natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I use the theory of Jean Pierre Olivier de Sardan on local popular knowledge systems and how they meet scientific technical knowledge in the context of development.
Tutkin Jean Pierre Olivier de Sardanin teorian avulla, kuinka paikalliset populaarit tietojärjestelmät kohtaavat tieteellis-teknisen tiedon kehityksen kontekstissa.
Somalian migrant women living in Finland give up breastfeeding easily in favour of bottle-feeding their babies even though breastfeeding is given a high value in Somalian culture.
Suomessa asuvat somalitaustaiset maahanmuuttajaäidit luopuvat imetyksestä ja ruokkivat vauvojaan äidinmaidonkorvikkeella, vaikka somalikulttuurissa arvostetaan imetystä.
The informants of my research are seventeen Somalian migrant mothers and one Finnish maternity health care unit nurse.
Tutkimukseni tiedonantajina on seitsemäntoista somalimaahanmuuttajaäitiä ja yksi suomalainen äitiys- ja lastenneuvolan terveydenhoitaja.
The lack of support and knowledge related to breastfeeding is often referred as the reason for the frequency of bottle-feeding.
Tuen ja tiedon puutetta on arveltu syyksi pulloruokinnan yleisyyteen.
The result of my research is that Somalian migrant mothers’ breastfeeding-related knowledge system consist of three knowledge systems which are the traditional health-related knowledge produced by family networks, the Islamic health norms and the scientific health knowledge produced by the Finnish health care system.
Tutkimukseni tulos on, että somaliäitien imetykseen liittyvä tieto koostuu kolmesta tietojärjestelmästä, joita ovat sukuverkostoista tuleva perinteinen tietotaito, islaminuskon terveystieto sekä suomalaisen terveydenhoitojärjestelmän tieto.
I use semi-structured interviews and Rapi Rurad Appraisal (RRA) -methods such as Venn-diagrams and score ranking in data collection.
Käytän Rapi Rurad Appraisal (RRA) –menetelmiä, kuten Venn-diagrammia ja pisteytystä.
The major difficulties related to breastfeeding occur as a result of the breakdown of family networks and communication problems with the Finnish health care system.
Imetykseen liittyvät vaikeudet ovat käytännön ongelmiin, kuten sukuverkoston hajoamiseen ja suomalaisen terveydenhoitojärjestelmän kanssa kommunikointiin liittyviä.
I also analyse how Somalian mothers’ knowledge systems encounter Finnish health care system’s breastfeeding information.
Tutkin myös, kuinka somaliäitien imetystietojärjestelmät kohtaavat suomalaisen terveydenhoitojärjestelmän edustaman imetystiedon.
I look at the concept of authoritative knowledge as put forward by the anthropologist Brigitte Jordan in the light of various ethnographic case studies.
Tarkastelen tiedon auktoritatiivisuutta etnografisten esimerkkien valossa hyödyntäen Brigitte Jordanin auktoritatiivisen tiedon käsitettä.
My aim is conduct a participatory research on the knowledge systems which the Somalian mothers perceive as authoritative.
Tarkoituksenani on tutkia osallistavia menetelmiä käyttäen, minkälaisia imetykseen liittyviä tietojärjestelmiä somaliäidit pitävät auktoritatiivisina eli arvovaltaisina.
There is no contradiction between these three knowledge systems regarding breastfeeding.
Näistä eri tietolähteistä tuleva imetystieto ei ole sisällöltään ristiriidassa.
For example, chronic use of oral levosimendan improves survival and protects cardiovascular system in vivo.
Esimerkiksi kroonisesti annosteltu oraalinen levosimendaani on suojannut kardiovaskulaarijärjestelmää ja parantanut selviytymistä in vivo.
Pathophysiology of heart failure involves, for example, activation of sympathetic nervous system and the renin-angiotensin-aldosterone system (RAAS), insufficiently contracting left ventricle, cardiac remodeling, myocyte mishandling of Ca2+ and myocyte loss owing to apoptosis.
Sen patofysiologiaan voi kuulua muun muassa sympaattisen hermoston ja reniini-angiotensiini-aldosteroni-järjestelmän aktiivisuutta, huonosti supistuva vasen kammio, sydämen uudelleenmuokkautumista, muutoksia [Ca2+]i:n säätelyssä, kardiomyosyyttien apoptoosia sekä systeeminen tulehdustila.
In the present study, the effects of oral levosimendan, valsartan and their combination use on survival, blood pressure and cardiac remodeling were examined in Dahl/Rapp rats on a high salt diet (8 %).
Erikoistyössä selvitettiin kroonisesti annostellun oraalisen levosimendaanin, valsartaanin ja näiden kombinaatioterapian vaikutuksia selviytymiseen, verenpaineeseen sekä sydämen hypertrofioitumiseen Dahlin suolaherkillä (Dahl/Rapp) rotilla.
Levosimendan improved the survival in Dahl/Rapp rats on a high-salt diet, although not statistically significantly when compared to control group.
Levosimendaanin suojavaikutus ilmeni vähäisempänä kuolleisuutena, mutta ero ei ollut tilastollisesti merkitsevä kontrolliryhmään nähden.
Heart failure is a complex and severe syndrome caused by different kinds of cardiovascular diseases.
Sydämen vajaatoiminta on erilaisista sydän- ja verisuonisairauksista aiheutuva monimuotoinen oireyhtymä, johon sairastuneiden ja kuolleiden potilaiden määrä on yhä suuri.
In the present study, levosimendan, alone and in combination with valsartan, also corrected hypertension-induced diastolic dysfunction.
Levosimendaani sekä monoterapiana että kombinaatioterapiana valsartaanin kanssa vähensi sydämen diastolista vajaatoimintaa.
The combination therapy also produced a blood pressure-dependent protection against hypertension-induced hypertrophy measured by heart weight-to-body weight ratio (HW/BW) and echocardiographic parameters.
Kombinaatioterapia suojasi rottia kardiovaskulaarikuolleisuudelta ja vähensi todennäköisesti verenpaineesta riippuvaisesti sydämen hypertofioitumista niin sydän/kehonpaino-suhteen kuin ultraäänitutkimuksenkin perusteella arvioituna paremmin kuin kumpikaan lääke monoterapiana.
However, other promising indications have also been discovered.
Levosimendaania suositellaan äkillisesti pahentuneen sydämen vajaatoiminnan hoitoon, mutta muitakin lupaavia indikaatioita sille on keksitty.
The use of classic inotropic agents is hampered by poor prognosis due to increase in [Ca2+]i, induction of arrhytmias and increase in the myocardial oxygen consumption.
Klassiset inotroopit lisäävät sydämen supistusvireyttä kasvattamalla solunsisäistä Ca2+-pitoisuutta, mutta ne lisäävät rytmihäiriöriskiä, sydämen hapenkulutusta sekä heikentävät ennustetta.
Levosimendan slightly improved systolic function.
Sydämen systolista toimintaa levosimendaani kohensi vain vähäisesti.
The drug combination prevented completely salt-induced cardiovascular mortality.
Lääkekombinaatio alensi additiivisesti hypertensiota kaikissa mittauspisteissä.
Levosimendan also inhibits cardiac PDE3 predominately at higher concentrations.
Suurilla annoksilla levosimendaani on selektiivinen PDE3-estäjä.
However, echocardiography revealed increased IVRT in Dahl/Rapp control rats when compared to control group on low salt diet (0,2 %) indicating impaired diastolic relaxation in Dahl/Rapp rats.
Dahl/Rapp-rotille kehittyikin pääosin hypertension indusoimaa diastolista sydämen vajaatoimintaa kohonneen IVRT-arvon perusteella.
Levosimendan is currently used only as 24-hour infusion to improve symptoms of acute decompensated heart failure.
Levosimendaanin vaikutusmekanismi ja nykyinen merkitys sydämen vajaatoiminnan hoidossa
Despite advances in the management of patients with heart failure, the mortality of patients with heart failure remains high.
Johonkin osaan sairauden patofysiologiasta eivät nykyiset lääkehoidot riittävästi vaikuta.
Levosimendan is an inotropic agent that has positive inotropic and anti-stunning effects mediated by the calcium sensitization of the contractile proteins and vasodilatory, anti-ischemic and cardioprotective effects mediated by opening of sarcolemmal and mitochondrial KATP channels.
Lisäksi levosimendaani avaa sarkolemmaalisia ja mitokondriaalisia K+-kanavia, jotka välittävät vasodilataatiota ja kardioprotektiota.
The results from the Delphi-rounds were evaluated both quantitatively and qualitatively.
Delfoi-kierrosten tuloksia analysoitiin sekä kvantitatiivisesti että kvalitatiivisesti.
For elderly people the risk of being hospitalized due to adverse drug reactions is four times higher than for younger people.
Iäkkäillä riski joutua sairaalaan lääkkeen haittavaikutuksen vuoksi on arvioitu olevan neljä kertaa suurempi kuin nuoremmilla.
Delphi-method is a qualitative consensus method which is based on group judgement of a subject matter.
Delfoi-menetelmä on laadullinen konsensusmenetelmä, joka perustuu asiantuntijoiden arvioihin tutkittavasta asiasta.
The background of this study is increase in the ageing population and in medication use.
Tutkimuksen taustalla on väestön ikääntyminen ja iäkkäiden lisääntynyt lääkkeiden käyttö.
The tool was then validated by using three-round Delphi-method.
Alustava arviointityökalu validoitiin kolmikierroksisella Delfoi-menetelmällä.
Many of these problems could be prevented by avoiding the use of certain drugs in the elderly.
Monet lääkkeiden yhteis- ja haittavaikutukset olisivat ehkäistävissä välttämällä iäkkäillä tiettyjä lääkeaineita.
In this study, 33 expert geriatric panelists were approached of whom 11 physicians, three pharmacists MSc (Pharm.) and four nurses agreed to participate.
Tutkimuksen Delfoi-kierroksien vastaajiksi pyydettiin 33 geriatrian asiantuntijaa, joista vastaajiksi lupautui 11 lääkäriä, 3 proviisoria ja 4 sairaanhoitajaa.
The first and the second Delphi-rounds measured the tool's suitability and the third Delphi-round measured the importance of the items of the tool in estimating risks related to the use of medications of elderly patients.
Kaksi ensimmäistä Delfoi-kierrosta mittasivat alustavan arviointityökalun kohtien soveltuvuutta ja kolmas kierros kohtien tärkeyttä arvioitaessa iäkkään lääkityksiin liittyviä riskejä.
Aged-related changes in pharmacodynamics and pharmacokinetics may change medication response in elderly patients and lead to adverse reactions.
Ikääntyminen aiheuttaa elimistössä useita muutoksia, jotka voivat muuttaa lääkevastetta ja altistaa potilaan haittavaikutuksille.
The aim of this study was to develop a new Finnish Medication Risk Assessment (MRA) tool to be used by trained nurses to assess the presence of risks related to use of medicines in outpatients aged 65 years and older.
Tutkimuksen tavoitteena oli luoda Suomen oloihin soveltuva, hoitajien koulutettuina käytettävissä oleva, avohoidon yli 65-vuotiaiden iäkkäiden lääkitykseen liittyviä riskejä arvioiva työkalu.
In the future, it is possible to implement safer and more appropriate pharmaceutical treatment for elderly patients by using this Medication Risk Assessment -tool.
Työkalun avulla iäkkäiden lääkehoitoa voidaan tulevaisuudessa toteuttaa entistä turvallisemmin ja tarkoituksenmukaisemmin.
Further studies are needed to test the tool among nurses and patients.
Jatkotutkimuksissa työkalun käytettävyyttä sekä riskien mittaamiskykyä tulee testata sekä arviointityökalun käyttäjien että potilaiden keskuudessa.
A preliminary tool was developed through a comprehensive literature review of tools to indicate appropriateness and risks of elderly medications, and through expert opinions.
Tutkimuksen aineistona olivat laaja kansainvälinen kirjallisuuskatsaus iäkkäiden lääkehoitoihin liittyvistä tekijöistä sekä asiantuntijakommentoinnit, joiden perusteella luotiin alustava arviointityökalu.
Several criteria have been developed to assess medication appropriateness in the elderly.
Iäkkäiden lääkehoitojen seurantaa ja arviointia varten on kehitetty erilaisia suosituksia sekä Suomessa että kansainvälisesti.
According to the panelists the items of the tool are either important or moderately important.
Asiantuntijapaneelin mukaan kaikki arviointityökalun lääkitykseen liittyviä riskejä mittaavat kohdat ovat tärkeitä tai jokseenkin tärkeitä, joten työkalun voidaan olettaa olevan validi mitattaessa lääkitykseen liittyviä riskejä.
The MRA -tool was primary developed for estimating risks in medication use, but it could also be used for educational purposes.
Kehitettyä työkalua voidaan jatkossa hyödyntää esimerkiksi koulutustarkoituksissa sen varsinaisen käyttötarkoituksen lisäksi.
This indicates that the tool is valid to estimating medication risks in use of medications in this population.
Työkalun avulla voitaisiin löytää ne potilaat, joiden lääkitykseen liittyy paljon riskejä.
The energy of their crystal lattice is bigger and polarity has decreased.
Niiden kidehilan energia on suurempi ja polaarisuus on heikentynyt.
Complementary analytical methods should be used when studying miscibility so that the results are more reliable.
Sekoittuvuutta tutkittaessa on syytä käyttää useita toisiaan täydentäviä analyyttisiä menetelmiä, jotta tulokset ovat luotettavampia.
They have to be mixed in a molecular level so that the polymer is able to prevent crystallization.
Niiden tulee sekoittua molekyylitasolla, jotta polymeeri pystyy estämään kiteytymisen.
Stability was also examined with isothermal microcalorimetry (IMC).
Säilyvyyttä tutkittiin myös isotermisellä mikrokalorimetrillä (IMC).
The disadvantage of amorphous form is that it is unstable.
Amorfisen muodon heikkous on sen epästabiilius.
So miscibility was important thing considering stability.
Sekoittuvuus oli siis tärkeä tekijä säilyvyyden kannalta.
Dispersions of theophylline and PVP mixed only partly.
Teofylliinin ja PVP:n seosten havaittiin sekoittuvan vain osittain.
The aim of this work was to study miscibility of drug and polymer and stability of their dispersion with different analytical methods.
Tämän työn tarkoituksena olikin tutkia lääkeaineen ja polymeerin sekoittumista ja säilyvyyttä erilaisilla analyyttisillä menetelmillä.
Nowadays growing number of new active pharmaceutical ingredients (API) have large molecular weight and are hydrophobic.
Nykyään yhä useampi lääkeainekandidaatti on molekyylipainoltaan suuri ja hydrofobinen.
This leads to weakened solubility and dissolution rate of the drug.
Tämä johtaa lääkeaineen huonontuneeseen liukoisuuteen ja liukenemisnopeuteen.
In addition it was studied with polarized light microscope if miscibility was possible to see visually.
Lisäksi polarisoivalla valomikroskoopilla tutkittiin onko sekoittuminen mahdollista havaita visuaalisesti.
Analyzing light microscope photos is quite subjective but it gives an idea of miscibility.
Valomikroskoopilla saatujen kuvien analysointi on melko subjektiivista, mutta antaa varmasti oikean suuntaista tietoa sekoittuvuudesta.
The dispersion of itraconazole and theophylline 40/60 (w/w) was completely miscible.
Itrakonatsolin ja HPMC:n 40/60 (w/w)-dispersio sekoittui täysin.
Light microscope is one method in addition to mostly used XRPD and DSC.
Valomikroskooppi on yksi tällainen menetelmä eniten käytettyjen XRPD:n ja DSC:n lisäksi.
Dispersions were kept in stressed conditions and the crystallization was analyzed with XRPD.
Dispersioita säilytettiin rasitetuissa olosuhteissa ja kiteytymistä tutkittiin XRPD:lla.
Isothermal microcalorimetry can be one option for conventional stability studies.
Isoterminen mikrokalorimetri voi olla vaihtoehto perinteisille säilyvyystutkimuksille.
The key thing in stabilizing amorphous form is good miscibility between API and polymer.
Tärkein tekijä amorfisen muodon stabiloimisessa on lääkeaineen ja polymeerin sekoittuminen.
Miscibility was studied with XRPD and differential scanning calorimetry (DSC).
Sekoittuvuutta tutkittiin XRPD:lla ja erottelevalla pyyhkäisykalorimetrilla (DSC).
In the amorphous form drug molecules are randomly arranged, so the energy required to dissolve molecules is lower compared to the crystalline counterpart.
Amorfisessa muodossa lääkeainemolekyylit ovat järjestyneet sattumanvaraisesti, jolloin liukenemiseen tarvittava energia on pienempi kuin kiteisellä lääkeaineella.
Itraconazole was stabilized with HPMC and theophylline was stabilized with PVP.
Itrakonatsolia stabiloitiin HPMC:lla ja teofylliiniä PVP:lla.
Phase separation was observed with other compositions.
Muilla seossuhteilla havaittiin faasien erottuminen.
The results from isothermal microcalorimetry were similar to results from conventional stability studies.
Isotermisellä mikrokalorimetrillä saadut tulokset olivat yhdenmukaisia perinteisistä rasituskokeista saatujen tulosten kanssa.
It was proved by linear combination of XRPD results and single glass transition temperature in DSC.
Sen osoittivat XRPD:n lineaarikombinaatio ja DSC:ssa havaittu yksi lasisiirtymälämpötila.
Itraconazole was expected to be easier and theophylline more difficult to stabilize.
Itrakonatsolin oletettiin olevan helpommin ja teofylliinin vaikeammin stabiloitava molekyyli.
Stability of itraconazole dispersions were better than theophylline dispersions which were mixed poorer.
Heikommin sekoittuneiden teofylliinin dispersioiden säilyvyys oli huonompi kuin itrakonatsolin dispersioiden.
Polymers prevent crystallization both by forming bonds with API molecules and by steric hindrance.
Polymeeri estää kiteytymistä sekä steerisesti että muodostamalla sidoksia lääkeainemolekyylien kanssa.
Amorphous dispersions were made by rotary evaporator and freeze dryer.
Amorfiset dispersiot valmistettiin pyöröhaihduttimella ja kylmäkuivauksella.
Amorphous form tends to crystallize.
Amorfinen muoto pyrkii kiteytymään.
Stability of amorphous form can be enhanced by adding an adjuvant to drug product.
Amorfisen muodon stabiiliutta voidaan parantaa valmisteeseen lisättävällä apuaineella, joka on usein polymeeri.
Amorphicity was confirmed with X-ray powder diffraction (XRPD) right after preparation.
Valmistuksen jälkeen dispersioiden amorfisuus varmistettiin jauheröntgendiffraktiolla (XRPD).
Homogenic well mixed film was observed with light microscope.
Valomikroskoopilla havaittiin hyvin sekoittunut homogeeninen kalvo.
If right conditions can be made where the crystallization is not too fast, it may be possible to predict stability with isothermal microcalorimetry.
Sillä pystytään mahdollisesti ennustamaan säilyvyyttä, jos pystytään luomaan sellaiset olosuhteet, joissa kiteytyminen ei tapahdu liian nopeasti.
Amorphous form has the best dissolution rate in the solid state.
Näitä ominaisuuksia voidaan parantaa mm. lääkeaineen amorfisella muodolla, jolla on kiinteän olomuodon paras liukenemisnopeus.
Itraconazole and theophylline were the chosen molecules to be stabilized.
Stabiloitaviksi molekyyleiksi valittiin itrakonatsoli ja teofylliini.
The aim of this study was to explore the functions of T-type calcium channels, and their possible role in neuronal stem cells migration.
Tämän tutkimuksen tarkoitus oli tutkia T-tyypin kalsiumkanavan toimintaa ja sen mahdollista roolia neuronaalisten kantasolujen migraatiossa.
In addition, T-type calcium channels have peripheral actions, but this study concerns on its neuronal functions.
Näiden lisäksi T-tyypin kalsiumkanavalla on myös periferaalisia vaikutuksia, mutta tämä tutkielma keskittyy sen neuronaalisiin toimintoihin.
This low-voltage activated channels functions in neurogenesis is less known than its role in mature brain.
Tämän matalan jännitteen säätelemän kanavan toiminta neurogeneesin aikana on vähemmän tutkittua ja tunnettua kuin sen vaikutukset kehittyneissä aivoissa.
These methods could be used as well in stem cell based therapies in the treatment of neurodegenerative diseases and brain injuries.
Vastaavanlaisia menetelmiä voitaisiin käyttää myös keskushermoston vaurioiden ja neurodegeneratiivisten sairauksien hoidossa.
There are some non-invasive therapies already being used successfully to cure pathological conditions such as spinal cord injury.
Joitain onnistuneita ei-invasiivisia hoitoja on jo tehty selkärangan vaurioiden korjaamisessa.
Selective T-type antagonists, ethosuximide, nickelchloride and a scorpion peptide toxin kurtoxin, decreased the rate of migration in differentiating progenitor cells.
Selektiiviset T-tyypin kalsiumkanavan antagonistit, etosuksimidi, nikkeli ja skorpionitoksiini, kurtoxin hidastivat migraatiota erilaistuvissa progeniittorisoluissa.
The role of T-type calcium channel in mature brain is known to be in producing electroencephalographic oscillations.
T-tyypin kalsiumkanavan tehtävän kehittyneissä aivoissa tiedetään olevan elektroenkefalografisten oskillaatioiden tuottaminen.
T-type calcium channel, as being widely expressed during early brain development, and decaying by neuronal maturation, might have a pivotal role in conducting progenitor cells.
T-tyypin kalsiumkanava, joka ekspressoituu suuressa määrin keskushermoston kehityksen alkuvaiheessa ja vähenee neuronaalisen kehityksen edetessä, saattaa olla oleellisessa asemassa progeniittorisolujen ohjaamisessa.
This other attempt is non-invasive manipulating of endogenous stem cells to proliferate and migrate to the injured or depleted area in the brain, differentiate into a desired phenotype and stop their division after they have completed their mission.
Tämä toinen tapa on endogeenisten kantasolujen eiinvasiivinen stimulointi, jolla ne saadaan migratoitumaan kohdekudokseen, erilaistumaan siellä ja tehtävänsä suoritettuaan lopettamaan jakaantumisen.
This action in turn is the key factor in some neuronal physiological and pathophysiological functions, like non-REM sleep, memory, learning and absence epilepsy.
Tällaisia tapahtumia ovat uni, muisti, oppiminen ja epileptiset poissaolokohtaukset.
This study shows some evidence of T-type calcium channel taking part in neuronal migration in mice embryonic subventricular zones progenitor cells.
Tämä tutkimus näyttää T-tyypin kalsiumkanavan todennäköisesti osallistuvan neuronaaliseen migraatioon hiiren alkion subventrikkeli alueelta eristetyillä kanta- tai progeniittorisoluilla tehdyissä kokeissa.
These factors include some important endogenous inducing and inhibiting substances.
Näiden menetelmien kehittäminen vaatii endogeenisten kantasoluja inhiboivien ja indusoivien mekanismien tuntemista.
Non-invasive altering of the stem cells is awaiting pharmacological solutions to resolve the problems being faced in this effort.
Non-invasiivinen kantasoluterapia on vasta tiensä alussa, ja tarvitsee farmakologista osaamista kehittyäkseen.
This study consists of a literature review and an experimental part. Another aim of this study is to consider an alternative approach to stem cell therapies based on invasive transplantation of the cells.
Tämän tutkimuksen toinen tarkoitus oli esitellä vaihtoehtoinen lähestymistapa invasiiviselle kantasoluterapialle, joka vaatii kantasolujen viljelyä ja siirtämistä ihmiseen.
It is known to promote neuronal proliferation and differentiation, but what comes to its possible actions in neuronal migration, is poorly studied.
T-tyypin kalsiumkanavan tiedetään edistävän kantasolujen proliferaatiota ja erilaistumista neurogeneesiksen aikana, mutta vaikutukset niiden migraatioon ovat vähemmän tunnetut.
One of the most important inducing substances is calcium ion regulating a variety of events in neurogenesis.
Jänniteherkät kalsiumkanavat osallistuvat kaikkiin neurogeneesiksen eri vaiheisiin.
The results of tylophorine's effect on phosphorylation sites of p53 were not consistent.
Tulokset tyloforiinin vaikutuksesta p53 proteiinin fosforylaatioon eivät oleet yhtenäisiä.
We demonstrated by cell proliferation assay that tylophorine inhibits HUVSMC proliferation dose-dependently with an IC50 value of 164 nM ± 50.
Soluproliferaatiokoe osoitti, että tyloforiini estää solujen proliferaatiota pitoisuudesta riippuen (IC50 164 nM ± 50).
Tylophorine is a phenanthroindolizidine alkaloid, which has been shown to inhibit the growth of several human cancer cell lines.
Tyloforiini on fenantroindolitsidiinialkaloidi, jonka on osoitettu estävän useiden syöpä-solulinjojen kasvua.
Western blot analysis was used to determine the effect of tylophorine on expression of cell cycle regulatory proteins.
Western blot -analyysia käytettiin tutkittaessa tyloforiinin vaikutusta säätelyproteiinien ilmentymiseen.
More sensitive methods are required in order to completely determine this effect.
Tämän vaikutuksen tutkimiseen tarvitaan lisäkokeita herkemmillä menetelmillä.
Complications of atherosclerosis such as myocardial infarction and stroke are the primary cause of death in Western societies.
Ateroskleroosin erilaiset komplikaatiot, kuten sydäninfarkti ja aivohalvaus, kuuluvat yleisimpiin kuolinsyyn aiheuttajiin länsimaissa.