natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Effects of uncertainty were studied using two types of forest growth models, individual tree-level models and stand-level models, and with various error simulation methods.
Epävarmuuden seurauksia tarkasteltiin sekä yksittäisten puiden että metsikkötason kasvumalleilla ja käyttäen erilaisia virheiden simulointimenetelmiä.
New method for simulating more realistic forest inventory errors was introduced and tested.
Tutkimuksessa kehitettiin uusi menetelmä entistä realistisempien metsien inventointivirheiden simulointiin.
The new forest inventory error simulation method proved to produce more realistic errors.
Työssä esitetyllä inventointivirheiden simulointimenetel- mällä voidaan jatkossa tuottaa selvästi realistisempia virhejakaumia.
The analysis on the joint effects of various sources of uncertainty provided interesting knowledge about uncertainty in forest simulators.
Eri epävarmuustekijöiden yhteisvaikutusten tarkastelu syvensi tietämystä epävarmuuden vaikutuksista metsäsimulaattoreissa.
According to the results, the various sources of uncertainty can have distinct effects in different forest growth simulators.
Tutkimuksen tärkeimmät tulokset osoittivat eri epävarmuuden lähteiden vaikuttavan selvästi eri tavoin eri metsäsimulaattoreissa.
This uncertainty stemming from different sources has various undesirable effects.
Epävarmuudella, tai tiedon puutteella on monia epäedullisia seurauksia.
Also, three notable sources of uncertainty were combined and their joint effects on stand-level net present value estimates were simulated.
Lisäksi työssä tarkasteltiin kolmen merkittävän epävarmuustekijän yhteisvaikutuksia metsikkötason nettonykyarvojen ennustamisessa.
For this research, material from approximately 250 urban trees was collected in cooperation with the City of Helsinki Public Works Department during 2001 - 2004.
Tutkimusta varten kerättiin, yhteistyössä Helsingin kaupungin rakennusviraston kanssa, noin 250 puun tutkimusmateriaali.
From the total number of trees sampled, approximately 70% were defined as hazardous.
Näistä puista n. 70% oli kuntotutkimuksessa todettu vaarallisiksi.
The decisions concerning these removals are justified by risk assessments carried out by tree care professionals.
Kaatopäätökset tehdään puunhoidon ammattilaisten tekemien kuntoselvitysten perusteella.
The major motivation for this study was to determine the most common profiles of potential hazard characteristics for the three most common urban tree genera in Helsinki City: Tilia, Betula and Acer, and in this way improve management practices and protection of old amenity trees.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää yleisimpien kaupunkipuulajien (lehmus, koivu, vaahtera) tavallisimmat vaurioprofiilit, ja tällä tavoin parantaa puiden kuntoarviointia ja vanhojen kaupunkipuiden suojelumahdollisuuksia.
Old trees growing in urban environments are often felled due to symptoms of mechanical defects that could be hazardous to people and property.
Kaupunkipuita joudutaan kaatamaan lahon ja mekaanisten vikojen aiheuttaman riskin vuoksi.
The most common decay fungi in terms of incidence were Pholiota spp., but decay caused by these species did not have a high potential for causing stem breakage, because it rarely extended to the cambium.
Helokka-lajeja eristettiin tutkimusmateriaalista kaikkein runsaimmin, mutta näiden lajien laho ei yleensä aiheuttanut suurta riskiä rungon katkeamiselle, koska laho pysytteli sydänpuun alueella.
Other fungi that also caused extensive decay were R. populinus, Inonotus obliquus, Kretzschmaria deusta and Phellinus igniarius.
Muita haitallisia lahottajia olivat vaahterankääpä, pakurikääpä, karstasyylä ja arinakääpä.
For protection of old urban trees, it is crucial to develop monitoring methods so that tree care professionals could better analyse the rate of decay progression towards the sapwood and separate those trees with decreasing amounts of sound wood from those with decay that is restricted to the heartwood area.
Varsinkin onkaloituneiden puiden osalta tulisi pyrkiä tunnistamaan puut, joissa puun puolustusmekanismit ovat onnistuneesti rajanneet lahon leviämisen sydänpuun alueelle.
Internal cracks, most often due to weak fork formation, were common causes of potential failure in Acer spp.
Tämä johtui ensisijaisesti heikoista haaraliitoksista, mutta usein repeämisriskiä lisäsi haaraliitoksesta alkunsa saanut vaahterankäävän laho.
For Tilia trees, hollowed heartwood with low fungal activity and advanced decay caused by Ganoderma lipsiense were the two most common profiles.
Lehmuksella suurimman riskin aiheuttivat lattakäävän laho ja runkojen pitkälle edennyt onkaloituminen.
The tree species had characteristic features as potential hazard profiles.
Vaurioprofiilit vaihtelivat puulajin mukaan.
Of the decay fungi observed, G. lipsiense was most often the reason for the increased risk of stem collapse.
Tutkituista lahottajasienilajeista suurimman rungon katkeamisriskin aiheutti lattakäävän laho.
Decay caused by Rigidoporus populinus often increased the risk of stem breakage in these Acer trees.
Vaahteralla suurimman riskin aiheutti isojen oksien ja haarojen repeämisvaara.
Keywords: harvesting, tree bucking optimization, simulation, fuzzy control, genetic algorithms, goodness-of-fit
Asiasanat: Puunkorjuu, katkonnan optimointi, simulointi, sumea säätö, geneettiset algoritmit, yhteensopivuus
Four goodness-of-fit measures were analyzed for their appropriateness in determining the similarity between the log demand and log output distributions: (1) the apportionment degree (index), (2) the chi-square statistic, (3) Laspeyres quantity index, and (4) the price-weighted apportionment degree.
Evaluoitavia mittareita oli neljä: (1) perinteinen jakauma-aste, (2) khi-toiseen testistatistiikkaan perustuva mittari, (3) Laspeyres n määräindeksi ja (4) hintapainotettu jakauma-aste.
This study addresses three important issues in tree bucking optimization in the context of cut-to-length harvesting.
Tutkimuksessa tarkastellaan kolmea hakkuukoneapteeraukseen liittyvää keskeistä kysymystä.
(3) What alternatives do we have to measure the fit between the log demand and log output distributions, and what would be an ideal goodness-of-fit measure?
(3) Miten tavoitetukkijakauman ja toteutuneen tukkijakauman välistä yhteensopivuutta voidaan mitata ja millainen olisi ideaali yhteensopivuuden mittari?
(2) In what ways can we generate stand and product specific price and demand matrices?
(2) Millä tavalla leimikko- ja tavaralajikohtaisia arvo- ja jakaumamatriiseja voidaan tuottaa?
Forest-level pre-control of price matrices resulted in no improvement in the cumulative apportionment degree.
Kumulatiivisella tasolla hintamatriisien etukäteissäädöstä ei näyttäisi olevan hyötyä.
The reference price and demand matrices were either direct copies or slightly modified versions of those used by two Finnish sawmilling companies.
Referenssimatriiseina käytettiin kahden suomalaisen sahateollisuusyrityksen arvo- ja jakaumamatriiseja, joko sellaisenaan tai vähäisessä määrin muutettuna.
(1) Would the fit between the log demand and log output distributions be better if the price and/or demand matrices controlling the bucking decisions on modern cut-to-length harvesters were adjusted to the unique conditions of each individual stand?
(1) Johtaisivatko leimikkokohtaisesti säädetyt arvo- ja/tai jakaumamatriisit parempaan toteutuneen tukkijakauman ja tavoitetukkijakauman väliseen yhteensopivuuteen kuin vakiintunut käytäntö, jossa kaikki leimikot niiden ominaisuuksista riippumatta hakataan samoilla arvo- ja jakaumamatriiseilla?
sawlog stems gathered by harvesters from 15 mature spruce-dominated stands in southern Finland.
Leimikkokohtaisesti säädettyjen arvo- ja jakaumamatriisien suorituskykyä verrattiin ei-leimikkospesifisten referenssimatriisien suorituskykyyn 15 kuusivaltaisessa eteläsuomalaisessa päätehakkuuleimikossa.
Stand-level pre-control of price matrices was found to be advantageous, provided the control is done with perfect stem data.
Hintamatriisien etukäteissäätö näyttää parantavan tavoitetukkijakauman ja toteutuneen tukkijakauman välistä yhteensopivuutta leimikkotasolla, edellyttäen että säätöön käytettävä runkodata vastaa täysin leimikon todellista runkodataa.
Cutting stands under the control of stand-specific demand matrices yielded a better total fit between the demand and output matrices at the forest level than was obtained by cutting each stand with non-stand-specific reference matrices.
Kokonaistavoitejakauman ositus leimikkokohtaisiin osatukkijakaumiin paransi kokonaistavoitejakauman ja kumulatiivisen toteutuneen tukkijakauman välistä yhteensopivuutta riippumatta leimikkokohtaisten tavoitejakaumien generointiin käytetyn runkodatan alkuperästä.
Two types of stand-specific bucking matrices were compiled for each log product.
Leimikkokohtaisia matriiseja oli kahta tyyppiä: todellisen, hakkuukoneen keräämän runkodatan ja estimoidun, leimikoiden ennakkomittausdatasta koostetun runkodatan perusteella tuotettuja.
The study confirmed that any improvement in the fit between the log demand and log output distributions can only be realized at the expense of log volumes produced.
Tutkimus vahvistaa, että tavoitetukkijakauman ja toteutuneen tukkijakauman välisen yhteensopivuuden maksimointi johtaa useimmissa tapauksissa suurempaan kuitupuukertymään ja pienempään tukkikertymään.
Design and testing of stand-specific bucking instructions for use on modern cut-to-length harvesters
Modernissa tavaralajimenetelmän hakkuukoneessa runkojen katkontaa eri puutavaralajien pölkyiksi ohjataan tavaralajeittaisten arvo- ja jakaumamatriisien avulla.
The stem material used for testing the performance of the stand-specific price and demand matrices against that of the reference matrices was comprised of 9 155 Norway spruce (Picea abies (L.) Karst.)
Kun sahatavaran tuotanto Suomessa on viime vuosina yltänyt runsaaseen 12 milj. m3:iin, jonka määrän tuottamiseen tarvitaan n. 25 milj. m3 pyöreää puutavaraa, niin hakkuukoneiden katkonnanohjauksen kehittämisen tuotot voisivat siten vuositasolla olla n. 25...50 miljoonaa euroa.
The theoretical and experimental analyses suggest that none of the three alternative goodness-of-fit measures clearly outperforms the traditional apportionment degree measure.
Evaluoitujen neljän yhteensopivuusmittarin välillä ei havaittu merkittäviä suorituskykyeroja.
Three iterative search systems were developed for seeking stand-specific price and demand matrix sets: (1) A fuzzy logic control system for calibrating the price matrix of one log product for one stand at a time (the stand-level one-product approach); (2) a genetic algorithm system for adjusting the price matrices of one log product in parallel for several stands (the forest-level one-product approach); and (3) a genetic algorithm system for dividing the overall demand matrix of each of the several log products into stand-specific sub-demands simultaneously for several stands and products (the forest-level multi-product approach).
Useat suomalaiset metsäteollisuusyritykset ja lähes kaikki merkittävimmät metsäkonevalmistajat ovat kansainvälisiä toimijoita, joten hakkuukoneiden katkonnanohjaukseen liittyvällä tietotaidolla on kysyntää Suomen rajojen ulkopuolella ja siten merkitystä myös koko metsäklusterin kilpailukyvyn näkökulmasta.
Tropical dryland agroforestry on clay soils : Analysis of systems based on Acacia senegal in the Blue Nile region, Sudan
Trooppisten kuivien alueiden peltometsäviljely savimailla : Arabikumipuuhun (Acacia senegal) perustuvien viljelyjärjestelmien analyysi Sinisen Niilin alueella Sudanissa
Acacia senegal, the gum arabic producing tree, is the most important component in traditional dryland agroforestry systems in the Blue Nile region, Sudan.
Trooppisten kuivien alueiden peltometsäviljely savimailla: Arabikumipuuhun (Acacia senegal) perustuvien viljelyjärjestelmien analyysi Sinisen Niilin alueella Sudanissa Sudanissa arabikumipuu on perinteisten peltometsäviljelyjärjestelmien tärkein puulaji.
No statistically significant differences were found in sorghum or sesame yields when intercropping and sole crop systems were compared (yield averages were 1.54 and 1.54 ha-1 for sorghum and 0.36 and 0.42 t ha-1 for sesame in the intercropped and mono-crop plots, respectively).
Durran jyväsato oli keskimäärin 1.54 t hehtaarilta sekä ilman puita että puiden kanssa, ja seesamin siementä tuotettiin keskimäärin 0.36 t/ha puiden kanssa ja 0.42 t/ha ilman puita.
Intercropping resulted in taller trees and larger basal and crown diameters as compared to the development of sole trees.
Peltokasvit lisäsivät niiden kanssa kasvatettujen puiden pituus- ja läpimittakasvua sekä puiden latvuston kokoa.
Trees contributed ca. 217 and 1500 kg ha-1 of K and OC, respectively, to the top 25-cm of soil over the first four years of intercropping.
Sekaviljelyssä neljän vuoden aikana typen määrä säilyi 5 x 5 m tiheyteen istutettujen puiden ansiosta suunnilleen samana, ja ylimpään 25 cm:n maakerrokseen kertyi lisää kaliumia 217 kg/ha ja orgaanista hiiltä n. 1500 kg/ha.
The total above-ground contribution of fixed N to foliage growth in 4-year-old A. senegal trees was highest in the Rahad sand-soil provenance (46.7 kg N ha-1) and lowest in the Mazmoom clay-soil provenance (28.7 kg N ha-1).
Akasioiden alkuperä vaikutti ravinnekiertoon; esimerkiksi puiden maanpäällisten osien biomassaan kertyi ilmakehästä peräisin olevaa typpeä tehokkaimmin typpeä sitovilla savimaan akasia-alkuperässä 47 kg/ha ja heikoimmin typpeä sitovassa hiekkamaa-alkuperässä vain 29 kg/ha.
In agroforestry systems established at the beginning of the study, tree and crop growth, water use, gum and crop yields, nutrient cycling and system performance were investigated for a period of four years (1999 to 2002).
Samalla selvitettiin kahdella eri tiheydellä istutetun puun ja kahden eri peltokasvin, durran tai seesamin, sekaviljelyn vaikutus maaperän ravinne- ja kosteusoloihin, puiden biomassan ja arabikumin tuotokseen sekä peltokasvien sadon määrään.
The second gum picking seems to be a decisive factor in gum production and could be used as an indicator for the total gum yield in a particular year.
Peltokasvien sadonkorjuun jälkeen alkavan arabikumin korjuukauden toinen juoksutuskerta oli ratkaisevin tuotetun arabikumin kokonaismäärän kannalta.
Balanites aegyptiaca (a non-legume) was used as a non-N-fixing reference tree species, so as to allow 15N-based estimates of the proportion of the nitrogen in trees derived from the atmosphere.
Akasioiden juurissa olevien typensitojabakteerien aktiivisuutta mitattiin puista kerättyjen näytteiden typpi-isotooppien analyysin avulla; vertailukohtana oli typpeä sitomaton Balanites-puu.
The aim of the present study was to provide new knowledge on the potential use of A. senegal in dryland agroforestry systems on clay soils, as well as information on tree/crop interaction, and on silvicultural and management tools, with consideration on system productivity, nutrient cycling and sustainability.
Tavoitteena oli löytää sopivia akasian ja peltokasvien yhdistelmiä, joilla turvattaisiin maan viljavuuden säilyminen ja samalla riittävä tuotos.
In the planted acacia trees, measurements were made on shoot growth, water-use efficiency (as assessed by the δ13C method) and (starting from the third year) gum production.
Sekaviljelyssä akasialla ei ollut vaikutusta maaperän vesioloihin eikä myöskään peltokasvien tuottaman sadon määrään, mihin saattoi vaikuttaa puiden nuoruus (nopeakasvuisimmatkin akasiat olivat nelivuotiaina alle kahden metrin pituisia).
Moreover, the aim was also to clarify the intra-specific variation in the performance of A. senegal and, specifically, the adaptation of trees of different origin to the clay soils of the Blue Nile region.
Työssä tutkittiin neljän vuoden ajan tämän Sudanissa hiekkamailla luontaisesti ja istutettuna yleisesti esiintyvän puulajin soveltuvuutta Sinisen Niilin alueen savimaille, joilla sitä ei aikaisemmin ole paljon viljelty.
Results suggest that A. senegal provenances from the clay part of the gum belt are adapted for a faster growth rate and higher biomass and gum productivity as compared to provenances from sand regions.
Sinisen Niilin alueelle sopivat peltometsäviljelyssä ja tuhoutuneiden maa-alueiden kunnostamisessa käytettäviksi savitasangolta peräisin olevat paikalliset akasiatyypit paremmin kuin Länsi-Sudanin hiekkamaille sopeutuneet puu-alkuperät.
The amount of Ndfa increased significantly with age in all provenances, indicating that A. senegal is a potentially efficient nitrogen fixer and has an important role in t agroforestry development.
Savimaiden akasiat pystyvät kasvussaan tehokkaammin käyttämään hyväksi lyhyen kasvukauden aikana lankeavan verrattain runsaan sademäärän, kun taas hiekkamaiden kuivempiin oloihin sopeutuneet akasiat käyttävät vettä säästeliäämmin vaikka sitä olisi tilapäisesti runsaasti saatavissa ja niiden kasvu ja arabikumin tuotos jäävät siten alhaisemmiksi.
At the experimental site in the clay soil region, the clay provenances were distinctly superior to the sand provenances in all traits studied but especially in basal diameter and crown width, thus reflecting their adaptation to the environment.
Kasvun ja arabikumin tuotoksen perusteella savi- ja hiekkamaiden akasioiden välinen ero on selvä ja kuvasti niiden geneettistä sopeutumista.
Carbon isotope ratios were obtained from the leaves and branch wood samples.
Sekaviljelyssä saatiin siten satoa sekä puista että peltokasveista.
There was some indication that the P content slightly increased in the topsoil as the agroforestry plantations aged.
Vertailuaineistoina olivat pelkkää akasiaa sisältävät istutusmetsiköt sekä ilman puita kasvatetut peltokasvit.
The use of foraging habitats was studied in northern and southern Finland.
Lepakoiden saalistamisalueita tutkittiin Etelä- ja Pohjois-Suomessa.
The results suggest that appropriate timing of surveys may vary according to the species and latitude.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että tehokkaan kartoituksen ajankohdat voivat vaihdella lajeittain ja lajin sisällä eteläisen ja pohjoisen Suomen välillä.
In northern Finland, Daubenton's bats foraged almost exclusively on rivers and typically together with the northern bat.
Pohjois-Suomessa vesisiippa saalisti tyypillisesti joilla ja yleensä samoissa paikoissa pohjanlepakon kanssa.
Hibernacula were at their coldest in mid-season and became warmer towards the end of the season.
Talvehtimispaikat olivat kylmimmillään keskitalvella ja lämpenivät kevättä kohti mentäessä.
Knowledge of the habitat requirements of bat species is needed in decision making in land use planning.
Selvityksiä tarvitaan hankkeita ja alueidenkäytön suunnittelua koskevassa päätöksenteossa.
In Estonia, the pond bat hibernated in the warmest and most humid conditions, whereas Natterer's bat hibernated in the coldest and driest conditions.
Virossa lampisiippa horrosti lämpimämmissä ja kosteammissa oloissa ja ripsisiippa kylmemmissä ja kuivemmissa oloissa kuin muut lajit.
Bats' hibernation requirements were studied both in Estonia and in southern Finland.
Lepakoiden talvehtimista tutkittiin Virossa ja Suomessa.
In both countries, the northern bat and the brown long-eared bat hibernated in colder and drier locations, whereas Daubenton's bat and Brandt's/whiskered bats hibernated in warmer and more humid locations.
Molemmissa maissa pohjanlepakko ja korvayökkö horrostivat kylmemmissä ja kuivemmissa paikoissa kuin muut lajit, kun taas vesisiippa ja isoviiksi-/viiksisiippa talvehtivat lämpimämmissä ja kosteammissa oloissa.
Bats typically used natural stone for hibernation suggesting that natural underground sites in rocks or cliffs or man-made underground sites built using natural stone are important for them.
Lepakot talvehtivat mielellään luonnon kiven päällä tai sen koloissa, joten maankäytön suunnittelua varten luonnonkiviset maanalaiset tilat tulee kartoittaa.
Hibernacula in Finland typically housed few bats, suggesting that hibernation sites used by even a small number of bats are important.
Suomen talvehtimispaikoissa on yleensä vain vähän lepakoita, joten kaikki talvehtimispaikat ovat arvokkaita.
One of the most important things in the management of foraging areas for them is to keep them shady.
Niiden ruokailualueita ei siten tule valaista.
They minimised the negative effects of hibernation early in the hibernation season by hibernating in warmer locations and energy expenditure late in the hibernation season by hibernating in colder locations.
Kevättä kohti mentäessä vararavinto hupenee, jolloin niiden on siirryttävä horrostamaan kylmempiin paikkoihin pienentääkseen energiankulutustaan.
The results suggest that bats made an active choice of colder hibernation temperatures at the seasons end.
Lepakot näyttivät aktiivisesti siirtyvän talvehtimaan yhä kylmempiin olosuhteisiin.
Daubenton's bats and Brandt's/whiskered bats were found only where there were lower ambient light levels.
Vesisiippa ja isoviiksi-/viiksisiippa saalistivat hämyisissä paikoissa ja karttoivat valoa.
The studied sites covered the most common peatland site types in Finland.
Aineistot kattoivat keskeisimmät turvemaiden kasvupaikkatyypit Suomessa.
Thinnings had only little impact on the stand succession.
Harvennukset vaikuttavat vain vähän metsikön kehityksen suuntaan.
The new information on stand dynamics may be utilised, e.g. in forest management planning to facilitate the allocation of the growth resources to the desired crop component by appropriate silvicultural treatments, as well as assist in assessing the effects of the climate change on the forested boreal peatlands.
Tutkimuksessa saatua tietoa voidaan hyödyntää esim. metsäsuunnittelussa ja suometsien metsänhoidollisten menetelmien valinnassa sekä arvioitaessa mm. ilmastonmuutoksen vaikutuksia pohjoisiin metsäisiin soihin.
At 20-30 years after drainage the structural heterogeneity started to decrease, indicating increased inter-tree competition, which increased the mortality of suppressed trees within stand.
Puuston kokovaihtelu alkaa pienentyä 20-30 vuoden kuluttua ojituksesta mm. lisääntyneen kilpailun aiheuttaman pienten puiden kuolemisen vuoksi, ja puuston rakenne tasoittuu 40-50 vuoden kuluttua ojituksesta.
For pristine peatlands, the study was based on inventorial stand data, while for drained peatlands, longitudinal data from repeatedly measured stands were utilised.
Luonnontilaisten suopuustojen tutkimuksessa hyödynnettiin inventointipohjaista metsikkökoeala-aineistoa, kun taas ojitetuista suometsistä oli käytössä pitkäaikaiseen seurantaan perustuva metsikköaikasarja-aineisto.
On pristine peatlands, both climate and the ecohydrology of the site proved to be crucial factors determining the stand structure and its dynamics.
Tulokset osoittivat, että luonnontilaisilla soilla sekä ilmasto että kasvupaikan ekohydrologiset ominaisuudet ovat hyvin tärkeitä puuston rakennetta muovaavia ja sukkessiota ohjaavia tekijöitä.
Typically, stand succession proceeds without any distinct developmental stages on pristine peatlands, whereas on drained peatlands, at least three distinct stages could be identified.
Ojitusalueilla puustot taas kehittyvät yhdenmukaisemmin tasarakenteiseen suuntaan ja niiden sukkessiossa voidaan erottaa vähintään kolme kehitysvaihetta.
Furthermore, my focus was on characterising how the inherent and environmental factors and the intermediate thinnings modify the stand structure and succession.
Tutkimuksessa selvitettiin lisäksi miten metsikön sisäiset ja ulkoiset tekijät sekä metsänkäsittely vaikuttavat puuston rakenteeseen ja kehitykseen mänty ja kuusivaltaisissa metsiköissä.
Tree age and size diversity increased with stand age, but levelled out in the long term.
Luonnontilaisilla soilla puiden ikä- ja kokovaihtelu kasvavat metsikön iän kasvaessa, mutta tämä suuntaus tasoittuu vähitellen metsikön keski-iän ylittäessä 100 vuotta.
Tree DBH and age distributions in relation to climate and site type were used to study the stand dynamics on pristine sites.
Metsikön rakennetta ja sukkessiota tutkittiin luonnontilaisten suometsien puustoissa tarkastelemalla läpimitta- ja ikäjakaumien ominaisuuksia ja vertaamalla niitä suhteessa ilmastollisiin alueisiin ja kasvupaikkatyyppeihin.