joista yleisin on major histocompatibility complex (MHC) geenialue (koirilla dog leukocyte antigen, DLA).
We identified DLA risk haplotypes for an IMRD subphenotype of SLE-related disease, AD and CSK, but not in SMRA, and show that the MHC class II gene region is a major genetic risk factor in canine autoimmune diseases.
Tunnistimme kolme riskihaplotyyppiä, jotka altistavat SLE-tyyppisen sairauden reumaattiseen muotoon, Addisonin tautiin tai pannukseen (OR=2.0 - 2.67) ja osoitimme MHC luokan II alueen olevan merkittävä riskitekijä myös koirien autoimmuunisairauksien taustalla.
The genetic background of canine autoimmune disorders is largely unknown, but recent annotation of the dog genome and subsequent development of new genomic tools offer a unique opportunity to map novel autoimmune genes in various breeds.
Koiran genomin emäsjärjestyksen selvittäminen, uudet tutkimuksen työkalut ja sadat geneettisesti erilaistuneet koirarodut mahdollistavat monitekijäisten sairauksien geenikartoituksen.
Autoimmune diseases are more common in dogs than in humans and are already threatening the future of some highly predisposed dog breeds.
Autoimmuunisairaudet vaikuttavat oleellisesti koirien hyvinvointiin ja osa roduista on erityisen alttiita tietyille sairauksille, mikä viittaa perinnöllisten riskitekijöiden merkittävään vaikutukseen.
With less than 100 cases and 100 controls, we identified five risk loci for SLE-related disease and AD and found strong candidate genes involved in a novel T-cell activation pathway.
Paikansimme viisi kromosomialuetta, jotka vaikuttavat SLE-tyyppiseen sairauteen ja Addisonin tautiin vertaamalla lähes 100:n sairaan ja 100 terveen kontrollikoiran perimää keskenään.
We also found that DLA-DRB1*01502/DQA*00601/DQB1*02301 haplotype was significantly associated with AD in NSDTRs (OR = 2.1, CI = 1.0-4.4, P = 0.044) and the DLA-DRB1*01501/DQA1*00601/DQB1*00301 haplotype with the CSK in GSDs (OR=2.67, CI=1.17-6.44, p= 0.02).
Lisäksi havaitsimme riskihaplotyypin homotsygotian lisäävän sairastumisriskiä huomattavasti (OR=4.9 8.9) ja yleisen, haplotyypistä riippumattoman DLA-alueen homotsygotian altistavan pannukselle (OR=4.37) ja Addisonin taudille (OR=6.7).
Dogs show a similar physiology, disease presentation and clinical response as humans, making them an excellent disease model for autoimmune diseases common to both species.
Osoitimme myös, että sisäsiittoinen koirapopulaatio on erinomainen eläinmalli monitekijäisten sairauksien geenitaustan selvittämiseksi.
Identification of novel predisposing genes establishes breeds as models and may reveal novel candidate genes for the corresponding human disorders.
Tutkimustuloksemme mahdollistavat geenitestit yhtenä osana jalostussuunnitelmia riskihaplotyypin suhteen homotsygoottisten pentueiden välttämiseksi.
An elevated risk was found for IMRD in dogs that carried the DLA-DRB1*00601/DQA1*005011/DQB1*02001 haplotype (OR = 2.0, 99% CI = 1.03-3.95, p = 0.01) and for ANA-positive IMRD dogs (OR = 2.3, 99% CI = 1.07-5.04, p-value 0.007).
Tunnistimme useita lupaavia ehdokasgeenejä, kuten DAPP1, PPP3CA, BANK1, SNRPE, VRK1, PTPN3 ja HOMER2, sekä uuden T-solujen aktivointireitin.
In humans, training increases the expression of both MCT1 and MCT4.
Ihmisellä harjoittelu lisää MCT1:den ja MCT4:n ilmenemistä lihassolukalvolla.
The majority of horses express all three proteins, but 10-20% of horses express little or no MCT1 or CD147.
Suurin osa hevosista ilmentää punasoluissa molempia MCT- proteiineja, mutta 10-20% hevosista vain MCT2:ta.
Expression of lactate transporters MCT1, MCT2, MCT4 and the ancillary protein CD147 in horse muscle and red blood cells
Maitohappokuljettajien MCT1, MCT2, MCT4 ja apuproteiini CD147 ilmentyminen hevosen lihaksessa ja punasoluissa
The mutations found could not be linked with exercise-induced myopathy.
Mutaatioita löydettiin, mutta niitä ei kuitenkaan pystytty yhdistämään lihasongelmiin.
In the horse, as in other species, MCT1 is predominantly expressed in oxidative fibres, where its likely role is to transport lactate into the fibre to be used as a fuel at rest and during light work, and to remove lactate during intensive exercise when anaerobic energy production is needed.
MCT1:den todennäköinen rooli on kuljettaa maitohappoa polttoaineena käytettäväksi näihin lihassoluihin levossa ja kevyen liikuntasuorituksen aikana ja poistaa maitohappoa soluista kovatehoisessa rasituksessa.
The expression level of lactate transporters could not be linked to performance markers in Thoroughbred racehorses.
Maitohappokuljettajien yhteyttä täysveristen laukkahevosten suorituskykyyn ei tässä tutkimuksessa pystytty osoittamaan.
In human subjects, several mutations in MCT1 have been shown to cause decreased lactate transport activity in muscle and signs of myopathy.
Ihmisillä MCT- proteiinien mutaatioiden on todettu aiheuttavan heikentynyttä rasituksensietokykyä ja lihasoireita.
In horses, two isoforms, MCT1 and MCT2, and the ancillary protein CD147 are expressed in RBC membranes.
Hevosella kaksi proteiinia MCT1 ja MCT2 sekä apuproteiini CD147 esiintyvät punasolukalvolla.
The horse is the only species studied in which RBCs have been found to express MCT2, and the physiological role of this protein in RBCs is unknown.
Hevonen on ainoa laji, jonka punasoluista on löydetty MCT2.
Simultaneously, the expression of MCT1 and CD147, measured immunohistochemically, seemed to increase more in the cytoplasm of oxidative fibres than in the fast fibre type IIB.
Tässä tutkimuksessa MCT1:den esiintyminen lisääntyi hevosilla enemmän oksidatiivisissa tyypin I ja IIA lihasoluissa verrattuna vähemmän oksidatiivisiin IIB soluihin.
These proteins were detected in both the cytoplasm and sarcolemma of muscle cells in the horse breeds studied: Standardbred and Coldblood trotters.
Tässä tutkimuksessa nämä kaksi ryhmää todettiin kolmessa tutkitussa hevosrodussa: suomenhevosessa, lämminverisessä ravihevosessa ja täysverisessä laukkahevosessa.
In the horse, MCTs are responsible for the majority of lactate and proton removal from exercising muscle, and are therefore also the main mechanism to hinder the decline in pH in muscle cells.
Kovatehoisen liikuntasuorituksen aikana, kun maitohapon tuotanto on voimakasta, MCT- proteiinit ovat päävastuussa maitohapon kuljetuksesta pois lihassolusta.
This leads to large interindividual variation in the capacity to transport lactate into RBCs.
Tässä tutkimuksessa tutkittiin maitohapon kuljetusta elimistössä eri hevosroduilla.
During intense exercise, lactate and protons accumulate in the exercising muscle and are transported to the plasma.
Keuhkojen suuri hapenottokyky, pernan sisältämä punasoluvarasto ja tehokas hapenkuljetus lihaksille johtavat hevosella suureen aerobiseen kapasiteettiin.
The pedagogical argumentation is mostly based on theological, historical, social and rational reasoning.
Pedagoginen argumentointi rakentuu lähinnä teologisille, historiallisille, sosiaalisille ja rationaalisille perusteluille.
The primary sources are his educational books Naturens bok (The Book of the Nature, 1856), Boken om vårt land (The Book of our Land, 1875) and Evangelium för Barnen (Gospel for Children, 1893), as well as his storybooks Läsning för barn I-VIII (Reading for Children I-VIII, 1865-96).
Primäärilähteinäni ovat oppikirjat Luonnonkirja (1856), Maamme kirja (1875) ja Evankeliumi lapsille (1893) sekä satukirjat Lukemisia lapsille I-VIII (1865 96).
The author himself strongly believed in this vision and never questioned it despite its national chauvinism and theological inconsistency.
Topelius uskoi itse vahvasti näkyynsä, eikä kyseenalaistanut sitä huolimatta siihen liittyvästä nationalistisesta chauvinismista tai sen teologisista ristiriitaisuuksista.
He considers the fatherland as a God-given project and the taking care of it as a part of holy service.
Isänmaa nähdään Jumalan antamana projektina ja siitä huolehtiminen on osa jumalanpalvelusta.
Its main theses are home, religion and fatherland.
Sen keskeisiä teesejä ovat koti, uskonto ja isänmaa.
Christian nationalism is the main element of Topelius religious education.
Kristillis-nationalistisuus on Topeliuksen uskontokasvatuksen päälinja.
The theological content of the books emphasises instruction in Christian life that is natural to normative children s books.
Teologisissa sisällöissä painottuu opetus kristillisestä elämästä, mikä on luontevaa normatiivisille lastenkirjoille.
In Topelius children s books the view of God is characterised both as an omnipresent spirit and as Providence, who guides world history according to his plan.
Topeliuksen lastenkirjojen jumalakuvalle on tunnusomaista, että Jumala kuvataan kaikkialla läsnä olevaksi hengeksi, joka Kaitselmuksena johtaa maailmanhistoriaa suunnitelmansa mukaan.
In addition to Lutheranism this view is also influenced by Nationalism and Romanticism.
Luterilaisuuden lisäksi kuvan syntyyn on vaikuttanut voimakkaasti nationalismi ja romantiikan filosofia.
The didactic quality of Topelius children s books was high for 19th century Finland.
Topeliuksen lastenkirjat ovat 1800-luvun Suomen mittakaavassa didaktisesti korkealaatuisia.
The primary principles in Topelius teaching are Christian nationalism, idealistic harmony and the agrarian bourgeois.
Topeliaanisen kasvatuksen ensisijaiset pääperiaatteet ovat kristillis-nationalistisuus, idealistis-harmonisuus ja agraaris-porvarillisuus.