natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Anxiety disorders, such as panic disorder (PD), obsessive-compulsive disorder, post-traumatic stress disorder, generalized anxiety disorder, and phobias are common psychiatric disorders, characterized by exaggerated, prolonged and debilitating levels of anxiety.
Ahdistuneisuushäiriöt, kuten paniikkihäiriö, pakko-oireinen häiriö, traumaperäinen stressihäiriö, yleistynyt ahdistuneisuushäiriö ja fobiat, ovat yleisiä psykiatrisia häiriöitä, joiden tunnusmerkki on liiallinen, pitkittynyt ja toimintakykyä alentava ahdistuneisuus.
The studied genes were 1) selected based on a mouse model of anxiety-like behavior; 2) an asthma-linked receptor (neuropeptide S receptor 1; NPSR1) and its neuropeptide ligand (neuropeptide S; NPS); and 3) selected based on previous findings in anxiety disorders or anxiety-related personality traits.
Tutkitut geenit olivat: 1) valittu perustuen hiiren ahdistuneisuuskäyttäytymistä mittaavaan eläinmalliin; 2) astmaan yhdistetty reseptori (neuropeptidi S reseptori 1; NPSR1) ja sen ligandi, neuropeptidi S (NPS); sekä 3) valittu perustuen aikaisempiin löydöksiin ahdistuneisuudessa.
In conclusion, we identified altogether ten potential susceptibility genes for anxiety disorders.
Yhteenvetona tunnistimme yhteensä kymmenen potentiaalista alttiusgeeniä ahdistuneisuushäiriöille.
NPY may therefore influence individual variation in stress resilience.
NPY:llä sattaa olla rooli yksilöllisen stressinsietokyvyn muuntelussa.
Our findings suggest that NPS-NPSR1 signaling modulates predisposition not only to asthma, but also to anxiety.
NPS-NPSR1 signalointi näyttäisi muuntelevan altiutta paitsi astmalle myös ahdistuneisuudelle.
Our results, together with previous findings in the gene, support the role of GAD1 as a risk factor for anxiety- and mood disorders, and neuroticism.
Analyysimme, yhdessä aikaisempien löydösten kanssa, tukee GAD1:n merkitystä riskitekijänä ahdistuneisuus- ja mielialahäiriöille sekä neuroottisuudelle.
Fourth, the neuropeptide Y (NPY) gene modulated the effects of the number of experienced childhood adversities on anxiety susceptibility.
Neuropeptidi Y (NPY) geeni muunteli koettujen lapsuusiän vastoinkäymisten määrän vaikutusta ahdistuneisuusalttiuteen.
Second, NPSR1 and NPS associated with PD in adults, and symptoms of anxiety/depression in children.
NPS ja NPSR1 assosioituivat paniikkihäiriöön aikuisilla sekä ahdistuneisuuden/masennuksen oireisiin lapsilla.
Our findings also support the notion that understanding of the interplay between environmental risk factors and genetic variants is important for understanding predisposition to psychiatric disorders.
Löydöksemme tukevat myös käsitystä, että ympäristöllisten riskitekijöiden ja geenien vuorovaikutusten tunteminen on tärkeää psykiatristen tautien alttiuden ymmärtämisessä.
We also evaluated whether any of the studied genes modulate probability for anxiety disorders in interaction with childhood adverse life events, which are strong environmental risk factors for anxiety disorders.
Selvitimme myös muokkaavatko jotkut tutkituista geeneistä alttiutta ahdistuneisuushäiriöille yhdessä lapsuusiän vastoinkäymisten kanssa, jotka ovat vahvoja ympäristöllisiä riskitekijöitä ahdistuneisuushäiriöille.
They are complex diseases with onset influenced by both environmental and genetic factors, but so far little progress has been made in identifying solid susceptibility genes.
Niiden puhkeamiseen vaikuttavat sekä ympäristö- että geneettiset tekijät, mutta vankkoja alttiusgeenejä tunnetaan toistaiseksi heikosti.
First, with a cross-species approach, we discovered that six of the murine candidate genes associated with specific human anxiety disorders.
Lajeja yhdistävän lähestymistavan avulla havaitsimme, että kuusi hiirimallin perusteella valittua ehdokasgeeniä assosioituivat spesifisiin ahdistuneisuushäiriöihin.
The implicated genes link novel biological pathways to anxiety susceptibility.
Löydöksemme yhdistävät uusia biologisia reittejä ahdistuneisuusalttiuteen.
Three other samples from Spain (N = 503), Sweden (N = 2020) and USA (N = 1128) were used for replication attempts or meta-analyses.
Käytimme myös kolmea muuta aineistoa Espanjasta, Ruotsista ja Yhdysvalloista replikaatioaineistona tai meta-analyyseissä.
The aim of this study was to shed light on the genetic basis of human anxiety disorders by genetic analyses of putative susceptibility genes.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää ahdistuneisuushäiriöiden perinnöllistä taustaa geneettisillä analyyseillä, joissa tutkittiin mahdollisia alttiusgeenejä.
Altogether, 333 single nucleotide polymorphism markers from 30 genes were tested for genetic association to anxiety disorders in a sample (N = 974) derived from the Finnish population-based Health 2000 cohort.
----- Arvioimme yhteensä 30 geenin yhteyttä ahdistuneisuushäiriöihin näytteessä, joka oli peräisin suomalaisesta Terveys 2000 väestötutkimuksesta.
Third, of the putative susceptibility genes examined based on previous studies, the strongest associations were for glutamate decarboxylase 1 (GAD1) with phobias.
Aikaisemmin ahdistuneisuuteen yhdistetyistä geeneistä merkitsevimmät löydöksemme olivat glutamaattidekarboksylaasi 1 (GAD1) geenistä, joka lisäsi riskiä sairastua fobioihin.
Such future studies will be essential for evaluating their therapeutic potential in treatment of anxiety disorders.
On myös syytä arvioida voisivatko tunnistetut geenit olla sopivia kohteita ahdistuneisuushäiriöiden lääkehoidossa.
However, the systems are very different with respect to network communication.
Verkkokommunikaation osalta järjestelmät ovat kuitenkin hyvin erilaisia.
Google Wave is a real-time communication and collaboration system introduced in 2009.
Google Wave on vuonna 2009 esitelty tosiaikainen kommunikaatio- ja kollaboraatiojärjestelmä.
In this sense the Wave architecture resembles email architecture.
Waven arkkitehtuuri muistuttaa tältä osin sähköpostin arkkitehtuuria.
P2P-Wave has no centralized servers; all communication happens between users' own computers through the Pastry routing system.
P2P-Wavessa ei ole lainkaan keskitettyjä palvelimia, vaan kaikki kommunikaatio tapahtuu suoraan käyttäjien omien tietokoneiden välillä Pastry-reititysjärjestelmän kautta.
Operational transformation is used in both systems and the same functionality is available to the user in both systems.
Molemmissa järjestelmissä käytetään operaatiomuunnosta, ja käyttäjälle on molemmissa tarjolla samat toiminnot.
Although the Wave client is connected only to the user's own Wave service provider, the user can still communicate with users of other service providers.
Asiakasohjelma on yhteydessä ainoastaan käyttäjän oman palveluntarjoajan palvelimeen, mutta käyttäjä voi silti kommunikoida myös muiden palveluntarjoajien käyttäjien kanssa.
Wave is based on a federated client-server architecture.
Wave perustuu federoituun asiakas—palvelin-arkkitehtuuriin.
Google has released Wave protocol descriptions and other technical documentation about the implementation of Wave.
Google on julkaissut Waven protokollakuvaukset ja muuta dokumentaatiota järjestelmän teknisestä toteutuksesta.
Google has also released a large portion of Wave source code under an open source license.
Lisäksi se on julkaissut suuren osan Waven lähdekoodista avoimella lisenssillä.
Google ended the development of Google Wave in the late 2010 but the development of Wave is continued by the Apache Software Foundation.
Google luopui varsinaisen Google Wave -palvelun kehityksestä vuoden 2010 lopussa, mutta Waven kehitystä jatkaa Apache-säätiö avoimen lähdekoodin Wave in a Box -sovelluksen muodossa.
The Wave system allows multiple users to view and modify hosted conversations called waves simultaneously.
Wave-järjestelmä tarjoaa usealle käyttäjälle samanaikaisesti mahdollisuuden katsella ja muokata isännöityjä keskusteluja, joita kutsutaan waveiksi.
In this thesis we present the design for a new peer-to-peer-based Wave system called P2P-Wave.
Tutkielmassa esitellään suunnitelma uudesta vertaisverkkopohjaisesta Wave-järjestelmästä nimeltä P2P-Wave.
Wave in a Box contains the implementations of a web-based client and a Wave server.
Wave in a Box sisältää web-pohjaisen asiakasohjelman sekä Wave-palvelimen toteutuksen.
P2P-Wave was designed to be much like the original Wave.
P2P-Wave on suunniteltu vastaamaan suurelta osin perinteistä Wavea.
Wave in a Peer-to-Peer Network
Wave vertaisverkossa
P2P-Wave also uses the Scribe multicast system and the distributed file system Past.
P2P-Wave hyödyntää lisäksi Pastryn päällä toimivaa monilähetysjärjestelmää Scribeä sekä hajautettua tiedostojärjestelmää Pastia.
The messages can contain rich text, images and other attachments.
Wave-keskustelu koostuu puumaisesti viesteistä, jotka voivat sisältää muotoiltua tekstiä, kuvia ja muita liitetiedostoja.
Wave servers are connected to each other and communicate with each other transparently to the user.
Palvelimet ovat käyttäjälle läpinäkyvästi yhteydessä toisiinsa ja siirtävät waveihin liittyvää tietoa keskenään.
It enables users to modify a wave simultaneously without acquiring any locks.
Samanaikaisuuden hallintaan käytetään operaatiomuunnosta (operational transformation), joten käyttäjät voivat muokata wavea samanaikaisesti ilman lukituksia.
Life on earth is largely dependent on plants, which provide us energy and oxygen.
Elämä maapallolla on suurilta osin riippuvaista kasvien tuottamasta hapesta ja energiasta.
Reactive oxygen species (ROS) are by-products of normal aerobic metabolism and their production is enhanced by biotic and abiotic stresses.
Reaktiiviset happilajit ovat normaalin aerobisen aineenvaihdunnan sivutuotteita, joita tuotetaan soluissa jatkuvasti.
Importantly for this work, O3 is known to cause production of apoplastic ROS in plants similar to other stresses and was therefore used here as a tool to study stress signaling.
Tämä ominaisuus mahdollistaa otsonin käytön kasvien stressisignaloinnin tutkimuksen työkaluna, jota hyödynnettiin myös tässä väitöskirjatyössä.
Transcriptomic analysis of apoplastic ROS-induced signaling triggered by O3 treatment revealed altered expression of thousands of genes in a time-dependent manner.
Laajamittaisessa aikasarjakokeessa otsonikäsittelyn aikaansaaman reaktiivisten happilajien tuoton havaittiin muuttavan tuhansien geenien ilmenemistä.
In rcd1, this response was exaggerated, which may explain the triggering of programmed cell death in O3-treated rcd1.
Tämän vasteen ja signaloinnin suurempi voimakkuus rcd1-mutantissa voi selittää ohjelmoidun solukuoleman, joka havaitaan otsonikäsitellyissä kasveissa kuolleina lehtilaikkuina, synnyn.
The Arabidopsis thaliana mutant radical-induced cell death1 (rcd1) harbors several stress phenotypes related to ROS signaling.
Otsoniherkällä radical-induced cell death1 (rcd1) mutantilla on muutoksia sekä sen kehityksessä että stressikestävyydessä.
Decreased auxin signaling did not affect the extent of cell death caused by acute O3, but caused more severe morphological changes in chronically O3-treated plants.
Kasvihormoni auksiinin signaloinnin havaittiin alenevan reaktiivisten happilajien vaikutuksesta, mutta auksiinivasteella ei havaittu olevan suoraa vaikutusta nopeasti muodostuvien otsonivaurioiden syntyyn.
In addition to altered rosette morphology, rcd1 has changes in gene expression in normal growth conditions which may partially be attributed to RCD1 protein-protein interactions.
SRO-proteiinit sitoutuvat muihin proteiineihin niin sanotun RST-domeenin avulla ja koska merkittävä osa SRO-proteiineihin sitoutuvista proteiineista oli geenien ilmenemistä sääteleviä transkriptiofaktoreita, näiden proteiini-proteiini vuorovaikutusten voidaan olettaa olevan todennäköisesti keskeisiä SRO-proteiinien toimintamekanismien kannalta.
A. thaliana paralogs RCD1 and SRO1 share unequal genetic redundancy: the rcd1 sro1 double mutant is stunted and SRO1 can partially complement rcd1.
SRO-proteiinit eroavat kyvyssään säädellä geenien ilmenemistä, koska suurimmat muutokset transkriptimäärissä havaittiin rcd1 mutantissa ja sro1 sekä sro5 mutantit olivat hyvin villityypin kaltaisia.
Transcription factor WRKY70 was identified as a positive regulator of cell death, putatively acting through altered balance of salicylic acid and jasmonic acid signaling.
Transkriptiofaktori WRKY70:n puuttuminen alensi ohjelmoidun solukuoleman määrää rcd1-mutantissa, mikä osoittaa ohjelmoidun solukuoleman olevan yhteydessä geenien ilmenemiseen.
However, these environmental conditions are rarely constant and changes in growth conditions require modifications in plant metabolism.
Koska kasvit ovat juurtuneita kasvupaikkaansa, niiden ainoa keino sopeutua uusiin elinoloihin on muuttaa solujen aineenvaihduntaa.
ROS serve as signaling molecules, which regulate expression of stress-responsive genes together with other signaling pathways in order to achieve appropriate responses to the suboptimal environment.
Tutkimalla mallikasvi lituruohon (Arabidopsis thaliana) mutanttien stressivasteita voidaan tunnistaa uusia geenejä ja signalointireittejä, joiden avulla kasvi sopeutuu ympäristötekijöihin.
The molecular function of SROs remains unknown as they have no poly(ADP-ribose) polymerase (PARP) activity and lack catalytic amino acids in the conserved PARP catalytic domain.
SRO-proteiinien biokemiallisen toiminnan ja sekvenssien analyysi osoitti, etteivät ne pysty toimimaan poly-(ADP-riboosi) polymeraaseina.
RCD1 belongs to a plant-specific SIMILAR TO RCD-ONE (SRO) gene family present in all land plants analyzed.
Yhdessä nämä proteiinit muodostavat kasvispesifisen SRO-geeniperheen, joka löytyi kaikista tässä työssä analysoiduista maakasveista.
Human activities also modify the environment for instance by increasing levels of air pollutant ozone (O3) which is a ROS causing foliar damage in sensitive species and cultivars.
Ilmansaaste otsonin jatkuvasti lisääntyvä pitoisuus alailmakehässä johtuu ihmistoiminnasta ja aiheuttaa paikoitellen merkittäviä kasvivaurioita ja satotappioita.
Altogether, these results suggest that auxin-ROS interaction modulates plant development under stress.
Kuitenkin pitkäaikainen otsonikäsittely aiheutti eniten muutoksia lehtien ilmiasussa auksiinivasteiltaan puutteellisissa mutanteissa, joten auksiinin ja reaktiivisten happilajien vuorovaikutus säätelee kasvien kehitystä stressiolosuhteissa.
Abiotic environmental factors may suddenly become limited or excessive, or a pathogen attack may cause biotic stress.
Lisäksi useat ympäristöperäiset stressit, kuten kasvipatogeenit, kuivuus ja kylmyys, lisäävät reaktiivisten happilajien aktiivista tuottoa kasvisoluissa.
In the present study we investigated expression and amplification of KIT, PDGFRA, VEGFR2 and EGFR in glioblastomas and in lower grade gliomas, and analyzed the hot spot mutation sites of KIT, PDGFRA and EGFR genes for presence of mutations in glioblastoma.
Väitöskirjatyössä olen selvittänyt KIT, PDGFRA, VEGFR2, ja EGFR geenien merkitystä ja proteiinituotteiden merkitystä diffuusisti kasvavissa aikuisten glioomissa ja glioblastoomissa sekä lasten aivosyövissä.
Pilocytic astrocytomas studied did not harbour amplification of KIT.
Pilosyyttiset astrosytoomat ovat erittäin hyvälaatuisia ja leikattavissa, mutta mikäli kasvainta ei pystytä leikkauksella poistamaan, se uusiutuu.
Furthermore, we evaluated expression of KIT, SCF and VEGFR2 in paediatric brain tumors and in tumour endothelial cells, and studied the intratumoral heterogeneity of EGFR and KIT amplifications in primary glioblastomas and astrocytomas.
Lisäksi glioblastoomien alatyypeissä on havaittavissa selkeää heterogeenisyyttä EGFR ja KIT geenien suhteen: primaareissa glioblastoomissa on enemmän EGFR geenin monistumia, kun taas sekundaarisissa glioblastoomissa on enemmän KIT, PDGFR ja VEGFR2 geenin monistumia.
Amplified KIT was more frequently present in recurrent gliomas than in newly diagnosed.
Ko. geenien monistumien ilmeneminen vaihtelee glioomissa ja glioblastoomissa siten, että ne ovat yleensäkin yleisempiä jo pidemmälle edenneissä kasvaimissa.
In tumour tissue samples collected at the time of the diagnosis KIT and PDGFRA amplifications turned out to be more frequent in anaplastic astrocytomas than in astrocytomas, oligodendrogliomas and oligoastrocytomas.
Lasten aivosyövissä kuten pilosyyttisissä astrosytoomissa ei ole KIT tai EGFR monistumia tai tuumorisoluissa proteiinien yli-ilmentymistä.
KIT expression was common in tumour endothelial cells in pilocytic astrocytomas, and endothelial cell KIT was frequently activated.
KIT proteiinin ilmentyminen oli kuitenkin merkittävää pilosyyttisten astrosytoomien kasvaimen uudisverisuonissa varsinkin nuoremmilla (noin 0-10 vuotiailla) potilailla.
We investigated presence of gene amplifications also in other types of gliomas either in tumour samples collected at the time of the diagnosis or in samples collected at the time of tumour recurrence.
Tällä tiedolla saattaa olla merkitystä etenkin kehitettäessä EGFR ja KIT inhibiittoreita gliobalstoomien hoitoon ja tutkittaessa niillä saatuja hoitovasteita ja uusiutumia.
These findings suggest that glioblastomas show marked heterogeneity in KIT amplifications and that heterogeneity is less for EGFR amplifications.
Lisäksi primaarit glioblastomat voivat olla hyvinkin heterogeenisia KIT ja EGFR monistumien suhteen: laajan EGFR monistumia sisältävän ja EGFR proteiinia ilmentävän alueen sisällä saattaa olla pieniä populaatioita KIT monistuneita soluja, jotka yli-ilmentävät KIT proteiinia.
Glutamate receptors of α-amino-3-hydroxy-5-methyl-4-isoxazolepropionic acid (AMPA) type are tetramers composed of subunits GluA1-4 and they mediate a majority of the fast synaptic neurotransmission, that is also implicated in neuroplastic processes.
Glutamaattireseptoreista α-amino-3-hydroksi-5-metyyli-4-isoksatsolipropionihappo (AMPA)-tyypin reseptorit koostuvat neljästä alayksiköstä GluA1-4, ja vastaavat glutamaatin nopeasta viestinvälityksestä.
In summary, these results strengthen the role of GluA1 subunit in neuroplasticity, and may assist future drug development in disorders in which neuroplasticity plays a role.
Tulokset vahvistavat GluA1-alayksiköllisten AMPA-reseptoreiden merkitystä aivojen muovautuvuuden välittämisessä ja niillä voi olla merkitystä kehitettäessä lääkkeitä tai muita hoitomuotoja aivojen muovautuvuuteen liittyviin sairauksiin.
The neurotransmitter glutamate has a well-established role in chemical signalling between neurons, and an emerging role as a major component regulating neuroplasticity.
Hermovälittäjäaine glutamaatti toimii aivojen pääasiallisena viestinvälitystä lisäävänä välittäjäaineena.
GluA1-KO mice displayed less propensity to change their agonistic behaviour when exposed to an altered social environment in comparison with wild-type (WT) control mice, increased responsiveness towards spatial novelty followed by deficient habituation, decreased capability to develop tolerance to benzodiazepine flurazepam, and defective morphine-induced state-dependency.
GluA1-poistogeeniselta hiirikannalta puuttui lähes täysin kyky mukautua muuttuneeseen sosiaaliseen tilanteeseen, eikä se kyennyt hiirille tyypilliseen aggressiokäyttäytymiseen.
Here, the AMPA receptor subunit GluA1-deficient mouse line (GluA1-KO mouse line) was studied using behavioural and neurochemical approaches.
GluA1-alayksiköllisiin AMPA-reseptoreihin vaikuttavien lääkkeiden puuttuessa tutkimusmetodina käytettiin hiirikantaa, jolta oli geeniteknisesti poistettu GluA1-alayksikkö.
Taken together, these results propose a bidirectional role for GluA1 subunit in positive and negative neuroplastic processes.
Työssä keskityttiin selvittämään GluA1 alayksikön merkitystä erilaisissa aivojen muovautuvuutta vaativissa tilanteissa.
In this study, positive neuroplasticity was investigated in relation to aggressive behaviour and processing of novel signals; processes that are both required for successful survival in a changing habitat.
Poistogeenisen hiirikannan käyttäytymistä ja neurokemiaa tutkittiin sosiaalisen interaktion, uuden tiedon käsittelyn ja huumealtistuksen tilanteissa.
Neuroplasticity is defined as an ability of the nervous system to change when it responds to modified environmental or internal conditions.
Käyttäytymisen muuttuminen perustuu aivojen rakenteen ja toiminnan muutoksiin eli aivojen muovautuvuuteen (neuroplastisuus).
Positive plasticity describes abilities and brain processes that benefit an animal.
Tästä esimerkkejä ovat aivoihin kohdistuvan vamman paraneminen tai aivojen altistuminen huumeille.
Functional neuroplasticity enables a change in behaviour and ultimately provides a major mechanism for enhanced survival in a given environment.
Käyttäytymisen muutos tulee esiin esimerkiksi silloin kun opimme selviytymään uudessa sosiaalisessa tilanteessa tai käsittelemään uutta tietoa.
Through the argument structure, it further shapes the structure of the sequence.
Argumenttirakenteen välityksellä se muokkaa myös kehotusjakson sisäistä rakennetta.
The degree of newsworthiness is reflected in the argument structure of the conventionalized directive chosen at the beginning of the request sequence.
Uutisarvoisuuden aste heijastuu erityisesti kehotusjakson ensimmäisen kiteytyneen direktiivin argumenttirakenteeseen.
Grammar and Genre : On Directives in Circular Letters of a Municipal Office
Kielioppi ja tekstilaji : Direktiivin muotoilusta viraston ryhmäkirjeissä
In the request sequence, conventionalized directives further realize two functions, distinguished by different patterns of argument structure and thematic progression.
Tässä jaksossa ne voivat toteuttaa kahta tehtävää, joita erottavat toisistaan argumenttirakenteen ja teemankulun konventiot.
The analysis shows that conventionalized directives not only function as a means of formulating requests for action but also direct the addressee s attention to the requests treated as the most newsworthy by the writer.
Käy ilmi, että kiteytyneet direktiivit eivät ainoastaan ohjaile vastaanottajan toimintaa, vaan suuntaavat lukijan huomion ohjeisiin, jotka hahmottuvat tekstissä muita uutisarvoisemmiksi.
Finally, the study investigates the kinds of co(n)texts in which a conventionalized directive construes the addressee as the agent of the desired action in an explicit way.
Toisekseen työ tarkastelee, milloin kiteytynyt direktiivi antaa toivotun tekemisen toteuttajalle eksplisiittisen koodauksen.
In this way, it advocates an approach to directive language use in written data that resembles the one advocated for spoken data by interactional linguistics.
Kootusti työ havainnollistaa, että myös kirjoitetun tekstin kieliopilliset valinnat kuljettavat mukanaan tietoa siitä, kuinka osallistujat orientoituvat meneillään olevaan vuorovaikutustilanteeseen.
The study also adds to knowledge on municipal workplace communication, offering tools for training of administrative staff and for analyzing organizational change discourse.
Työn tuloksia voidaan näin soveltaa esimerkiksi virkamieskoulutukseen sekä työelämän tutkimus- ja kehitystyöhön.
This further confirms the finding of the explicit marking of the agent as a particular kind of focusing device, allowing for the interactants to treat the request given as particularly relevant in the ongoing interaction.
Eksplisiittinen tekijän ilmaus voi näin toimia paitsi keinona yksilöidä tekijä myös keinona nostaa ohjeen huomioarvoa ongelmallisia tilanteita käsiteltäessä.
The study first investigates conventionalized directives as clause(-like) lexico-grammatical units, profiling the directive function of the text and the agentive role handed down to the addressee.
Tarkastelun lähtökohtana ovat direktiivin eli ohjailevan lausuman käsite sekä joukko opetusviraston ryhmäkirjeitä, jotka edustavat ohjailevaa tekstilajia.
In the data, conventionalized directives are demonstrated to have a central role in the construal of a particular functional stage, the request sequence, realized differently in the three major sub-genres recognized in the data.
Jaksot toteutuvat puolestaan eri tavoin ryhmäkirjeiden kolmessa keskeisessä alatekstilajissa.
This study addresses the interplay of lexico-grammatical and wider textual patterns by which directive meanings are created in an administrative genre.
Työn tavoitteena on lisätä tietoa siitä, millaiset kontekstiseikat motivoivat ryhmäkirjeissä direktiivin muotoilua.