natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In general, recruiting is a process where expertise and suitability are evaluated and defined.
Yhteisesti voi todeta, että rekrytointi on omanlaisensa osaamisen ja sopivuuden arvioinnin ja määrittelyn tapahtuma.
I also seek to find out how a person’s suitability for a job, work, and the work environment is defined within these practices.
Toiseksi kysyn, miten näissä käytännöissä määrittyy ihmisen sopivuus tehtävään, työhön ja työn ympäristöön.
In addition, problems with recruiting are narrowly attributed to a mismatch between the requirements of a task and the skills of the candidates.
Lisäksi ongelmat rekrytoinnissa määrittyvät kovin kapeasti työn vaatimusten ja työnhakijoiden osaamisen kohtaamattomuudeksi.
In research, not much attention has been paid on what is behind the idea of suitability or how the employer and employee relate to its definition in recruiting.
Myös työn tutkimuksessa on melko vähän kiinnitetty huomiota siihen, kuinka rekrytoinnissa käsitys työhön sopivuudesta on syntynyt ja miten sekä työnantaja että työntekijä ovat sopivuuden määrittelyssä läsnä.
The results of this study suggest that tourists understand the term "arctic" most commonly in relation to the elements of winter and cold weather, arctic animals and nature, and the geographical location of the Arctic region.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että matkailijat ymmärtävät arktisuuden ensisijaisesti suhteessa talviolosuhteisiin ja kylmyyteen, arktisiin eläimiin ja luontoon, sekä Arktiksen maantieteelliseen sijaintiin.
The theoretical discussions of meaning generation and sense of place are in this research considered to connect the theoretical side of this study to the empirical.
Merkityksenannon ja paikan kokemisen teoreettisia keskusteluja hyödynnetään tutkimuksessa teorian ja empirian yhdistävinä tekijöinä.
The study is considered to relate to psychology as individual understandings are the object of study.
Tutkimus linkittyy psykologiaan, kun tarkastelun kohteena ovat yksilöiden kokemukset.
I will also examine how do these definitions differ from the definitions given to "arctic" in varying other fields of research, and how do the representations and marketing of the Arctic differ from people’s own perceptions and definitions.
Tarkastelen tutkimuksessa myös sitä, kuinka nämä määritelmät poikkeavat termille annetuista, usean eri tieteenalan olemassa olevista määritelmistä ja kuinka arktisuuden esittäminen ja markkinointi poikkeavat matkailijoiden omista määritelmistä.
People or other social elements are not clearly connected to the conception of "arctic", and elements of summer were not connected to "arctic" at all.
Ihmiset tai sosiaaliset elementit eivät ole selkeästi yhdistettävissä arktisuuteen.
The research question in my study is: How is the term "arctic" colloquially defined by tourists and what types of meanings do they give to it?
Tämän työn tutkimuskysymys on: Kuinka matkailijat määrittelevät termin "arktinen" arkikielessä ja millaisia merkityksiä he antavat sille?
In this study, the term arcticity is used as a descriptive word for something perceived to be "arctic".
Tutkimuksessa termiä arktisuus (arcticity) käytetään kuvailevana sanana arktiseksi koetuille asioille.
The aim of this study is to find out what kind of definitions do international tourists give to the term "arctic", how they comprehend and describe it and what images does it bring to their minds.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on luoda uutta ymmärrystä termin "arktisuus" käytöstä selvittämällä millaisia määrityksiä ulkomaiset matkailijat antavat termille "arktinen", kuinka he ymmärtävät sen ja kuvailevat sitä, sekä millaisia mielikuvia termi heissä herättää.
The tourist definitions of "arctic" maintain great similarities with the ways the Arctic region is defined in varying fields of science, as well as with the images and representations produced of "arctic" through marketing and media.
Matkailijoiden määritelmät arktisuudesta sisältävät yhtäläisyyksiä sekä Arktiksen tieteellisten määrittelyjen, että arktisten kohteiden markkinoinnin tuottamien mielikuvien kanssa.
The results of this study provide valuable information of the scarcely studied social ways of understanding and defining "arctic", and the results of the study can be applied in further research of the topic, as well as in adjustments of tourism marketing applying the term.
Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää aiheen jatkotutkimuksissa sekä termiä hyödyntävän matkailumarkkinoinnin kehittämisessä.
Defining arcticity: phenomenological study on tourists' understanding of arctic
Tutkimuksen aineistoa tarkastellaan ja analysoidaan fenomenologian näkökulmasta, pyrkimyksenä selvittää miten Lapissa vierailevat matkailijat ymmärtävät arktisuuden.
Data collected by interviewing tourists in Rovaniemi, Finnish Lapland, is examined in a theoretical framework of phenomenology and analyzed using the analytical method of interpretative phenomenological analysis (IPA).
Rovaniemellä kerätty haastatteluaineisto koostuu kymmenestä puoli-strukturoidusta haastattelusta.
The discussion of organisational values began in the late 1990s.
Keskustelu organisaatioiden arvoista alkoi 1990-luvun loppupuolella.
Changes are generally perceived as necessary and relevant.
Muutoksia pidettiin tarpeellisina ja merkityksellisinä.
The interviewees comprised of six employees from different Evangelical Lutheran parishes.
Haastateltavina oli yhteensä kuusi työntekijää eri evankelisluterilaisista seurakunnista.
Studies on this topic have been and remain relevant due to developments such as the many social and global changes of our times and the rap-id evolution of technology and telecommunications.
Tutkimukset ovat olleet ja ovat edelleen ajankohtaisia johtuen muun muassa aikakautemme yhteiskunnallisista ja globaalisista muutoksista sekä tekniikan ja tietoliikenteen nopeasta kehityksestä.
The data was analysed with data-driven content analysis and thematic categorisation.
Aineiston analyysimenetelmänä käytettiin aineistolähtöistä sisällönanalyysia ja teemoittelua.
The relevance of values and values-based leadership to permanence, in spite of changes, relates to respecting people as individuals.
Arvojen ja arvojohtamisen merkitys pysyvyyteen muutoksista huolimatta liittyy ihmisten kunnioittamiseen yksilöinä.
Change as a research topic, viewed from varying perspectives, has been of interest to many schol-ars in various fields of study and levels of education.
Muutos tutkimusaiheena on kiinnostanut tutkijoita eri tieteenaloilla ja koulutusasteilla vaihtelevista näkökulmista katsottuna.
Values and values-based leadership are essential for the leadership of organisa-tions and workplace communities, also in times of change.
Arvot ja arvojohtaminen ovat keskeisiä lähtökohtia organisaatioiden ja työyhteisöjen johtamisessa myös muutosten aikana.
A perception of permanence in spite of changes is also highly relevant to employees.
Myös kokemus pysyvyydestä muutoksista huolimatta on merkityksellistä ihmisille.
Changes tend to proceed differently in case of each individual, bringing about various phases and emotions.
Muutokset etenivät eri vaiheiden ja tunteiden kautta yksilöllisesti.
The topic of this thesis is change as experienced by people and the importance of values and values-based leadership during change.
Tämän tutkielman aiheena on muutos ihmisten kokemana – arvojen ja arvojohtamisen merkitys muutoksen aikana.
In times of change, values-based leadership is important both from the perspective of the basic mission and targets at work and people management.
Muutoksissa arvojohtaminen on tärkeää työn perustehtävän, tavoitteiden ja ihmisten johtamisen näkökulmasta.
Permanence is perceived as the preservation of personal identity, professional identity and one’s basic mission at work even in times of change.
Pysyvyys muutoksista huolimatta nähtiin ihmisen identiteetin, työn perustehtävän ja ammatti-identiteetin säilymisenä.
Respecting values is a tool for ensuring that employees are treated considerately and humanely in changes.
Arvojenmukaisella toiminnalla voidaan varmistaa henkilöstön kunnioittaminen ja ihmisläheinen kohtelu muutostilanteissa.
The thesis is based on a qualitative study of semi-structured interviews.
Tutkimus on kvalitatiivinen eli laadullinen, ja aihetta lähestytään teemahaastattelujen pohjalta.
The aims of this thesis are to describe change as experienced by employees, see whether values and values-based leadership are sources of permanence in workplace communities even in times of change, and understand the role of permanence and stability.
Lisäksi tavoitteena oli selvittää tuovatko arvot ja arvojohtaminen pysyvyyttä työyhteisöön muutoksista huolimatta ja mikä merkitys pysyvyydellä on. Ihmiset kokivat muutokset oman sen hetkisen elämäntilanteen mukaisesti.
All the qualitative interviews have been conducted in June 2010.
Laadulliset haastattelut tehtiin kesäkuussa 2010.
The most important conclusions drawn in this Thesis are the following.
Työn tärkeimmät johtopäätökset ovat seuraavanlaisia.
Superiors are in the most important communication role and the communication department can never help them enough.
Muutosviestinnässä esimiehet ovat tärkeimmässä viestintävastuussa, eikä organisaation viestintäosasto voi koskaan auttaa ja tukea heitä riittävästi.
This Thesis consists of a theory part and a qualitative data pool that has been gathered through interviews.
Tutkielma koostuu teoriaosuudesta sekä laadullisesta aineistosta, joka on kerätty haastatteluilla.
The data consist of six interviews given by professionals working in the fields of communication management or personnel management in diverse organisations.
Tutkielmaan on haastateltu kuutta (6) viestinnän tai henkilöstöhallinnon ammattilaista erilaisista organisaatioista.
A change communication must be well-planned and organised as to implement a change in organisations in a successful manner.
Hyvin suunniteltu ja toteutettu muutosviestintä on yksi merkittävä keino saada muutos vietyä onnistuneesti organisaatiossa läpi.
Currently, many organisations are facing holistic changes.
Lukuisat muutokset ovat organisaatioissa arkipäivää.
The research question of this paper tries to find an answer to what is the importance of feedback in change communication.
Tutkielman tavoitteena on selvittää viestinnän tekijöiden näkökulmasta, mikä on palautteen merkitys muutosviestinnässä.
A change communication succeeds better when it is well-structured in advance.
Muutosviestintä onnistuu sitä paremmin, mitä paremmin se on suunniteltu.
All the interviewed have been responsible for carrying through alterations in respect to communication.
Kaikki haastateltavat ovat itse olleet mukana organisaatiossaan muutosviestinnän suunnittelussa ja toteutuksessa.
Setting objectives for this change communication taking place during major alterations is rare in organisations.
Viestinnän suunnittelussa olisi asetettava muutosviestinnälle tavoitteet, mitä ei vielä juurikaan tehdä organisaatioissa.
The personnel should be listened to and the employees should be provided with different ways to give feedback.
Henkilöstölle pitäisi luoda enemmän mahdollisuuksia palautteen antamiseen, ja siihen pitää myös rohkaista.
The importance of compiling criticism from personnel is yet to be understood.
Palautteen merkitystä ei ole vielä ymmärretty riittävästi organisaatioissa, ja henkilöstöä voisi kuunnella enemmän.
The plans have to be elastic in order to allow for any feedback that personnel give upwards.
Suunnitelman on kuitenkin oltava joustava, jotta henkilöstön mielipiteet voidaan huomioida viestinnässä.
For example, the employees may experience dread, angriness or perplexity caused by modifications.
Muutos on aina suuri haaste henkilöstölle, sillä se aiheuttaa muun muassa pelkoa, vihaa ja hämmennystä.
However, defined goals would make the assessment of a transformation easier in the long run.
Tavoitteiden asettamisen jälkeen muutosviestinnän onnistumista voidaan arvioida.
In fact, assessment is an essential part in the change communication process.
Arviointi kuuluu olennaisena osana muutosviestintään, mutta organisaatioissa arviointia ei juurikaan tehdä.
The adolescents were interviewed in Oulu and Pelso prisons.
Nuoria on haastateltu Oulun ja Pelson vankiloissa.
Social exclusion is a manifold and topical societal phenomenon.
Syrjäytyminen on monimuotoinen, ajankohtainen yhteiskunnallinen ilmiö.
In Finland, a young person is not put in prison if it can be avoided.
Nuorta henkilöä ei suljeta maassamme vankilaan, mikäli se on millään tavoin vältettävissä.
The results concern not only individual teachers’ pedagogical practices and ways of interaction, but also the whole school culture.
Tutkimuksen tulokset koskettavat yksittäisten opettajien pedagogisten käytäntöjen ja vuorovaikutustapojen lisäksi koko koulun kulttuuria.
Their school work had been unstable, and interaction with adults had been quite susceptible to conflicts.
Koulutyö oli ollut epävakaata ja vuorovaikutus aikuisten kanssa hyvin konfliktialtista.
Adolescents who are in danger of exclusion face factors that threaten their balanced growth and development.
Syrjäytymisvaarassa olevan nuoren elämään on kasautunut tasapainoista kasvua ja kehitystä vaarantavia tekijöitä.
The narratives are analyzed through qualitative content analysis and the narrative research approach.
Kertomuksia eritellään laadullisen sisällönanalyysin pohjalta narratiivisella tutkimusotteella.
Often, these young prisoners’ difficulties had emerged at a quite early stage and increased with their age and advancement in school.
Nuorten vankien ongelmat olivat alkaneet usein hyvin varhaisessa vaiheessa ja kasvaneet ikä- ja kouluvuosien edetessä.
According to previous studies, prisoners had negative experiences at school and their educational level was lower than average.
Aikaisempien tutkimusten mukaan vangit ovat kokeneet koulun usein kielteisesti ja heidän koulutustasonsa on keskimääräistä alhaisempi.
At worst, imprisonment is proven to boost the process of exclusion and to socialize the adolescent into the prison and criminal life style.
Vankeusrangaistuksen on pahimmillaan todettu vahvistavan syrjäytymisprosessia sekä sosiaalistavan vankilaan ja rikolliseen elämäntapaan.
The purpose of the research was to find out, according to the young prisoners’ narratives, what they had been like, what experiences at the comprehensive school had been significant to them, and how they would like to develop a comprehensive school based on their own experiences.
Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää millaisia peruskoululaisia nuoret vangit ovat kertomustensa mukaan olleet, mitkä kokemukset peruskoulussa ovat olleet heille merkityksellisiä sekä miten he haluaisivat kehittää peruskoulua omien kokemustensa pohjalta.
The task of comprehensive school is to socialize and integrate adolescents into society, and to provide them with necessary knowledge.
Peruskoulun tehtävänä on sosiaalistaa ja integroida nuoret yhteiskuntaan sekä pätevöittää heitä tiedollisesti.
Except for one young prisoner, everyone interviewed had dropped out from school: three of them from the comprehensive school, and twenty-five from the upper secondary school.
Yhtä lukuun ottamatta kaikki nuoret olivat koulupudokkaita: kolme oli pudonnut perusasteella ja 25 toisella asteella.
The study urges us to discuss methods to help the school prevent dropouts and thus prevent exclusion even more widely.
Tutkimus haastaa pohtimaan menettelytapoja, joilla koulu voi osaltaan ehkäistä koulusta putoamista ja siten syrjäytymistä laajemminkin.
Interventions were not regarded as appropriate and had not interrupted the process of exclusion; instead, they merely estranged the adolescents from the school and the society.
Kertomuksissa kuuluneet väliintulot eivät olleet tuntuneet nuorista tarkoituksenmukaisilta eivätkä ne olleet katkaisseet syrjäytymiskehitystä, vaan pikemminkin vieraannuttaneet nuoria entisestään koulusta ja yhteiskunnasta.
Additionally, the study is related to the question of the integration and inclusion of students with challenging behavior and various learners, as well as addressing issues of student counseling and pupil welfare work.
Tutkimus liittyy myös haastavasti käyttäytyvien ja erilaisten oppijoiden integrointiin ja inkluusioon sekä opinto-ohjaukseen ja oppilashuoltotyöhön liittyviin kysymyksiin.
The end of the results section features a model of teachers’ interaction-based ways of enhancing or preventing young prisoners from dropping out of school.
Tulososion päätteeksi esitetään vuorovaikutukseen pohjautuva malli tavoista, joilla opettaja on toiminnallaan joko edistänyt tai ehkäissyt nuorten vankien koulusta putoamista.
Transferring to secondary school was a turning point that activated nascent difficulties.
Yläasteelle siirtyminen näyttäytyi monelle taitekohtana, joka aktivoi orastavat vaikeudet.
These positive elements that enhanced school performance disappeared from the narratives as they proceeded.
Nämä myönteiset, koulusuoriutumista edistävät elementit katosivat kertomuksista ajan myötä.
Nine-year-long comprehensive education is a statutory part of Finnish children’s and adolescents’ everyday lives, and this central role must be included when dissecting the danger of exclusion among adolescents and examining their lives before imprisonment.
Yhdeksänvuotinen peruskoulu on lakisääteinen osa suomalaisten lasten ja nuorten arkea, ja siten keskeinen osa-alue tarkasteltaessa nuorten syrjäytymisvaaraa ja vankilassa olevien nuorten vankeutta edeltänyttä elämää.
The results include descriptions of the narratives of their school time from twenty-nine young prisoners, aged 17-21.
Tutkimustuloksina kuvataan 29 iältään 17–21-vuotiaan vankilaan tuomitun nuoren peruskoulukertomukset.
Their stories of the first years of school described enthusiasm for starting school, the joy of learning, wishing to perform intellectually, and a conscious effort to adjust to school, however, the stories revealed some hardships as well.
Heidän kertomuksissaan ensimmäisiltä kouluvuosilta esiintyi kouluun pääsemisen intoa, oppimisen iloa, halua suoriutua tiedollisesti ja tietoista yritystä sopeutua koulun vaatimuksiin, toki vaikeuksiakin.
Through the narrative analysis, the narratives were analyzed as a whole, and three types of narratives of studenthood from the viewpoint of school commitments and attitudes were constructed.
Narratiivisessa analyysissä kertomuksia lähestytään kokonaisuuksina ja niistä konstruoidaan kolme tyyppikertomusta koululaisuudesta perus-kouluun sitoutumisen ja suhtautumisen pohjalta.
In the analysis of narratives, the most significant categories representing the adolescents’ school years were the challenges of being a schoolchild, teachers’ influence over attending school, and the increased meaningfulness of school perceived after being transferred to a small teaching group.
Narratiivien analyysissä merkityksellisimmiksi kouluvuosia kuvaaviksi kategorioiksi nousevat koululaisena olemisen haasteellisuus, opettajien moninainen merkitys koulunkäynnille sekä pienryhmä-siirron tuottama koulumielekkyyden lisääntyminen.
Studies and pursuit of studying did not have much focus in the adolescents’ narratives; instead, they concentrated on the school as a social environment.
Opiskelu ja oppimisen tavoittelu eivät saaneet suurta sijaa nuorten vankien kertomuksissa, vaan kertomukset keskittyivät kouluun sosiaalisena ympäristönä.
Dropping out at the comprehensive or upper secondary school level makes socialization into society difficult in many ways, and puts adolescents in danger of exclusion.
Putoaminen perus- tai toisella asteella vaikeuttaa moninaisesti yhteiskuntaan kiinnittymistä ja asettaa nuoren laajempaan syrjäytymisvaaraan.
While everyone’s dropout process was unique, their narratives had plenty in common.
Koulusta putoamisen prosessi oli ollut jokaisella viime kädessä omanlaisensa, mutta kertomuksissa oli runsaasti myös yhteneväisyyksiä.
Various active and passive undesirable behaviors were salient descriptors in all of the young prisoners’ school experiences.
Kaikkien nuorten vankien koulunkäynnin keskeisiksi kuvaajiksi nousivat moninainen aktiivinen ja passiivinen ei-toivottu käyttäytyminen.
Probably, the ultimate result of the process of exclusion is to convict an adolescent of criminal behavior.
Nuoren syrjäytymiskehityksen äärimmäisenä seurauksena voidaan pitää hänen tuomitsemistaan vankilaan rikoskäyttäytymisestä.
The study strengthens the previous results: the accumulation of problems and their intergenerational occurrence.
Tutkimus vahvistaa ongelmien kasautumistaipumusta ja osin myös niiden ylisukupolvista ilmenemistä.
Some were uninterested, but none of them had a negative attitude towards school.
Nuoret vangit olivat suhtautuneet koulunalkuun pääosin myönteisesti, muutamat välinpitämättömästi, mutta ei kukaan kielteisesti.
The sections had a reasoned basis on the van Hiele’s theory.
Näillä osioilla oli perusteltu yhteys van Hielen teoriaan.
The main attention was paid on the developmental project of geometry teaching that was implemented in basic education in 2002–2015.
Päähuomio kohdistetaan geometrian opetuksen kehittämishankkeeseen, jota toteutettiin perusopetuksessa 2002–2015.
The development of geometric thinking in this study during different research years appeared mainly as progress from the lowest level vH0 to the level vH1.
Geometrisen ajattelun kehittyminen tässä tutkimuksessa eri tutkimusvuosien aikana ilmeni pääasiassa siirtymisenä alimmalta tasolta vH0 tunnistamisen tasolle vH1.
The research results of all students aged between 11–16 years who participated in the geometry test in 2003 (N=39), 2005 (N=200), and 2006 (N=184) were consistent with national and international findings according to which the geometric thinking of children of that age represents levels 1, 2, and 3.
Tutkimustulokset kaikkien geometrian testiin 2003 (N=39), 2005 (N=200) ja 2006 (N=184) osallistuneiden perusopetuksen 11–16-vuotiaiden oppilaiden osalta myötäilevät vastaavia kansallisia ja kansainvälisiä tutkimustuloksia, joissa geometrinen ajattelu ilmenee tuossa ikävaiheessa tasoilla 1, 2 ja 3.
After the project, students described their experiences with self-assessment forms.
Projektityön päättyessä oppilaat kuvailivat kokemuksiaan itsearvioinnin avulla.
The main task in teaching was the following question about tessellations: Which kinds of similar tiles can be arranged together so that the open surface will be covered completely without gaps and without overlaps?
Opetuksessa pääongelmaksi määriteltiin seuraava tesselaatioon nojautuva kysymys: Minkä muotoiset keskenään samanlaiset laatat voidaan sovittaa toisiinsa siten, että vapaa tasopinta peittyy aukottomasti ja ilman päällekkäisyyttä?
When implementing the learning environment, it is important to have sufficiently time for activities and joint reflection, and for opportunities to support various learners.
Oppimisympäristön toteuttamisessa tulisi varata riittävästi aikaa toimintaan ja yhteiseen reflektioon sekä mahdollisuus kaikin tavoin tukea oppilaiden erilaisuutta.
The action-oriented and problem-based geometric learning environment had promoted students’ conceptual understanding.
Toiminnallinen ja ongelmalähtöinen geometrian oppimisympäristö edisti oppilaiden käsitteellistä ymmärrystä.
Students knew the most common geometric concepts and concluded them mainly based on their visual observations.
Oppilaat osaavat näin yleisimmät geometriset käsitteet ja päättelevät ne suurelta osin näköhavaintojensa perusteella.
During the project, teachers discussed regularly about the progress of work and analyzed the possibilities of various solutions from the perspectives of individual working and team work.
Projektityöskentelyn aikana keskusteltiin säännöllisesti töiden etenemisestä sekä pohdittiin eri ratkaisumallien mahdollisuuksia yksilö- ja ryhmätyön näkökulmista.
The qualitative research data were collected during the project by observing and filming classroom situations.
Kvalitatiivista tutkimusaineistoa kerättiin projektityöskentelyn aikana havainnoimalla ja kuvaamalla luokkatilanteita.
This new kind of teaching entity introduced student with more participatory math education than before.
Tämä uudentyyppinen opetuskokonaisuus ohjaa oppilaita aikaisempaa osallistavampaan matematiikkaan.