natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on the results, the strategic responsibilities of the police chief emphasize the financial aspects of performance management rather than the effectiveness of operations and the achievement of set goals.
Poliisipäällikölle asetetut taloudelliset vastuut voivat estää yhteiskunnallisten vaikuttavuustavoitteiden saavuttamisen.
The extent of a strategic manager’s degree of strategic freedom is examined through the internal opportunities and know-how created by the organization, combined with the external factors and challenges.
Perustan strategiselle vapausasteelle muodostaa organisaation ja poliisipäällikön perustehtävien sisältö sekä näiden väliset rajapinnat.
The Sin3-Associated Protein 30 (SAP30) Family of Transcriptional Regulators
Elimistön uusi SAP30-proteiiniperhe.
In further structure-function mapping of the SAP30 proteins we identified a zinc-coordinating structure which is necessary for DNA binding and found that one consequence of binding is bending of the DNA.
Jatkotyöt osoittivat geenien vaimennuksen johtuvan tämän uuden SAP30 proteiiniperheen jäsenten ns. sinkkisormirakenteesta, joka sitoi DNA:ta ja taivutti sitä.
Finally, PI-mediated inhibition of protein-DNA interactions is discussed in terms of its potential as a novel strategy for inhibiting pathogenic protein-chromatin interactions and its utilization in combinatorial therapies with e.g. HDAC inhibitors.
Lääketieteen uusi havaintomme visioidaan muodostavan pohjan aikaisemmin tuntemattomien strategioiden kehittämiselle, joissa estetään sairautta aiheuttavien proteiinien ja perimäaineksen interaktioita.
BACKGROUND: The transcription of genes is influenced by their packing status around the nucleosome: tightly packed DNA is inaccessible for RNA polymerase enzymes whereas loosely packed DNA is more efficiently transcribed.
Epigeneettisellä periytymisellä tarkoitetaan perinnöllisen tiedon siirtoa solun tai eliön jälkeläisille ilman, että perimäaines itsessään, DNA, olisi muuntunut.
RESULTS: We identified a novel transforming growth factor-beta (TGF-beta)-upregulated mRNA species in a mesenchymal-epithelial cell co-culture model which mimics the intestinal crypt villus axis biology in terms of epithelial cell differentiation.
Tampereen yliopiston lääketieteen laitoksella, FM Keijo Viirin väitöskirjatyössä, löydettiin biologiassa ja lääketieteessä aikaisemmin tuntematon geeni ja sen tuote, toimiva proteiini SAP30L, jonka osoitettiin osallistuvan epigeneettisen periytymisen tapahtumaketjuun.
PI binding also reduces the repressive activity of the SAP30 proteins and affects their translocation from the nucleus to the cytoplasm.
Tämän seurauksena SAP30-proteiinit irtoavat perimäaineksesta, jolloin geenien luenta taas tapahtuu.
In fact, PIs and DNA evince an antagonizing interrelationship in regard to their binding to the SAP30 proteins, since binding of PIs detaches SAP30 proteins from the chromatin.
Uuden proteiiniperheen rakennetta ja toimintaa edelleen selvitettäessä ilmeni, että solujen tuman rasvamolekyylit, tietyt fosfoinositidit, säätelevät SAP30 proteiiniperheen valkuaisaineiden sitoutumista tuman perimäainekseen.
AIMS: The purpose of this study was to identify regulatory proteins in the differentiating intestinal epithelial cells and to further decipher their function in closer molecular detail.
Kyseisiin tässä väitöskirjatyössä selvitettyihin molekyylitason tapahtumiin osallistuivat monet eri tuman valkuaisaineet.
The topic is important because timber construction has increased significantly over the last decade.
Tämä on tärkeää, koska puurakentaminen on lisääntynyt merkittavästi viime vuosikymmenen aikana.
This study also includes a review of the timeliness of the research in relation to the material collection period (2003-2006) and to the present.
Tässä tutkimuksessa on tarkasteltu myös tutkimuksen ajanmukaisuutta suhteessa aineiston- keruuhetkeen (2003-2006) ja nykyhetkeen.
The goal was to transfer the knowledge produced during the research back into practice.
Tavoitteena oli palauttaa tutkimuksen aikana tuotettu tieto takaisin käytäntöön.
Based on the review, the research is still important and useful in Finland, which increases the importance of the work.
Tämän tarkastelun tulos on, että tutkimus on edelleen tärkeä ja käyttökelpoinen Suomessa, mikä lisää työn merkittävyyttä.
The wooden construction systems were divided into nine groups: (1) beams and columns, (2) connected beams, (3) pole structures, (4) truss structures, (5) frames and arches, (6) space structures, (7) domes, (8) shell structures, and (9) suspended structures and chained structures.
Puurakennejärjestelmät ryhmiteltiin yhdeksään ryhmään: (1) palkkeihin ja pilareihin, (2) yhdistettyihin palkkeihin, (3) sauvarakenteisiin, (4) ristikkorakenteisiin, (5) kehiin ja kaariin, (6) avaruusristikoihin, (7) kupoleihin, (8) kuorirakenteisiin sekä (9) riippurakenteisiin ja ketjutettuihin rakenteisiin.
Items were analyzed and their de- signers were interviewed.
Kohteita analysoitiin ja niiden suunnittelijoita haastateltiin.
The research is primarily aimed at designers in Finland, but it is obvious that the ideas presented or applied in this work can also be used to interact with purchasers, developers, users, other designers, authorities or builders.
Tutkimus on suunnattu ensisijaisesti suunnittelijoille Suomessa, mutta ilmeistä on, etta tässä työssä esitettyjä tai siitä sovellettavia ajatuksia on mahdollista käyttää vuorovaikutuksessa tilaajan, rakennuttajan, käyttäjän, muiden suunnittelijoiden, viranomaisten tai rakentajan kanssa.
The design was a wooden swimming hall.
Suunnittelun kohteena oli puurakenteinen uimahalli.
This research has been oriented toward practice, which generally means that the architect attempts to reflect on his own practice, structure it theoretically, and return to practice at the end of the research.
Tutkimus on luonteeltaan käytäntöä painottava, mikä tarkoittaa yleistäen sitä, että arkkitehti pyrkii tutkimuksen keinoin reflektoimaan omaa käytäntöään, jäsentämään sitä teoreettisesti ja palaamaan tutkimuksen lopussa takaisin käytäntöön.
The design, as a creative process, remains sensitive to these aspects and always requires an intuitive grip.
Suunnittelu -luovana prosessina- pysyy näiltä osin tunnustelevana ja vaatii aina myös intuitiivista otetta.
However, there is clearly room for improvement in hall buildings and their architectural formations.
Selvästi parannettavaa on kuitenkin hallirakennuksissa ja niiden arkkitehtonisessa muodonannossa.
Compared to many foreign wooden hall buildings, Finnish implementations often resemble industrial or warehouse halls.
Verrattuna moniin ulkomaisiin puurakenteisiin halleihin suomalaiset toteutukset vaikuttavat usein teollisuus- tai varastohalleilta.
From these theoretical reflections and empirical findings, the study eventually went back to design practice.
Näistä teoreettisista pohdinnoista ja empiirisistä havainnoista tutkimus eteni lopulta takaisin suunnittelukäytäntöön.
Many wooden building projects, such as new wooden towns, concert halls, schools, kindergartens, and office and residential buildings, show that Finns know how to utilize wood both in terms of construction and architecture.
Monet puurakennushankkeet, kuten uudet puukaupunkialueet, konserttitalot, koulut, päiväkodit, toimisto- ja asuinrakennukset, osoittavat, että puuta osataan Suomessa hyödyntää jo seka rakennusteknisesti että arkkitehtonisesti ansiokkaasti.
The design process showed that design cannot progress systematically from one form to another, but requires consideration of the effects of each individual form on other properties.
Suunnitteluprosessi osoitti, ettei suunnittelu voi edetä systemaattisesti muodon ominaisuudesta toiseen, vaan työ edellyttää jokaisen yksittäisen muodon ominaisuuden kohdalla pohdintaa tämän vaikutuksista kohteen muihin ominaisuuksiin.
Finally, on the basis of all of these, a concrete plan was developed to test how large wooden constructions can be used as a tool for architectural expression.
Lopuksi näiden kaikkien perustalta päädyttiin konkreettiseen suunnitelmaan, jossa kokeiltiin, miten suuria puurakenteita voidaan käyttää arkkitehtonisen ilmaisun välineenä.
In this case, practice refers to a theoretical design situation.
Käytäntöä edustaa tässä teoreettinen suunnittelutilanne.
The characteristics of the architectural form of wooden structures were examined in terms of architectural space, mass and surface.
Puurakenteiden arkkitehtonisen muodon ominaisuuksia tutkittiin arkkitehtonisen tilan, massan ja pinnan kannalta.
The observations of the objects and the interviews with the de- signers showed that the features of the architectural form that were elucidated in the theoretical part were realized in these objects in various and convincing ways.
Tarkastelukohteiden havainnoinnit ja suunnittelijoiden haastattelut osoittivat, että ne arkkitehtonisen muodon ominaisuudet, joita teoriaosuudessa selvitettiin, toteutuivat näissä kohteissa monenlaisina ja vakuuttavina variaatioina.
These characteristics were used as an aid in the empirical research phase, which examined certain, mainly foreign, wooden constructions.
Näitä ominaisuuksia käytettiin apuna empiirisessä tutkimusvaiheessa, jossa kohteena olivat eräät, lähinnä ulkomaiset puurakenteiset kohteet.
The historical review highlighted the long tradition of using wooden constructions, for example, in Europe, and how the architectural development of wooden constructions has been reflected in every era.
Historiallisessa katsauksessa tuotiin esiin, kuinka pitkä perinne puurakenteiden käytöllä esimerkiksi Euroopassa on ja kuinka rakennustekninen kehitys on kunakin aikakautena heijastunut puurakenteiden arkkitehtoniseen ilmaisuun.
Various systems were found to have particular characteristics in terms of mass, cross-section and base.
Eri järjestelmille todettiin olevan luontaista tietyt massan, poikkileikkauksen ja pohjan muodot.
The starting point of this study was to examine the situation of large wooden constructions in Finland in relation to foreign wooden constructions.
Tämän tutkimuksen lähtökohtana on ollut tarkastella suomalaista suurten puurakenteiden tilannetta suhteessa vastaavaan ulkomaiseen puurakentamiseen.
Based on the interviews, it can be assumed that the conscious handling of shape properties can help control the architectural deformation challenges of large wooden structures, which is a prerequisite for the development of their architectural quality.
Haastattelujen perusteella voidaan olettaa, että muodon ominaisuuksien tietoisella käsittelyllä voidaan hallita suurten puurakenteiden arkkitehtonisia muodonannon perusteita entistä paremmin, mikä on välttämätöntä niiden arkkitehtonisen laadun kehittämiseksi.
Consideration was given to shape, position, size, texture, orientation and visual inertia.
Tarkasteltavaksi tulivat muodon kokoonpano, muodon hahmo, muodon suhteet, pinnan kudos, muodon havaittavuus ja visuaalinen tasapaino.
From this point of view, the aim of the research was to determine which factors influence the architectural formation of large wooden structures.
Näistä lähtökohdista tutkimuksen tavoitteeksi muotoutui sen selvittäminen, mitkä tekijät vaikuttavat suurten puurakenteiden arkkitehtoniseen muodonantoon.
After a major review of the classification of wooden constructions and the historical review of wooden constructions, the research proceeded to a theoretical reflection of the characteristics of the architectural form of large wooden constructions.
Tutkimus eteni suurten puurakennejärjestelmien luokituksen ja puurakenteiden historiallisen katsauksen jälkeen teoreettiseen pohdintaan suurten puurakenteiden arkkitehtonisen muodon ominaisuuksista.
Architectural characteristics were also examined with the help of significant foreign wooden construction objects.
Arkkitehtonisia muodon ominaisuuksia tarkasteltiin myös merkittävien ulkomaisten puurakennuskohteiden avulla.
Cornea is the transparent tissue in the front of the eye essential for our vision.
Sarveiskalvo on silmän etuosan läpinäkyvä kudos, joka on ensisijaisen tärkeä näkökyvyllemme.
With the aim of treating patients with stem cell- based therapies in the future, the clinical applicability of both the raw materials and the ready-made structures were considered throughout this work.
Jotta kantasolupohjaisia hoitomuotoja saataisiin tulevaisuudessa potilaskäyttöön, työssä on kiinnitetty erityistä huomiota sekä lähtömateriaalien että tuotettujen rakenteiden kliiniseen soveltuvuuteen.
Limbal stem cell deficiency (LSCD) is a severe type of corneal blindness where the normal healing capacity of the corneal epithelium is destroyed, for example due to burns or chemical trauma.
limbal stem cell deficiency, LSCD) on vakava sarveiskalvosokeuden muoto, jossa silmän pinnan epiteelisolukon uusiutumiskyky on menetetty, esimerkiksi palo- tai kemikaalivammojen seurauksena.
In conclusion, this dissertation describes innovative methods to produce functional tissue-engineered structures for the regeneration of both the epithelium and stromal layers of the cornea.
Kaiken kaikkiaan tässä väitöskirjassa on kuvattu uudenlaisia menetelmiä toiminnallisten kudosteknologisten sarveiskalvosiirteiden valmistukseen epiteeli- ja stroomakerrosten korjaamiseksi.
Human pluripotent stem cells (hPSCs) have the capacity to differentiate with high efficacy to limbal epithelial stem cells (LESCs), that could provide the therapeutic cells to restore the function of the corneal epithelium.
Ihmisen erittäin monikykyisistä kantasoluista (eng. human pluripotent stem cells, hPSC) saadaan erilaistettua tehokkaasti limbaalisia epiteelin kantasoluja (eng. limbal epithelial stem cells, LESC), jotka toimivat sarveiskalvon epiteeliä uusivina soluina.
This painful and debilitating condition cannot be treated with conventional transplantation of donor corneal tissue but requires the introduction of new therapeutic cells to regain the function of the cornea.
Kivuliasta ja toimintakykyä heikentävää LSCD:tä ei voida hoitaa perinteisillä, kuolleilta luovuttajalta saatavilla sarveiskalvosiirteillä, vaan sen hoito vaatii uusien kudosta uusivien solujen tuomisen sarveiskalvolle.
However, for realizing their full therapeutic potential, clinically relevant biomaterial scaffolds are needed for the delivery of these two stem cell types to the cornea.
Näiden kantasolujen lääkinnällistä käyttöä varten tarvitaan kuitenkin kliiniseen käyttöön soveltuvia biomateriaaleja ja niistä tehtyjä uudenlaisia tukirakenteita molempien solutyyppien samanaikaiseen siirtämiseen sarveiskalvolle.
To regenerate the corneal stromal layer, human adipose stem cells (hASCs) provide an attractive cell source because of their immunomodulatory and antiangiogenic properties, relative abundance and ease of isolation, and their capacity to differentiate towards corneal keratocytes.
Rasvan kantasoluilla on kyky muokata kehon immuunireaktioita sekä estää verisuonten uudismuodostumista, niiden saatavuus on hyvä ja eristäminen suhteellisen vaivatonta, minkä lisäksi ne pystyvät erilaistumaan sarveiskalvon strooman keratosyyteiksi.
With further modification of the hyaluronic acid with dopamine moieties, tissue adhesive hydrogel implants with encapsulated hASCs and a layer of hPSC-LESCs on the surface were successfully fabricated.
Seuraavassa osatyössä hyaluronihappomateriaaliin lisättiin dopamiiniryhmiä, joiden avulla saatiin valmistettua kudokseen tarttuvia geelirakenteita ja pystyttiin kasvattamaan hASC-soluja sisältävän geelin pinnalle myös hPSC-LESC-solukerros.
This dissertation explored the production of hydrogel-based scaffolds for hASCs and hPSC-LESCs in a corneal tissue-mimicking organization and studied their applicability for implantation to corneal wounds in an ex vivo cornea organ culture model.
Tämän väitöskirjan tavoitteena oli tuottaa hydrogeelipohjaisia tukirakenteita sekä hASC- että hPSC-LESC-soluille matkien sarveiskalvon solujen järjestäytymistä ja tutkia niiden käytännön soveltuvuutta siirteiksi sarveiskalvon kudosviljelymallissa.
Its normal function requires a constant turnover of new epithelial cells to maintain a healthy ocular surface.
Terveen silmän pinnan toiminta perustuu epiteelisolujen jatkuvaan uusiutumiseen.
In addition to the corneal epithelium, the underlying stromal layer is often also affected in LSCD, and the simultaneous delivery of regenerative cells for both corneal layers would be beneficial for treatment of these patients.
Tästä syystä uusien solujen siirtäminen samanaikaisesti molempien solukerrosten parantamiseksi mahdollistaisi näiden potilaiden paremman hoidon.
First, hyaluronic acid-based hydrogels were evaluated as suitable cell- encapsulation materials for hASCs.
Väitöskirjan ensimmäisessä osatyössä tutkittiin hyaluronihappopohjaisten hydrogeelien soveltuvuutta hASC-solujen viljelyyn ja siirtoon.
Lastly, laser- assisted 3D bioprinting with clinically relevant hydrogel bioinks was used to create corneal structures accurately mimicking the properties of both the stroma and the epithelium.
Kolmannessa osatyössä hASC ja hPSC-LESC -soluista tuotettiin sarveiskalvon stroomaa ja epiteeliä ominaisuuksiltaan muistuttavia rakenteita laseravusteisen 3D biotulostuksen avulla käyttäen kliinisiin käyttötarkoituksiin soveltuvia hydrogeeliraaka-aineita biomusteena.
Biomaterial Scaffolds for Corneal Regeneration : Combining human stem cells and biomaterials for tissue engineering of the corneal epithelium and stroma
Sarveiskalvon strooman hoitoon sopivista soluista ihmisen rasvan kantasolut (engl.
This work comprised four studies.
Tutkimus koostui neljästä osatyöstä.
The study population for every study consisted of a regional sample of three cohorts aged 52–56, 62–66, and 72–76 years at baseline (N=2,815).
Kaikkien osatöiden tutkimusväestönä oli päijäthämäläinen väestökohortti, joka muodostui kolmesta ikäluokasta (tutkimuksen alkaessa iältään 52–56, 62–66, ja 72–76 vuotta (N=2 815)).
The study subjects also filled in questionnaires concerning e.g. their health status and lifestyle.
Tutkimushenkilöt täyttivät myös useita muita kyselyitä, jotka koskivat mm. elintapoja ja terveydentilaa.
At baseline, the properties of the optimism construct were recorded using the Life Orientation Test – Revised (LOT-R).
Tutkimushenkilöiden optimismirakenteen ominaisuudet määritettiin käyttämällä Life Orientation Test – Revised (LOT-R) -kyselyä.
Although extensive research has been conducted into CHD and a lot is known about the aetiology, pathogenesis and the treatment of the disease, nonetheless the incidence and prevalence of the disease remain remarkable.
Vaikka sepelvaltimotautia on tutkittu runsaasti ja sen etiologiasta, patogeneesistä ja hoidosta tiedetään jo paljon, sen ilmaantuvuus ja esiintyvyys ovat edelleen huomattavan suuria.
Coronary heart disease (CHD) is one of the leading causes of death in the Western countries.
Sepelvaltimotauti on länsimaiden yleisimpiä kuolinsyitä.
Variables connected with CHD were determined, including body mass index and the levels of blood pressure, blood glucose and blood cholesterol.
Heiltä määritettiin myös muita sepelvaltimotautiin liittyviä muuttujia, mm. painoindeksi, verenpainetaso sekä verensokeri- ja -kolesterolitasot.
This connection between pessimism and CHD may open new perspectives in preventing CHD.
Pessimismin ja sepelvaltimotaudin yhteys saattaa avata uusia näkökulmia sepelvaltimotaudin ehkäisyssä.
Determining the level of pessimism could help in targeting preventive actions against CHD more precisely.
Pessimismin määrittämisen avulla sepelvaltimotautia ehkäiseviä toimia voidaan kohdentaa aiempaa paremmin.
Investigating the mechanisms of this connection may also help in clarifying the etiology and mechanism of CHD itself, and thus in identifying new ways of treating CHD.
Pessimismin ja sepelvaltimotaudin yhteyden mekanismien tutkiminen voi olla avuksi myös itse sepelvaltimotaudin syiden ja mekanismien selvittämisessä ja siten myös sepelvaltimotaudin uusien hoitokeinojen löytämisessä.
Most of the research on CHD has concentrated rather naturally on the physiological factors, e.g. somatic risk factors.
Sepelvaltimotautiin kohdistuva tutkimus keskittyy fysikaalisiin tekijöihin ja muuttujiin, esimerkiksi sairauden somaattisiin riskitekijöihin.
However, it is evident that there are also non-somatic factors affecting CHD, and their significance and mechanisms are largely unknown.
Näiden ei-somaattisten tekijöiden merkitys ja mekanismit ovat pitkälti tunnistamattomia.
The purpose of the present study was to determine whether the stable personality traits of optimism and pessimism can influence CHD and to identify how this possible effect could be mediated.
Tämän tutkimuksen tarkoitus oli selvittää, voivatko vakaat persoonallisuuden piirteet, optimismi ja pessimismi, vaikuttaa sepelvaltimotautiin, ja miten tuo mahdollinen yhteys välittyy.
According to this finding optimism and pessimism were handled as independent variables in every substudy.
Tämän vuoksi optimismia ja pessimismiä käsiteltiinkin tutkimuksen kaikissa osatöissä erillisinä muuttujina.
The results of LOT-R suggested that optimism and pessimism are independent variables, i.e. it seems that people can have simultaneously both optimistic and pessimistic properties and that these properties do not correlate with each other.
LOT-R -kyselyn perusteella optimismi ja pessimismi vaikuttavat itsenäisiltä ominaisuuksilta eli ne esiintyvät yhtäaikaisesti toisistaan riippumattomina.
Studies I and II revealed that pessimism is a clear risk factor for both CHD incidence and CHD mortality.
Ensimmäisen ja toisen osatyön tulosten mukaan pessimismi on selkeä riskitekijä sekä sepelvaltimotaudin ilmaantuvuudelle että sen aiheuttamalle kuolleisuudelle.
In men, the most pessimistic fourth of the study population had an independent four-fold risk of developing CHD when compared to the least pessimistic fourth.
Tutkimusväestön miesten keskuudessa pessimistisimmällä neljänneksellä oli kymmenen vuoden seuranta-aikana noin nelinkertainen riski sairastua sepelvaltimotautiin verrattuna vähiten pessimistisiä ominaisuuksia omaavaan neljännekseen.
The connection between the optimism construct and CHD mortality was investigated in substudy II, and the level of inflammation as a mediator between the optimism construct and the incidence of CHD was evaluated in substudy III.
Toisessa osatyössä tutkittiin optimismirakenteen yhteyttä sepelvaltimotautikuolleisuuteen ja kolmannen osatyön tavoitteena oli selvittää, toimiiko elimistön inflammaatiotaso välittäjänä optimismirakenteen ja sepelvaltimotaudin välisessä yhteydessä.
Substudy IV assessed the effect of optimism and pessimism on dietary habits and on the ability to enhance these behaviors.
Neljännessä osatyössä selvitettiin optimismin ja pessimismin vaikutusta sepelvaltimotautiriskiin vaikuttaviin ruokailutapoihin ja kykyyn parantaa niitä.
When investigating the whole population, the most pessimistic fourth had a doubled risk of dying from CHD during the eleven years’ follow-up when all known risk factors for CHD were taken into account.
Kun tutkittiin koko tutkimusväestöä, pessimistisimmällä neljänneksellä oli muiden sepelvaltimotaudin riskitekijöiden vaikutus huomioiden noin kaksinkertainen riski kuolla sepelvaltimotautiin 11 vuoden seurannan aikana verrattuna neljännekseen, jolla oli vähiten pessimistisiä piirteitä.
In substudy I, the connection between optimism and pessimism and the incidence of CHD during a ten-year follow-up was investigated.
Ensimmäisessä osatyössä tutkittiin, onko tutkimushenkilöiden optimismilla ja pessimismillä yhteyttä sepelvaltimotaudin ilmaantuvuuteen kymmenen vuoden seuranta-aikana.
In study III, an elevated level of inflammation seemed to mediate a major proportion, approximately one third, of the elevated risk of incidence of CHD attributable to pessimism.
Kolmannen osatyön tulosten mukaan pessimismin aiheuttamasta lisääntyneestä sepelvaltimotautiriskistä välittyy merkittävä osa, noin kolmannes, elimistön kohonneen inflammaatiotason kautta.
Study IV revealed that pessimism is connected with dietary habits which are risk factors for CHD, and pessimism also makes it harder to improve those habits.
Neljäs osatyö osoitti, että pessimismi on yhteydessä ruokailutottumuksiin, jotka ovat puolestaan oma erillinen riskitekijänsä sepelvaltimotaudille.