natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To assess the differential diagnosis and complications of parotitis, the database of Helsinki University Central Hospital, Department of Otorhinolaryngology - Head and Neck Surgery, was searched according to ICD-10 codes in order to find all children diagnosed and treated due to osteomyelitis or parotid abscess.
Helsingin yliopistollisen keskussairaalan Silmä-korvasairaalan potilastietokannasta etsittiin kaikki lapset ja nuoret, jotka olivat olleet hoidossa pään ja kaulan alueen luutulehduksen tai korvasylkirauhaspaiseen vuoksi.
In addition, human herpes viruses (HHVs) from saliva samples of children with acute parotid inflammation, and from healthy controls were tested.
Lisäksi korvasylkirauhastulehdusta sairastavien lasten, verrokkilasten ja terveiden aikuisverrokkien syljestä testattiin herpesviruksia osana etiologisia selvittelyjä.
Surgical drainage assists in recovery and does not lead to fistula formation.
Paiseen puhkaisu tai avaaminen on usein välttämätöntä, eikä johda sylkifistelin muodostumiseen.
Half these children were treated only with non-steroidal anti-inflammatory drugs.
Suurin osa lasten tulehduksista parantui hyvin, vaikka noin puolet lapsista hoidettiin pelkällä tulehduskipulääkityksellä.
About 1% of the respondents to the epidemiologic survey had suffered from parotitis.
Noin joka sadannella kyselytutkimukseen osallistuneesta lapsesta oli ollut korvasylkirauhastulehdus.
Osteomyelitis as a differential diagnosis must be kept in mind when treating recurrent symptoms of the parotid area.
Toistuvia korvasylkirauhastulehduksia hoidettaessa on muistettava myös pään ja kaulan alueen luutulehduksen mahdollisuus.
To map the etiology of parotitis, a questionnaire about history of parotitis, and parotid gland -related symptoms went to 1,000 adolescents randomly selected.
Epidemiologian selvittämiseksi tuhannelle satunnaisesti valitulle nuorelle lähetettiin kysely sairastetuista korvasylkirauhastulehduksista ja muista mahdollisista korvasylkirauhasoireista.
In parotitis, one or both of the parotid glands swell, causing pain while eating, reduced mouth opening, and in some cases fever.
Suun aukaiseminen on usein rajoittunutta ja syöminen pahentaa kipua.
All prospectively studied children with acute parotitis were in good general condition, and most episodes of parotitis in childhood seem to have a benign course.
Kaikkien 41 prospektiivisesti tutkitun lapsen yleistila oli korvasylkirauhastulehduksen aikana hyvä.
The full etiology of juvenile parotitis still remains to be discovered.
Kaikkia korvasylkirauhastulehduksen aiheuttajia ei tunneta.
A group of 41 children aged ≤17 with acute parotid inflammation was collected prospectively for this study that reported clinical characteristics, treatment, outcome and complications.
Prospektiivinen tutkimusryhmä koostui 41 korvasylkirauhastulehdusta sairastavasta alle 17-vuotiaasta lapsesta.
The most common cause of scoliosis in young people is the adolescent idiopathic scoliosis (prevalence 1.5 4.1 %).
Skolioosin tavallisin syy nuorilla ihmisillä on nuoruusajan idiopaattinen (tuntemattomasta syystä johtuva) skolioosi, jonka esiintyvyys on 1.5 4.1 %.
Surgical treatment of spinal deformities in children and adolescents
Lasten ja nuorten selkärangan virheasentojen kirurginen hoito
Scoliosis can arise by various other ways such as by congenital spinal anomalies, skeletal dysplasia or neuromuscular diseases, in which cases the deformity is usually more severe, disabling and possibly fatal.
Skolioosi voi syntyä myös muista syistä johtuen kuten synnynäisten selkänikamaepämuodostumien, luustokehityshäiriön tai hermo-lihastaudin takia, jolloin epämuodostuma on yleensä vaikeampi, invalidisoivampi ja mahdollisesti kuolemaan johtava.
While most of these spinal deformities in children and adolescents can be treated successfully with conservative treatment methods (bracing, physical therapy, activity modification), surgical treatment is validated when the deformity is progressive and causes marked imbalance of the trunk, disability, pain or impairment of pulmonary function.
Vaikka suurin osa lasten ja nuorten selkärangan virheasennoista voidaan hoitaa konservatiivisesti (korsettihoito, fysioterapia, rasituksen välttäminen), leikkaushoitoa tarvitaan etenevissä virheasennoissa, jotka aiheuttavat merkittävän vartalon epätasapainon, invaliditeetin, selkäkivun tai hengitystoiminnan heikkenemisen.
Large, rigid scoliosis curves in diastrophic dysplasia and neuromuscular disease, and early-onset scoliosis, caused by congenital spinal anomalies, are difficult conditions to manage by traditional treatment methods.
Isot, jäykät skolioosikäyryydet diastrofisessa luustokehityshäiriössä ja hermolihastaudeissa sekä aikaisin lapsuudessa syntyvä skolioosi synnynnäisistä nikamaepämuodostumista johtuen ovat vaikeahoitoisia tavanomaisilla hoitomenetelmillä.
The aim of this study was to evaluate the outcomes of modern surgical techniques and instrumentations and the need to perform the combined anteroposterior approach in the following areas: hemivertebra excision in congenital scoliosis and spinal fusion in diastrophic dysplasia, neuromuscular scoliosis and isthmic spondylolisthesis.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää modernien selkäkirurgisten tekniikoiden tuloksia sekä etu- ja takakautta tehtävän selkäleikkausten tarvetta nykypäivänä synnynnäisessä skolioosissa, diastrofisessa dysplasiasta ja hermolihastaudista johtuvassa skolioosissa sekä istmisessä spondylolisteesissä.
The newest instrumentation systems, the total pedicle screw (TPS) and hybrid (combination of hook, wire and screw) constructs, have achieved better spinal deformity correction in adolescent idiopathic scoliosis than older systems.
Uudet selkärangan virheasentojen korjaukseen käytettävät instrumentaatiot kokopedikkeliruuvi ja hybridi (pedikkeliruuvi, koukku, lanka yhdistelmä) kiinnityksellä ovat aikaansaaneet parempia virheasennon korjaustuloksia nuoruusajan idiopaattisessa skolioosissa.
In total, 402 patients were treated for scoliosis (n=104) or isthmic spondylolisthesis (n=298) in the Children s Hospital of the Helsinki University Central Hospital and ORTON Orthopaedic Hospital in Helsinki, Finland and were included in this retrospective cohort study.
Kokonaisuudessaan 402 potilasta hoidettiin skolioosin (21 synnynnäistä skolioosipotilasta, 17 potilasta jolla oli diastrofinen dysplasia sekä 66 potilasta jolla oli hermolihastauti) tai istmisen spondylolisteesin (n=298) vuoksi Yliopistollisen keskussairaalan Lastenklinikalla ja Sairaala ORTON:ssa Helsingissä.
Bony remodeling after surgery lead to slip correction (14 % points) in children with high-grade slips while in adolescents this was not observed.
Lapsilla, joilla oli vaikea-asteinen nikamasiirtymä, todettiin luuston uudelleenmuovautumisesta johtuvaa siirtymän korjaantumista (14 % yksikköä) pitkäaikaisessa seurannassa kun taas nuorilla tätä ei havaittu.
In diastrophic dysplasia, 4 out of 8 patients progressed to surgery dispite of brace treatment.
Diastrofista dysplasiasta johtuvassa skolioosissa puolet korsettihoidetuista potilaista joutuivat leikkaukseen skolioosin pahentumisen takia.
At short-term final follow-up, pelvic obliquity and sagittal balance corrections and complication rates were similar between TPS and hybrid instrumentation groups, but major curve correction was better in the TPS group (75 % vs 64 %, p=0.001).
Selkärangan epätasapainon ja lantion virheasennon korjaustulokset sekä leikkauskomplikaatioiden määrät olivat yhtäläisiä eri tekniikkojen välillä, mutta kokopedikkeliruuvi-ryhmässä aikaansaatiin lievästi parempi skolioosikäyryyden korjausaste lyhytaikaisessa seurannassa (76 % vs 66 %).
In children and adolescents, isthmic spondylolisthesis is the most common form of spondylolisthesis and presents itself by low back pain, postural anomalies or radiculating pain to the lower extremities.
Spondylolisteesin yleisin muoto lapsilla ja nuorilla on istminen spondylolisteesi (syynä rasitusmurtuma lannerangan alimman selkänikaman pars interarticulariksessa) ja sen oireita on alaselkäkipu, seisomatasapainon häiriö tai alaraajoihin säteilevä kipu.
At a median of 14 years after surgery, diastrophic dysplasia patients who underwent anteroposterior spinal fusion had a better major curve correction (32 % vs 15 %, p=0.017) and ODI (11 % vs. 30 %, p=0.025) while SRS-24 and VAS outcomes and the amount of complications (40 % vs 50 %) were similar.
Etu- ja takakautta luudutetuilla potilailla oli parempi skolioosikäyryyden korjausaste (32 % vs 15 %) sekä ODI tulos pitkäaikaisen seurannan jälkeen kun taas muista oirekyselylomakkeista saadut tulokset ja leikkauskomplikaatioiden määrä oli yhtenäinen eri leikkausmenetelmien välillä diastrofisessa dysplasiassa.
Patients clinical medical records, radiographs and health-related-quality-of-life questionnaires (Scoliosis Research Society 24 [SRS-24], Oswestry disability index [ODI], Visual analog scale [VAS] for back pain) were evaluated to assess treatment outcomes.
Selkärangan virheasentojen hoidon tuloksia arvioitiin läpikäymällä kliiniset potilasasiakirjat, röntgenkuvat sekä yleisesti käytössä olevat oire- ja tyytyväisyyskyselylomakkeet (SRS-24, ODI, VAS).
In conclusion, this study suggests that posterior spinal surgery with modern segmental instrumentation can achieve comparable results with the combined anteroposterior approach in patients undergoing surgical treatment of neuromuscular scoliosis and congenital scoliosis due to hemivertebra.
Tässä tutkimuksessa selvisi, että pelkästään takakautta tehtävä selkärankaleikkaus modernilla kokopedikkeliruuvi-instrumentaatiolla näyttäisi aikaansaavan yhtäläisiä tuloksia lyhytaikaisessa seurannassa kuin etu- ja takakautta tehtävä leikkaus hermolihastautiin ja synnynnäisiin nikamaepämuodostumiin liittyvissä skoliooseissa.
The necessity to perform combined anteroposterior spinal fusion was decreased in neuromuscular scoliosis patients with the use of the total pedicle screw construct and Ponte osteotomies.
Yhdistetyn etu- ja takakautta tehtävän selkäkirurgian osuus oli pienempi hermolihastautiskolioosissa potilailla, jotka oli leikattu kokopedikkeliruuvitekniikalla.
The combined anteroposterior approach still holds a place in the treatment of severe scoliosis resulting from diastrophic dysplasia and high-grade isthmic spondylolisthesis in both children and adolescents.
Yhdistetyllä etu- ja takakautta tehtävällä selkärangan luudutuksella saadaan hyviä tuloksia diastrofisessa dysplasiassa sekä vaikea-asteisessa istmisessä spondylolisteesissä.
Specialized surgical methods (e.g. combined anteroposterior approach and spinal osteotomies) are often warranted and this may complicate postoperative recovery.
Näissä tilanteissa tarvitaan monesti erikoisleikkausmenetelmiä kuten yhdistettyä etu- ja takakautta tehtävää selkärankakirurgiaa tai selkänikaman poistoja, joihin voi kuitenkin liittyä merkittävimpiä haittavaikutuksia potilaalle.
Scoliosis and spondylolisthesis are common spinal deformities in children and adolescents.
Istmisen spondylolisteesin luudutusleikkaukset aikaansaivat yhtäläiset oirekyselylomaketulokset lapsilla ja nuorilla.
Neuromuscular scoliosis patients who were operated on by hybrid instrumentation underwent anteroposterior surgery more often (39 % vs 12 %) and Ponte osteotomies less often (27 % vs. 64 %) than patients operated on by TPS constructs.
Hermolihastaudeista johtuvassa skolioosissa, etu- ja takakautta tehtävien luudutusleikkausten osuus oli suurempi ja fasettinivelalueen luukatkaisuiden osuus oli pienempi hybridi-instrumentoiduilla potilailla verrattuna potilaisiin joilla käytettiin kokopedikkeliruuvitekniikkaa.
Congenital scoliosis patients, who were operated on by posterior only hemivertebra excision had similar median radiographic major curve correction (64 % vs. 76 %), SRS-24 total score (102 vs. 104) and sub-domain outcomes and complication rate (40 % vs 17 %) at short-term final follow-up when compared to patients operated on by the anteroposterior hemivertebra excision (p=NS for all comparisons).
Pelkästään etukautta tehdyn ja etu- ja takakautta tehdyn selkänikamapoistoleikkauksen jälkeen, synnynnäistä skolioosia sairastavilla potilailla oli yhtälaiset tulokset skolioosikäyryyden korjausasteessa, oirekyselylomakkeiden pisteissä sekä leikkauskomplikaatioiden määrässä lyhytaikaisessa seurannassa.
It is believed that these new segmental spinal instrumentations can improve outcomes in the more severe forms of scoliosis as well.
Näiden instrumentaatioiden käytöstä harvinaisemmissa ja vaikeammissa selkärankaepämuodostumissa ei ole tarpeeksi tietoa.
In the transnational context these struggles become more complicated.
Tässä transnationaalisessa kontekstissa identiteettikamppailut monimutkaistuvat.
It shows that second generation does not straightforwardly reproduce their parents transnational ties, but have to build them from their own starting points.
Toiseksi työ osoittaa, että nuoret eivät peri vanhempiensa transnationaalisia sidoksia, vaan ne on luotava uudestaan heidän omista lähtökohdistaan.
The study asks how second generation young people build transnational ties and how the transnational context affects local identity negotiations.
Tutkimuksessa kysytään miten siteitä uusinnetaan ja mikä transnationaalisen kontekstin merkitys identiteettineuvotteluille on.
Transnational ties also provide both symbolic and discursive as well as concrete resources to combat the categorizing and marginalizing tendencies in Finland.
Transnationaaliset sidokset antavat kuitenkin sekä symbolisia että konkreettisia resursseja kamppailla suomalaisen yhteiskunnan hierarkioiden kanssa.
Identities emerge in an ongoing struggle for recognition and respect.
Identiteettineuvotteluista syntyy areena, jolla kamppaillaan yhteiskunnallisesta asemasta ja arvostuksesta.
The study examines second generation young people s transnationalism and identity negotiations in the intersection of the transnational family networks, Finnish ethnic hierarchies and the constructed category of immigrant and local multi-ethnicity.
Tutkimus tarkastelee helsinkiläisten, maahanmuuton toiseen sukupolveen kuuluvien nuorten transnationaalisuutta ja identiteettityötä perheen ja lähisuvun muodostaman transnationaalisen verkoston, suomalaisten etnisten hierarkioiden ja maahanmuuttajan kategorian sekä paikallisen monietnisyyden risteyskohdassa.
Identities are examined from an interactional boundary-making paradigm (Jenkins 2008, Wimmer 2009).
Tutkimus perustuu ylirajaisten siteiden verkostoanalyyttiseen tarkasteluun (Mayer 1962, Olwig 2007) ja ajatukseen identiteeteistä vuorovaikutteisesti syntyvinä (Jenkins 2008).
Young people either emphasize their ethnic minority identity in Finland, feel belonging both in Finland and the country of origin or create an identity connected to their transnational family network and the possibility to international travel inherent in the geographically dispersed family network.
Nuoret joko korostavat vähemmistöidentiteettiään Suomessa, kokevat kuuluvansa kumpaankin paikkaan tai korostavat laajaan perheverkostoon liittyvää identiteettiä.
However, they are created in response to the local hierarchies and ways of defining us and them .
Ne syntyvät suhteessa valtarakenteisiin ja niiden ehdoilla.
Return visits, in particular, are a means to negotiate transnationalism: reproduce social relations, feel belonging in the family and create a bond with the place of origin.
Sen sijaan vierailut lähtömaissa tai kolmansissa maissa ja vierailujen mahdollistama ihmisten ja paikkojen kasvokkainen kohtaaminen ovat keino uusintaa sosiaalisia suhteita, kokea kuuluvuutta transnationaaliseen perheverkostoon ja luoda oma side lähtömaahan.
In the local struggles young people either emphasize their ethnicity or create a collective identity of foreigner by distancing from Finnishness.
Tutkimus osoittaa, että vastauksena epämääräiseen maahanmuuttajan kategoriaan tutkimukseen haastatellut nuoret korostivat vaihtoehtoisesti etnistä identiteettiään tai loivat kollektiivisen ulkomaalaisen identiteetin, jonka he määrittelivät positiivisesti.
Regardless of youth s participation, transnationalism creates a multi-sited context, which structures second generation young people s identities and life chances.
Monipaikkainen nuoruus : toinen sukupolvi, transnationaalisuus ja identiteetit
Second generation new, hybrid ethnic identities are mostly considered empowering and combatting the local or national power structures as such.
Toisen sukupolven nuorten identiteetit nähdään usein luovasti valtarakenteet ylittävinä.
Foreigness is not a marginalized identity, but rather a positive response to the categorizing power of the Finnish society.
Pikemminkin kyse on positiivisiksi määritellyistä vastauksista suomalaisen yhteiskunnan eriarvoistaviin ja maahanmuuttajataustaisia ulkopuolelle sulkeviin etnisiin rajoihin.
Instead of measuring second generation young people s activities (e.g. Kasinitz 2008), the study proposes a contextual approach to second generation transnationalism.
Lisäksi toisen sukupolven nuorten transnationaalisuutta on lähestyttävä kontekstuaalisesti.
As such, they do not straightforwardly empower young people and challenge existing ethnic hierarchies.
Nuorten luomat moninaiset identiteetit heijastavat nuorten yhä ylirajaisemmiksi ja monikulttuurisemmiksi käyviä elämänpiirejä, mutta eivät kuitenkaan automaattisesti vapauta maahanmuuttajataustaisia nuoria asuinmaansa hierarkkisista rakenteista.
This study shows that they do reflect the more and more multicultural and diverse local world and their transnational context.
Tämä tutkimus osoittaa, että ne eivät kuitenkaan ole vapaita paikallisista rakenteist ja luokittelujärjestelmistä eivätkä historiallisista tavoista määritellä meitä ja muita.
and Phlebiopsis gigantea
Ei saatavilla
Answers for the research questions were searched for example by the theme interview done for eight breeders of Finncattle and Finnsheep.
Vastauksia tutkimuskysymyksiin etsittiin muun muassa kahdeksalle suomenkarjan ja suomenlampaan kasvattajalle tehdyllä teemahaastattelulla.
Policy measures in conservation of Finncattle and Finnsheep
Suomenkarjan ja suomenlampaan suojelun ohjauskeinot
The research was one part of Biodiversity and Monitoring Programme MOSSE partially funded by the Ministry of Agriculture and Forestry.
Tutkimus oli osa maa- ja metsätalousministeriön osarahoittamaa MOSSE –tutkimusohjelmaa.
Farmers, other entrepreneurs, private persons, school farms, prison farms and other breeders do have a key position in conservation work of native breeds.
Viljelijät, muiden alojen yrittäjät, yksityiset henkilöt, koulutilat, vankilatilat ja muut kasvattajatahot ovat avainasemassa maatiaiseläinten säilyttämistyössä, sillä he käytännössä huolehtivat eläinten kasvattamisesta ja elävän geenipankin ylläpitämisestä.
In addition to functional policy measures, we need management of diversity of indigenous breeds based on breeders´ views and actors committed to the work.
Toimivimpien ohjauskeinojen lisäksi tarvitaan kasvattajalähtöistä ja eri toimijat sitouttavaa alkuperäisrotujen monimuotoisuuden hallintaa.
With the help of farmer typology were found out those policy measures, targets and need for policy measures important for each farmer type for example in the situation where a breeder wanted to start with upgrading of native breed products in his farm.
Viljelijätyypittelyn avulla saatiin esiin niitä ohjauskeinoja ja ohjauskeinojen kohteita sekä ohjauskeinotarpeita, jotka ovat merkittäviä kullekin viljelijätyypille esimerkiksi tilanteessa, jossa maatiaiseläinten kasvattaja haluaisi aloittaa maatiaiseläintuotteiden jatkojalostamisen tilallaan.
Resting on material of the theme interview I have researched in this Master´s thesis, what kind of policy measures would be the most functional ones so that breeders would keep native breeds also in the future and even have more of them.
Kyseiseen teemahaastatteluaineistoon perustuen olen maisterintutkielmassani tutkinut, millaiset ohjauskeinot olisivat toimivimpia, jotta alkuperäisrotujen kasvattajat kasvattaisivat jatkossakin maatiaiseläimiä ja jopa lisäisivät niitä.
The research was done in collaboration with MTT Agrifood Research Finland, TTS Work Efficiency Institute, persons having native breeds and experts in the field of native breeds.
Tutkimus edusti yhteistyötä Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen, Työtehoseura ry:n, maatiaiseläinkasvattajien ja heidän piirissään toimivien asiantuntijoiden välillä.
The aim was to find out the social and cultural meanings of native breeds among breeders, consumers and citizens and to define the essential meanings and their dimensions relating to native breeds.
Tutkimuksen osahankkeessa Maatiaiseläinten sosio-kulttuurinen merkitys tuotteistamisessa oli tavoitteena selvittää maatiaiseläinten yhteiskunnallista ja kulttuurista merkitystä kasvattajien, kuluttajien ja kansalaisten keskuudessa ja määrittää keskeiset maatiaiseläimiin liittyvät merkitykset ja niiden ulottuvuudet.
Examining policy measures by using challenges and opportunities of keeping native breeds and by the dimensions of utilizing native breeds, did highlight the need not only for diversified policy measures but also for collaboration between administrative and social sectors and participation of breeders when planning policy measures for the conservation of native breeds.
Ohjauskeinojen tarkastelu maatiaiseläinten kasvattamisen haasteiden ja mahdollisuuksien sekä alkuperäisrotujen hyödyntämisen eri ulottuvuuksien kautta nosti esiin sen, että monipuolisten ohjauskeinojen lisäksi tarvitaan hallinnon ja yhteiskunnan eri sektorien rajat ylittävää yhteistyötä ja kasvattajien osallistumista maatiaiseläinten suojelun ohjauskeinoja suunniteltaessa, sillä alkuperäisrotuisia eläimiä kasvatetaan niin perinteisessä maataloustuotannossa kuin myös esimerkiksi harrastajamaisesti maaseutuasumisen yhteydessä.
An interdisciplinary research project The conservation of the native breeds for the social welfare and rural entrepreneurship – the background for the economical, social and cultural activities was carried out in MTT Agrifood Research Finland during the years 2004-2006.
Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksessa (MTT) toteutettiin vuosina 2004-2006 poikkitieteellinen tutkimushanke Maatiaiseläinten suojelusta yritystoimintaa ja yhteiskunnallista hyvinvointia?
I have examined these policy measures by using farmer typology, considering challenges and opportunities arousing from keeping native breeds and the dimensions of utilizing native breeds.
Olen tarkastellut toimivimpia ohjauskeinoja viljelijätyypittelyn, tuotantoympäristöstä nousevien maatiaiseläinten kasvattamisen haasteiden ja mahdollisuuksien sekä alkuperäisrotujen hyödyntämisen eri ulottuvuuksien kautta.
The pharmacological focus of this study was to investigate in mice how a subchronically administrated NMDAR antagonist dizocilpine (MK-801) (0.03-0.1 mg/kg, 10-14 d, i.p.)
Erikoistyöni farmakologisena painopisteenä oli tutkia, miten NMDAR-antagonisti ditsosilpiini (MK-801) vaikuttaa subkroonisesti annosteltuna (0,03-0,1 mg/kg 10-14vrk i.p.)
Literature review: Cognitive deficits of schizophrenia include disturbances in executive functions, working memory, attention and information processing.
Kirjallisuuskatsaus:Skitsofrenian kognitiiviseen oireistoon kuuluvat häiriöt toiminnanohjauksessa, tarkkaavaisuudessa, työmuistissa ja informaation prosessoinnissa.
Experimental part: Attentional set shifting task (ASST) is a cognitive animal model, which models animal's cognitive flexibility or ability to shift attentional set.
Kokeellinen osa: Ns. attentional set shifting task (ASST) on kognitiivinen eläinmalli, jonka avulla voidaan tutkia eläimen kognitiivista joustavuutta eli kykyä muodostaa sääntöjä ja vaihtaa niitä tarvittaessa.
The main purpose of this study was to investigate whether ASST is suitable for an outbred ICR mouse strain.
Tämän erikoistyön ensisijaisena tavoitteena oli tutkia, voidaanko ASST:ä suorittaa ulkosiittoisilla ICR-kannan hiirillä.