natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The winter season has been able to increase the amount of international tourists when the finnish tourists were getting fewer in the end of the 1990's.
Ulkomaisten asiakkaiden määrä oli nousussa 1990-luvun lopussa, jolloin kotimaisten matkailijoiden määrä väheni.
This has made winter as the main season of the year.
Tämä on johtanut siihen, että alueesta on tullut talvimatkailupainoitteinen.
Summer and spring haven't developed in the same way as the main focus has been on winter.
Kesä ja syksy ovat jääneet kehityksessä toiselle sijalle.
Russian tourists can come by car and can travel more flexibly to the area.
Ainoastaan venäläiset matkailijat pääsevät alueelle autolla, joka näkyy tilastoissa nousevana trendinä alueella talvikaudella.
The winter season has been able to get international tourists to the area as well.
Alueella vilkkain sesonki on talvi, jolloin enemmistö matkailijoista majoittuvat alueella.
The summer season has hardly any foreign flight connections which makes it difficult to increase the amount of international tourists.
Ulkomaisten matkailijoiden saapuminen Kuusamoon on lentoliikenteen varassa, joka hankaloittaa heidän saapumistaan alueelle.
The season reached a new growth in the beginning of the 2000's, but the summer and fall season did not follow.
Talvimatkailu on lähtenyt tästä nousuun, mutta kesämatkailun kehitys ei ole noudattanut samaa kaavaa.
Ski resorts need to be developed as a year-round tourist area.
Talvimatkailukeskuksia pitää kuitenkin kehittää ympärivuotisesti, jotta toiminta olisi kannattava jokaisena vuodenaikana.
Ruka-Kuusamo area has reached its first stagnation in the mid 1990's.
Elinkaarimallin indikaattoreita katsoessa selviää, että talvimatkailu on ollut ensimmäisessä stagnaatiovaiheessa 1990-luvun puolivälissä.
The ongoing global change challenges us to examine the key factors of rapidly changing northern ecosystems.
Meneillään olevan globaalimuutoksen vuoksi on tarpeen kartoittaa pohjoisten ekosysteemien keskeisimpiä tekijöitä.
Rock and soil variables were also used, but the quality of the data was found poor.
Myös maa- ja kallioperämuuttujia käytettiin, mutta aineiston laatu todettiin huonoksi.
The relative importance of elevation in the phytomass model was 72,8 %.
Sen suhteellinen merkitys oli 72,8 %.
However, the model was slightly biased (–4,3 %), although not statistically significantly.
NDVI-malli oli lievästi harhainen (–4,3 %), joskaan harha ei ollut tilastollisesti merkitsevä.
NDVI was found to be the best SVI to predict phytomass (R2 61,6 %, RMSE 593,5 g/m2).
Normalisoitu kasvillisuusindeksi (NDVI) osoittautui eri indekseistä parhaaksi selitettäessä fytomassaa (R2 61,6 %, RMSE 593,5 g/m2).
One of the most important factors in these environments is living vegetation biomass, also known as phytomass.
Eräs tärkeimmistä tekijöistä on kasvillisuuden elävä biomassa, eli fytomassa.
This thesis examines above ground phytomass in an artic-alpine environment, located in northwesternmost Finland and Ráisduottarháldi –area, Norway.
Tässä tutkielmassa selvitettiin maanpäällistä fytomassaa arktis-alpiinisessa ympäristössä, Käsivarren Lapissa sekä Ráisduottarháldin alueella, Norjassa.
Phytomass decreases rapidly above treeline, which is typically located around 600–700 m a.s.l.
Fytomassa vähenee huomattavasti puurajan yläpuolella, joka sijaitsee alueella tyypillisesti noin 600–700 m mpy välillä.
Potential radiation (11,3 %) and calcium contet of parent material (11,4 %) were also important.
Potentiaalinen vuotuinen säteily (11,3 %) sekä kallioperän kalkkisuus (11,4 %) vaikuttivat muuttujista seuraavaksi eniten.
Forest areas cause significant deviaton to the data, which might explain why the explanatory power of the NDVI model is lower compared to other similar studies carried in pure arctic environments.
Puustoiset koealat aiheuttavat hajontaa aineistoon, mikä saattaa selittää miksi selitysaste on alhaisempi verrattuna vastaaviin tutkimuksiin puhtaasti arktisilla alueilla.
Topographic variables, such as the topographic wetness index (TWI), slope, potential yearly radiation and curvature were derived from digital elevation model and used as a predictors.
Topografiset muuttujat, kuten topografinen kosteus, rinteen kaltevuus, potentiaalinen vuotuinen säteily ja kurvikkuus johdettiin korkeusmallista, ja niitä käytettiin fytomassaa selittävinä tekijöinä.
Goodness of the model is typically assessed by coefficient of determination (R2).
Mallien hyvyyttä on usein arvioitu ainoastaan selitysasteen (R2) avulla.
TWI also had a slight effect, as its relative importance was 4,9 %.
Myös kosteudella oli hienoinen suhteellinen merkitys (4,9 %).
Based on variation partition, the NDVI-model cannot be improved by topograhic nor soil or rock variables.
Hajonnan osituksen perusteella NDVI:n selityskykyä ei pystytty merkittävästi parantamaan topografisilla ja maa- ja kallioperämuuttujilla.
South- and southwestern slopes have higher phytomasses compared to average (c. +17–21 %), which is caused by higher thermal radiation.
Tämä näkyy etelä-lounaisrinteiden huomattavasti keskimääräistä korkeampana fytomassana (n. +17–21 %).
Most of the phytomass is located in trees and other vascular plants located in low elevations (< 600 m a.s.l.).
Suurin osa fytomassasta sijoittui alaville alueille (< 600 m mpy) puihin ja muihin putkilokasveihin.
Based on the linear regression model (NDVI), phytomass varied between 0– 6790 g/m2: Mean phytomass of the study area was 687 g/m2.
Tutkimusalueen fytomassa vaihteli noin 0–6790 g/m2 välillä, sen ollessa keskimäärin 687 g/m2.
The effect of sample size is also briefly tested.
Myös otoskoon vaikutusta selitysasteeseen testattiin.
The number of observations was high in this study compared to almost any other similar studies, but it has to be noted that the study designs differ.
Tutkimuksessa käytetty aineisto oli suuri, mutta on muistettava, että tutkimusasetelmat eivät ole täysin vertailukelpoisia.
Curvature was not a significant factor in the models.
Kurvikkuudella ei ollut merkittävää osaa fytomassan selittäjänä.
Typically, phytomass modelling in artic-alpine areas has been done by using linear regression models having spectral vegetation index (SVI), usually NDVI, as an explanatory variable.
Arktis-alpiininen fytomassamallinnus on tyyppilisesti tehty lineaarisen regressiomallinnuksen avulla käyttäen kasvillisuusindeksiä, yleisimmin normalisoitua kasvillisuusindeksiä (NDVI), selittävänä tekijänä.
Clearly, there is a need of more extensive research on the uncertainties of phytomass estimates.
Joka tapauksessa fytomassaestimaattien epävarmuuksia on tutkittava jatkossa huomattavasti laajemmin.
The most important aim of the study was to produce a best possible estimate of the phytomass in the study area.
Tutkielman keskeisin tavoite oli tuottaa paras mahdollinen estimaatti tutkimusalueen fytomassasta ja selvittää sen jakautumisen taustalla olevia tekijöitä, etenkin topografian osalta.
In BRT-models, elevation was found to be the single most important variable explaining phytomass.
Maastonkorkeus havaittiin BRT-malleissa parhaaksi fytomassaa selittäväksi tekijäksi.
In addition to linear regression models (LM), generalized linear models (GLM) and variation partition were used to find out wether the simple SVI-models can be improved by adding topographic factors into the models.
Yleistettyjen lineaaristen mallien (GLM) ja hajonnan osituksen avulla selvitettiin voidaanko topografisilla ja maa- ja kallioperämuuttujilla parantaa kasvillisuusindeksimalleja.
Phytomass estimates of the study are well in line with other similar studies.
Fytomassaestimaatit vastasivat hyvin aiemmissa tutkimuksissa mitattuja ja mallinnettuja fytomassoja.
Only 0,1 % of the total phytomass is located above 1000 m a.s.l.
Yli tuhannessa metrissä fytomassaa ei ole juuri lainkaan.
The results imply that this kind of approach is needed as the model results varied a lot.
Tehdyt luotettavuustarkastelut osoittautuivat tärkeiksi, sillä otoksella ja sen koolla havaittiin olevan selvä vaikutus mallien tuloksiin.
Bias, root mean square error (RMSE), and correlation of observed and predicted phytomasses are used in addition.
Selitysasteen lisäksi malleja tarkasteltiin ennustettujen ja havaittujen fytomassa-arvojen korrelaation, niiden harhan ja keskineliövirheen neliöjuuren (RMSE) avulla.
Boosted regression trees (BRT) were utilized to find out the importance of individual effects of topographic factors to phytomass.
Näiden muuttujien yksittäistä vaikutusta fytomassaan arvioitiin yleistettyjen luokittelupuumenetelmien avulla (BRT).
This thesis expands this approach and tests different SVI's alongside NDVI.
Tässä tutkielmassa fytomassamallien hyvyyttä arvioidaan laajemmin.
However, many conditions, like aforementioned climate, cannot be expressed naturally in this limited formalism.
Monia asioita, esimerkiksi ilmastotyyppiä, ei kuitenkaan voi luontevasti kuvata tällaisilla rajoittuneilla formalismeilla.
Methods for Redescription Mining
Menetelmiä jälleenkuvausten louhintaan
Discovering such redescriptions can contribute to better our understanding of the influence of climate over species distribution.
Tällaisten jälleenkuvausten löytäminen voi auttaa ymmärtämään ilmaston vaikutuksia lajien levinneisyyteen.
Besides biology, applications of redescription mining can be envisaged in medicine or sociology, among other fields.
Jälleenkuvausten louhinnalla on mahdollisia sovelluksia mm. biologiassa, lääketieteessä ja sosiologiassa.
A practical example in biology consists in finding geographical areas that admit two characterizations, one in terms of their climatic profile and one in terms of the occupying species.
Biologiassa voidaan esimerkiksi etsiä sellaisia maantieteellisiä alueita, joita voidaan luonnehtia kahdella vaihtoehtoisella tavalla: joko kuvaamalla alueen ilmasto tai kuvaamalla alueella elävät lajit.
In scientific investigations data oftentimes have different nature.
Tieteellinen tutkimusaineisto kootaan usein eri termistöä käyttävistä lähteistä.
Redescription mining aims to find distinct common characterizations of the same objects and, vice versa, to identify sets of objects that admit multiple shared descriptions.
Jälleenkuvausten tavoitteena on yhtäältä kuvata samaa asiaa vaihoehtoisilla tavoilla ja toisaalta tunnistaa sellaiset asiat, joilla on useita eri kuvauksia.
Previously, redescription mining was restricted to propositional queries over Boolean attributes.
Aiemmin jälleenkuvausten louhinnassa on rajoituttu tarkastelemaan totuusarvoisia muuttujia sekä propositionaalisia kuvauksia.
We also study approaches for selecting high quality redescriptions to be output by the mining process.
Lisäksi väitöskirjassa tarkastellaan menetelmiä, joilla jälleenkuvausten joukosta voidaan valita kaikkein laadukkaimmat.
This is the motivating idea of redescription mining, the data analysis task studied in this thesis.
Väitöskirjassa tarkastellaan juuri tähän pyrkivää data-analyysimenetelmää, jälleenkuvausten louhintaa (redescription mining).
In order to gain insight into the phenomenon of interest, a natural task is to identify the correspondences that exist between these different aspects.
Näiden erilaisten näkökulmienvälisten vastaavuuksien ja yhteyksien tunnistaminen on luonnollinen tapa lähestyä tutkittavaa ilmiötä.
The first approach relies on an interface for mining and visualizing redescriptions interactively and allows the analyst to tailor the selection of results to meet his needs.
Näihin menetelmiin kuuluvat sekä interaktiivinen käyttöliittymä jälleenkuvausten louhintaan ja visualisointiin, että informaatioteoriaan perustuvaa parametriton menetelmä parhaiden kuvausten valitsemiseksi.
In summary, we take redescription mining outside the Boolean world and show its potential as a powerful exploratory method relevant in a broad range of domains.
Kokonaisuutena väitöskirjatyössä siis laajennetaan jälleenkuvausten louhintaa totuusarvoisista muuttujista myös muunlaisten aineistojen käsittelyyn sekä osoitetaan menetelmän mahdollisuuksia monenlaisilla sovellusalueilla.
Specifically, we start by extending redescription mining to non-Boolean attributes.
Väitöskirjatyössä laajennetaankin jälleenkuvausten käytettävyyttä.
The majority of these strains represented undescribed Bradyrhizobium genospecies.
Suurin osa kannoista edusti Bradyrhizobium-lajeja, joita ei ole vielä tarkasti määritelty.
The versatile leguminous trees and shrubs, such as Erythrina brucei, Crotalaria spp., and Indigofera spp., can be used as forage for cattle and applied as intercrops or fallow crops in low-input agriculture.
Monia trooppisia palkokasvipuita ja pensaita, kuten etiopialaista Erytrhina brucei -puuta sekä Crotalaria ja Indigofera -pensaita, voidaan käyttää proteiinipitoisena karjanrehuna ja hyödyntää maan parantamisessa kasvattamalla niitä viljelykasvien lomassa (intercropping) ja kesantopelloilla.
Thereby leguminous trees and shrubs restore degraded farmland and soil fertility by increasing the content of nitrogen and organic carbon in the soil.
Typpeä sitovat palkokasvit parantavat viljelymaan rakennetta ja viljavuutta edistämällä typen ja hiilen sitoutumista maahan.
In addition to Bradyrhizobium species, a few Rhizobium species (six strains) were found to sporadically nodulate E. brucei, Indigofera spp., and common bean.
Edellä mainittujen lajien lisäksi myös muutamat muut Rhizobium-lajit nystyröivät satunnaisesti E. brucei ja Indigofera -kasveja sekä tarhapapua.
Nitrogen is one of the major essential nutrients for plant growth along with phosphorus and potassium.
Typpi on fosforin ja kaliumin ohella kasvien kasvulle välttämätön ravinne.
Non-nodulating, endophytic bacterial strains representing seven genera, namely Agrobacterium, Burkholderia, Paenibacillus, Pantoea, Pseudomonas, Rhizobium and Serratia, were found to colonize nodules of Crotalaria incana and common bean when co-inoculated with symbiotic rhizobia.
Lisättäessä koekasveihin endofyyttisiä bakteereita yhdessä symbioottisen ritsobin kanssa sekä ritsobi että seuraaviin sukuihin kuuluvat endofyyttiset bakteerit kolonisoivat Crotalaria incana -taimien ja tarhapavun nystyröitä: Agrobacterium, Burkholderia, Paenibacillus, Pantoea, Pseudomonas, Rhizobium ja Serratia.
In addition, the majority of nodule endophytic bacterial strains and the sporadic symbionts showed several plant growth promoting activities, which indicate their potential role in improving plant growth.
On mahdollista, että satunnaiset symbiontit ja endofyyttiset bakteerit edistävät kasvien kasvua muullakin tavoin kuin typensidonnan kautta, sillä ko. bakteerit tuottivat yhdisteitä, joiden on todettu parantavan kasvien kasvua.
Based on MLSA and AFLP fingerprinting analyses combined with nodulation test result, twenty-five strains belonging to the Rhizobium leguminosarum complex (Rhizobium phaseoli, Rhizobium etli, Rhizobium leguminosarum and a novel Rhizobium taxa) were found to be true common bean nodulating rhizobia in Ethiopia (Paper I).
Rhizobium phaseoli, R. etli, R. leguminosarum sekä tieteelle uusi Rhizobium-laji osoittautuivat Etiopiassa kasvavien tarhapapujen tyypillisimmiksi symbionteiksi.
The nifH and nodY/K gene phylogenies of the Ethiopian Bradyrhizobium strains were generally consistent with the nodA gene phylogeny, supporting the monophyletic origin of the symbiotic genes in Bradyrhizobium (Paper II).
Bradyrhizobium-suvun bakteereilla symbioottisten, nystyrän muodostukseen ja typensidontaan liittyvien geenien fylogenia muistutti jossain määrin lajimäärityksessä käytettyjen ylläpitogeenien fylogeniaa.
Therefore, this thesis deals with diversity and phylogeny of 143 bacterial isolates obtained from root nodules of E. brucei, Crotalaria spp., Indigofera spp., common bean and soybean growing in different sites in Ethiopia.
Tutkimusta varten eristettiin 143 bakteerikantaa Etiopian keski-, etelä- ja itäosissa kasvaneiden palkokasvien juurinystyröistä.
Two unique lineages which most likely represent novel Ethiopian Bradyrhizobium species were discovered among the collections (Paper II).
Kaksi fylogeneettistä ryhmää edusti tieteelle uusia Bradyrhizobium-lajeja.
Fifty-six strains isolated from root nodules of E. brucei, Crotalaria spp., Indigofera spp., and soybean (Glycine max) were mainly identified as genetically very diverse slow-growing Bradyrhizobium species, being distributed into fifteen phylogenetic groups under Bradyrhizobium japonicum and Bradyrhizobium elkanii super clades.
Puuvartisten palkokasvien ja soijapavun nystyröistä eristetyistä bakteereista 56 kantaa kuului hidaskasvuiseen Bradyrhizobium-sukuun.
The biological nitrogen fixation (BNF) process that occurs by the symbiotic interaction of leguminous plants and certain bacterial species (commonly known as rhizobia) is the main source of biological nitrogen input into the soil and therefore plays an important role in maintaining the sustainability of ecosystem services.
Tämän ekosysteemipalvelun, symbioottisen biologisen typensidonnan hyödyntäminen on edullinen ja ekologisesti kestävä keino parantaa maan viljavuutta.
Fifty-six non-symbiotic endophytic bacterial strains representing diverse Gram-negative and Gram-positive bacterial genera were also isolated from nodules of E. brucei, Crotalaria spp., Indigofera spp., soybean and common bean (Paper I, III).
Kaikkien tutkittujen palkokasvilajien nystyröistä eristettiin symbioottisten ritsobien ohella 56 Gram-negatiivista ja Gram-positiivista bakteeria, jotka eivät enää muodostaneet nystyröitä alkuperäisiin isäntäkasveihin.
Taxonomy of the root nodule bacteria was studied using multilocus sequence analyses (MLSA) of the core genes 16S rRNA, recA, rpoB, and glnII.
Bakteereiden geneettistä monimuotoisuutta, systematiikkaa (taksonomia) ja kehityshistoriaa (fylogenia) tutkittiin analysoimalla niiden DNA-sormenjälkiä sekä symbioottisten ja bakteerisolun ylläpitogeenien sekvenssejä.
The usefulness of these legumes can be boosted by inoculating them with effective symbiotic nitrogen-fixing rhizobia.
Vaikka maan viljavuutta voitaisiin parantaa keinolannoitteilla, etiopialaisilla pienviljelijöillä ei aina ole varaa hankkia niitä.
The symbiotic gene phylogenies of Bradyrhizobium species were somewhat consistent to their housekeeping gene phylogenies.
Eri Rhizobium-lajien keskuudessa symbioottiset geenit olivat sitä vastoin hyvin samanlaiset.
The nodulation test results showed that most rhizobial species were effective in nitrogen fixation on their respective host plants.
Palkokasvit sitovat symbioosissa juurinystyrän typpibakteereiden (ritsobit) kanssa ilmakehän typpeä kasveille ja muille eliöille käyttökelpoiseen muotoon.
The yield of food legumes such as common bean and soybean can also partly be increased through the use of efficient rhizobial inoculants.
Typen ja muiden kasviravinteiden puute pienentää viljelykasvien ohella myös palkokasvien, kuten tarhapavun ja soijapavun satoja.
Phylogeny of nodulation (nodA, nodC, nodK/Y) and nitrogen-fixation (nifH) genes of the rhizobia were also studied.
sekä tarhapapuun (Phaseolus vulgaris) että soijapapuun (Glycine max).
The measured optical properties of SiOₓ films are compared with the values estimated by using the effective medium approximation and X-ray photoelectron spectroscopy (XPS) results.
SiOₓ kalvojen mitatut taitekertoimet ja absorptiokertoimet on onnistuneesti arvioitu soveltaen effektiivisen väliaineen approksimaatiota ja XPS:llä mitattua kemiallista koostumusta.
We studied optical and structural properties of Si-rich silicon oxide SiOₓ (x < 2) films annealed in a furnace at temperatures up to 1200 °C and containing Si-nc.
Tämän väitöskirjan ensimmäisessä osassa tarkastellaan piillä rikastettujen ja aina 1200 Celsiusasteessa päästettyjen piidioksidikalvojen SiOₓ (x < 2) optisia ja rakenteellisia ominaisuuksia.
Silicon nanocrystals (Si-nc) embedded in a SiO₂ matrix is a promising system for silicon-based photonics.
Piidioksidiin SiO₂ vangitut pii-nanokiteet (Si-nc) ovat osoittautuneet lupaaviksi, sillä valon emissiotehokkuus nanorakenteisessa piissä on merkittävästi makroskooppisen piin emissiotehokkuutta suurempi.
By using a strongly focused laser beam, the structural changes in the free-standing films can be obtained in submicron areas, which suggests a concept of nonvolatile optical memory with high information density and superior thermal stability.
Tulosten perusteella voidaan toteuttaa optinen muisti, jonka tietotiheys on suuri, se on termisesti erittäin kestävä ja muistitieto voidaan pyyhkiä pois ja kirjoittaa uudelleen optisin menetelmin.
Continuous-wave laser irradiation can produce very high temperatures in free-standing SiOₓ and Si/SiO₂ superlattice films, which changes their structure and optical properties.
Työn toisessa osassa tutkitaan laserilla tapahtuvan kuumennuksen vaikutuksia vapaisiin SiOₓ kalvoihin ja Si/SiO₂ superhiloihin.
The laser-induced thermal effects found for SiOₓ films on silica substrates illuminated by focused laser light should be taken into account in optical measurements.
Fokusoidulla laservalolla tapahtuva kuumennus aiheuttaa merkittäviä rakenteellisia ja optisia muutoksia kalvoissa.
The presence of oxygen in the laser-annealing atmosphere decreases the amount of removed Si-nc.
Laservalolla käsitellyillä alueilla havaitaan amorfisessa SiO₂ matriisissa jopa 300 nm:n suuruisia pii-nanokiteitä ja samalla Ramansignaali kasvaa voimakkaasti.
The 1.5-eV photoluminescence probably originates from small (~1 nm) oxidized Si grains or oxygen-related defects, but not from Si-nc with sizes of about 4 nm.
Näin muodostetuissa kalvoissa piidioksidiin vangitut pii-nanokiteet ovat halkaisijaltaan noin 4 nm.
These Si-nc produce high absorption and they are typically under compressive stress, which is connected with the crystallization from the melt phase.
Kalvot on valmistettu joko pii-ioni-istutuksella tai molekyylisuihkukasvatuksella.
Comparison of the structure of central regions for laser annealing in oxygen, air, and inert atmospheres excludes the dominating effect of Si oxidation in the formation of laser-annealed area.
Yhteistyö useiden tutkimusryhmien kesken mahdollisti laajan mikroskooppisten menetelmien käytön (mikro –Raman, läpäisyspektroskopia, fotoluminesenssi, infrapunaspektroskopia, läpäisy –elektronimikroskopia, elektronin energiahäviöspektroskopia, pyyhkäisyelektronimikroskopia, atomivoimamikroskopia ja XPS).
Moderate lipid supplementation did not impair silage dry matter intake or milk production, but altered milk fatty acid composition.
Maltillinen kasviöljylisä ei vähentänyt karkearehun syöntiä, mutta muutti maitorasvan koostumusta.
The increase in milk trans fatty acids due to lipid supplementation was rather small, except when camelina expeller was fed.
Lipidilisä ei juuri lisännyt trans-rasvahappojen osuutta maitorasvassa, paitsi camelinapuristeena annettaessa.
Moderate inclusion of plant lipid supplements on RCS based diet can be used to alter milk fatty acid composition yet further, through additional decreases in medium chain SFA and increases in unsaturated fatty acids inherent to lipid supplements.
Maltillisella kasviöljylisällä (rypsi, auringonkukka, camelina) maitorasvan koostumusta voidaan edelleen muuttaa ihmisravitsemukselle suotuisammaksi keskipitkäketjuisten, tyydyttyneiden rasvahappojen osuuden maitorasvassa vähentyessä ja lipidilisälle ominaisten rasvahappojen lisääntyessä.
Changes in milk fat composition to plant lipids were characterised by decreases in SFA synthesized de novo and increases in the concentrations of unsaturated fatty acids, including trans-11 18:1, cis-9,trans-11 CLA and those inherent in specific lipid supplements (cis-9 18:1, 18:2n-6 and 18:3 for rape, sunflower and camelina lipids, respectively).
Lipidilisä vähensi maitorauhasen de novo synteesistä peräisin olevien lyhyt- ja keskipitkäketjuisten, tyydyttyneiden rasvahappojen pitoisuutta ja lisäsi trans-11 18:1, cis-9,trans-11 CLA sekä lipidilisälle ominaisten tyydyttymättömien rasvahappojen (cis-9 18:1, 18:2n-6 ja 18:3n-3, rypsi-, auringonkukka-, ja camelinalipideille, vastaavasti) pitoisuutta maitorasvassa.