natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a conclusion, the increased risk of CVDs and cancer in hyperthyroid patients is associated to hyperthyroidism and shared risk factors, not the treatment modality.
Tämän tutkimuksen tuloksista voidaan päätellä, että hypertyreoosin sairastaneiden potilaiden lisääntynyt sydän- ja verisuonisairauksien ja maha- ja hengitystiesyöpien riski ei näyttäisi liittyvän hypertyreoosin hoitoon, vaan sairastettuun hypertyreoosiin sekä hypertyreoosin ja sydän- ja verisuonisairauksien ja hypertyreoosin ja tiettyjen syöpien yhteisiin riskitekijöihin.
Secondly, the hazard ratios (HR) for any new hospitalization and mortality due to CVDs and for the incidence of cancer after the treatment were estimated among all the hyperthyroid patients compared to the age- and gender-matched controls, and also in the RAI-treated patients compared to the thyroidectomy-treated patients.
Sen jälkeen analysoitiin sydän-ja verisuonisairauksista johtuvan uuden sairaalahoitojakson ja uuden syövän riski ja sekä kuolleisuus verrattuna ikä- ja sukupuolivakioituihin verrokkeihin.
Hyperthyroidism causes several disadvantageous changes in the metabolism, due to excess amount of circulating thyroid hormones.
Kilpirauhashormonit säätelevät elimistön aineenvaihduntaa, solujen kasvua ja energian tuotantoa.
Three central themes that defined professionalism were discovered in employee-level definitions: 1) employee’s personal characteristics, skills, work experience and self-confidence, 2) independence of work, and 3) professional language, communication and collegial collaboration.
Työntekijätason omista määrityksistä löytyi kolme keskeistä asiantuntijuutta määrittävää kokonaisuutta: 1) Työntekijän ominaisuudet, taidot, työkokemus ja itseluottamus, 2) Työn itsenäisyys ja 3) Ammattikieli, kommunikointi ja kollegiaalinen yhteistyö.
They repeated same expressions of unavoidable change in connection with digitalisation.
Samanlainen puhe väistämättömästä muutoksesta toistui digitalisoitumisen yhteydessä.
Key data consists of interviews carried out in 2003 and the target organisation’s records and documentary data.
Keskeinen aineisto muodostuu vuonna 2003 tehdyistä haastatteluista sekä kohdeorganisaation dokumentti- ja asiakirja-aineistoista.
The approach is a qualitative case study that reviews its subject from a historical perspective.
Kyseessä on laadullinen tapaustutkimus, jossa tarkastellaan kohdetta historiallisesta näkökulmasta.
The doubts that archival staff had about information systems also had a useful aspect, since the aim of the employees was to preserve the results achieved.
Tietojärjestelmää kohtaan tunnetulla epäilyllä on myös hyödyllinen puolensa, sillä työntekijöiden tavoitteena on taata tehdyn työn säilyminen.
In addition, research in professions from similar institutions (general archives, libraries and museums) offer data through which the phenomenon can be linked to a broader context of cultural heritage.
Lisäksi lähiprofessioiden (yleisarkistot, kirjastot ja museot) tutkimukset tarjoavat aineistoa, jota kautta ilmiöitä on mahdollista liittää yhtä tapausta laajempaan kulttuuriperintökontekstiin.
As technological information systems evolved into actual collection management systems, manual systems were slowly phased out.
Kun tekniset tietojärjestelmät kehittyivät aidosti palvelemaan kokoelmienhallintaa, manuaalisista menetelmistä luovuttiin vähitellen.
The findings indicate that staff who began their work in the archives during the 1970s and 1980s often formed a uniform group, while differences were more clearly pronounced in those who began in the 1990s.
Tulosten mukaan 1970- ja 1980-luvuilla arkistossa työnsä aloittaneet muodostivat useissa kohdin yhtenäisen ryhmän ja erot tulivat selvemmin esille 1990-luvulla aloittaneisiin.
These decisions have direct implications for the securing of archival materials.
Työjärjestyspäätöksillä on suoria vaikutuksia aineistojen säilymiseen.
Changes and the Experience of Change in Archival Work from the 1970s to the Beginning of the 2000s: A Case Study on Archival Masses, Technologisation and Expertise
Arkistotyön muutos ja muutoksen kokeminen 1970-luvulta 2000-luvun alkuun - Tapaustutkimus arkistomassoista, teknistymisestä ja asiantuntijuudesta
At the time, memory-based information management was a revered professional skill.
Aikanaan muistinvaraista tiedonhallintaa pidettiin arvostettuna ammattilaisuutena.
The research data indicates that expertise requires time to develop into an internalised knowledge and awareness of one’s own work and work community.
Aineisto paljastaa, että asiantuntijuuden kehittyminen vaatii aikaa muuttuakseen sisäistetyksi tietämykseksi omasta työstä ja työyhteisöstä.
In addition, they connected the emergence of information systems with a certain obligation to adjust in the face of unavoidable change.
Luottamuksen lisäksi tietojärjestelmien tuloon liittyi tietynlainen sopeutumisen pakko väistämättömän muutoksen edessä.
Also, criticism of previous information system versions was more open among those who had started their archival careers later.
Myös aiempien tietojärjestelmäversioiden kritisointi oli myöhemmin aloittaneilla avoimempaa.
Later on, manual systems functioned only as auxiliary or back-up systems for work processes.
Myöhemmin manuaaliset järjestelmät jäivät varajärjestelmiksi tai työprosesseja avustaviksi järjestelmiksi.
The dissertation highlighted the versatile adjustment strategies of employees.
Tutkimus on nostanut esille työntekijöiden monipuoliset sopeutumisstrategiat.
In addition to individual coping strategies, the shared traditions of the workplace and shared stories that connect with personal experiences are important in professional adjustment processes.
Yksilöllisten selviytymisstrategioitten lisäksi työpaikan yhteisellä traditiolla, omiin kokemuksiin limittyvillä yhteisillä kertomuksilla on merkitystä ammatillisissa sopeutumisprosesseissa.
In the technologisation theme, the time perspective of the study highlights a long-term transition from memory-based and manual information management to technological information systems.
Tietoteknistymisteemassa tutkimuksen aikaperspektiivi tuo näkyviin pitkän siirtymisvaiheen muistinvaraisista ja manuaalisista tiedonhallintatavoista teknisiin tietojärjestelmiin.
At first, they expected the system to provide proof of functionality and preserve information, but once this had been assured, their doubt was replaced by trust.
Järjestelmältä odotetaan näyttöä toimivuudesta ja tiedon säilymisestä, jonka jälkeen epäily poistuu ja luottamus astuu tilalle.
The research shows that, despite the fast pace of technologisation and digitalisation in information management, there has been sufficient time for adjustment to take place.
Tutkimus osoittaa, että sinänsä nopeasta tietoteknistymisestä ja digitalisoitumisesta huolimatta sopeutumisprosessiin on ollut hyvin aikaa.
They also had personal experience from the time of fastest growth in the volume of archival materials.
Lisäksi heillä oli omakohtaisia kokemuksia ajoista, jolloin aineistomassojen kasvu oli vilkkainta.
The increased size of collections, however, led first to changes in manual systems and, later on, to the development of technology-based information management systems.
Kokoelmien kasvu johti kuitenkin ensin manuaalisten ja myöhemmin teknisten tiedonhallintamenetelmien kehittämiseen.
This study adds new knowledge: on one hand, about the beginnings of technologisation in archiving, adjusting to growing volumes of materials and general changes to the archiving profession, and, on the other hand, about the permanent and slowly changing characteristics of the work and how archival staff experience these changes.
Tutkimus tuo uutta tietoa arkistotyön tietoteknistymisen alkuvaiheista, sopeutumisesta aineistomäärien kasvuun sekä arkistoprofession yleisistä muutoksista ja toisaalta työn pysyvistä ja hitaasti muuttuvista piirteistä sekä niihin liittyvistä kokemuksista.
Its key themes are growth in the volume of archival materials, technologisation of collection management, and changes in expertise.
Keskeisinä teemoina ovat arkistomassojen kasvu, kokoelmien hallinnan tietoteknistyminen sekä asiantuntijuuden muutokset.
The transitional nature of work processes related to the new formats initially caused a feeling in archival staff of not being in control.
Uusien formaattien työprosessien keskeneräisyys aiheutti aluksi aineistojen käsittelyssä hallitsemattomuuden tunnetta.
The volume grew overall, but, at the same time, some types of material declined in volume, and the digitalisation of some materials began.
Aineistomäärät kasvoivat, mutta toisaalta jotkut aineistoryhmät vähenivät ja jotkut aineistot alkoivat muuttua digitaalisiksi.
The research data did not uncover a strong resistance to technologisation, but a much more intricate process in which adjustment was linked to the generation of trust.
Tutkimusaineisto ei tuonut esille voimakasta muutosvastarintaa tietoteknistymistä kohtaan, vaan monisyisemmän prosessin, jossa sopeutuminen liittyy luottamuksen syntymiseen.
Archival staff made changing use of active, passive, positive and negative adjustment methods, shifting adroitly between them according to context.
Aktiiviset, passiiviset, positiiviset ja negatiiviset sopeutumismenetelmät vaihtelevat ja niitä käytetään monipuolisesti ja tilannekohtaisesti.
This dissertation describes, analyses and interprets changes in archival work and how archival staff experience these changes.
Tutkimus kuvailee, analysoi ja tulkitsee arkistotyön muuttumista ja työntekijöiden muutoskokemuksia.
As a case example, the study uses the Finnish Film Archive (currently the National Audiovisual Institute), particularly its storage tasks between the 1970s and the early 2000s.
Tutkimuksen tapausesimerkkinä on Suomen elokuva-arkisto ja erityisesti sen säilyttämistehtävät 1970-luvulta 2000-luvun alkuun ulottuvalla ajanjaksolla.
In the theme of expertise and profession, archival staff highlighted the specialisation and professionalisation of their work.
Asiantuntijuus- ja professioteemassa keskeiseksi nousivat työn erikoistuminen ja ammattimaistuminen.
Growing material volumes drove them to focus on specific groups of materials, and the rise in archival staff numbers allowed them to specialise in different parts of the collection.
Kasvavat aineistomäärät ohjasivat työntekijöitä keskittymään tiettyihin aineistoryhmiin ja samalla henkilökuntamäärän kasvu mahdollisti erikoistuneet vastuuhenkilöt eri kokoelmanosille.
During the research period, the volume of archival materials grew, which influenced everyday archival work in many ways.
Tutkimusajanjakson aikana aineistomäärät kasvoivat ja vaikuttivat monin tavoin arkistotyön arkeen.
In addition to the appraisal decisions archival staff make during the accrual phase and in the retrospective selection of materials, there are different ways of managing the order of tasks.
Hankintavaiheen arvonmäärityspäätösten ja jälkikäteen tapahtuvan seulonnan lisäksi arkistotyössä on erilaisia tapoja säädellä työn järjestystä.
In turn, this specialisation led to increased professional knowledge in their respective areas.
Erikoistumisen myötä ammattimainen tietämys omasta vastuualueesta lisääntyi.
In addition, research data revealed the intangible nature of digital data and the need to develop proactive archival processes.
Työprosessien keskeneräisyyden ohella tutkimusaineistot paljastavat digitaalisten aineistojen epäkonkreettisuuden ja proaktiivisten arkistointitapojen kehittämisen tarpeen.
The research data does not confirm the concept of a rapid revolution: instead, it depicts an evolution with time for adjustment.
Aineisto ei vahvista käsitystä kaiken nopeasti muuttaneesta kumouksesta, vaan kertoo kehityksestä jossa on ollut tilaa sopeutumiselle.
Similarity and parallelism were typical of both manual and technological systems at their early stages.
Tietoteknistymisen alkuvaiheessa manuaalisissa ja tietoteknisissä järjestelmissä oli tyypillistä samankaltaisuus ja rinnakkaisuus.
The archiving profession has not been extensively researched from the perspective of archival staff experiences.
Arkistoprofessiota nimenomaan arkistotyöntekijöiden kokemuksellisuuden kautta on tutkittu vähän.
The research data collected also indicates that the volume increase in archival materials did not happen in a straightforward manner.
Tutkimusaineisto tuo esille, ettei arkistoaineistojen kertyminen ollut suoraviivaista.
The research reveals a cyclical repetition of adjustment to technological changes, and the cycle of novelty, uncertainty, adjustment and routinisation continues with new technological applications, varying only slightly.
Uutuuden, epävarmuuden, sopeutumisen ja arkipäiväistymisen spiraali jatkuu uusien teknisten sovellusten kohdalla hieman muunnellen.
The dissertation analyses how different generations of archival workers experienced these changes.
Tutkimus analysoi muutoskokemuksia eri työntekijäsukupolvien kautta.
Research results further highlighted a need for prioritisation based on a value definition of archival materials with a perspective that is broader than the traditional one.
Näiden lisäksi arkistomassateemassa nousi tutkimustulokseksi perinteistä arvonmääritystä laajempi priorisointiajattelu.
In the time before technological systems and large archival volumes, archival workers in the 1970s and 1980s had accumulated a personal experience of working with manual and memory-based collections management.
1970- ja 1980-luvuilla työntekijät olivat vielä henkilökohtaisesti kokeneet manuaalisen ja muistinvaraisen työskentelyn ennen teknisiä tietojärjestelmiä sekä ajan ennen suuria aineistomassoja.
Those who began working in the 1990s started out with information systems and large archival volumes, and data analysis shows that without personal experience of rapidly increasing archival volumes it is easier to criticise the decisions made previously.
Aineistoanalyysi kertoo, että ilman omaa arkistomassakokemusta voidaan helpommin kritisoida aiemmin tehtyjä päätöksiä.
However, this experience of a sharp rise in volume was countered by an increase in resources, rising staff numbers and advances in information management.
Toisaalta resurssien kasvu, henkilökunnan lisääntyminen ja tiedonhallinnan kehittyminen lievensivät kokemusta voimakasta arkistomassojen kasvusta.
Additionally, the 5-year survival rates were calculated for the two consecutive study periods.
Laskimme lisäksi eloonjäämisluvut kahdelle peräkkäiselle ajanjaksolle.
This study revealed the birth prevalence of SCT in Finland to lie at 1:15 000, markedly higher than previously reported in other countries.
Tämä osatyö osoitti, että SCT:n syntymähetken vallitsevuus (birth prevalence) Suomessa on n. 1:15 000, mikä on huomattavasti enemmän kuin aiemmin on raportoitu muista maista.
However, a proportion of SCTs have a tendency to recur, at least 50% of the recurrences being malignant.
Osalla kasvaimista on kuitenkin taipumus uusiutua, ja vähintään 50 % uusiutumisista on pahanlaatuisia.
Surviving children who undergo prompt surgery after birth have an excellent prognosis.
Elävänä syntyneillä lapsilla, jotka leikataan pian syntymän jälkeen, on erinomainen ennuste.
However, several risk factors, including environmental, have been proposed.
Useita, mm. ympäristöön liittyviä riskitekijöitä on kuitenkin esitetty yleistymisen syyksi.
Associated abnormalities were found in a third of cases, and 28% (excluding terminations) were stillborn or succumbed perinatally.
Liitännäispoikkeavuuksia todettiin kolmasosalla tapauksista, ja 28 % tapauksista (pois lukien keskeytykset) joko syntyi kuolleena tai menehtyi vastasyntyneisyyskaudella.
Finally, the fourth study (IV) comprised an epidemiological analysis of GCTs in the pediatric and adolescent population (0-19 years of age) in Finland in 1969-2008.
Neljäs osatyö (IV) oli epidemiologinen analyysi itusolukasvaimista lapsilla ja nuorilla (0-19-vuotiaat) Suomessa vuosina 1969–2008.
This incidence has increased in industrialized countries during recent decades, the reason for this remaining largely unclear.
Niiden ilmaantuvuus teollisuusmaissa on kasvanut, ja syy ilmaantuvuuden kasvuun on suurelta osin epäselvä.
Furthermore, malignant testicular GCTs are the most frequent malignancies in Caucasian men aged 20 to 40 years.
Lisäksi pahanlaatuiset kiveksen itusolukasvaimet ovat 20–40-vuotiaden, etnisesti kaukasialaisten miesten syövistä yleisimpiä.
Germ cell tumors - Biology, Clinical Presentation and Epidemiology
Itusolukasvaimet- Biologia, Kliininen Ilmeneminen ja Epidemiologia
The risk factors for GCTs are thus likely to differ between the two sexes.
Näin ollen itusolukasvainten riskitekijät ovat todennäköisesti erilaisia miehillä ja naisilla.
The study included essentially all malignant GCTs encountered in Finland in 1969-2008 (over 3000 cases).
Tutkimukseen otettiin mukaan kaikki Suomessa vuosina 1969–2008 todetut itusolusyövät (yli 3000 tapausta).
This thesis comprises four publications.
Väitöskirjatyö koostui neljästä itsenäisestä osasta.
The molecular basis of GCTs is undefined.
Itusolukasvainten molekulaarinen perusta on avoin.
The most common of all neonatal tumors, sacrococcygeal teratoma (SCT), is a typical and most often benign GCT.
Vastasyntyneiden tavallisin kasvain, ns. sakrokokkygeaalinen teratooma (sacrococcygeal teratoma, SCT), on tyypillinen ja useimmiten hyvänlaatuinen itusolukasvain.
All children with SCT diagnosed and treated at Helsinki University Hospital between 1985 and 2006 (n=33) were included in the study, and made regular follow-up visits.
Kaikki Helsingin Lasten ja Nuorten Sairaalassa vuosina 1986–2008 todetut ja hoidetut SCT-potilaat (n=33) otettiin mukaan tutkimukseen, ja he kävivät säännöllisesti seurannassa Lastenklinikalla.
Study III was again register-based, and evaluated the prevalence of SCT in Finland, along with the effects of SCT on pregnancy outcome.
Osatyö III oli jälleen rekistereihin perustuva, ja siinä selvitettiin SCT:n vallitsevuus (prevalenssi) Suomessa, ja lisäksi SCT:n vaikutukset raskauden kulkuun.
As these GCTs in children are very rare, extension of the study population to e.g. the Nordic scale would enhance detection of even minute incidence trends and insights to biological background of these tumors.
Koska itusolukasvaimet ovat hyvin harvinaisia lapsilla, tutkimuksen laajentaminen esim. yhteispohjoismaiseksi voisi helpottaa jopa pienten ilmaantuvuuden muutoksien toteamista ja näiden tuumoreiden biologisen taustan ymmärtämistä.
In conclusion, this study comprises a comprehensive analysis of pediatric and adult germ cell tumors.
Loppupäätelmänä voidaan todeta, että tämä tutkimus muodostaa kattavan analyysin lasten ja aikuisten itusolukasvaimista.
The study revealed the proportion of malignant GCTs of all malignancies among children and adolescents to be increasing, mainly due to the increase in testicular GCTs in adolescents.
Tämä osatyö osoitti, että itusolukasvainten osuus kaikista lasten ja nuorten pahanlaatuisista kasvaimista on noussut, pääasiassa teini-ikäisten kiveskasvainten osalta.
The incidence of gonadal GCTs in Finland is increasing in men between 15-44 years of age whereas no such changes are seen in figures for women.
Kiveksissä ja munasarjoissa esiintyvien itusolukasvainten ilmaantuvuus 15–44-vuotiailla miehillä on nousussa, kun taas naisilla vastaavaa nousua ei todettu.
Epidemiological register studies are only feasible in countries with reliable national registering, and our data thus add to the limited population-based literature on these tumors.
Epidemiologisia rekisteritutkimuksia on mahdollista toteuttaa vain sellaisissa maissa, joissa on luotettava kansallinen rekisterijärjestelmä.
Thus, and in order to detect possible long-term functional problems related to the tumor and the surgery, these children are followed up for several years after the initial surgical treatment.
Tästä syystä sekä mahdollisten tuumoriin ja leikkaukseen liittyvien toiminnallisten pitkäaikaisongelmien löytämiseksi potilaita seurataan kliinisesti useiden vuosien ajan.
Data on 334 malignant GCTs obtained from the Finnish Cancer Registry were analyzed, focusing on histology, location and stage of the tumor at diagnosis.
Analysoimme yhteensä 334 pahanlaatuisen itusolukasvaimen Syöpärekisteritiedot, ja keskityimme tuumorin histologiaan, sijaintiin ja levinneisyysasteeseen diagnoosihetkellä.
The main findings in study II were that there are significant differences in both the GCT incidences and distribution of morphologies and locations between men and women.
Tämän osatyön tärkeimmät löydökset olivat, että sekä itusolukasvainten ilmaantuvuudessa että histologisessa ja sijainnin jakautumisessa on eroja miesten ja naisten välillä.
The second study (II) was based on the national Finnish Cancer Registry data, and assessed the incidence, histological distribution and locations of malignant GCTs in both sexes.
Toinen osatyö (II) perustui Suomen Syöpärekisterin tietoihin, ja siinä määritettiin pahanlaatuisten itusolukasvainten ilmaantuvuus (insidenssi), histologinen jakautuminen ja sijainnit miehillä ja naisilla.
The Medical Birth Register and the Finnish Cancer Registry were used as additional data sources.
Lisätietoja haettiin myös THL:n Syntymärekisteristä sekä Suomen Syöpärekisteristä.
The focus of attention was the possible relationship between abnormal sample values and cases with recurrences.
Keskityimme erityisesti poikkeavien verikoearvojen ja kasvaimen uusiutumisen mahdolliseen yhteyteen.
Sacrococcygeal teratomas can be classified by location, histology and composition of the tumor.
SCT voidaan jaotella kasvaimen sijainnin, histologian ja koostumuksen mukaan.
Study I was based on a prospective scheme of serial serum tumor marker evaluations.
Ensimmäinen osatyö (I) perustui prospektiiviseen tuumorimarkkeri-seurantatutkimukseen.
Germ cell tumors (GCTs) are a heterogeneous group of malignant and non-malignant neoplasms putatively originating from the same precursor, the primordial germ cell.
Itusolukasvaimet ovat harvinainen ja monimuotoinen ryhmä hyvän- ja pahanlaatuisia kasvaimia, joiden katsotaan saavan alkunsa ns. alkuitusolusta.
All SCT cases, including live births, stillbirths and terminations of pregnancy on fetal indications were identified in the Finnish Register of Congenital Malformations, along with data on associated abnormalities.
Tutkimus sisälsi kaikki SCT-tapaukset, mukaan lukien elävänä ja kuolleena syntyneet sekä sikiöindikaatiolla tehdyt raskauden keskeytykset.
However, the limited number of cases in children, especially girls, made analysis of incidence trends difficult.
Ilmaantuvuuden muutosten analysointi oli kuitenkin haasteellista, sillä lapsilla ja erityisesti tytöillä näitä kasvaimia esiintyy hyvin vähän.
The tumor is usually detected during antenatal ultrasound examinations, and solidity and high vasculature as well as rapid growth are regarded as predictors of a poor outcome.
Raskauden ja sikiön kannalta huonoja ennustetekijöitä ovat mm. kasvainkudoksen kiinteys ja runsas verisuonitus sekä kasvaimen nopea kasvu.
In addition to the viability of alpha-fetoprotein (AFP) as a marker in detecting malignant recurrences, we found that elevated serum CA 125 may indicate non-malignant recurrences, and thus recommend monitoring of these two tumor markers at follow-up visits.
Ensimmäisen osatyön tulokset osoittivat lisäksi, että koholla oleva seerumin CA 125 saattaa ennustaa hyvänlaatuisia uusiutumisia.
This thesis is the first research of speech communication in the context of a Finnish criminal trial.
Väitöskirja on ensimmäinen puheviestinnän tutkimus suomalaisessa oikeussaliympäristössä.
Since then criminal trials came to be handled under the principles of orality, immediacy and concentration.
Suomalaista alioikeuden toimintaa oli pitkään kehitetty, ja Euroopan Unioniin yhdistymisen myötä se sai toimintaohjeekseen suullisuuden, välittömyyden ja keskittämisen periaatteet.
The results were analyzed and interpreted through legal statutes especially regulating the principle of orality in trials and also through theories of interpersonal communication.
Tuloksia analysoitiin ja tulkittiin paitsi puheviestinnän myös istunnon suullisuutta säätelevien lakitekstien perusteella, joko suoraan tai välillisesti.