natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this thesis, the main aim was to evaluate, how a permanently different DOC flow and, on the other hand, a drastic pulse of soil water influence the function and phylogenetic composition of littoral periphytic microbial communities in boreal lakes.
Lisensiaattitutkielmani tarkoituksena oli arvioida, kuinka pitkäkestoiset orgaanisen hiilen pitoisuuden muutokset ja toisaalta äkilliset valuma-alueelta tulevat humuspulssit vaikuttavat boreaalisten järvien rantavyöhykkeen päällyskasvuston mikrobiyhteisöjen toimintaan ja geneettiseen koostumukseen.
The long-term carbon flow and microbial periphyton were studied in three lakes with permanently dissimilar concentration and quality of DOC in lake water.
Pitkän aikavälin hiilialtistuksen vaikutusta päällyskasvustoon tutkittiin kolmessa järvessä, joiden liukoisen orgaanisen hiilen pitoisuus ja laatu olivat luonnostaan erilaisia.
Thus, periphytic microbial communities seem to be resistant against metabolic or structural shifts after drastic soil water pulse.
Päällyskasvuston mikrobiyhteisöt näyttävät siten olevan sekä geneettisesti että aineenvaihdunnallisesti vastustuskykyisiä muutoksille äkillisen hiiliyhdistekuormituksen jälkeen.
During the last decades, increasing concentrations of terrestrially derived dissolved organic carbon compounds and, consequently, darker watercolor has been assessed in boreal lakes.
Boreaalisella vyöhykkeellä on viime vuosikymmeninä havaittu järvivesien tummumista, joka on seurausta kasvavista liukoisen orgaanisen hiilen pitoisuuksista vedessä.
According to these results, after a long-term change in allochthonous DOC flow to recipient lake, phylogenetic shift in the periphyton microbial community will occur.
Tulosten mukaan pitkäaikainen muutos maalta peräisin olevien hiiliyhdisteiden pitoisuudessa järvivedessä aiheuttaa todennäköisesti muutoksia päällyskasvuston mikrobiyhteisön rakenteessa.
Metabolic changes observed were not related to changes in phylogenetic community structure.
Todetut muutokset mikrobien aktiivisuudessa eivät näin ollen edellyttäneet yhteisössä geneettisiä muutoksia.
These results emphasize the versatility of microbial reactions, which occur in littoral periphyton after increased terrestrial carbon load.
Tulosten mukaan pintakasvustojen mikrobiyhteisöt reagoivat lisääntyviin hiili- ja humusyhdisteisiin monimuotoisesti, monien ympäristötekijöiden vaikuttaessa tähän samanaikaisesti.
Phase transformations in the solid phase were analysed using ATR-FT-IR spectroscopy combined with principal component analysis.
Kiinteän tilan faasimuutokset analysoitiin ATR-FT-IR spektrometrillä yhdessä pääkomponenttianalyysin (PCA) kanssa.
To maintain the solubility advantage of amorphous forms for sufficient period of time, stabilization is needed.
Jotta amorfisen muodon tuoma liukoisuusetu saataisiin säilytettyä riittävän pitkään, tarvitaan stabilointia.
Four different polymers (PVP, HPMC, HPMC-AS and Soluplus®) were selected as stabilizing agents.
Neljä eri polymeeriä (PVP, HPMC, HPMC-AS ja Soluplus®) valittiin kokeisiin.
Stabilization mechanisms may be both thermodynamic (type of polymer) and kinetic(method of addition).
Stabilointimekanismit ovat todennäköisesti sekä termodynaamisia (polymeerityyppi) että kineettisiä (lisäämistapa).
On the other hand, crystallization was quite rapid (30 min) when the amount of polymer was inadequate (9:1 w/w).
Toisaalta kiteytyminen oli nopeaa, kun polymeerin määrä ei ollut riittävä (9:1 -suhteella).
Indomethacin (IND) was used as a poorly soluble model drug (BCS class II).
Indometasiinia (IND) käytettiin huonoliukoisena mallilääkeaineena (BSC II).
Crystallization of solid amorphous IND and the concentration of dissolved IND in water were studied after adding: i) the pure amorphous IND, ii) solid dispersions (SDs) at 1:1 and 9:1 drug:polymer ratios (w/w), and iii) the pure amorphous IND into aqueous medium containing predissolved polymer at concentrations of 10 mg/ml or 1 mg/ml, total drug and polymer concentrations being equivalent to 1:1 and 9:1 drug:polymer ratios (w/w) in the SDs, respectively.
Kiinteän amorfisen IND:n kiteytymistä ja liuenneen IND:n pitoisuutta tutkittiin lisäämällä: i) amorfista IND:a veteen, ii) kiinteää IND:polymeeri dispersiota veteen 1:1 ja 9:1 -suhteissa (m/m) ja iii) amorfista IND:a 10 tai 1 mg/ml polymeeriliuokseen, suspension lopullisten polymeeri - ja lääkepitosuuksien vastatessa kiinteiden dispersioiden 1:1 ja 9:1 -suhteita.
For HPMC-AS only a 1 mg/ml polymer concentration was used due to its limited solubility.
HPMC-AS -polymeerista käytettiin vain 1 mg/ml liuosta rajallisen vesiliukoisuuden takia.
Soluplus® solution (10 mg/ml) generated a 20-fold higher IND concentration than the corresponding SD, possibly due to micellisation.
10 mg/ml Soluplus®-liuos liuotti 20 kertaa enemmän IND:a kuin vastaava kiinteä dispersio, luultavasti misellien muodotuksen takia.
Poor aqueous solubility is a major issue especially in preclinical toxicity testing, where the generation of high drug loads is needed.
Huono vesiliukoisuus aiheuttaa ongelmia erityisesti prekliinisissä toksisuuskokeissa, joissa tarvitaan suuria lääkeaineannoksia.
The concentration of dissolved drug over the time was assessed by UV spectroscopy.
Liuenneen lääkeaineen pitoisuus mitattiin UV-spektrometrilla.
The aims of this study were to stabilize amorphous indomethacin in aqueous suspensions and to understand the mechanisms behind stabilization.
Työn tavoitteena oli stabiloida amorfinen indometasiini vesisuspensiossa polymeerien avulla ja ymmärtää mekanismeja stabiloinnin takana.
Of the four polymers studied, Soluplus® showed the most promising results: SD of Soluplus® and IND at 1:1 ratio (w/w) stayed amorphous in aqueous medium for more than 28 days.
Neljästä tutkitusta polymeerista Soluplus® osoitti parhaita tuloksia: kiinteä dispersio 1:1 -suhteella ei kiteytynyt yli 28 päivään vesiympäristössä.
A problem of the amorphous form, however, is its physical instability.
Ongelmaksi voi kuitenkin muodostua amorfisen aineen fysikaalinen stabiilius.
Amorphous drug in aqueous suspension can re-crystallize via solid-solid and/or solution-mediated pathways.
Vesisuspensiossa amorfinen aine voi kiteytyä kiinteän ja/tai liuos-tilan kautta.
Both the solid and solution phases of the suspension were analysed at different time points for up to 24 h or until crystallization had occurred.
Näytteitä otettiin sekä suspension kiinteästä että liuosfaasista aina 24 tuntiin asti tai kunnes kiteytyminen alkoi.
Solid state modification, and especially the use of the high energy amorphous form, offers an efficient technique to enhance dissolution properties of a wide range of compounds.
Lääkeaineen kiinteän tilan muuntelu sopii useille erilaisille kiteisille lääkeaineille ja erityisesti korkea-energinen amorfinen muoto tarjoaa tehokkaan keinon parantaa liukoisuusominaisuuksia.
One way to stabilize the amorphous form is to prepare a solid dispersion, where the amorphous drug is dispersed in a stabilizing hydrophilic carrier matrix.
Yksi keino stabilointiin on kiinteät dispersiot, missä amorfinen lääkeaine sekoitetaan hydrofiiliseen apuaineeseen (esim. polymeeriin).
The addition method and the drug-polymer ratio had an influence on the stabilization abilities of the polymer.
Polymeerien lisäämistapa ja lääkeaine-polymeeri -suhde vaikuttivat amorfisen indometasiinin kiteytymisen estoon.
For oral delivery, liquid formulations are often used and suspensions are potential options for poorly soluble drugs.
Tutkimuksissa oraaliseen annosteluun käytetään mielellään nestemäisiä valmisteita ja suspensiot sopivat hyvin huonoliukoisille aineille.
While several different techniques to enhance solubility exist, most of them have method specific disadvantages or are not universal.
On olemassa monia keinoja liukoisuuden parantamiseen, mutta yleensä ne sopivat yleensä vain tietynlaisille molekyyleille tai niiden käytössä on muita rajoituksia.
In general, all the polymers, either in SDs or pre-dissolved in medium delayed the onset of crystallization of amorphous IND. Higher polymer concentrations inhibited the crystallization longer than lower ones.
Yleisesti ottaen kaikki kokeen polymeerit riippumatta polymeerin lisäämistavasta stabiloivat amorfista indometasiinia eli siirsivät kiteytymisen ajankohtaa myöhemmäksi verrattuna pelkkään amorfiseen indometasiiniin.
A general trend was that SDs were superior in stabilization of amorphous solids, but pre-dissolved polymer solutions generated and maintained higher IND concentrations in solution.
Kiinteät dispersiot olivat liuotettuja polymeerejä parempia stabiloijia, mutta liuotetut polymeerit saivat aikaan korkeampia INDpitoisuuksia liuoksessa.
Different polymers showed different abilities to inhibit crystallization and enhance the drug concentration in solution.
Yhteenvetona voi todeta, että eri polymeerit osoittivat erilaisia ominaisuuksia kiteytymisen estoon ja liukoisuuden parantamiseen.
Improvements in drug screening technology have resulted in a situation where more poorly soluble compounds enter the drug development pipeline.
Potentiaalisten lääkemolekyylien seulontatekniikoiden kehittyminen on johtanut siihen, että yhä useampi lääkeainekanditaatti on huonosti liukeneva.
Solubilizing polymers may elevate the equilibrium solubility and reduce the driving force for solution mediated crystallization.
Stabiloivia apuaineita voidaan liuottaa myös veteen, jolloin polymeeri voi esimerkiksi lisätä lääkeaineen liukoisuutta, vähentää ylikylläisyysastetta ja täten vähentää liuoksesta kiteytymiseen ajavaa voimaa.
The aim is to see if the enzyme activity raises or decreases when A. linnaei is exposed to microplastic with and without diclofenac.
Tarkoituksena on havaita, nouseeko vai laskeeko entsyymiaktiivisuus kun A. linnaei altistetaan mikromuoville diklofenaakin kanssa ja ilman.
Microplastic as a vector in aquatic environment : binding of DCF on MP's and oxidative stress induction in Aegagropila linnaei
Mikromuovi vektorina akvaattisessa ympäristössä : diklofenaakin sitoutuminen mikromuovin pinnalla ja oksidatiivinen stressi Aegagropila linnaeissa
As a result, the peroxidase enzyme activity seems to have a decreasing trend when the diclofenac concentrations increase.
Tutkimuksen tuloksista voidaan havaita, että peroksidaasientsyymiaktiivisuus laskee, kun diklofenaakki konsentraatiot nousevat.
Diclofenac affected to peroxidase enzyme activity but microplastic does not show any signs of binding of diclofenac in this study, and therefore microplastic cannot act as a vector for diclofenac.
Diklofenaakki vaikuttaa peroksidaasientsyymiaktiivisuuteen, mutta näiden tulosten perusteella mikromuovi ei pysty sitomaan diklofenaakkia pinnalleen, eikä täten pysty toimimaan vektorina diklofenaakille.
Diclofenac is also causing water security threats nearby wastewater treatment plants because it is biologically active and can cause stress to the aquatic organisms even in small quantities.
Diklofenaakki on biologisesti aktiivinen yhdiste ja voi aiheuttaa jopa pieninä määrinä stressiä akvaattisille organismeille, mikä aiheuttaa uhkaa erityisesti jätevedenpuhdistamoiden läheisille vesiympäristöille ja vesiturvallisuudelle.
The possible change of oxidative stress levels in A. linnaei is measured by peroxidase enzyme activity.
Tässä tutkimuksessa makrolevän stressitasoa kuvastaa oksidatiivisessa stressissä tapahtuvat muutokset, jotka mitataan peroksidaasientsyymiaktiivisuudella A. linnaeissa.
Microplastics are widely studied subject and have raised concern towards water security worldwide but the vector effect of microplastic has not yet fully understood.
Mikromuoveja on tutkittu hyvin laajasti, ja samalla on noussut huoli vesiturvallisuudesta maailmanlaajuisesti.
If the peroxidase enzyme activity decreases in macroalgae while exposing A. linnaei to both microplastic and diclofenac it would strengthen the vector effect hypothesis.
Jos peroksidaasientsyymiaktiivisuus laskisi makrolevässä, kun se altistettaan mikromuoville ja diklofenaakille samaan aikaan ,se vahvistaisi vektorivaikutus-hypoteesia, jolloin mikromuovi sitoisi pinnalleen diklofenaakkia.
If microplastic retains diclofenac on its surface area it would decrease the stress factor effect of diclofenac towards the investigated macroalgae Aegagropila linnaei.
Jos mikromuovi sitoisi diklofenaakin pinnalleen, se vähentäisi stressitekijän, eli tässä tapauksessa diklofenaakin, vaikutusta tutkittavaan makrolevään nimeltä Aegagropila linnaei.
In this study the ability of microplastic to attach hydrophobic organic compounds is tested with a nonsteroidal anti-inflammatory drug diclofenac.
Tässä tutkimuksessa tutkitaan mikromuovin kykyä sitoa itseensä hydrofobista orgaanista yhdettä nimeltä diklofenaakki, joka on tulehduskipulääkeaine.
The aim of this study is to see if microplastic has vector effect for the diclofenac.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on saada selville, pystyykö mikromuovi sitoa pinnalleen diklofenaakkia eli pysytäänkö havaitsemaan ns. vektorivaikutus.
The ability to attach hydrophobic organic compounds has been proved by microplastics but not with diclofenac.
Mikromuovien kykyä sitoa itseensä hydrofobisia orgaanisia yhdisteitä on tutkittu ja vuorovaikutus on todettu, mutta diklofenaakin sitoutumiskykyä mikromuovin pinnalle ei ole vielä tutkittu.
The material is analyzed using content analysis, building categories, themes and types.
Aineistoa analysoidaan sisällönanalyyttisin metodein, rakentaen luokkia, teemoja ja tyyppejä.
Here, municipal authorities have a significant role.
Tässä kunnan viranhaltijoilla on merkittävä rooli.
Proposals concerning environment focus primarily on people’s living environment.
Ympäristöön liittyvät esitykset keskittyvät ensisijaisesti ihmisen elinympäristöön.
Participatory budgeting is one of the major democratic innovations of the recent decades.
Osallistuva budjetointi on yksi viime vuosikymmenten merkittävimpiä demokratiainnovaatioita.
This participatory method from Brazil has been started to actively utilize in Finnish municipalities during 2010s.
Tätä Brasiliasta lähtöisin olevaa osallistavaa menetelmää on alettu 2010-luvulla käyttää aktiivisesti suomalaisissa kunnissa.
In the long run, the changes might be more significant as participatory budgeting still is relatively new method in Finnish society.
Pitkällä aikavälillä muutokset saattavat olla merkittävämpiä, sillä osallistuva budjetointi on osallisuusmetodina vielä tuore suomalaisessa yhteiskunnassa.
I’m focusing on the proposals of participatory budgeting which the citizens have voted for to be implemented.
Keskityn osallistuvan budjetoinnin esityksiin, jotka kuntalaiset ovat äänestäneet toteutettaviksi.
There are three key findings in this thesis.
Keskeisiä tuloksia tutkielmassa on kolme.
First, participatory budgeting has created ecologically sustainable solutions, but sustainability has been an unintended by-product.
Ensiksi osallistuva budjetointi on tuottanut ekologisesti kestäviä ratkaisuja, mutta kestävyys on ollut tahaton sivutuote.
The basic idea of this methodology is that citizens can together decide how to use public assets.
Menetelmän perusajatus on se, että kansalaiset pääsevät päättämään yhteisten rahojen käyttökohteista.
Participatory Sustainability : Ecological sustainability of the participatory budgeting’s proposals in Finland
Osallistuva kestävyys : ekologinen kestävyys suomalaisissa osallistuvan budjetoinnin esityksissä
Second, the changes are minor, and individuals are the ones carrying the responsibility for the sustainability.
Toiseksi muutokset ovat pieniä ja niiden mahdollinen kestävyys on usein yksilöiden vastuulla.
However, the capability is limited by both small, project specific budgets and processes that do not acknowledge ecological sustainability.
Sitä kuitenkin rajoittavat pienet, erilliset hankekohtaiset budjetit ja prosessit, jotka eivät ota ekologista kestävyyttä huomioon.
Research material has been collected from public online sources on all the Finnish participatory budgeting projects.
Tutkimusaineistona on julkisesti verkossa saatavilla olevat tiedot kaikista suomalaisista osallistuvan budjetoinnin hankkeista.
The goal of this thesis is to understand how participatory budgeting can have an impact on ecological sustainability in Finland.
Tavoitteena tutkielmassa on ymmärtää, miten osallistuva budjetointi voi vaikuttaa ekologiseen kestävyyteen Suomessa.
Some of these projects have been excluded as they do not fulfill the characteristics of participatory budgeting.
Näistä on rajattu osa pois käyttämällä osallistuvan budjetoinnin tunnusmerkkejä.
Finnish participatory budgeting projects therefore have the chance to create ecologically sustainable proposals.
Suomalaisissa osallistuvan budjetoinnin hankkeissa on siis mahdollisuus tuottaa esityksiä, joilla on positiivinen vaikutus ekologiseen kestävyyteen.
Third, the means how proposals are carried out influences ecological sustainability.
Kolmanneksi ekologisen kestävyyden kannalta merkittävää on, kuinka esitysten toteutus suunnitellaan.
My study is a qualitative case study.
Tutkimukseni on laadullinen tapaustutkimus.
Choosing plant-based food was challenging for them especially in certain social situations.
Kasvipohjaisen ruoan valitseminen oli heille haastavaa erityisesti tietynlaisissa sosiaalisissa tilanteissa.
Sustainable habits, such as food consumption, are part of wider social and cultural processes.
Kestävät elämäntavat, kuten ruoankulutus, ovat osa laajempia sosiaalisia ja kulttuurisia prosesseja.
I gathered the research material by conducting semi-structured theme interviews with eight students.
Tutkimusaineiston keräsin puolistrukturoitujen teemahaastattelujen avulla haastattelemalla kahdeksaa opiskelijaa.
I analyzed the material by employing thematic analysis methods.
Analysoin aineiston temaattisen analyysin keinoin.
By comprehensively changing one’s food consuming habits to align with the principles of sustainability, an individual can decrease the climate impact of their total consumption by approximately ten percent.
Kokonaisvaltaisella ruoankulutustottumusten muutoksella kestävän ruoankulutuksen periaatteiden mukaisiksi yksilö voi pienentää kokonaiskulutuksensa ilmastovaikutusta noin kymmenellä prosentilla.
Agriculture and the food industry are responsible for over 25% of man-made greenhouse gas emissions.
Yli 25% ihmisten aiheuttamista kasvihuonekaasupäästöistä johtuu maatalous- ja elintarviketeollisuudesta.
My study indicates that the students found it most difficult to follow a totally plant-based diet, even though they consider it to be a sustainable choice.
Tutkimukseni mukaan opiskelijat kokivat vaikeimmaksi noudattaa täysin kasvipohjaista ruokavaliota, vaikka he pitivät sitä kestävänä valintana.
Thus, food choices are a significant way in which individuals can influence greenhouse gas emissions.
Ruokavalinnat ovatkin merkittävä yksittäinen tekijä, jonka avulla yksilöt voivat itse vaikuttaa kasvihuonekaasupäästöihin.
However, my study indicates that in some situations the need for social cohesion is more important than the need to make a sustainable food choice.
Tutkimukseni tulos viittaa kuitenkin siihen, että tietyissä tilanteissa sosiaalinen yhteenkuuluvuuden tarve on voimakkaampi kuin tarve tehdä kestävä ruokavalinta.
Eating is a social event that is affected by the values and attitudes of the surrounding community and society.
Ruokailu on sosiaalinen tapahtuma, johon vaikuttavat ympäröivän yhteisön ja yhteiskunnan arvot ja asenteet.
These things strongly influence an individual’s food choices, but on the other hand, individuals can also reshape the attitudes and values of their community through their choices.
Näillä on vahva vaikutus yksilön ruokavalintoihin, mutta toisaalta yksilöt voivat valinnoillaan myös muokata yhteisönsä asenteita ja arvoja.
Therefore, in research relating to food consumption, it is important to consider both the background of the research participants and the community and society in which they live.
Näin ollen ruoankulutukseen liittyvässä tutkimuksessa on tärkeää ottaa huomioon sekä tutkittavien henkilöiden tausta että yhteisö ja yhteiskunta, jossa he elävät.
In addition, Helsinki as a study location offers good possibilities for making sustainable choices, because there is a diverse supply of sustainable foods in the urban centre.
Helsinki opiskelukaupunkina tarjoaa lisäksi hyvät mahdollisuudet tehdä kestäviä valintoja, sillä kaupunkikeskuksessa kestävän ruoan tarjonta on monipuolista.
The production and consumption of foodstuffs has a strong impact on climate change, and vice versa.
Ruoan kulutuksella ja tuotannolla on suuri vaikutus ilmastonmuutokseen ja ilmastonmuutoksella vastaavasti niihin.
The students of the Environmental Change and Global Sustainability program at the University of Helsinki are interesting subjects of research, because they presumably are aware of and interested in the impacts of their food choices.
Helsingin yliopiston ympäristömuutoksen ja globaalin kestävyyden opiskelijat ovat kiinnostavia tutkittavia, sillä he ovat oletettavasti tietoisia ja kiinnostuneita ruokavalintojensa vaikutuksista.
Through food choices, an individual expresses their identity, status, and belonging in the community.
Ruokavalinnoillaan yksilö ilmaisee identiteettiään ja statustaan sekä kuuluvuuttaan yhteisöönsä.
These included situations in which the students felt pressured into eating animal-based food, or situations in which they wanted to please another person by eating the animal-based food they were offering.
Näitä olivat tilanteet, joissa eläinperäisen ruoan syöminen purki painostavan tunnelman tai tilanteet, joissa heillä oli halu miellyttää toista osapuolta syömällä tämän tarjoamaa eläinperäistä ruokaa.
"Only, if it feels very rude not to taste" : Challenges in making sustainable food consumption choices encountered by the students of the Environmental Change and Global Sustainability program
"Ainoastaan, jos tuntuu tosi epäkohteliaalta olla maistamatta" : ympäristömuutoksen ja globaalin kestävyyden opiskelijoiden kohtaamat haasteet kestävien ruokavalintojen tekemisessä
In order to advance sustainable food decisions on a societal level, it is important to examine what factors influence people’s consuming and eating habits.
Jotta kestäviä ruokavalintoja voidaan edistää koko yhteiskunnan tasolla, on tärkeää selvittää, mitkä asiat vaikuttavat ihmisten kulutus- ja ruokailutottumuksiin.
There has been a considerable amount of research done on sustainable foods, but the research focus has not often been on aware consumers.
Kestäviin ruokavalintoihin liittyvää tutkimusta on tehty paljon, mutta tiedostavat kuluttajat eivät ole olleet tutkimuksen kohderyhmänä usein.
Studying aware consumers provides information about which factors hinder the making of sustainable decisions when the obstacle is not a lack of awareness.
Tiedostavia kuluttaja tutkimalla saadaan tietoa siitä, mitkä asiat hankaloittavat kestävien valintojen tekemistä, kun este niiden tekemiseen ei ole tiedollinen.
As more is known about the reasons behind people’s food choices, it becomes possible to consider new methods for getting people to make more sustainable choices.
Kun ruokavalintojen syistä tiedetään lisää, on mahdollista pohtia uusia tapoja saada ihmiset tekemään kestävämpiä valintoja.
The social meaning of eating is important to take into account when considering how to get people to make more sustainable food choices.
Syömisen sosiaalinen merkitys on tärkeää ottaa huomioon, kun pohditaan, miten ihmisiä saadaan tekemään nykyistä kestävämpiä ruokavalintoja.
In this master’s thesis, I aim to answer the question: What kinds of perceptions of a sustainable diet do the students of the University of Helsinki program of Environmental Change and Global Sustainability have and what kinds of obstacles do they face when making sustainable food choices?
Tällä pro gradu -tutkielmallani pyrin vastaamaan kysymykseen: mitkä ovat Helsingin yliopiston ympäristömuutoksen ja globaalin kestävyyden opiskelijoiden käsitykset kestävästä ruokavaliosta ja mitä haasteita he kohtaavat kestävien ruokavalintojen tekemisessä?
The students I studied have a lot of knowledge and awareness of the sustainability impacts of their food choices.
Tutkimillani opiskelijoilla on paljon tietoa ruokavalintojensa kestävyysvaikutuksista.