natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Notwithstanding their modernising goals and international references, the post-war type houses can be seen as part of the Nordic tradition and a regionalist phenomenon, and as variations of a theme, rather than in the framework of Functionalism or as a unified entity.
Modernisoivista tavoitteista ja kansainvälisistä liittymäkohdista huolimatta tyyppitaloja on perusteltua tarkastella pohjoismaiseen perinteeseen liittyvänä regionalistisena ilmiönä ja muunnelmina teemasta pikemmin kuin funktionalismin kehyksessä ja yhtenäisenä entiteettinä.
In the historiography of Finnish architecture attitudes towards reconstruction period areas have been critical for a long time.
Arkkitehtuurin historiankirjoituksessa tyyppitaloalueisiin on asennoiduttu pitkään kriittisesti.
I approach the topic within the phenomenological-hermeneutic tradition as lived space and as a planning issue.
Lähestyn aihetta fenomenologis-hermeneuttisesti elettynä tilana ja suunnittelupoliittisena asiana.
In the Finnish story of urbanisation they represent a period of cultural transition and a significant, enriching milieu type in the housing stock.
Suomen kaupunkikehityksessä sodanjälkeiset pientaloalueet edustavat kulttuurista siirtymäkautta ja merkittävää asumisen valikoimaa rikastavaa miljöötyyppiä.
I attempt to form an understanding of the inhabitants images of place and a portrait of a changing place with the help of interviews, and to elucidate the planning ideas and the atmosphere of the place with photographs and graphic analyses.
Kuvaan tutkimusalueella tehtyjen haastattelujen avulla asukkaiden paikkakokemusta ja -mielikuvia ja muuttuvaa paikkaa, ja havainnollistan valokuvin ja analyysein alueen suunnitteluideoita ja tunnelmaa.
Living close to nature means, essentially, that a direct, embodied experience makes possible an active participation in one s environment.
Tutkimuksessa esitän asumisen luonnonläheisyyden merkitysten liittyvän olennaisesti siihen että välittömän kehollisen kokemuksen liikkumisen, tekemisen ja aistimisen kautta ihminen voi olla aktiivinen toimija ja aktiivisessa suhteessa ympäristöönsä.
However, many of the areas attest to planning objectives, which introduced new ideas for creating unity and variation, intimate streetscapes and practical gardens.
Alueilla on kuitenkin otettu käyttöön uusia keinoja luoda yhtenäisyyttä ja vaihtelua, intiimiä katutilaa ja käytännöllisiä kotipuutarhoja.
The study examines the subjective meanings and cultural significance of the reconstruction period type house areas of the 1940s and 50s.
Tutkimus käsittelee jälleenrakennuskauden tyyppitaloalueiden kulttuurisia ja subjektiivisia merkityksiä ja täydennysrakentamista.
Mature neighbourhoods are valuable in the densifying city.
Tiivistyvässä kaupungissa kypsät asuinalueet ovat keitaita kaupunkilaisille.
To investigate the possibilities of infill building means to compare various inside and outside perspectives.
Alueiden täydentämisen mahdollisuuksien tutkimus merkitsee erilaisten asukas- ja asiantuntijanäkökulmien vertailua.
The study argues that these areas should be seen in terms of milieu preservation and the quality of the human habitat.
Tutkimus perustelee miksi rintamamiesalueita tulisi katsoa kaupunkisuunnittelussa myös sisältä päin , asumisympäristön laadun ja miljöönsuojelun kysymyksenä.
By examining the history of ideas pertaining to the suburban single-family house, the study also connects to the discussion on housing preferences.
Tutkimus käsittelee myös esikaupunkimaisen pientaloasumisen aatehistoriallista taustaa ja liittyy asumispreferenssikeskusteluun.
From the planning perspective the goal is to discern the important features to safeguard in order to maintain the historical narrative, the atmosphere and the appeal of a particular place.
Suunnittelun näkökulmasta tehtävä on selvittää mitä piirteitä paikan luonteen, vetovoiman ja historiallisen kertovuuden säilymiseksi on tärkeää vaalia täydennysrakentamisessa.
The architectural idiom of reconstruction houses centres around one chimney, and continues the development of an older plan type and the classicist cottage style type drawings of the 1920s.
Keskeishormiset rintamamiestalot ovat 1920-luvun klassistisen mökkityylin tyyppipiirustusten jatkokehittelyä.
Post-war shortage of materials, wooden type houses and mature greenery, the continuous green of front gardens, life spreading to the yards, and the general modesty of the genius loci are characteristic features of the type house areas.
Jälleenrakennuskauden alueet ovat puutarhakaupunkiaatteen suomalaisia esikaupunki-ilmentymiä, joita luonnehtii vaatimattomuus, pula-ajan tyyppitalot ja kypsä kasvillisuus, etupihojen yhtenäinen vehreys ja pihoille levittäytyvä elämä.
As objects of planning these areas are local phenomena.
Suunnittelun kohteina jälleenrakennuskauden miljööt ovat paikallisia.
The suburban context as well as the housing question are both integral in the architectural interpretation of the post-war type houses.
Tulkitsen sodanjälkeisiä tyyppitaloja esikaupunkiyhteydessään ja asuntokysymyksen taustaa vasten.
Although the research is mostly theoretical, possible application areas include biology, medicine, economics and the social sciences.
Tutkimuksen lähtökohta on teoreettinen, mahdollisia sovelluskohteita voi löytyä mm. biologiasta, lääketieteestä, taloustieteestä ja yhteiskuntatieteestä.
The causal relationships determining the behaviour of a system under study are inherently directional: by manipulating a cause we can control its effect, but an effect cannot be used to control its cause.
Syy-seuraussuhteet, jotka viime kädessä määrittävät tutkittavan järjestelmän toiminnan, ovat suunnattuja: syyhyn puuttumalla voimme vaikuttaa seuraukseen, mutta seuraukseen puuttumalla ei voida vaikuttaa syyhyn.
Understanding the network of causal relationships is necessary, for example, if we want to predict the behaviour in settings where the system is subject to different manipulations.
Syy-seuraussuhteiden verkon tunteminen on ensiarvoisen tärkeää, erityisesti jos haluamme todella ymmärtää miten järjestelmä toimii, esimerkiksi kun sitä manipuloidaan tai muutetaan.
However, we are rarely able to directly observe the causal processes in action; we only see the statistical associations they induce in the collected data.
Useimmiten syy-seuraus mekanismien toimintaa ei voida suoraan nähdä, ainostaan mekanismien aikaansaamat tilastolliset riippuvuudet havaitaan.
To achieve informative learning results in this challenging setting, some restricting assumptions need to be made.
Jotta seuraussuhteita voidaan oppia näissä tilanteissa, tarvitaan muita yksinkertaistavia oletuksia.
The statistical dependence relations induced by such latent confounders often cannot be distinguished from directed causal relationships.
Piilomuuttujat voivat saada aikaan tilastollisia riippuvuuksia, joita on vaikea erottaa syy-seuraussuhteiden aiheuttamista riippuvuuksista.
Discovering Causal Relations in the Presence of Latent Confounders
Syy-seuraussuhteiden oppiminen piilomuuttujien vaikutuksessa
This thesis considers the discovery of the fundamental causal relationships from data in several different learning settings and under various modeling assumptions.
Väitöskirjassa esitellään useita oppimismenetelmiä, useissa eri oppimistilainteissa, eri oletusten vallitessa.
The thesis also suggests the optimal sets of experiments for the identification of the above models and others.
Väitöskirjassa esitellään myös optimaalisia koejärjestelyitä.
In particular, we explore how linearity of the causal relations can be effectively exploited.
Yksittäisten seuraussuhteiden kompleksisuutta voidaan rajoittaa esimerkiksi lineaariseksi.
Possible presence of feedback, that induces a cyclic causal structure, provides another complicating factor.
Syy-seuraussuhdeverkot voivat myös pitää sisällään syklejä.
Latent confounders, unobserved common causes of two or more observed parts of a system, are especially troublesome when discovering causal relations.
Erityinen hankaluus syy-seuraussuhteiden oppimisen kannalta ovat piilomuuttujat, jotka vastaavat tutkittavan järjestelmän mittaamattomia osia.
Along with these assumptions, we use data from randomized experiments, in which the system under study is observed under different interventions and manipulations.
Tässä väitöskirjassa esitellään menetelmiä syy-seuraussuhteiden oppimiseen havaituista riippuvuuksista tilastollisessa datassa, erilaisissa ympäristöissä ja tilanteissa.
Solidarity machine. Life insurance and transformations of responsibility
Solidaarisuuskone : Elämän vakuuttaminen ja vastuuajattelun muutos
Secondly, the study shows how public and private actors are deeply intertwined in the practices of insurance in Finland.
Yksityiset ja julkiset toimijat ovat kietoutuneet tiiviisti yhteen vakuutusmaailman käytännöissä.
Additionally, the material analyzed includes insurance advertisements and governmental and academic literature.
Tutkimuksen aineisto koostuu vakuutusmaailman vaikuttajien puheenvuoroista ja kirjoituksista, vakuutusmainonnasta sekä poliittisista, hallinnollisista ja akateemisista lähteistä.
The focal question is: who can be included in the collective of the insured and on what terms?
Vastoin yleistä käsitystä solidaarisuuden logiikka ei kuulu pelkästään sosiaaliturvaan, vaan se muodostaa myös yksityisen vakuutustoiminnan ydinkysymyksen: Kenet voidaan ottaa mukaan vakuutettujen kollektiiviin ja millä ehdoilla?
Private insurance has significantly shaped social relations.
Yksityinen vakuutusala on tarjoutunut osaksi uudistuvan hyvinvointiyhteiskunnan kokonaisuutta.
By analyzing the transformations of insurance thought and specific techno-institutional practices of insurance – such as pricing of the coverage, investment practices of the companies and other organizational issues – the study claims that, in the context of insurance, solidarity appears as a technical principle that can be given various specific meanings.
Tutkimus osoittaa, että vapaaehtoisten yksityisvakuutusten lisääntymisestä huolimatta lakisääteiset vakuutukset - esimerkiksi työeläke-, työtapaturma- ja liikennevakuus - ovat säilyttäneet vakiintuneen asemansa sekä kansalaisten toimeentuloturvassa että vakuutusalan liiketoiminnassa.
The thesis explores these questions by focusing on the changing ethos of insurance, particularly in Finland, during the past century and in the present.
Kirjassa tarkastellaan yksityisen ja julkisen toimeentuloturvan suhdetta sekä ihmiselämän vakuuttamiseen liittyviä moraalisia ja poliittisia kiistoja Suomessa ja hieman muuallakin 1900-luvun alkupuolelta 2000-luvulle.
Solidarity machine. Life insurance and transformations of responsibility During the past two centuries, insurance has increasingly contributed to the transformation of traditional forms of self-help and joint responsibility into more standardized and calculable forms of risk sharing.
Viime aikoina on keskusteltu vapaaehtoisten sairaus-, eläke- ja hoivavakuutusten merkityksestä lakisääteisen sosiaaliturvan täydentäjinä ja julkisen talouden ongelmien lievittäjinä.
The main question of the study is: how do insurance practices shape relations of responsibility and ways of governing uncertainty?
Minkä tekijöiden perusteella vakuutuslaitokset voivat luokitella vakuutuksenottajia eri riskiryhmiin ja rajata siten vakuutuksen saamisen ehtoja?
First through voluntary private insurance and later through compulsory social insurance, the technology of insurance has become a crucial mechanism with which joint responsibility is enacted in contemporary societies.
Valtioista on tullut suuria vakuutuslaitoksia, joiden tärkeä päämäärä on kansalaisten taloudellisen turvallisuuden takaaminen.
Empirically the work is based on the analysis of published talks, interviews and writings of the ‘insiders’ in the field of insurance, i.e. executives and officials of insurance companies, their interest groups and supervisory authorities.
Tämä tutkimus osallistuu keskusteluun tarkastelemalla sosiaalipolitiikan ja liiketalouden yhteen kietoutumista vakuutustoiminnassa.
There were two main aims in this thesis.
Tällä tutkielmalla on kaksi tavoitetta.
By using the results of the pipeline, the user can do more in-depth analysis as required by the project.
Tulosten perusteella voi käyttäjä sitten tehdä syvempää analyysia oman projektinsa tarpeiden mukaan.
The two capture methods are also described and changes to the manufacturers' recommended protocols are listed.
Sekvensointi paketit eri valmistajilta myös esitellään ja tehdyt muutokset valmistajien suosittamiin ohjeisiin listataan.
Second, to use the pipeline to compare whole human exome capture methods from two manufacturers, Roche Nimblegen and Agilent.
Toinen tavoite on käyttää tätä ohjelmistoa vertailemaan ihmisen kaikkien geenien eksonien sekvensointimenetelmiä kahdelta eri valmistajalta, Roche Nimblegeniltä ja Agilentilta.
All the output files intended for user are described.
Kaikki tulostiedostot selitetään käyttäjälle.
The next-generation sequencing (NGS) platforms create a large amount of sequence in short amount of time, when compared to first generation sequencers.
Toisen sukupolven sekvensointilaitteet tuottavat huomattavan suuren määrän sekvenssiä lyhyessä ajassa verrattuna ensimmäisen sukupolven laitteisiin.
All the inputs for the pipeline are described and examples shown.
Kaikista ohjelmistolle annettavista tiedostoista on kuvaus sekä esimerkki.
Genome analysis pipeline for next-generation sequencing
Genomin analyysiohjelmisto toisen sukupolven sekvensaattoreille
Supplementary results include paired-end anomalies, larger insertion and deletion polymorphisms and assembly of non-aligned sequences.
Lisäksi tulostiedostot sisältävät sekvenssiparien poikkeavuuksia, suurempien sekvenssin lisäyksen tai poiston aiheuttavia muutoksia ja yritetään yhdistellä ei linjattuja sekvenssejä isommiksi osiksi.
The results of the pipeline is a basic level of analysis of the sequencing as well as various graphs showing the quality of the run.
Analyysiohjelmiston tuloksena tuotetaan perustason analyysi sekvenssoinnista sekä sen laadusta.
The pipeline is describe in detail in material and methods.
Materiaali ja metodi osassa kuvataan ohjelmiston toiminta tarkemmin.
An overview of the NGS platforms is provided with more in-depth look into Illumina Genome Analyzer II as that is used to create the data for the thesis.
Tarkemmin paneudutaan Illumina Genome Analyzer II laitteeseen, jolla tuotettiin sekvenssit tätä tutkielmaa varten.
First, to create a pipeline which can be used to analyse genomic sequencing.
Ensimmäinen tavoite on tehdä analyysiohjelmisto genomista sekvensointia varten.
While the Agilent capture kit provided better one fold coverage over the exome, higher fold coverage (over 10 fold), which is required for reliable variant calling in nextgeneration sequencing, was better reached using the Nimblegen capture kit.
Nimblegenin menetelmä sen sijaan kattoi enemmän tavoiteltuja sekvenssialueita kun vaadittiin variaatioiden tunnistamiseen riittävä sekvenssipeitto (vähintään 10 sekvenssiä).
When comparing the two exome capture methods, the Nimblegen capture was shown to be more efficient in capturing the CCDS exome.
Eksomivertailussa Nimblegenin sekvensointimenetelmä näyttäisi olevan parempi kohdealueen sekvensointiin sekä omalla että itsenäisellä aluemäärittelyllä.
Finally, the section has the options and various inputs used in the pipeline runs of the exome data.
Viimeisenä osana käydään läpi työssä käytettyjen ohjelmistoajoille annetut tiedostot sekä muut niihin liittyvät muutokset.
Also, significantly fewer false positive paired-end anomalies were observed in the library created by using the Nimblegen capture.
Nimblegenin menetelmä tuotti myös vähemmän virheellisiä sekvenssipoikkeavuuksia.
The work consists of four research articles and an introductory part.
Väitöskirja sisältää neljä tutkimusartikkelia ja johdanto-osion.
Keywords: dyadic cube, adjacent dyadic systems, metric space, space of homogeneous type, potential type operator, testing condition, weighted norm inequality, sharp bound
Avainsanat: dyadinen kuutio, rinnakkaiset dyadiset systeemit, metrinen avaruus, homogeeninen avaruus, potentiaalioperaattori, testiehto, painotettu normiepäyhtälö, tarkka normiarvio
However, it is natural to ask what type of sets could or should be regarded cubes.
On kuitenkin mielenkiintoinen kysymys, millaiset joukot voitaisiin tai pitäisi tulkita dyadisiksi kuutioiksi.
In the first article extensions of these structures are constructed in general geometrically doubling metric spaces.
Väitöskirjan ensimmäisessä artikkelissa tämä koneisto rakennetaan yleisiin geometrisesti tuplaaviin metrisiin avaruuksiin.
From another side; the two latter articles study weighted norm inequalities.
Väitöskirjan jälkimmäisessä osuudessa tarkastellaan painotettuja normiepäyhtälöitä.
The first two articles, written in collaboration with T. Hytönen, study systems of dyadic cubes in metric spaces.
Kaksi ensimmäistä artikkelia, jotka on laadittu yhteistyössä T. Hytösen kanssa, käsittelevät niin kutsuttuja dyadisia kuutioita.
In this context, "cubes" are not properly cubes but rather more complicated sets that collectively have properties reminiscent of those in the Euclidean case.
Metrisen avaruuden tilanteessa "kuutiot" eivät oikeastaan ole kuutioita vaan monimutkaisempia joukkoja, joilla on ryhmänä oleellisesti samat ominaisuudet kuin Euklidisilla dyadisilla kuutioilla.
The result extends a recent Euclidean result.
Tulos yleistää aikaisemmin vain Euklidisen avaruuden tilanteessa tunnettua tulosta.
Both of the topics are important in harmonic analysis and an ongoing area of study.
Väitöskirja kuuluu matemaattisen analyysin tutkimusalaan ja tarkemmin harmonisen analyysin piiriin.
In the Euclidean space, dyadic cubes are well-known and define a convenient structure with useful covering and intersection properties.
Tavanomaisessa Euklidisessa koordinaattigeometriassa dyadisten kuutioiden perhe on erityinen erikokoisista kuutioista muodostuva kokoelma, jolla on analyysin kannalta hyödyllisiä peite- ja sisältymisominaisuuksia.
Both strong and weak type estimates are characterized by "testing type" conditions: to show the full norm inequality it suffices to test the desired estimate on a specific class of simple test functions only.
Kolmannen artikkelin päätuloksena ratkaistaan niin sanottu kahden painon ongelma potentiaalioperaattoreille metrisissä avaruuksissa ja näytetään, että operaattorin rajoittuneisuuden osoittamiseksi riittää tutkia sen käyttäytymistä vain tietyillä yksinkertaisilla testifunktioilla.
Via the new construction of adjacent dyadic systems, weighted estimates for positive integral operators are obtained in a general framework.
Pääasiallinen tutkimuskohde ovat painotetut normiepäyhtälöt positiivisille integraalioperaattoreille metrisen avaruuden kontekstissa.
In the third paper, the two-weight problem is investigated for potential-type operators.
Neljännessä artikkelissa tarkastellaan Rieszin potentiaalia, joka on tärkeä erikoistapaus potentiaalioperaattorista.
The sharpness requires a construction of functions that locally behave similarly to the basic power functions on the Euclidean space.
Tätä varten osoitetaan lokaalisti Euklidisten potenssifunktioiden tavoin käyttäytyvien funktioiden olemassaolo, mikä on täysin uusi konstruktio.
A positive answer and its sharpness are given in the context of a space of homogeneous type.
Päätuloksena ratkaistaan yhden painon ongelma homogeenisessa metrisessä avaruudessa.
These consist of a refinement of existing constructions and a completely new construction of finitely many adjacent dyadic systems which behave like "translates" of a fixed system but without requiring a group structure.
Tuloksiin kuuluvat tunnettuja tuloksia yleistävät ja parantavat konstruktiot ja toisaalta aivan uusi rinnakkaisten kuutiosysteemien konstruktio.
In the second paper, we give a complete answer to this question in the general framework of a geometrically doubling metric space making use of the "plumpness" notion already appeared in the geometric measure theory.
Koska kuutioiden siirtäminen ei ole mahdollista yleisissä metrisissä avaruuksissa, väitöskirjassa kehitetään uusi Euklidisesta teoriasta poikkeava metodi.
Second contribution is applications to one and two weight norm inequalities for linear and sublinear positive integral operators.
Tulos antaa tarkan riippuvuuden operaattorin normin ja painovakion välillä.
This dissertation brings contribution to two interrelated topics.
Toisessa artikkelissa annetaan vastaus tähän kysymykseen.
The results improve some previous results in the sense that the considered ambient space is more general (with more general measures and no additional geometric assumptions) and the testing is over a countable collection of test function only (instead of a significantly larger collection appearing in the previous works on the topic).
Tämän aihepiirin yleinen tutkimusongelma on selvittää, millä ehdoilla operaattori on rajoitettu ja tarkemmin, millä ehdoilla sen kokoa kuvaavalle suureelle, eli normille, saadaan arvioita painotetuilla funktioavaruuksilla.
The first contribution concerns the so-called systems of dyadic cubes in the context of metric spaces.
Viimeaikaisessa tutkimuksessa on hyödynnetty rinnakkaisia kuutiosysteemejä ja kuutioiden satunnaistamista.
The main technical novelty of the proof is a decomposition of the operator, along dyadic systems giving rise to certain finitely many "dyadic" versions of the original operator.
Väitöskirjan alkuosassa rakennetaan koneisto ja menetelmät työn jälkimmäisen osuuden tarkasteluille.
Finally, PREP-activity measurements showed that PREP-inhibitor (KYP-2047) treatment had poorly reduced PREP-activity.
Tutkimuksen II lopuksi tehdyssä PREP-aktiivisuuden mittauksessa havaittiin, että PREP-estäjähoito (KYP-2047) oli alentanut PREP:n aktiivisuutta huonosti.
While in this study the viral vectors were not a successful attempt in the creation of an animal model of Parkinson's disease, they are an important method to model Parkinson's disease in the future.
Vaikka erikoistyössä virusvektoreilla ei saatu luotua Parkinsonin taudin eläinmallia, ne ovat tulevaisuudessa tärkeä menetelmä Parkinsonin taudin mallintamisessa.
High PREP-activities that were found in most of the samples probably resulted from failed installations of mini-pumps that delivered the PREP-inhibitor.
Useimmissa näytteissä havaittu korkea PREP-aktiivisuus johtunee KYP-liuoksen annostelussa käytetyn minipumpun asennuksen epäonnistumisesta.
There were only minor differences in the striatal concentrations of dopamine and its metabolites.
Dopamiinin ja sen aineenvaihduntatuotteiden pitoisuuksissa oli vain pieniä eroja.
Parkinson's disease is a neurodegenerative disease which is characterized by progressive loss of dopaminergic neurons in the substantia nigra and formation of intracellular Lewy bodies.
Parkinsonin tauti on rappeuttava hermosairaus, jolle on tunnusomaista mustatumakkeen dopamiinia tuottavien hermosolujen vähittäinen tuhoutuminen sekä solunsisäisten Lewyn kappaleiden muodostuminen.
In addition, the effect of a prolyl endopeptidase (PREP) inhibitor on the overexpression of A53T-α-synuclein in the mouse nigrostriatal pathway was studied, as PREP has been found to stimulate the aggregation of α-synuclein and therefore perhaps to increase neurotoxicity of α-synuclein.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin myös prolyyliendopeptidaasientsyymin (PREP) estäjän vaikutuksia A53T-α-synukleiinin yli-ilmentymiseen hiiren nigrostriataaliradalla, koska PREP:n on havaittu nopeuttavan α-synukleiinin aggregoitumista ja siten ehkä lisäävän α-synukleiinin hermosoluille haitallisia vaikutuksia.
In this study, the viral vectors did not induce the overexpression of α-synuclein, although previously AAV2- and AAV6-vectors have been efficient in mice and rats.
Erikoistyössä virusvektorit eivät aiheuttaneet α-synukleiinin yli-ilmentymistä, mutta aiemmin ainakin AAV2- ja AAV6-vektorit ovat toimineet jyrsijöissä.
Animal models of Parkinson's disease are created by neurotoxins, transgenic animals and viral vectors.
Parkinsonin taudin eläinmallien luomisessa käytetään hermomyrkkyjä, sairauteen liittyvien geenien suhteen siirtogeenisiä eläimiä sekä virusvektoreita.