natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The results of this study were compared with previous theory and the results were supplemented with a picture of the medication management process and a fishbone diagram was drawn from the risk factors and contributing factors of the medication management process.
Tutkimuksen tuloksia verrattiin aikaisempaan teoriaan ja tulokset täydennettiin lääkehoitoprosessinkuvaan ja lääkehoitoprosessin riskitekijöistä piirrettiin kalanruotokuvaaja.
Process of medical treatment in the informal caregiving of the elderly
Lääkehoitoprosessin toteutuminen iäkkäiden omaishoidossa
Although the medication management process in informal caregiving has been studied and is known to have significant risks, research data focusing on the older adults is still limited.
Vaikka lääkehoidon toteutumista omaishoidossa on tutkittu, ja siinä tiedetään olevan merkittäviä lääkitysturvallisuusriskejä, tutkimustieto iäkkäiden omaishoitoperheiden näkökulmasta on vielä vähäistä.
Family caregivers and care recipients wish to have more counselling, more monitoring of medication and better interaction with health care.
Omaishoitoperheet toivoisivat enemmän neuvontaa, lääkehoidon seurantaa sekä parempaa vuorovaikutusta terveydenhuoltoon.
In addition, the study examined the informal carers and care recipients own development proposals to improve medication management process.
Lisäksi tutkimuksessa selvitettiin omaishoitoperheiden omat kehitysehdotukset turvallisen lääkehoitoprosessin parantamiseksi.
The aim was to identify medication errors and medication risks in the medication management process and to find out how the caregivers manage them.
Tavoitteena oli tunnistaa poikkeamat ja lääkitysturvallisuusriskit ja selvittää miten omaishoitajat hallitsevat niitä.
The aim of this study was to describe the medication management process of informal carers and care recipients of at least 65 years old.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli kuvata vähintään 65-vuotiaiden omaishoidettavien sekä sopimushoitajien lääkehoitoprosessin toteutumista.
A total of 21 volunteer informal carers and care recipients living in the Helsinki metropolitan area were recruited to this study.
Tutkimukseen rekrytoitiin yhteensä 21 vapaaehtoista pääkaupunkiseudulla asuvaa omaishoitoperhettä.
The most frequent medication errors were found in counselling, medication administration and in medication treatment monitoring.
Eniten poikkeamia ilmeni lääkeneuvonnassa, lääkkeen antamisessa ja ottamisessa sekä lääkehoidon seurannassa.
As a contributing factor, the healthcare professionals’ haste and the responsibility of the caregiver recurred in the background of the medication errors.
Myötävaikuttavina tekijöinä poikkeamien taustalla toistuivat terveydenhuollon henkilökunnan kiire ja vastuun jääminen omaishoitajalle.
These results indicate that the sandy sediments in the aphotic coastal zone of the Baltic Sea have an important role in N removal and retention, and are thus an integral component of the Baltic coastal N filter.
Tutkimustulosteni mukaan rannikon valottomat hiekkapohjat ovat olennainen osa Itämeren luontaista suodatinta, ja niillä on tärkeä rooli niin typpikuormituksen viivästyttämisessä kuin poistamisessakin.
The aim was to establish a more comprehensive view of the Baltic Sea coastal N filter, where N transformation processes remove (via denitrification and anaerobic ammonium oxidation) and retain (via dissimilatory nitrate reduction to ammonium) land-derived N and thereby reduce its availability to the open sea; so far these processes have not been quantified in the deeper, aphotic sandy sediments.
Yhdellä tutkimusalueella havaittiin typenpoiston lisäksi myös aiemmin hiekkasedimenteissä merkityksettömäksi arvioitua typpeä viivyttävää prosessia, nitraatin pelkistystä ammoniumiksi.
Benthic nitrogen (N) cycling in sandy sediments in the stratified aphotic coastal zone (> 15 m) of the Baltic Sea was investigated along a north–south environmental gradient of N loading, trophic status, coastal geomorphology and sediment permeability.
Typen kierto Itämeren rannikon valottomissa hiekkasedimenteissä Kaikkialla maailmassa rannikoille vuotaa valuma-alueilta liikaa typpiyhdisteitä, lähinnä maatalouden valumista ja fossiilisista polttoaineista.
The results further show the strong influence of the local environment on N cycling rates, emphasizing the need for context dependent data analysis, particularly in a diverse coastal setting such as in the Baltic Sea.
Tutkin typen kiertoa Itämeren pohjasedimentiessä kolmella olosuhteiltaan erilaisella alueella.
Nitrogen cycling in aphotic coastal sandy sediments of the Baltic Sea
Niin typpikuormitus, rehevöitymisaste kuin sedimentin läpäisevyyskin kasvoivat pohjoiselta alueelta eteläisimmälle.
These findings can potentially be used to increase yields in forestry and agriculture.
Näitä löydöksiä voidaan mahdollisesti hyödyntää maa- ja metsätaloudessa lisäämään tuotantoa.
However, the gene regulatory network acting downstream of these hormonal cues has remained unknown.
Näiden hormonaalisten viestien ohjaama geeninsäätelyverkosto on ollut kuitenkin tuntematon.
The vascular system of plants functions as a transportation route for water, nutrients and signaling molecules while also forming a support structure and generating most of the radial growth by increasing the number of cell files through periclinal cell divisions.
Kasvien johtosolukko kuljettaa vettä, ravinteita ja viestimolekyylejä, sekä toimii tukirakenteena, joka tuottaa suurimman osan kasvin paksuuskasvusta solun pitkittäisen akselin suuntaistesti tapahtuvien ns. periklinaalisten solunjakautumisten avulla.
These features have transformed life on Earth by enabling plants to colonize land and grow larger.
Näiden ominaisuuksien ansiosta kasvit pystyivät siirtymään maalle ja kasvamaan kooltaan suuremmiksi, minkä seurauksena elämä maanpäällä muuttui täysin.
The PEAR-HD-ZIP III regulatory module decodes hormonal and microRNA signals to result in the formation of a highly active peripheral zone and a more quiescent central zone during procambium development.
PEAR-HDZIP III säätelymoduuli tulkitsee hormonaalisia ja mikroRNA signaaleja minkä seurauksena esijälteen muodostuvat aktiivisesti jakautuva reuna-alue ja hiljainen keskialue.
Together, PEAR and DOF2.1 proteins control all of the periclinal divisions in the procambium through their activity in partially distinct domains.
Osittain eri alueilla toimivat PEAR ja DOF2.1 proteiinit säätelevät kaikkia esijällen periklinaalisia solunjakautumisia.
The PEAR and HD-ZIP III genes form a feedback loop in which the PEAR proteins promote HD-ZIP III transcription while the HD-ZIP IIIs inhibit PEAR transcription and protein movement.
PEAR ja HD-ZIP III muodostavat takaisinkytkentämekanismin: PEAR lisää HD-ZIP III:n ilmenemistä, kun taas HD-ZIP III estää PEAR geenien ilmenemistä ja PEAR proteiinin liikkumista.
We have assembled the most complete understanding to date of the regulatory network coordinating procambial development and have identified the protophloem sieve elements as the organizers of radial growth during the early stages of vascular development in the Arabidopsis root.
Työmme luo tähän mennessä kattavimman ymmärtämyksen säätelyverkostoista, jotka ohjaavat esijällen kehitystä ja osoittaa varhaisen vaiheen nilan siiviläsolujen järjestävän paksuuskasvun aktivoinnin lituruohon juuren johtosolukon varhaisessa kehityksessä.
Our research group discovered that radial growth is activated in the peripheral phloem domain by six mobile DOF transcription factors that we named PHLOEM EARLY DOF (PEAR) proteins, consisting of PEAR1, PEAR2, and their four homologues.
Määritimme että näiden solujen jakautumisesta on vastuussa kuuden liikkuvan DOF-transkriptiotekijän perhe, jolle me annoimme nimeksi PHLOEM EARLY DOF (PEAR).
Furthermore, analysis of regulators downstream of the PEARs revealed that they not only promote cell proliferation but also specify the identity of the surrounding cells non-cell autonomously, including procambial and phloem pole pericycle identity.
PEAR proteiinien säätelykohteiden analyysi myös paljasti, että PEAR proteiinit toimivat sekä solunjakautumisten säätelyssä että ympäröivien solujen, kuten esijällen ja nilan viereisten perisyklisolujen, identiteetin määrittämisessä liikkumalla solusta toiseen.
We also determined that a member of the DOF family, DOF2.1, acts downstream of TARGET OF MONOPTEROS 5/LONESOME HIGHWAY-dependent cytokinin biosynthesis to regulate periclinal cell divisions in the outer procambial cells in contact with the xylem axis.
Osoitimme myös, että TARGET OF MONOPTEROS 5/LONESOME HIGHWAY transkriptiotekijäparin aktivoima sytokiniinin biosynteesi aktivoi DOF perheeseen kuuluvan DOF2.1 geenin ilmenemistä.
The interaction of mobile hormones, transcription factors and microRNAs originating from different tissues is required to coordinate developmental processes in the vascular cylinder.
Tuloksemme korostavat solujenvälisen viestinnän tärkeyttä: eri solukoista peräisin olevien liikkuvien kasvihormonien, säätelytekijöiden ja mikroRNA-molekyylien vuorovaikutus tarvitaan ohjaamaan kehitystä.
SMXL3, 4 and 5 act in both the periclinal divisions and phloem specification in a partially redundant manner.
Tutkimuksemme osoittaa, että SMXL3, 4 ja 5 toimivat sekä solunjakautumisten että erilaistumisen säätelyssä osittain päällekkäisesti.
HD-ZIP III expression is promoted by auxin in the xylem axis and inhibited by endodermis-derived mobile microRNA165/166 in the periphery.
Auksiini edistää HD-ZIP III:n ilmenemistä keskuslieriön keskellä sijaitsevissa ksyleemisoluissa, kun taas keskuslieriön ulkopuolelta liikkuva mikroRNA165/166 heikentää HD-ZIP III:n ilmenemistä sen reunoilla.
In mature plants, the conductive tissues xylem and phloem are produced from stem cells in the vascular cambium, which develops from the procambium formed during early development.
Täysikasvuisilla kasveilla johtosolukon puu- ja nilasolut kehittyvät kantasoluja sisältävästä jällestä, jota edeltää varhaisen kasvuvaiheen esijälsi.
PEAR proteins form an inverse concentration gradient to the HD-ZIP III transcription factors, which inhibit periclinal cell divisions in the central domain partially by inhibiting the movement of PEAR proteins.
HD-ZIP III proteiinit estävät periklinaalisia solunjakautumisia keskuslieriön keskiosassa osittain estämällä PEAR proteiinien liikkumista.
The vascular cylinder of the Arabidopsis root comprises a central xylem axis with a peripheral phloem pole on either side and procambial cells located between the xylem and phloem.
Arabidopsis thalianan eli lituruohon keskuslieriössä puu- eli ksyleemisolut muodostavat akselin keskelle, nilasolut ovat molempien puolien reunoilla ja esijällen solut sijaitsevat näiden välissä.
I investigated procambium patterning in the Arabidopsis root.
Tutkin esijällen muodostumista lituruohon juuressa.
We also identified SUPPRESSOR OF MAX2 1-LIKE 3 (SMXL3), a member of SMXL subclade 2 which is expressed in the early phloem and procambium cells, as a putative direct target of PEAR2 that is sufficient to promote periclinal divisions.
Tutkimuksessamme havaitsimme, että PEAR2 aktivoi SUPPRESSOR OF MAX2 1-LIKE (SMXL) proteiinien toiseen alaluokkaan kuuluvan SMXL3 geenin ilmenemistä.
Characterization of SMXL subclade 2 identified SMXL3, 4 and 5 as essential regulators of phloem formation that act very early in development and thus are required for all aspects of phloem development.
SMXL proteiinien toisen alaluokan jäsenet SMXL3, 4 ja 5 säätelevät lisäksi nilan kehitystä.
Phloem specification requires periclinal divisions in the procambium.
DOF2.1 säätelee periklinaalisia solujakautumisia ksyleemin viereisissä reuna- alueen esijälsisoluissa.
The endoplasmic reticulum (ER) is the largest membrane bound organelle in a cell and has multiple responsibilities.
endoplasmic reticulum, ER) on solun suurin kalvon rajoittama organelli, ja sillä on useita tehtäviä.
Our findings also throws light on the role of different domains in each of these proteins such as the reticulon homology domain (RHD) that was observed to be present in all these proteins under study.
Tulokset antavat myös lisätietoa eri domeenien rooleista näissä proteiineissa, esim. retikulonihomologia-domeenista (RHD), jonka löydettiin kaikista näistä proteiineista.
In this research, Reticulon family of proteins (RTN) were characterised using high-end microscopic techniques.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa karakterisoitiin Reticulon-proteiineja (RTN) uusilla, kehittyneillä mikroskooppisilla tekniikoilla.
Such a balance is possible only with a well-functioning set of factors that constantly communicate with each other throughout a cell cycle.
ER:n toimivan tasapainon saavuttamiseksi tarvitaan useita tekijöitä, jotka ovat vuorovaikutuksessa keskenään koko solusyklin ajan.
The ratio of sheet and tubule conformations differ significantly within cell types and during cell cycle.
Laattojen ja tubulusten määrällinen suhde on erilainen eri solutyypeissä ja solusyklin vaiheissa.
Although research on such factors are still on-going, many in-depth details on such factors (e.g. their precise localization) and their mechanism of action plus novel factors for ER shaping still needs to be resolved using techniques involving high end light and electron microscopy.
Nämä tekijät ovat edelleen tutkimuksen kohteena, ja yksityiskohtien esim. tarkan paikantumisen ja toimintamekanismin selvittämiseksi sekä vielä tuntemattomien, ER:n rakenteeseen vaikuttavien tekijöiden löytämiseksi, on käytettävä kehittyneitä tekniikoita kuten valo- ja elektronimikroskopiaa.
During mitosis, ER undergoes a major transformation in its structure, where the sheet-tubule ratio shifts more towards tubules.
Solunjakautumisen aikana ER:n rakenne muuttuu, ja tubulaarisia rakenteita muodostuu suhteellisesti enemmän.
In addition, another family of proteins belonging to receptor expression enhancing protein (REEP), namely REEP3 and REEP4 were studied for shaping ER during mitotic stage of cell cycle.
receptor expression enhancing protein) proteiinien REEP3 ja REEP4 vaikutusta ER:n rakenteeseen tutkittiin solunjakautumisvaiheen aikana.
ER’s two major structural motives, namely sheets and tubules, play very complex yet not fully understood role in giving ER its overall structure and function.
ER:n päärakenteet, laatat ja tubulukset, muodostavat monimutkaisen verkoston, eikä niiden kaikkia toimintoja täysin vielä tunneta.
Specific factors keep this process sound by acting actively during the stage of mitosis for proper cell division to occur.
Eri tekijät toimivat aktiivisesti solunjakautumisen eri vaiheissa mahdollistaen näin solujen jakautumisen.
Collectively, this work elaborates on proteins belonging to three classes that shape and position the ER specifically either in interphase or during stages of cell division.
Tämä tutkimus syventää tietoja kolmen ER:ä muokkaavan proteiiniperheen proteiineista ja niiden paikallistumisesta ja vaikutuksista ER:n rakenteeseen niin kasvuvaiheessa kuin solunjakautumisen eri vaiheissa.
These factors are specifically responsible for either shaping the ER sheets or tubules in addition to factors that keep the dynamic nature of the ER sound.
Osa näistä tekijöistä osallistuu ER:n rakenteen muokkaamiseen ja osa on vastuussa ER:n dynaamisesta luonteesta.
FAM134C, a poorly characterised protein was identified as one of the RTN4B interacting proteins.
Vähän tutkittu proteiini, FAM134C, tunnistettiin yhdeksi RTN4B:n kanssa vuorovaikutuksessa olevista proteiineista ja se paikallistettiin samankaltaisiin ER:n rakenteisiin kuin RTN4B (laattojen reunat ja tubulukset).
Execution of the various duties performed by the ER requires it to be shaped in a rather complex and intricate manner.
Pystyäkseen suoriutumaan eri tehtävistään ER:n rakenne on monimuotoinen ja alati muuntautuva.
REEP3 and REEP4 collectively were observed both in tubulating peripheral ER during mitosis and clearing tubular ER from the chromatin for a normal mitosis to take place.
Solunjakautumisvaiheessa REEP3 ja REEP4 paikallistettiin tubulaariseen, perifeeraaliseen ER:ään.
The research in this thesis focuses on three family of proteins that we uncover as responsible candidates in shaping the ER. To aid the study, this thesis also discusses the development of a software platform for analysis of microscopic data generated during this study.
Tutkimuksen aikana otettujen mikroskooppikuvien analysointi oli tämän tutkimuksen kannalta oleellista ja tästä johtuen työssä käsitellään myös kuvankäsittelyohjelmiston kehittämistä.
Development of tools to study and analyse data on the lines of image analysis and processing is an unmet need that needs simultaneous attention.
Myös tietoaineiston analysoinnin täytyy edelleen kehittyä pystyäksemme vastaamaan tärkeisiin kysymyksiin, ja sen vuoksi sekä kuvankäsittelyyn että kuvien analysointiin tarvittavien ohjelmien kehittämiseen on kiinnitettävä erityistä huomiota.
FAM134C, similar to the RTN4B also had the capability to promote ER tubules upon overexpression.
FAM134C:n ja RTN4B:n ylituotto aikaansai tubulaaristen rakenteiden muodostamista.
We uncovered the RHD’s crucial role in ER shaping and positioning in REEP3/4 during mitosis.
Tutkimuksen mukaan RHD:lla oli ratkaiseva rooli ER:n REEP 3/4 rakenneproteiinien toiminnassa solunjakautumisen aikana.
The RHD previously known for inserting partially and unsymmetrically in the outer leaflet of the ER gives a strong indication for proteins like RTN4B and FAM134C to localize to ER thus tubulating ER upon overexpression conditions.
RHD:n tiedetään olevan osittain kaksoiskalvorakenteen sisällä ja siten aiheuttavan kalvojen kaarevoitumista: tämä havaittiin myös ER:n tubuloitumisena ylituotettaessa RTN4B:tä tai FAM134C:tä.
We showed RTN4A and RTN4B to localize to ER tubules and sheet edges using pre-embedding immuno electron microscopy (immuno-EM) and electron tomography.
Immuunielektronimikroskopialla ja elektronitomografialla osoitettiin RTN4A:n ja RTN4B:n paikallistuvan ER:n tubuluksiin ja laattojen reunoille.
Using qPCR, RTN4A and RTN4B were observed to be the most expressed isoforms in neurons and epithelial cells respectively.
Kvantitatiivisella polymeraasiketjureaktiolla pystyttiin osoittamaan, että RTN4A on eniten ilmennetty muunnos hermosoluissa ja RTN4B vastaavasti pintakudossoluissa.
Reticulon Homology Domain Containing Protein Families of the Endoplasmic Reticulum
Endoplasma- eli solulimakalvosto (engl.
These include, for example, issues related to formulating suitable evaluation tasks.
Näihin kuuluu esimerkiksi sopivien arviointitehtävien muodostaminen.
They produced useful feedback for developing the system further.
Arviointi tuotti hyödyllistä palautetta järjestelmän jatkokehitystä varten.
Paper V approaches modelling from a computationally creative perspective, by extending the creativity-as-a-search paradigm into co-creative systems.
Julkaisussa V tarkastellaan mallinnusta laskennallisen luovuuden näkökulmasta laajentamalla luovan haun paradigmaa yhteisluoviin järjestelmiin.
The first evaluations are described in Paper II.
Käytettävyyden arviointia on kuvattu tarkemmin julkaisussa II.
This thesis investigates three topics related to human-computer co-creativity: The design of human-computer co-creative systems, their evaluation and the modelling of human-computer co-creative processes.
Väitöskirjassa käsitellään ihmisen ja tietokoneen välisen yhteisluovuuden kolmea teemaa: yhteisluovien järjestelmien suunnittelua, niiden arviointia ja ihmisen ja tietokoneen välisen yhteisluovan prosessin mallinnusta.
The interaction design perspective provides practical methods for the design and evaluation of interactive systems as well as methodological frameworks for analysing design practices in the field.
Vuorovaikutussuunnittelu tarjoaa käytännönläheisiä menetelmiä järjestelmien suunnitteluun ja arviointiin sekä erilaisia teoreettisia näkökulmia alalla vallitsevien suunnittelukäytäntöjen tarkasteluun.
This has potential for extending both human and computational creative capability.
Tämä tarjoaa sekä ihmisille että laskennallisille agenteille uusia luovia mahdollisuuksia.
The second evaluation, described in Papers III and IV, investigates specific metrics for evaluating the co-creative writing experience in more detail.
Julkaisuissa III ja IV tarkastellaan mittareita, joiden avulla voidaan arvioida tarkemmin käyttäjien käyttäjäkokemuksia erilaisissa yhteisluovan kirjoittamisen prosesseissa.
This thesis focuses on the case of one human and one computational collaborator.
Väitöskirja keskittyy erityisesti yhden ihmisen ja laskennallisesti luovan agentin yhteistyöhön.
The computational creativity perspective then again provides a theoretical view to the evaluation and modelling of human-computer co-creativity.
Laskennallisen luovuuden tutkimus puolestaan tarjoaa teoreettisen näkökulman yhteisluovien järjestelmien arviointiin ja yhteisluovuuden mallinnukseen.
Finally the thesis considers modelling human-computer co-creativity.
Lopuksi väitöskirjassa käsitellään ihmisen ja koneen välisen yhteisluovuuden mallinnusta.
To promote the accumulation of design knowledge, special care is taken to report practical issues related to evaluating co-creative systems.
Vuorovaikutussuunnittelun tutkimuksen ja käytännön suunnittelutyön tukemiseksi julkaisuissa paneudutaan erityisesti yhteisluovien järjestelmien arvioinnin käytännön ongelmiin.
Human-computer co-creativity examines creative collaboration between humans and artificially intelligent computational agents.
Ihmisen ja tietokoneen välinen yhteisluovuus on tutkimusala, joka käsittelee ihmisten ja tekoälyagenttien välistä luovaa yhteistyötä.
Two case studies are conducted to evaluate the usability of and user experiences with the Poetry Machine system.
Niistä ensimmäisessä keskitytään Runokoneen käytettävyyden arviointiin ja toisessa Runokoneen käyttäjien kokemusten arviointiin.
The design process is examined through a review of case studies, and a thorough description of the design process of the Poetry Machine system described in Paper I. The review shows that several researchers in the field have assumed a user-centered design approach, but some good design practices, including the reporting of design decisions, iterative design and early testing with users are not yet fulfilled according to the best standards.
Ensimmäistä teemaa, yhteisluovien järjestelmien suunnittelua, käsitellään väitöskirjan julkaisussa I. Julkaisussa kuvataan yhteisluovien järjestelmien yleistä vuorovaikutussuunnitteluprosessia tapaustutkimuskatsauksen kautta, ja tarkastellaan Runokoneen suunnitteluprosessia.
More specifically this thesis studies how children collaborate with a computational collaborator called the Poetry Machine in the linguistically creative task of writing poems.
Väitöskirja koostuu viidestä erillisestä julkaisusta, ja siihen kuuluvissa tapaustutkimuksissa havainnoidaan lasten ja laskennalliseen kielelliseen luovuuteen perustuvan Runokone–nimisen laskennallisesti luovan agentin yhteistyötä.
The new model highlights specific issues for interaction designers to be aware of when designing new computational collaborators.
Kuvatussa laajennuksessa painottuvat vuorovaikutussuunnittelun kannalta oleelliset ristiriitatilanteet, joiden ratkaisutavat vaikuttavat laskennallisesti luovien yhteistyökumppaneiden ominaisuuksiin.
Human-computer co-creativity researchers assume that instead of using computational systems to merely automate creative tasks, computational creativity methods can be leveraged to design computational collaborators capable of sharing creative responsibility with a human collaborator.
Ne mahdollistavat pelkän luovien tehtävien automatisoinnin sijaan tasapainoisemman vastuunjaon ja vuorovaikutuksen ihmisen ja tekoälyagentin välillä.
These topics are approached from two perspectives: an interaction design perspective and a computational creativity perspective.
Teemojen tutkimiseen käytetään vuorovaikutussuunnittelun ja laskennallisen luovuuden menetelmiä.
In Higgs inflation, the Standard Model Higgs boson drives the expansion of the spacetime.
Higgsin bosoni on inflaation kannalta kiinnostava hiukkanen, sillä se voi saada aikaan kiihtyvän laajenemisen vaiheen varhaisessa maailmankaikkeudessa.