natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Controlled freedom in a creative environment : Pupil behaviour and behaviour management in drama
Hallittu vapaus luovassa ympäristössä : Oppilaiden käyttäytyminen ja käyttäytymisen hallinta draamatunneilla
The results endorse previous information that pupil compliance is supported by persistent prevention including created and sustained drama contract as well as active working for good group relations and positive atmosphere.
Tulokset kuitenkin tukevat aiempaa tietoa siitä, että odotusten mukaista käyttäytymistä edistää pitkäjänteinen jo draamaprosessin alussa aloitettu ennaltaehkäisy, johon kuuluvat muun muassa draamasopimuksen luominen ja sen ylläpitäminen sekä aktiivinen hyvien ryhmäsuhteiden ja positiivisen ilmapiirin työstäminen.
The research material consisted of secondary video data that had been shot in drama lessons of four class teachers all specialised in drama.
Tutkimusaineisto koostui valmiista videoaineistosta, joka oli kuvattu neljän draamaan erikoistuneen luokanopettajan draamaopetuksessa.
The material was analysed by using the behaviour management section of the CLASS tool and by categorising the situations of misbehaviour and the means of behaviour management.
Aineisto analysoitiin käyttämällä CLASS-mittarin käyttäytymisen hallinnan osa-aluetta sekä luokittelemalla häiriökäyttäytymisen tilanteita ja käyttäytymisen hallinnan keinoja.
In this study, the aim is to examine pupils' behaviour and behaviour management in drama lessons.
Tutkimuksen tavoitteena on tarkastella oppilaiden käyttäytymistä ja käyttäytymisen hallintaa draamatunneilla.
Drama education is based on student-centred teaching and experimental learning, which is seen as a challenge for behaviour management and a huge risk for misbehaviour.
Draamakasvatus pohjautuu oppilaslähtöisyyteen ja kokemuksellisuuteen, mikä nähdään erityisenä haasteena käyttäytymisen hallinnalle sekä suurena riskinä häiriökäyttäytymisen syntymiselle.
Behaviour management was based on reactivity instead of proactivity.
Tuntien aikana käyttäytymisen hallinta perustui suurimmaksi osaksi häiriökäyttäytymiseen puuttumiseen sellaisen ennaltaehkäisyn sijaan.
At the same time, in this study, the observation tool of The Class Assessment Scoring System (CLASS) and its suitability for analysing the behaviour management of drama will be evaluated.
Samalla tutkimuksessa arvioidaan The Classroom Assessment Scoring System (CLASS) -havainnointityökalun soveltuvuutta draamatuntien käyttäytymisen hallinnan analysointiin.
Previous research shows that high-quality behaviour management supports group creativity in drama.
Tutkimusten mukaan tämän kaltainen laadukas käyttäytymisen hallinta tukee draamatuntien ryhmäluovuutta.
The aim of the study is also to clarify whether the behaviour management prevents group creativity in drama.
Tutkimuksen tarkoituksena on myös selvittää, estääkö draamatuntien käyttäytymisen hallinta oppilaiden luovaa toimintaa ryhmässä.
The results were then compared to previous study results of creative action in the drama lessons.
Saatuja tuloksia verrattiin aikaisempiin tutkimustuloksiin, joissa oli mitattu ajallisesti luovan toiminnan osuuksia samasta aineistosta.
CLASS tool is seen suitable for analysing behaviour management in drama lessons especially when considering drama elements such as the drama contract and pupil devotion.
CLASS-mittari nähdään toimivaksi draamatuntien käyttäytymisen hallinnan analysoinnissa, kun siinä huomioidaan draamalle ominaisia elementtejä kuten draamasopimus ja oppilailta odotettava heittäytyminen.
The research shows that the pupils behaved as per the expectations and there were only minor occasions of misbehaviour in the lessons.
Aineiston draamatunneilla oppilaat käyttäytyivät odotusten mukaisesti, ja häiriökäyttäytyminen oli vähäistä.
The subject of the study was eight drama lessons for pupils ranging from first to third graders.
Tarkastelun kohteena oli kahdeksan 1.–3.
Essentially, learning is based on good teaching that is focused on the students' learning.
Olennaisesti, oppiminen perustuu hyvään opetukseen, joka fokusoituu oppilaiden oppimiseen.
Both learning and teaching vary in different teaching-learning environments (both within courses and between disciplines).
Sekä oppiminen ja opettaminen vaihtelivat erilaisissa opetus-oppimisympäristöissä (sekä eri kursseilla että tieteenalojen välillä).
This knowledge provides guidelines on how the quality of learning and teaching can be improved both in policy and practice largely in universities in Finland.
Tämä tieto ohjeistaa miten oppimisen ja opetuksen laatua voidaan parantaa niin toimintaperiaatteellisesti kuin käytännössä suomalaisissa yliopistoissa.
My research questions were "How do students' approaches to learning vary?"
Tutkimuskysymykseni olivat "Miten oppilaiden lähestymistavat oppimiseen vaihtelevat?"
This model provides a tool to analyze the variation in students' approaches to learning and teachers' approaches to teaching in different teaching-learning environments.
Malli analysoi oppilaiden lähestymistapoja oppimiseen ja opettajien lähestymistapoja opettamiseen erilaisissa opetus-oppimisympäristöissä.
Both students' and teachers' conceptions of knowledge (e.g. as integrated or fragmented knowledge; declarative or procedural knowledge) affect their approaches to learning and teaching.
Sekä oppilaiden että opettajien käsitykset tiedosta (eli kokonaisvaltaisena tai pirstalaisena tietona; deklaratiivisena tai proseduraalisena tietona) vaikuttivat heidän lähestymistapoihin oppimiseen ja opettamiseen.
The purpose of this qualitative study was to systematically analyze how university teaching and learning vary in one Finnish university.
Tämän kvalitatiivisen tutkimuksen tarkoituksena oli systemaattisesti analysoida miten yliopisto-opetus ja -oppiminen varioi yhdessä suomalaisessa yliopistossa.
and "How do teachers' approaches to teaching vary?"
ja "Miten opettajien lähestymistavat opettamiseen vaihtelevat?"
The quality of learning and teaching is also connected with the allocation of resources and funding in universities and global university rankings.
Oppimisen ja opettamisen laatu liittyy myös siihen, miten resursseja kohdennetaan yliopistoissa ja miten yliopistot sijoittuvat kansainvälisissä vertailuissa.
Students' learning is modified by the students' learning strategies (e.g. as systematic or critical studies), study orientations (i.e. reproduction- or meaning-oriented learning), and study orchestrations (i.e. different profiles of approaches to learning).
Oppilaiden oppiminen määräytyi myös oppilaiden oppimisstrategioiden (esimerkiksi systemaattisena tai kriittisenä suhtautumisena opintoihin), opiskelu-orientaatioiden (eli toistettavuus- tai merkitys-orientoitunut tietojen oppiminen), ja opiskelu-orkestroinnin (eli erilaisia lähestymistapoja oppimiseen) perusteella.
In this review, students' learning varies mainly in how the students approach their learning (i.e. as surface or deep approaches to learning).
Pääsääntöisesti oppilaiden oppiminen varioi sen perusteella, miten oppilaat lähestyivät oppimista (eli pinta tai syvä oppiminen).
The research context of the studies, which concerned teaching and learning in universities, was the University of Helsinki.
Tutkimuskonteksti artikkeleissa oli Helsingin yliopisto.
In this systematic review, I used the relational model of learning and teaching in universities as a theoretical framework.
Systemaattisessa kirjallisuuskatsauksessa käytin teoreettisena viitekehyksenä yliopisto-oppimisen ja -opettamisen relaatiomallia.
Teaching is modified by the teachers' conceptions of teaching, teaching strategies (i.e. content- or learning-focused approaches to teaching), and amounts of pedagogical training (that affect the approaches to teaching).
Opettaminen määräytyi myös opettajien opettamiskäsitysten, opettamisstrategioiden (eli sisältö- tai oppimiskeskeiset opettamisen lähestymistavat), ja yliopistopedagogisen opiskelun määrän (joka vaikuttaa opettamisen lähestymistapohin) perusteella.
Teaching varies mainly in how the teachers approach their teaching (i.e. as teacher- or student-focused approaches to teaching).
Pääsääntöisesti opettaminen varioi sen perusteella, miten opettajat lähestyivät opetustaan (eli opettaja- tai oppilaskeskeisenä lähestymistapana opettamiseen).
A systematic review of how learning and teaching vary in one Finnish university
Systemaattinen kirjallisuuskatsaus miten oppiminen ja opetus varioi yhdessä suomalaisessa yliopistossa
The quality of what students learn is linked to the variation in how students learn and how university teachers teach in teaching-learning environments in universities.
Oppilaiden oppimisen laatu (eli mitä oppilaat oppivat) on yhteydessä (vaihteluun) miten oppilaat oppivat ja miten yliopisto-opettajat opettavat yliopistoissa.
This systematic review synthesizes what we know about learning and teaching in one university in Finland.
Systemaattinen katsaus kokoaa tiedon oppimisesta ja opettamisesta yhdessä suomalaisessa yliopistossa.
By using the method of systematic review, I analyzed the variation in teaching and learning in a data sample of 23 high-quality peer-reviewed academic articles.
Datana oli 23 korkealaatuista vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia, joissa tutkittiin opetusta ja oppimista yhdessä yliopistossa.
The research material was collected during a short period of time from the municipalities internet pages and Atlas.ti-software, which is designed for processing qualitative material, was utilized in the analyses.
Tutkimusaineisto kerättiin lyhyen ajanjakson sisällä kuntien internetsivuilta ja aineiston analyysissa hyödynnettiin laadullisen tutkimusaineiston tarkasteluun suunnattua Atlas.ti-ohjelmistoa.
In the descriptions the student was mainly either in a questionable position as an agent or as the target of actions.
Yhteistyön kuvauksissa oppilas oli toimijana pääasiassa joko kyseenalaisessa asemassa tai toiminnan kohteena.
Previous studies have shown that in Finland a student's view forms very seldom the basis of support planned for him.
Aiempi tutkimus on osoittanut, että Suomessa oppilaan oma näkemys oppimisestaan on vain harvoin oppilaalle suunnitellun tuen taustalla.
According to self-determination theory committing to learning and taking on challenges requires a feeling of having an influence on matters concerning oneself.
Oppimiseen sitoutuminen ja haasteisiin tarttuminen edellyttävät itsemääräämisteorian mukaan kokemusta omista mahdollisuuksista vaikuttaa itseään koskeviin asioihin.
The aim of my study is to find out how these obligations actualize in the municipalities's curriculums and in what kind of position as an agent the student is in these descriptions.
Tutkimukseni tavoitteena on selvittää, miten nämä velvoitteet toteutuvat kuntien opetussuunnitelmissa ja millaisessa asemassa oppilas on toimijana näissä yhteistyön kuvauksissa.
Based on the results the municipalitie's curriculums don't seem to support the student's self-determination actualizing in the support processes or the student's view forming the basis of the student's support.
Tulosten pohjalta kuntien opetussuunnitelmat eivät näytä tukevan itsemääräämisen toteututumista tai oppilaan näkökulman muodostumista oppilaan tuen lähtökohdaksi.
In 2011 the national curriculum was reformed and municipalities were directed new obligations to describe the co-operation with the student and care-giver in the areas of student's support in the municipal curriculums.
Vuonna 2011 opetussuunnitelmaa uudistettiin ja kuntiin kohdistui uusia velvoitteita kuvata oppilaan ja huoltajan kanssa tehtävää yhteistyötä oppilaan tuen osa-alueilla paikallisissa opetussuunnitelmissa.
The obligations to describe the co-operation with the student and care-giver actualized in the municipalities's curriculums inconsistently: in some areas of support the descriptions were scarce and in some areas plenty.
Kuntien opetussuunnitelmissa oppilaan ja huoltajan kanssa tehtävän yhteistyön kuvaamista koskevat velvoitteet toteutuivat vaihtelevasti: toisilla tuen osa-alueilla kuvauksia oli vähän ja toisilla taas runsaasti.
Descriptions of co-operation related to student's support in nine municipalities curriculums and the student's position as an agent in them
Oppilaan tukeen liittyvät yhteistyön kuvaukset yhdeksän kunnan opetussuunnitelmissa ja oppilaan asema toimijana niissä
This case study examined the descriptions of co-operation related to the student's support with the student and care-giver in nine municipalities's curriculums with text analyses.
Tässä tapaustutkimuksessa tarkasteltiin yhdeksän kunnan opetussuunnitelmien oppimisen ja koulunkäynnin tukeen liittyviä oppilaan ja huoltajan kanssa tehtävän yhteistyön kuvauksia tekstianalyysin avulla.
EMQ contains totally 36 questions that are divided into five subscales: Speech, Reading and Writing, Actions, Faces and Places and Learning New Things.
Kysely arkipäivän muistiongelmista sisältää 36 kysymystä ja se on jaettu viiteen alaosioon: Puhe, Lukeminen ja kirjoittaminen, Toimet, Kasvot ja paikat sekä Uusien asioiden oppiminen.
The Faces and Places subscale was not included in the subscale level analyses because of its low reliability.
Kasvot ja paikat osiota ei sisällytetty alaosiokohtaisiin analyyseihin sen heikon reliabiliteetin vuoksi.
EMQ subscale scores were transformed into z-scores.
Näiden alaosioiden pistemäärät muunnettiin z-pisteiksi.
Objective: Developmental dyslexia is a neurobiological learning disorder and its prevalence is approximately 3–10 %.
Tavoitteet: Kehityksellinen lukivaikeus (lukihäiriö, dysleksia) on neurobiologispohjainen oppimisvaikeus, jota esiintyy noin 3–10 %:lla väestöstä.
Methods: Neuropsychologically examined 80 Finnish speaking subjects aged 18-35 filled out Everyday Memory Questionnaire (EMQ) as a part of a larger study of neuropsychological rehabilitation for developmental dyslexia.
Menetelmät: Tutkimukseen osallistui yhteensä 80 suomea äidinkielenään puhuvaa 18–35-vuotiasta koehenkilöä, joilla oli diagnosoitu lukivaikeus, osana laajempaa lukivaikeuden neuropsykologisen kuntoutuksen vaikuttavuutta selvittävää tutkimushanketta.
This result is in line with previous studies on other patient groups, where the self-reported subjective cognitive problems have only few connections with objective cognitive functioning especially in mild cognitive dysfunctions.
Tutkimustulos tukee aikaisempien muilla diagnoosiryhmillä tehtyjen tutkimusten tuloksia, joiden perusteella yksilön itse raportoimien kognitiivisten oireiden yhteydet objektiivisin menetelmin havaittavaan kognitiiviseen suoriutumiseen ovat vähäiset erityisesti lievien kognitiivisten vaikeuksien yhteydessä.
Totally 28 variables that represented all the measures included in the neuropsychological examination were analyzed in this study.
Tutkimuksessa tarkasteltu kognitiivinen suoriutuminen arvioitiin yhteensä 28 muuttujan avulla niin, että kaikki tutkimushankkeessa toteutetun neuropsykologisen tutkimuksen menetelmät olivat siinä mukana.
The connection between self-reported everyday memory problems and neuropsychologically assessed cognitive functioning in dyslexic young adults
Lukivaikeuteen liittyvien arjessa koettujen muistiongelmien yhteys neuropsykologisin menetelmin arvioituun kognitiiviseen suoriutumiseen nuorilla aikuisilla
Results and conclusions: Only one of the 28 analyzed neuropsychological measures significantly predicted the experience of memory problems in everyday life: a nonword spelling task from the Dyslexia screening test for youth and adults.
Tulokset ja johtopäätökset: Tässä pro gradu -työssä analysoiduista muuttujista ainoastaan epäsanojen sanelukirjoitus -tehtävä, joka sisältyy lukivaikeuksien seulontamenetelmään nuorille ja aikuisille, ennusti arjessa koettuja muistivaikeuksia, vaikka kognition eri osa-alueet olivat tutkimuksessa laajasti edustettuina.
Yet there is no research on subjective memory failures of adults with developmental dyslexia.
Työmuistivaikeudet ovat tyypillisiä lukivaikeuden yhteydessä, mutta yksilön subjektiivisia muistivaikeuksia ei ole aiemmin tutkittu aikuisilla, joilla on lukivaikeus.
This study focuses on the relationship between subjective everyday memory failures and cognitive functioning measured by neuropsychological examination.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin nuorten aikuisten neuropsykologisissa tutkimuksissa havaittavaa kognitiivista suoriutumista suhteessa heidän itse raportoimiinsa arjen muistivaikeuksiin.
Linear regression models were created to predict these z-transformed EMQ subscales and the weighted total score.
Muodostettujen alaosiokohtaisten z-pistemäärien ja niiden summan sekä neuropsykologisten tutkimustulosten välisiä yhteyksiä analysoitiin lineaarisen regressioanalyysin avulla.
Age of the participants varied between 30-45 years.
Vastaajien ikä vaihteli 30 – 45 ikävuoden välillä.
The hypotheses were tested with logistic and linear regression analyses controlling for age, gender, education and occupational status.
Hypoteeseja testattiin logistisella ja lineaarisella regressioanalyyseillä, joissa kontrolloitiin ikä, sukupuoli, koulutus ja ammattiasema.
Type D personality was measured with a questionnaire based on DS14-measure (Denollet, 2005).
D-tyyppistä persoonallisuutta mitattiin DS14-mittariin (Denollet, 2005) perustuvalla kyselylomakkeella.
Work stress was measured with a questionnaire based on effort-reward imbalance model (ERI, Siegrist, 1996).
Työstressiä mitattiin ponnistelujen ja palkkioiden epäsuhta-malliin (ERI, Siegrist, 1996) perustuvalla kyselylomakkeella.
There were 1285 participants from the Cardiovascular Risk in Young Finns study, who were working full time when the study was conducted and didn't have missing values in the study variables.
Tutkimuksen aineistona käytettiin Lasten Sepelvaltimotaudin Riskitekijät -pitkittäistutkimuksen vuoden 2007 aineiston 1285 vastaajaa, jotka olivat kyselyyn vastatessaan kokopäiväisessä työssä ja joilla ei ollut puuttuvia arvoja tutkittavissa muuttujissa.
The association of Type D personality with effort-reward imbalance hasn't been previously studied.
D-tyyppisen persoonallisuuden yhteyttä ponnistelujen ja palkkioiden epäsuhtaan ei ole aiemmin tutkittu.
Of the components of type D personality negative affectivity predicted higher work stress but social inhibition was not related to perceptions work stress.
D-tyyppisyyden osatekijöistä negatiivinen affektiivisuus ennusti korkeaa työstressiä, mutta sosiaalinen vetäytyvyys ei ollut yhteydessä työstressiin.
The Associations of Type D Personality to Work Stress : Effort and Reward and their Imbalance
D-tyyppisen persoonallisuuden yhteydet työstressiin : ponnistelut ja palkkiot sekä näiden välinen epäsuhta
Based on the previous research, we set the following three hypotheses : 1) Higher effort-reward imbalance is associated with type D personality 2) Higher effort and lower rewards are associated with type D personality 3) Higher negative affectivity and higher social inhibition are associated with higher effort-reward imbalance.
Aikaisempien tutkimustulosten perusteella asetettiin kolme hypoteesia: 1) Korkeasta ponnisteluiden ja palkkioiden välisestä epäsuhdasta aiheutuva työstressi on yhteydessä D-tyyppiseen persoonallisuuteen 2) Korkeat ponnistelut ja matalat palkkiot ovat yhteydessä D-tyyppiseen persoonallisuuteen.
Previously it has been found that both type D personality and effort-reward based work stress are associated with poorer health status and also to be a risk factor for numerous negative health outcomes.
Aiemmin sekä D-tyyppisen persoonallisuuden että ponnistelujen ja palkkioiden epäsuhdalla mitatun työstressin on havaittu olevan yhteydessä heikompaan terveydentilaan sekä olevan riskitekijä lukuisille terveyshaitoille.
The results imply that type D personality is a risk factor for high work stress.
Tutkimuksen tulokset antavat viitteitä siitä, että D-tyyppinen persoonallisuus on riskitekijä korkealle ponnistelujen ja palkkioiden epäsuhdasta aiheutuvalle työstressille.
The aim of this study was to examine the associations of type D personality and its components with effort-reward imbalance based work stress and its components.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia ovatko D-tyyppinen persoonallisuus ja sen osatekijät negatiivinen affektiivisuus sekä sosiaalinen vetäytyvyys yhteydessä ponnistelujen ja palkkioiden epäsuhdalla mitattuun työstressiin ja sen osatekijöihin.
In the study type D personality was associated with higher effort-reward imbalance, higher efforts lower rewards.
Tutkimuksessa D-tyyppiset työntekijät kokivat muita korkeampaa ponnistelujen ja palkkioiden epäsuhdasta aiheutuvaa työstressiä.
Participants ranged in age from 18 to 60 years, with a mean of 27 years.
Vastanneiden ikäjakauma oli 18–60 vuotta (ka. 27 vuotta).
588 students answered the questionnaire (512 women).
Kyselyyn vastasi 588 opiskelijaa (naisia 512).
296 students answered the second questionnaire (266 women).
Tähän vastasi 296 opiskelijaa (naisia 266).
The second questionnaire was sent 18 months later to those who gave their email in the first data collection.
Vastaukseensa sähköpostiosoitteen jättäneille lähetettiin 18 kuukautta myöhemmin toinen kysely.
Rumination was a relatively stable trait in the study.
Märehtimistaipumus oli tutkimuksessa suhteellisen pysyvä piirre.
Depression is an affective disorder that causes low mood and feelings of guilt and hopelessness.
Masennus on mielialahäiriö, johon liittyy mielialan laskua sekä epäonnistumisen ja toivottomuuden tunteita.
Rumination is a persistent, negative and self-focused form of thinking.
Märehtiminen on toistuvaa ja negatiivista itseen kohdistuvaa huomiota.
Rumination had an independent role in maintaining and predicting depression.
Märehtimistaipumuksella oli tutkimuksessa itsenäinen rooli masennuksen ylläpidossa sekä masennuksen ennustamisessa.
Rumination and its link to depression
Märehtimisen yhteys masennukseen
Changes in rumination appeared to be closely linked to changes in depressive symptoms.
Muutokset märehtimistaipumuksessa olivat yhteydessä muutoksiin masennuksessa.
Self-reflection was only weakly linked to depression.
Itsereflektio oli vain heikosti yhteydessä masennukseen.
Rumination also predicted depression in the 18-month longitudinal study.
Tutkimuksessa märehtimistaipumus selitti itsenäisesti masentuneisuutta 18 kuukauden seurantajaksolla.
Those who were depressed in the second data point and those who were depressed in the first data point but not in the second one, ruminated more than those who had never been depressed.
Mittaushetkellä masentuneet sekä jo masennuksestaan parantuneet märehtivät enemmän kuin ei-masentuneet.
Focused interventions could help people with ruminative tendencies to get over depression and prevent depression.
Märehtimistaipumukseen puuttuminen voisi olla toimiva keino ennaltaehkäistä ja vähentää masennusta.
The connection between rumination and depression should be studied more in order to develop better methods for intervention The purpose of this study was to examine the associations between rumination, self-reflection and depression.
Tämän tutkimuksen tarkoitus oli tarkastella märehtimisen, itsereflektion ja masennuksen välisiä yhteyksiä.
The participants were recruited from the University of Helsinki by sending online questionnaires to the student associations' mailing-lists.
Märehtimistaipumusta (self-rumination scale), itsereflektiota (self-reflection scale) sekä masennusta (BDI) kartoitettiin kahdella verkkokyselyllä, joista ensimmäistä mainostettiin Helsingin yliopistojen ainejärjestöjen sähköpostilistoilla.
Rumination has been found to predict higher levels of depressive symptoms, but also the onset of depressive episodes.
Sen on tutkimuksissa havaittu olevan yhteydessä masennuksen vakavuuteen ja ennustavan masennuksen alkua.
Tendency to ruminate was still high after recovery in previously depressed participants.
Lisäksi masennuksestaan parantuneilla märehtimistaipumus jäi kohonneelle tasolle.
The interviews were carried out in spring 2015 in capital area of Finland.
Haastattelut toteutettiin keväällä 2015 pääkaupunkiseudulla sijaitsevassa koulussa.
This study supports previous theory.
Tutkimuksen tulokset tukevat myös aikaisempaa teoriatietoa.