natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study was a qualitative interview study using phenomenography as a research strategy.
Tutkimus oli laadullinen haastattelututkimus ja tutkimusstrategiana toimi fenomenogra-fia.
The data was collected using a thematic interview as an interview method.
Aineisto kerättiin käyttäen teemahaastattelua haastattelumenetelmänä.
The accuracy and technicality of jewellery making were also reasons for choosing jewellery, as well as how the design and manufacture process of the jewelry feels like the right way for the interviewees to express themselves.
Korujen tekemisen tarkkuus ja teknisyys olivat myös syitä korun valinnalle sekä se, miten ko-rujen suunnittelu ja valmistaminen tuntuu haastateltavista oikealta tavalta ilmaista itseään.
The purpose of the study was to reveal the world of ideas of jewellery designers and artists and the backgrounds of these difficult-to-say things.
Tutkimuksen tarkoituksena oli tuoda ilmi korumuotoilijoiden ja -taiteilijoiden ajatusmaailmaa ja näiden vaikeasti sanoitettavien asi-oiden taustoja.
Five jewellery designers and artists were selected and three of the target individuals participated in the group discussion and two of them were interviewed as individuals.
Kolme kohdehenkilöistä osallistui ryhmäkeskusteluun ja kahta kohdehenkilöistä haastateltiin yksilöinä.
Fascinating jewellery : Motives and meanings of manufacturing jewellery by hand to Finnish jewellery designers and artists
Kiehtova koru : käsin tehtyjen korujen valmistamisen motiivit ja merkitykset suomalaisille korumuotoilijoille ja -taiteilijoille
The reason for the choice of jewellery as a means of expression appeared to be essentially related to the nature of jewellery as a bodily object and its relation to the proportions of the human body.
Syy korun valinnalle ilmaisuvälineeksi näyttäytyi olennaisesti liittyvän korun luontee-seen kehollisena ja ihmisen kehon mittasuhtaisiin kokonsa puolesta sidonnaisena esineenä.
The purpose was to study the reasons why Finnish jewellery designers and artists have chosen jewellery as their means of expression, what are the starting points for designing and making their jewellery and what it means for them to make jewellery by hand.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, mistä syistä suomalaiset korumuotoilijat ja -taiteilijat ovat valinneet korun ilmaisuvälineekseen, mitkä ovat heidän korujensa suunnittelun ja valmis-tamisen lähtökohdat ja mitä korujen käsillä tekeminen heille merkitsee.
The theoretical framework of the dissertation dealt with the development of artistic jewellery in Finland, jewellery designations and the significance of making jewellery by hand for jewellery makers.
Tutkielman teoreettisessa kehyksessä käsiteltiin taiteellisen korun kehitystä Suomessa, korunimityksiä ja korujen käsillä tekemisen merkityksiä koruntekijöille.
The starting points for designing and manufacturing jewellery were largely based on the jewellery makers themselves, their values, thoughts, and preferences, both in terms of the materials, themes and the usability of the jewellery.
Ko-rujen suunnittelun ja valmistamisen lähtökohdat olivat suurilta osin lähtöisiä tekijästä itses-tään, hänen arvoistaan, ajatuksistaan ja mieltymyksistään, niin materiaalin käytön, korun ai-heen kuin korun käytettävyyden suhteen.
The analysis of the data was theory-based and used thematic design as a method.
Aineiston analyysi oli teo-riasidonnaista ja siinä käytettiin menetelmänä teemoittelua.
The meanings of touch, creating, self-expression as well as the mental well-being and lifestyle of the jewellery makers came to the fore in the meanings of making jewelry by hand.
Merkitykset liittyivät myös korunte-kijöiden henkiseen hyvinvointiin ja elämäntapaan.
The material consists of theme interviews with ten young people aged 13–16.
Aineisto koostuu kymmenen iältään 13–16-vuotiaan nuoren teemahaastatteluista.
The research topic was approached by means of qualitative research.
Tutkimusaihetta lähestyttiin laadullisen tutkimuksen keinoin.
School lunch is an important aspect of food education.
Kouluruokailu on merkittävä ruokakasvatuksen osa-alue.
The data was collected in the beginning of 2017 at one of the schools that participated in the Own Choice -project, funded by the Ministry of Social Affairs and Health and implemented by the Youth Academy.
Tutkimusaineisto kerättiin vuonna 2017 Etelä-Suomessa sijaitsevassa koulussa, joka oli mukana sosiaali- ja terveysministeriön rahoittamassa ja Nuorten Akatemian toteuttamassa Oma Valinta -hankkeessa.
The transcribed data was analysed using thematic analysis and the concept of accounts was used in the interpretation.
Litteroitu haastatteluaineisto analysoitiin teemoittelun keinoin ja tulkinnassa apuna käytettiin selontekojen käsitettä.
Adolescents explained non-participation in school lunches mainly with personal reasons.
Nuoret selittivät ruokailuun osallistumattomuutta pääasiassa henkilökohtaisilla syillä.
According to the study, skipping school lunches was associated with many school practices, such as rules, temporal and spatial arrangements, the example of teachers, and the way meals were organized.
Tutkimuksen perusteella yläkoululaisten kouluruokailuun osallistumattomuuteen liittyi monenlaisia koulun käytäntöjä, kuten säännöt, ajalliset ja tilalliset järjestelyt, opettajien esimerkki ja ruokailun järjestämisen tapa.
The basics of the national curriculum outline that school meals are part of the teaching and can also be used to support the adoption of a sustainable lifestyle.
Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteet linjaa, että kouluruokailu on osa opetusta ja sen avulla on mahdollista tukea myös kestävän elämäntavan omaksumista.
On the other hand, it is a respite in the middle of schoolwork and pupils’ free time along with friends.
Toisaalta se on myös oppilaiden omaa aikaa, hengähdystauko koulutyön keskellä yhdessä kavereiden kanssa.
Involving students in everyday school practices in a stronger and more diverse way would support participation in meals, but attention should also be paid to the role of teachers as food educators.
Oppilaiden osallistaminen koulun arjen käytäntöihin entistä vahvemmin ja monipuolisemmin tukisi ruokailuun osallistumista, mutta myös opettajien rooliin ruokakasvattajina tulisi kiinnittää huomiota.
A school meal provides energy for the school day, but it is also meant to teach healthy eating habits and good manners.
Kouluateria tarjoaa energiaa koulupäivään, mutta lisäksi sen on tarkoitus opettaa terveyden kannalta edullisia ruokatottumuksia sekä ruokatapoja.
However, skipping school lunch is common among high school pupils.
Kouluruokailun väliin jättäminen on yläkoululaisten keskuudessa kuitenkin yleistä.
The desire for social belonging was a key justification for skipping school lunches, but even more often it led pupils to participate in school meals.
Sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tarve oli keskeinen perustelu ruokailuun osallistumattomuudelle, mutta vielä useammin se sai oppilaat osallistumaan kouluruokailuun.
A qualitative research on the reasons of the adolescents' non-participation in school lunches
: laadullinen tutkimus yläkoululaisten kouluruokailuun osallistumattomuuden syistä
The aim is to increase the understanding of the phenomenon of non-participation in school lunches.
Tämän tutkielman tavoite on lisätä ymmärrystä siitä, mistä yläkoululaisten kouluruokailuun osallistumattomuudessa on kysymys.
More effective tools should be developed for teachers, parents, and canteen staff to enable them to support children and youth in different ages to participate in school meals.
Sekä opettajille, vanhemmille että ruokalahenkilökunnalle tulisi kehittää entistä toimivampia välineitä eri-ikäisten oppilaiden kouluruokailuun osallistumisen tukemiseen.
The focus is on high school pupils who often skip school meals.
Tutkimuskohteena ovat kouluruokailun usein väliin jättävien yläkoululaisten syöminen ja ruokailuun liittyvät käytännöt koulussa.
Understanding food-related practices and the justifications for food practices from pupils’ perspective can support the development of food education in a way that better supports adolescents' participation in school lunches.
Tutkimustehtävänä on tuottaa tietoa ruokakasvatuksen tueksi ja kehittämiseksi sellaiseen suuntaan, mikä tukisi entistä paremmin nuorten ruokailuun osallistumista.
Living for the moment was characteristic to the pupils' food-related activities during school day.
Nuorten syömiseen liittyvää toimintaa leimasi hetkessä eläminen.
Some of them were more strongly or differently emphasized than in previous studies.
Osa niistä painottui vahvemmin ja eri tavoin kuin aiemmissa tutkimuksissa.
The emotion embodiment artefacts had characteristics that could be divided into five categories: names, shapes, materials, techniques, and symbolic details.
Tutkituilla tunnehahmoilla oli ominaisuuksia, jotka voi jakaa viiteen luokkaan: nimet, muodot, materiaalit, tekniikat ja symboliset yksityiskohdat.
I analyzed the data with computer-assisted qualitative content analysis with Atlas.ti.
Analysoin aineiston sisällönanalyysillä käyttäen apunani Atlas.ti-ohjelmaa.
All the elements that enhance well-being defined by Pöllänen (2015) appeared at some level in the process.
Tunnehahmoprosessissa ilmeni jollain tasolla kaikki Pölläsen (2015) määrittelemät käsityön hyvinvoinnin elementit.
Previous research has shown that handicrafts can increase the well-being of the makers.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että käsityö voi lisätä tekijöidensä hyvinvointia.
Based on this research, handicrafts could be used more systematically to enhance well-being and emotional skills, even in a therapeutic sense.
Tämän tutkimuksen perusteella käsitöitä voisi systemaattisemmin käyttää hyvinvoinnin ja tunnetaitojen vahvistamiseen jopa terapeuttisessa mielessä.
Emotion embodiment artefacts and the process of creating them can strengthen the well-being of their makers, as they provide opportunities to explore emotions from many perspectives and allow the makers to become more familiar with themselves and their feelings and needs.
Tunnehahmot ja niiden tekeminen voivat vahvistaa tekijöidensä hyvinvointia, sillä ne antavat mahdollisuuksia tutkailla tunnetta monesta näkökulmasta, jolloin tekijä tutustuu itseensä sekä tunteisiinsa ja tarpeisiinsa syvällisemmin.
Making handicrafts has been found to involve emotions and the opportunity to deal with difficult emotions.
Käsityöhön on todettu liittyvän tunteita ja mahdollisuus vaikeiden tunteiden käsittelyyn.
The process of making these artefacts started as my own self-care process in 2014 and has since taken on a more structured form as workshops (tunnehahmopaja) for different groups.
Tunnehahmoprosessi on kehittämäni työtapa, joka alkoi itsehoidollisena prosessina vuonna 2014 ja on sittemmin saanut jäsennellymmän muodon erilaisille ryhmille pidettyinä työpajoina eli tunnehahmopajoina.
In recent years, the field of handicrafts has discovered the possibilities of materiality and metaphor as a counterbalance to the traditional practices, which focus more on techniques and end products.
Viime vuosina on käsityön kentällä nostettu esiin materiaalisuuden ja metaforisuuden mahdollisuudet käsityöilmaisuun painottuvassa käsin tekemisessä perinteisemmin tuotteisiin ja tekniikkaan keskittyvien ajattelumallien sijaan.
Emotion embodiment artefacts as craft-art and the well-being effects of the making process
Tunnehahmot käsityöilmaisuna ja tunnehahmoprosessin hyvinvointivaikutukset
However, there are hardly any research results on how crafts could be used to process emotions in conscious manner.
Tutkimustuloksia siitä, miten käsityön avulla voisi tietoisesti prosessoida tunteita ei kuitenkaan juuri ole.
In this study I describe the characteristics of emotion embodiment artefacts and investigate the elements of the process that enhance well-being.
Tässä tutkimuksessa kuvaan tunnehahmojen ominaisuuksia sekä selvitän tunnehahmoprosessin hyvinvointivaikutuksia.
Symbolic meanings were attached by the makers to these expressive charasteristics.
Näihin ilmaisullisiin ominaisuuksiin tunnehahmojen tekijät liittivät symbolisia merkityksiä.
In different therapies and emotional skills guidance programs there are handicraft-related practises which could be used in actual handicraft making to advance the well-being of the maker also in an actual therapeutic sense.
Terapioiden ja tunnetaitojen ohjaamisen käytännöistä löytyy käsityöllisesti sovellettavia tapoja, joiden avulla käsityötä voisi käyttää henkisen hyvinvoinnin vahvistamiseen jopa terapeuttisessa kontekstissa.
As the main data in this study I used about a hundred photos taken in the workshops, as well as two group discussions I organized for the participants of these workshops.
Pääaineistona käytin noin sataa tunnehahmopajoissa tehtyä tunnehahmon kuvaa sekä tunnehahmopajoihin osallistuneille järjestämiäni kahta ryhmäkeskustelua, joista toiseen osallistui rakentavan vuorovaikutuksen ohjaajia ja toiseen luoviin menetelmiin painottavalla työpajajaksolla olleita nuoria aikuisia.
The emotion embodiment artefacts (tunnehahmo) are hand-made three-dimensional metaphorical expressions of the maker’s emotion.
Tunnehahmot ovat käsin tehtyjä kolmiulotteisia metaforisia ilmaisuja tekijänsä tunteesta.
Based on this study emotion embodiment artefacts are metaphorical craft-art expressing emotions in manifold ways.
Tutkimuksen perusteella tunnehahmot ovat monipuolisia tunteita kuvaavia metaforisia teoksia.
The subjects of the study were two sixth-grader pupils in an elementary school in Helsinki.
Tutkimuksen kohteena oli kuudesluokkalainen oppilaspari helsinkiläisessä peruskoulussa.
The study of interaction was limited to talk between two pupils, in which three types of talk were sought: disputational, cumulative, and exploratory talk.
Vuorovaikutuksen tutkiminen rajattiin kahden oppilaan väliseen puheeseen, josta etsittiin kolmentyyppistä puhetta: kiistelevää, kumulatiivista ja tutkivaa puhetta.
Video cameras were used for data collection and qualitative content analysis was used as the method of analysis.
Aineistonkeruuseen käytettiin videokameroita ja analyysimenetelmänä laadullista sisällönanalyysia.
Problem solving is seen as a process consisting of several stages.
Ongelmanratkaisu nähdään prosessina, joka koostuu useasta vaiheesta.
Of these three, exploratory talk is the most conducive to learning.
Tutkiva puhe on näistä kolmesta eniten oppimista edistävää.
The amount of the three types of talk were surprisingly equal.
Kolmen eri puheen muodon määrät olivat keskenään yllättävän tasavahvat.
These stages may proceed linearly from the previous stage, but according to the current understanding, dynamic, more flexible movement between the problem-solving stages is more common.
Nämä vaiheet voivat edetä lineaarisesti edellisestä vaiheesta seuraavaan, mutta nykykäsityksen mukaan tyypillisempää on dynaaminen, vapaampi liikkuvuus ongelmanratkaisun vaiheiden välillä.
In this thesis, talk and problem solving are first examined separately.
Tässä tutkielmassa puhetta ja ongelmanratkaisua tarkastellaan ensin erikseen.
The pupils first practiced programming and then, as the final output of the project, developed their own emotion meter using GoGo Board, a programmable device.
Oppilaat harjoittelivat ensin ohjelmointia ja laativat sitten projektin lopputuotoksena oman tunnemittarin hyödyntäen ohjelmoitavaa GoGo Board -laitetta.
The most represented problem-solving stages were "constructing" and "testing", i.e., the pupils’ activities focused on hands-on doing.
Eniten edustetut ongelmanratkaisun vaiheet olivat "toteutus" ja "testaus", ts. oppilaiden toiminta painottui käytännön tekemiseen.
Finally, it is studied how much the three types of talk occur at different stages of problem solving.
Lopuksi selvitetään, kuinka paljon kolme puheen muotoa esiintyvät ongelmanratkaisun eri vaiheissa.
This can mark a development in pupils’ interaction skills during the project.
Tämä voi kertoa oppilaiden vuorovaikutustaitojen kehittymisestä projektin aikana.
Problem solving followed a dynamic transition between stages.
Ongelmanratkaisu noudatti dynaamista liikkuvuutta vaiheiden välillä.
The share of exploratory talk in the last stage of problem solving, i.e. the evaluation stage, was higher than in the other stages.
Ongelmanratkaisun viimeisessä vaiheessa eli arviointivaiheessa tutkivan puheen osuus oli suurempi kuin muissa vaiheissa.
The aim of this master's thesis was to study pupils' interaction and problem solving during a programming project.
Tämän pro gradu -tutkielman tavoitteena oli tutkia oppilaiden vuorovaikutusta ja ongelman-ratkaisua ohjelmointiprojektin aikana.
Exploratory talk increased and disputational talk decreased as the programming project progressed.
Tutkivan puheen nähtiin kasvavan ja kiistelevän puheen vähenevän ohjelmointiprojektin edetessä.
At different stages of problem solving, slightly different types of talk were emphasized.
Ongelmanratkaisun eri vaiheissa painottuivat hieman eri puheen muodot.
Pupils’ talk and problem solving in a programming project
Oppilaiden puhe ja ongelmanratkaisu ohjelmointiprojektissa
The number of problem-solving stages was much higher than the number of types of talk.
Ongelmanratkaisun vaiheita löytyi määrällisesti paljon enemmän kuin puheen muotoja.
With the message of both works, attention was drawn to a future where things could be better if we wanted to.
Molempien teosten sanoman myötä huomio kiinnittyi tulevaisuuteen, jossa asiat voisivat olla paremmin, mikäli niin tahdomme.
The works Kadonneiden eläinten saari (2017) and Mato ja meri (2019) were selected for analysis.
Analyysin kohteeksi valikoituivat teokset Kadonneiden eläinten saari (2017) ja Mato ja meri (2019).
The books brought up the idea that it is the responsibility of each of us and that each person’s personal contribution matters.
Kirjoissa tuotiin esiin ajatus siitä, että vastuu on meistä jokaisella ja jokaisen henkilökohtaisella panoksella on merkitystä.
The study was conducted content-analytically.
Tutkimus toteutettiin sisällönanalyyttisesti.
Through these stories, both the child and the adult reader can wake up to reflect on their own choices and opportunities to influence the state of the environment.
Kyseisten tarinoiden kautta niin lapsi kuin aikuislukija voi herätä pohtimaan omia valintojaan ja mahdollisuuksiaan vaikuttaa ympäristön tilaan.
In both works, environmental education and eco-criticism are clearly present and central themes.
Molemmissa teoksissa ympäristökasvatus ja ekokriittisyys ovat selvästi esillä olevia ja keskeisiä teemoja.
In children’s books nature, animals and nature conservation have always been central themes.
Lastenkirjoissa luonto, eläimet ja luonnonsuojelu ovat olleet keskeisiä teemoja aina.
How nature has been treated and how books describe human relationships with nature has varied over time.
Se, miten luontoon on suhtauduttu ja miten kirjoissa on kuvattu ihmisen suhdetta luontoon, on aikojen saatossa vaihdellut.
As a result of the study, it can be stated that the two children’s books selected as the research topic showed a strong idea of human responsibility for their environment.
Tutkimuksen tuloksina voidaan todeta, että tutkimuskohteeksi valituissa kahdessa lastenkirjassa näyttäytyi vahvana ajatus ihmisen vastuusta ympäristöään kohtaan.
The works were analysed by moving from individual observations to a broader view of how environmental education is reflected in the selected illustrated books and what themes the authors of the books seek to convey to readers in relation to environmental education.
Teoksia analysoitiin etenemällä yksittäisistä havainnoista kohti laajempaa näkemystä siitä, millä tavoin ympäristökasvatus näkyy valituissa kuvakirjoissa ja millaisia teemoja kirjojen tekijät pyrkivät lukijoille välittämään liittyen ympäristökasvatukseen.
The aim of the study was to find out the nature picture of the works, the relationship between nature and man and the possibilities of the children’s book as an environmental educator.
Tutkimuksessa pyrittiin selvittämään teosten luontokuvaa, luonnon ja ihmisen suhdetta ja lastenkirjan mahdollisuuksia ympäristökasvattajana.
Because of the theme of the study, eco-criticism was used as a theory alongside content analysis.
Tutkimuksen teeman vuoksi sisällönanalyysin rinnalla käytettiin teoriana ekokritiikkiä.
The aim of this study was to find out what kind of nature picture illustrated books convey to their readers.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, millaista luontokuvaa kuvakirjat lukijoilleen välittävät.
The purpose of this study was to look at the nature picture of children’s illustrated books from a contemporary perspective.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tarkastella lasten kuvakirjojen luontokuvaa nykypäivän näkökulmasta käsin.
All findings are partially true.
Kaikki havainnot ovat osittain totta.
Equality is not achieved in many areas.
Tasa-arvo on monin tavoin saavuttamatta.
Therefore, I will also briefly describe the history of the home economics subject.
Siksi ku-vaan lyhyesti myös kotitalousoppiaineen historiaa.
From the point of view of equality in education, the importance of a gender-conscious approach is emphasized.
Koulutuksen tasa-arvon näkökulmasta sukupuolitietoisen lähestymis-tavan merkitys korostuu.
The aim of this thesis is to describe how the gender system determines the agency of students despite the seemingly achieved equality and gender neutrality.
Tämän tutkielman tavoitteena on kuvata sitä, miten sukupuolijärjestelmä määrittää nuorten toimijuutta näennäisesti saavutetusta tasa-arvosta ja sukupuolineutraaliudesta huolimatta.
Awareness of societal beliefs about gender stereotypes, especially in school, can erase barriers of one's agency and thus increase equality in school and society.
Tiedostamalla yhteiskunnassa vallitsevat uskomukset sukupuoliin liite-tyistä stereotypioista, erityisesti koulussa, voidaan poistaa yksilöiden toimijuutta rajoittavia estei-tä ja siten lisätä tasa-arvoa koulussa ja yhteiskunnassa.
The aim of this study is to consider what might be the cause behind these observations and present the tools for change.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on pureutua siihen mistä edellä mainitut havainnot juontavat juurensa ja pohtia välineitä muutoksen.
Using quantitative methods, the differences between girls and boys in doing household and especially housework were described.
Määrällisten menetelmiä hyödyntäen kuvattiin tyttöjen ja poikien välisiä eroja kotitalouden ja erityisesti kotitöiden tekemisessä.
I seek to describe how the gender system is passed down from generation to generation and often affects us as subconscious beliefs.
Tässä työssä pyrin kuvaamaan sitä, miten suku-puolijärjestelmä siirtyy sukupolvelta toiselle ja vaikuttaa meissä usein alitajuisina uskomuksina.
Gender-based beliefs and gendered ways of agency have roots far in history.
Sukupuoliin liitettyjen uskomusten ja tapojen toimia juuret ovat kaukana historiassa.
The data used in this study is part of the material The Assessment of Learning Outcomes in Home Economics (2014).
Tämän tutkimuksen aineisto on osa kotitalouden osaamisen arviointia peruskoulun päättövaiheessa (2014) aineistoa.
The difference between the skills of girls and boys has been studied extensively, and the reasons behind the difference are seen in the girls' natural motivation towards studying, the female dominance of teacher work force or the more active nature of boys, to name a few.
Tyttöjen ja poikien osaamisen eroa on tutkittu runsaasti ja syinä eroon on esitetty muun muassa tyttöjen luonnollista opiskelumotivaatiota, opettajien naisvaltaisuutta tai poikien luonnostaan aktiivisempaa olemusta.
The data consists of 3541 9th grade pupils' background survey answers, especially the sections describing household hobbies, perceived competence and the importance of the subject.
Aineisto muodostuu 3541 9. luokkalaisen oppilaan taustaky-sely vastauksista, erityisesti kotitalouden harrastuneisuutta, koettua osaamista ja oppiaineen tär-keyttä kuvaavista osioista.
In addition, girls feel that knowledge of household-related knowledge and skills will be more important to them in the future than boys do.
Lisäksi tytöt kokevat kotitalouteen liittyvien tietojen ja taitojen osaamisen tulevaisuudessa itselleen tärkeämmäksi kuin pojat.