natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mechanistically, AMPKα inhibits integrin activity by repressing the expression of integrin-binding proteins, Tensin1/3.
Osoitimme, että AMPK inhiboi integriiniaktiivisuutta estämällä integriiniä sitovien proteiinien Tensin 1:n ja Tensin 3:n ilmentymistä.
The LKB1-AMPK signaling pathway is critical in cell growth control and energy metabolism homeostasis.
LKB1-AMPK-signalointireitti on keskeinen solujen kasvun ja energiametabolian säätelijä.
Taken together, these data suggest that SUMOylation of AMPKα1 by PIAS4 upon AMPK activation serves as a "braking system" to prevent over-repression of mTORC1.
Nämä löydökset viittaavat siihen, että AMPK-aktivaation säätely AMPKa1: n SUMOylaatiolla toimii "jarrujärjestelmänä" joka rajoittaa mTORC1 liiallista estämistä.
Importantly, depleting PIAS4 potentiates the ability of AMPK to suppress mTORC1 and cell proliferation of breast cancer cells, implying that inhibition of AMPK SUMOylation may provide a novel strategy to inhibit cancers with hyperactive mTORC1.
Havaitsimme myös, että PIAS4:n poistaminen rintasyöpäsoluista voimistaa AMPK:n kykyä alentaa näiden solujen mTORC1-signalointia ja jakautumista, joten AMPK:n SUMOylaation estäminen voi tarjota uuden näkökulman rintasyöpälääkkeitä kehitettäessä.
SUMOylation of AMPKα1 is induced upon AMPK activation, and PIAS4 was identified as the E3 ligase catalyzing the AMPKα1 SUMOylation.
AMPKa1:n SUMOylaatio tapahtui AMPK-aktivaation yhteydessä, ja reaktiota katalysoi SUMO E3-ligaasi PIAS4.
While the discoveries of AMPK-regulated pathways have been crucial in understanding how AMPK restores energy homeostasis, evidence of modulating AMPK activity in a substrate specific manner is lacking.
AMPK:n säätelemien signaalinvälitysreittien selvitys on ollut tärkeä osa solun energiahomeostaasin ymmärtämistä, mutta mekanismeja jotka säätelisivät AMPK:n spesifistä aktivaatiota tiettyjä substraatteja kohtaan ei ole aiemmin kuvattu.
The first study of this thesis provided the first evidence that AMPKα1, the catalytic subunit of the AMPK, is SUMOylated and that the activity of AMPKα1 towards mTORC1, a downstream pathway of AMPK and a central regulator of cell growth, is specifically regulated.
Tämän väitöskirjan ensimmäisessä osatyössä havaitsimme, että AMPK:n katalyyttisen alayksikön, AMPKa1:n, sumoylaatio SUMOylaatio säätelee mTORC1-signalointia.
The third study of this thesis investigated the role of Lkb1 in actively cycling intestinal stem cells (ISCs) and identified Lkb1 as a critical factor for maintaining ISCs.
Tämän väitöskirjan kolmannessa osatyössä tutkittiin Lkb1:n roolia suolistoepiteelin aktiivisesti jakautuvissa kantasoluissa.
As a energy sensor, AMPK regulates numerous downstream pathways to reprogram cellular energy metabolism, thereby restoring energy balance via direct phosphorylation of downstream substrates or indirect modulation of metabolic transcription programs.
AMPK-kinaasikompleksi aktivoituu solun energiatasojen laskiessa ja säätelee solun aineenvaihduntaa fosforyloimalla kohdeproteiineja sekä säätelemällä aineenvaihduntaan liittyvien geenien ilmenemistä.
Cells depleted of either the sole E2 enzyme Ubc9, or E3 ligase PIAS4, or that harbor only SUMOylation-defective AMPKα1 mutant, all exhibit significantly higher AMPKα1 activity specifically towards mTORC1.
mTORC1-aktivaatio oli merkittävästi korkeampaa soluissa, joista on poistettu SUMOylaatioon vaadittava E2-ligaasi Ubc9, E3-ligaasi PIAS4 tai joissa ilmennettiin AMPK:ta josta puuttui SUMOylaation kohdeaminohappo.
Importantly, both the repression of Atoh1 and the maintenance of ISCs by Lkb1 are independent of the classic Dll-Notch mediated cell extrinsic mechanism, thus establishing Lkb1as a cell intrinsic regulator of Atoh1 and ISCs.
Sekä Atoh1:n säätely että suoliston kantasolujen Lkb1-riippuvainen toiminta olivat riippumattomia Notch-signaloinnista.
In contrast to well-established roles in maintaining cellular energy homeostasis, the functions of AMPK in non-metabolic cellular processes have been less investigated.
Muissa tutkituissa AMPK:n säätelemissä metaboliareiteissä ei havaittu aktivaatioeroja.
The second study of this thesis examined the role of AMPK in cell adhesion and mechanotransduction, and identified AMPK as a negative regulator of integrin, a key mediator of cell-matrix interactions.
Väitöskirjani toisessa osatyössä tutkittiin AMPK:n roolia solujen kiinnittymisessä ja mekanotransduktiossa.
The study demonstrated that repression of Tensin by the energy sensor AMPK is a novel mechanism that regulates the activity of integrin, an essential membrane receptor that mediates extracellular matrix (ECM)-cytoskeleton interactions.
Havaitsimme, että AMPK säätelee integriinejä, solukalvon reseptoreja, jotka ovat keskeisessä roolissa solun tukirangan ja soluväliaineen välisissä interaktioissa.
Mechanistically, Lkb1 represses the secretory cell gatekeeper, Atoh1, to restrict ISCs and intestinal progenitors from differentiating into secretory cell lineages.
Lkb1 inhiboi erittäviin solutyyppeihin erilaistumiseen johtavaa Atoh1-geeniä, ja Lkb1:n poisto johti Atoh1-yliekspressioon sekä erittävien solutyyppien lisääntymiseen suolistoepiteelissä.
Closure and negotiation : constructing professional position in working life
Sulkeuman ja neuvottelun ehdoilla : asiantuntija-aseman rakentuminen työelämässä
Despite the closures, professional experts have to negotiate their positions, particularly when the situation in the work sites and society changes.
Asiantuntija-aseman rakentamista tukevat edelleen asiantuntijajärjestelmään liittyvät sulkeumat, mutta asiantuntijoiden on käytävä jatkuvasti neuvotteluita asemastaan asiantuntijakentällä yhteiskunnan ja työmarkkinoiden muutoksessa.
The articles represent two types of sociological research: the structural approach with quantitative methodology and the approach of micro-social analysis with qualitative methodology.
Viisi empiiristä artikkeliani ovat jakautuneet kahteen erilaista sosiologista tutkimusperinnettä edustavaan tyyppiin: työmarkkinoiden ja yhteiskunnan rakenteita tarkastelevaan tutkimukseen ja mikrososiaalisen tason näkökulmaan perustuvaan organisaatiotutkimukseen.
The concept of a professional position is based on two sub-concepts: legitimation and authority.
Kiinnostukseni kohteena on pääsy asiantuntijakentälle ja asiantuntija-aseman muotoutuminen työpaikkatasolla ja lähestyn tutkimusongelmaa kahden käsitteen kautta: legitimaation ja auktoriteetin.
The closures related to social conditions are based on many mutually overlapping principles: social, cultural and ethnic backgrounds and gender.
Yksilöiden pääsyä asiantuntijakentälle ehdollistavat sosiaaliset ehdot: sosiaalisen, kulttuurisen ja etnisen taustan sekä sukupuolen merkitys toteutuu kuitenkin yhdistelminä alakohtaisesti ja osin tilannekohtaisesti.
Professional authority is reinforced at the organizational level by legislation; when the institutional status of a public sector professional organization is defined by law, it reinforces the professional position of the employees.
Lainsäädäntö vahvistaa julkisen sektorin asiantuntijatyötä myös organisaatioiden asiantuntija-aseman määrittelyiden kautta ja samalla se järjestelee organisaatioiden keskinäistä työnjakoa ja reviireitä.
The thesis is based on five articles which deal with the following topics: gendered professional careers; organising professional work; the impact of the social and cultural backgrounds when striving for professional positions; and models of research work.
Rakennesosiologiseen perinteeseen kuuluvat artikkelini käsittelevät asiantuntijaurien sukupuolittumista ja sosiaalisen, kulttuurisen ja etnisen taustan merkitystä asiantuntija-asemiin sijoittumiselle.
I have combined and analysed the results of these studies under the theoretical frame of the professional position in working life.
Tutkin artikkeliväitöskirjassani asiantuntija-aseman rakentumista työelämässä.
Authority requires constructing professional work territories and practicing authority in work-related decision making processes.
Legitimaatio on asiantuntijajärjestelmän kautta toteutuva yhteiskuntatason valtuutus asiantuntijakentälle, kun taas auktoriteetti tarkoittaa työpaikkatasolla rakentuvaa asiantuntija-asemaa, jonka ulottuvuuksia ovat reviirit ja määrittelyvalta työhön.
The second approach has been applied in the articles dealing with the organization of professional work and models of research work.
Työpaikkatason asemaa muotoilevat myös työorganisaatioon ja sen toimintaympäristöön liittyvät ehdot.
In the business line of new media, the employees need to negotiate with the management, other professional groups and clients when striving for reinforce their professional position.
Uusilla, markkinoiden ehdoilla toimivilla asiantuntija-aloilla asiantuntijavaltuutus rakentuu löyhemmin ja edellyttää kentän kaikkien intressitahojen hyväksymistä.
In addition, closures related to social conditions still affect professional positions, but their character is loose and changing.
Keskeinen tulokseni on sulkeuman luonnetta ja muotoa koskeva tulkinta: sulkeuma on pysyvä, mutta muodoltaan muuttuva ja huokoinen asiantuntijalegitimiteettiä järjestävä käytäntö.
Professional membership is strongly regulated in disciplines where a degree requirement is defined by law.
Asiantuntijajäsenyyttä säätelevät asiantuntijajärjestelmään liittyvän koulutuksellisen sulkeuman lisäksi sosiaaliseen taustaan liittyvät ehdot.
If these actions do not induce compliance or the operations cause a health hazard, food control authorities are to employ administrative enforcement measures such as orders or prohibitions.
Mikäli nämä keinot eivät johda epäkohtien korjaantumiseen tai toiminta aiheuttaa terveysvaaraa, viranomaisen tulee käyttää hallinnollisia pakkokeinoja kuten määräyksiä tai kieltoja.
Some units had a strong routine for using the measures, while others used them rarely or not at all.
Joillakin yksiköillä oli vahva rutiini pakkokeinojen käyttöön, kun taas jotkin yksiköt eivät käyttäneet pakkokeinoja lainkaan tai vain harvoin.
However, the use of enforcement measures was often preceded with repeated requests to correct non-compliances, and the duration of enforcement processes was often rather long.
Usein pakkokeinojen käyttöä edelsivät kuitenkin toistuvat kehotukset korjata epäkohdat, ja pakkokeinoprosessi oli usein melko pitkä.
Efficacious and consistent enforcement of food safety legislation is a cornerstone in protecting public health and preventing distorted competition between food business operators (FBOs).
Tehokas ja yhdenmukainen elintarviketurvallisuuden viranomaisvalvonta on yksi kansanterveyden kulmakiviä ja ehkäisee elintarvikealan toimijoiden välistä epärehellistä kilpailua.
Respondent FBOs in approved dairy, fishery and meat establishments considered official food control to be important for food safety and appeared to be generally satisfied with its quality.
Tutkimukseen osallistuneet maito-, kala- ja liha-alan toimijat kokivat viranomaisvalvonnan tärkeäksi elintarviketurvallisuudelle ja vaikuttivat olevan pääsääntöisesti tyytyväisiä sen laatuun.
Unclear alignments and uncertainty in using enforcement measures decreased the efficacy and consistency of enforcement.
Epäselvät linjaukset ja epävarmuus pakkokeinojen käytössä heikensivät valvonnan tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta.
However, the efficacy and consistency of using administrative enforcement measures could be improved and further efforts are needed to establish the Oiva system and unify the interpretations.
Kuitenkin hallinnollisten pakkokeinojen käytön tehokkuudessa ja yhdenmukaisuudessa on parannettavaa, ja Oiva-järjestelmän vakiinnuttaminen ja tulkintojen yhtenäistäminen vaativat vielä työtä.
Provision of more practical training for officials and further development of operating instructions and peer-review systems between and within control units would likely increase the efficacy and consistency of enforcement.
Käytännön koulutuksen lisääminen valvojille sekä toimintaohjeiden ja vertaisarvioinnin kehittäminen valvontayksiköiden välillä ja sisällä parantanevat valvonnan tehokkuutta ja yhteneväisyyttä.
The results of this thesis indicate that local food safety enforcement is generally risk-based and control actions are progressively adjusted.
Tulosten perusteella elintarviketurvallisuuden paikallinen viranomaisvalvonta on pääsääntöisesti riskiperusteista, ja valvontakeinoja käytetään asteittaisesti.
However, many FBOs perceived the consistency of official food control as poor, and particularly small-sized FBOs were critical of the relevance of control actions.
Monet toimijat kokivat kuitenkin valvonnan olevan epäyhdenmukaista, ja erityisesti pienet toimijat suhtautuivat kriittisesti valvontatoimenpiteiden merkitykseen.
The methods include analysis of administrative enforcement decisions and inspection reports made by local authorities, survey and interview of local food control officials and survey of FBOs in approved dairy, fishery and meat establishments under local official food control.
Tutkimuksessa analysoitiin paikallisten valvontaviranomaisten tekemiä hallinnollisia pakkokeinopäätöksiä ja tarkastuskertomuksia, kartoitettiin valvojien näkemyksiä kyselytutkimuksen ja haastattelun avulla sekä selvitettiin toimijoiden mielipiteitä maito-, kala- ja liha-alan laitoksille suunnatun kyselytutkimuksen avulla.
In case of non-compliance, food control authorities must provide the FBO with advice and requests to ensure that the FBO corrects the violation.
Epäkohtia havaittaessa valvontaviranomaisen on neuvottava ja kehotettava toimijaa korjaamaan epäkohdat.
Food control officials perceived the process as laborious and slow, and the use of enforcement measures varied among and within the local food control units.
Valvojat kokivat pakkokeinoprosessin työlääksi ja hitaaksi, ja pakkokeinojen käyttö vaihteli paikallisten valvontayksiköiden välillä ja sisällä.
The objective of this thesis was to explore the risk-basis, efficacy and consistency of using administrative enforcement measures in local official food control in Finland.
Tämän työn tavoitteena oli tutkia hallinnollisten pakkokeinojen käytön riskiperusteisuutta, tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta paikallisessa elintarvikevalvonnassa.
Many officials perceived the guidelines of the new disclosure system of inspection reports, the Oiva system, as helpful in enhancing the consistency of using enforcement measures.
Monet valvojat kokivat valvontatietojen uuden julkistamisjärjestelmän, Oivan, edistävän pakkokeinojen käytön yhdenmukaisuutta.
Improving the consistency of control actions would also enhance the trust of FBOs in the relevance and justness of control.
Valvonnan yhdenmukaisuuden kehittäminen edistänee todennäköisesti myös toimijoiden luottamusta valvonnan merkitykseen ja oikeudenmukaisuuteen.
The Oiva system raised early-stage concerns among FBOs regarding the fairness and consistency of control.
Oiva-järjestelmä herätti toimijoissa huolta valvonnan oikeudenmukaisuudesta.
A perception of good co-operation with the official by FBOs was associated with their positive views about official food control and its importance.
Toimijoiden kokemukset hyvästä vuorovaikutuksesta valvojan kanssa olivat myönteisesti yhteydessä heidän näkemyksiinsä valvonnasta ja sen merkityksestä.
The results indicate that administrative enforcement measures are important control actions undertaken to force FBOs to correct multiple, recurrent or critical food safety violations.
Hallinnolliset pakkokeinot osoittautuivat tärkeiksi valvontakeinoiksi, joiden avulla toimijat saadaan korjaamaan toistuvat ja vakavat epäkohdat.
In addition, the aim was to investigate the importance and uniformity of local official food control from the perspective of FBOs.
Tavoitteena oli lisäksi selvittää elintarvikealan toimijoiden näkemyksiä paikallisen elintarvikevalvonnan merkityksestä ja yhdenmukaisuudesta.
The enforcement process was initiated more rapidly and the duration of the process was shorter in critical than in non-critical food safety violations.
Kriittisissä epäkohdissa pakkokeinoihin ryhdyttiin ripeämmin ja pakkokeinoprosessi oli nopeampi kuin lievemmissä epäkohdissa.
This knowledge should be transferred to local communities in order to minimize further disturbance and encourage sustainable management of the landscape.
Tämä ymmärrys tulisi viedä paikallisille yhteisöille tulevien häiriöiden vähentämiseksi ja kestävän maankäytön kannustamiseksi.
Plantations of Acacia senegal (L.) Willd.
Eri-ikäisiä (7-24 vuotiaita) Acacia senegal (L.) Willd.
Total biomass C stocks increased with plantation age.
Biomassan C lisääntyi viljelmän iän myötä.
Profiles of SM contents were measured using Time Domain Reflectometry (TDR).
Maan kosteuden syvyysvaihtelu mitattiin Time Domain Reflectometry (TDR) tekniikalla.
Given the multiple benefits and ecosystem services gained by increasing SOC stocks, efforts to increase or at least maintain the cover of A. senegal in the Sahel should therefore be encouraged.
Koska maaperän orgaanisen hiilen lisäys vahvistaa lukuisia ekosysteemipalveluja, yrityksiä lisätä tai ainakin ylläpitää A. senegal puiden kattamaa aluetta tulisi tukea.
While most of this increase was due to the trees, the C stock of the ground vegetation also increased with plantation age and was greater in the oldest plantations than in the grasslands.
Vaikkakin suurin osa tästä lisäyksestä johtui puista, myös aluskasvillisuuden C lisääntyi iän myötä ja oli vanhimmilla viljelmillä suurempi kuin läheisillä ruohostoilla.
The loss of SOM and associated ecosystem services (e.g. prevention of erosion, carbon sequestration, soil fertility and water retention), threaten the livelihood of local communities.
Orgaanisen aineen väheneminen ja siihen liittyvien ekosysteemipalvelujen (mm. eroosion esto, hiilen kertyminen, maan viljavuus ja veden pidätyskyky) heikkeneminen uhkaavat paikallisten ihmisten toimeentuloa.
of varying age (7 to 24 years) at two sites in Sudan were used to determine: (1) biomass carbon (C) and soil organic carbon (SOC) stocks and changes in the contribution of C3 (trees + herbs) plants to SOC; (2) SOC related changes in soil hydraulic properties, soil moisture (SM), and water balance of the plantations; and (3) soil nitrogen (N), phosphorus (P, total and available) and potassium (K, total and extractable) concentrations and N2 fixation.
viljelmiä kahdella alueella Sudanissa käytettiin tutkittaessa: (1) biomassan ja maaperän orgaanisen hiilen (C) varastoja ja muutoksia sekä C3-kasvien (puiden ja ruohovartisten) vaikutusta maaperän orgaaniseen hiileen; (2) maaperän orgaaniseen hiilen liittyviä muutoksia, maaperän vesitalouden kannalta keskeisiä ominaisuuksia ja viljelmän vesitaloutta; ja (3) maaperän typen (N), fosforin (kokonaisfosforin ja kasville saatavilla olevan fosforin) ja kaliumin (kokonaiskaliumin ja kasville saatavilla oleva kaliumin) pitoisuuksia ja N2 sidontaa.
The study highlighted the need for more empirical studies on the effect of tree density on water balance in semi-arid Africa.
Tutkimus korosti empiiristen tutkimuksen tarvetta puiden tiheyden vaikutuksesta vesitaseisiin Afrikan kuivilla alueilla.
This finding supports the hypothesis that trees facilitate the productivity of ground vegetation in semi-arid environments.
Tämä tulos tukee hypoteesia, jonka mukaan puut lisäävät aluskasvillisuuden tuottavuutta kuivilla alueilla.
Soil contents of nutrients (N, total and available P, and total and extractable K) were determined from samples.
Maaperän ravinnepitoisuudet (N, kokonaisfosfori, saatavilla oleva fosfori, kokonaiskalium ja saatavilla oleva kalium) mitattiin näytteistä.
Drylands cover some 40% of the global land area and are extensively degraded, especially in Africa, as indicated by reduced soil organic matter (SOM) contents.
Kuivat alueet kattavat 40% maapallon maapinta-alasta ja niiden maaperä on köyhtynyt, jos köyhtymisellä tarkoitetaan maaperän orgaanisen aineen osuuden vähenemistä, laajalti varsinkin Afrikassa.
The age-related increase in SOC stocks was derived not only from the acacia trees but also from the increase in ground vegetation biomass.
Iästä johtuva maaperän orgaanisen hiilen lisäys johtui akaasioiden lisäksi myös aluskasvillisuuden biomassasta.
Plantation SOC stocks (0-50 cm) also increased with plantation age and were greater than in the grasslands.
Viljelmien maaperän orgaanisen hiilen määrä (0-50 cm) lisääntyi viljelmän iän myötä ja oli suurempi kuin ruohostoilla.
The research showed that A. senegal in the landscape not only increased C sequestration (increased biomass and soil C stocks), which would help in reducing global warming and mitigation of climate change, but also that the increases in SOM (SOC) contents associated with the trees increased SM and soil nutrient contents, thereby restoring the fertility of degraded land for the benefit of the local communities.
Tutkimus osoitti, että A. senegal lisäsi hiiltä biomassassa ja maaperässä, mikä auttaa ilmastonmuutoksen hillinnässä, ja tämä myös lisää maaperän ravinteiden pitoisuuksia ja siten palauttaa köyhtyneen maaperän viljavuuden paikallisten ihmisten hyödyksi.
Management practices that increase SOM contents, such as increasing tree cover, can be expected to increase soil fertility, infiltration and water retention.
Sellaisen maankäytön, joka lisää maaperän orgaanista ainetta (esim. puiden lisääminen), voidaan olettaa parantavan maaperän viljavuutta sekä veden imeytymistä ja pidätystä maahan.
The concentrations of all studied nutrients were relatively low, but were correlated to SOC concentrations, highest in the topsoil (0–10 cm) and increased with plantation age – all indicating the importance of SOM to soil fertility.
Kaikkien tutkittujen ravinteiden pitoisuudet olivat suhteellisen alhaisia, mutta olivat korkeimmillaan vanhemmilla viljelmillä ja lähellä pintaa (0-10 cm syvyydellä), kuten maaperän orgaanisen hiilen pitoisuudetkin – viitaten maaperän orgaanisen hiilen merkitykseen maaperän viljavuudelle.
Measured SM contents were higher in the grasslands than in the plantations, but increased with plantation age, reflecting the similar trend in SOC and related plant available water capacities.
Mitatut maaperän kosteudet olivat suurempia ruohostoilla kuin viljelmillä, mutta lisääntyivät viljelmän iän myötä, heijastaen samankaltaista kehitystä maaperän orgaanisessa hiilessä ja siihen liittyvässä kasveille saatavilla olevan veden määrässä.
Adjacent grassland areas were used for comparison (control).
Läheisiä puuttomia ruohostoja käytettiin vertailualueina.
High acacia foliage δ15N values indicated that N2 fixation was not an important contributor to the soil N, although A. senegal is known to fix N2 in other sites, and therefore did not account for the accretion of soil N. Neither could reported N deposition loads account for the accretion of soil N. A possible explanation for the increasing soil N may be inputs of excreted N brought into the area by grazing and browsing animals.
Lehvästön korkeat δ15N arvot viittasivat siihen, että N2 sidonnan rooli ei ollut merkittävä maaperän typen kannalta, vaikka A. senegalin tiedetään sitovan typpeä ilmakehästä muilla alueilla, ja siten ei vaikuttanut typen kertymiseen maaperään.
The modelling resulted in lower runoff from the plantations, increased infiltration, evapotranspiration, reduced drainage and lower SM, as shown by measurements.
Hydrologisen mallin perusteella viljelmiltä oli vähemmän pintavaluntaa, niillä oli lisääntynyt imeytyminen ja haihtuminen, pienentynyt syöttö pohjaveteen ja alhaisempi maaperän kosteus, kuten mittaustenkin perusteella.
Tree biomass C stocks were calculated using an allometric equation and C contents; ground vegetation C stocks by harvesting and C contents; and SOC stocks (0-50 cm) by determining C contents and bulk density.
Puuston biomassan C laskettiin allometristen yhtälöiden ja hiilipitoisuuksien perusteella, aluskasvillisuuden biomassan punnituksen ja hiilipitoisuuden perusteella ja maaperän orgaaninen C (0-50 cm syvyydellä) maanäytteiden hiilipitoisuuden ja maaperän tiheyden perusteella.
Greater SM contents in the grasslands were attributed to lower evapotranspiration and resulted in greater drainage fluxes compared to the plantations.
Ruohostojen suurempi maaperän kosteus johtui pienemmästä haihdunnasta ja johti suurempaan syöttöön pohjaveteen kuin viljelmillä.