natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The main aims of this thesis work were to investigate and develop different fabrication methods and properties of the upconverting materials that could be used in solar cells.
Väitöskirjatyön tavoitteena oli tutkia ja kehittää aurinkokennoissa mahdollisesti käytettävien käänteisviritteisten materiaalien ominaisuuksia ja valmistusmenetelmiä.
As attractive energy converters, solar cells are considered to play a vital role in covering the constantly increasing energy demands in the future.
Käänteisviritteiset luminoivat materiaalit aurinkoenergian hyödyntämisessä Aurinkoenergian tarjoamia mahdollisuuksia pidetään yhtenä lupaavimmista vaihtoehdoista kasvavien energiatarpeiden täyttämisessä tulevaisuudessa.
These methods included the co-precipitation method to prepare crystalline inorganic upconverting fluoride materials, the atomic and the molecular layer deposition techniques to fabricate upconverting oxide and hybrid thin films, and the direct particles doping method for preparation of upconverting luminescent glasses.
Menetelmiin kuului kerasaostusmenetelmä, jolla valmistettiin kiteisiä fluoridimateriaaleja; atomi- ja molekyylikerroskasvatusmenetelmät, joilla valmistettiin kiteisiä oksidi ja amorfisia hybridiohutkalvoja; sekä seostusmetelemä luminoivien lasien valmistukseen.
One solution to overcome this issue is to use upconverting luminescent materials which are capable of converting infrared radiation to visible by stacking photons.
Yksi tapa hyödyntää infrapunasäteilyn energiaa on käyttää käänteisviritteisiä luminoivia materiaaleja, jotka pystyvät muuntamaan infrapunasäteilyä näkyväksi valoksi pinoamalla fotoneja.
However, despite the potential, the rather weak conversion efficiency still limits the use of these materials.
Tämän prosessin heikko teho rajoittaa toistaiseksi materiaalien käyttöä.
Despite the strong success in the field, a variety of solar cells including the commercially available ones are utilizing mainly the visible region of the solar spectrum, and thus are lacking the capacity to exploit effectively the infrared region.
Aurinkokennot ovat kehittyneet paljon viime aikoina, mutta silti suurin osa tutkituista ja kaupallisesti saatavilla olevista aurinkokennoista pystyy hyödyntämään auringon spektristä vain näkyvän valon alueen jättäen infrapuna-alueen lähes kokonaan hyödyntämättä.
In addition, another goal was to study the possibilities to enhance the upconversion luminescence which was done by adding transition metal ions (Cr3+ or Mnn+) into the Yb3+ and Er3+ doped fluoride material.
Lisäksi tavoitteena oli tutkia mahdollisuuksia parantaa käänteisviritteistä luminesenssia käyttämällä siirtymämetalli-ioneja (Cr3+ ja Mnn+).
The ALD and the combined ALD/MLD techniques were demonstrated to be well suitable for upconverting thin film fabrication.
Tämän yhdistetyn tekniikan ja ALD-tekniikan osoitettiin olevan hyvin käyttökelpoisia käänteisviritteisten kalvojen valmistuksessa.
Moreover, the direct particles doping method was shown to offer a promising way to introduce a variety of crystalline luminescent materials into different glass matrices.
Lasimateriaaleilla tutkitun seostusmenetelmän osoitettiin olevan lupaava menetelmä erilaisten luminoivien kiteisten materiaalien lisäämisessä lasiin.
Improvement in the upconversion luminescence intensity was obtained by using Cr3+ ions.
Käänteisviritteisen luminesenssin intensiteettiä kasvatettiin lisäämällä Cr3+ - ioneja fluoridimateriaaliin, joka oli seostettu Yb3+ ja Er3+ -ioneilla.
This issue gives a possibility to improve the solar cell efficiencies by using the unutilized energy of the infrared radiation.
Tämä ongelma tarjoaa mahdollisuuden parantaa aurinkokennojen tehokkuutta.
Another enhancement possibility is to use efficient NIR absorbers together with a strong upconverting lanthanide ion.
Käänteisviritteisen luminesenssin tehostamisessa voidaan hyödyntää myös tehokkaasti NIR-säteilyä absorboivan orgaanisen osan yhdistämistä käänteisviritteisesti luminoivaan lantanidi-ioniin.
The combined ALD/MLD technique was shown to enable the combination of NIR harvesting organic moiety and upconverting lanthanide ions to form a hybrid thin film.
Näiden osien yhdistäminen todettiin olevan mahdollista yhdistetyllä ALD/MLD -tekniikalla, jolla valmistettiin hybridikalvoja.
The second and third part of this study examined the solubility and strength of fibrin glue-bioactive glass– and cyanoacrylate glue-bioactive glass –composites in vitro.
Toisessa ja kolmannessa osatyössä selvitettiin fibriinikudosliiman ja syanoakrylaattiliiman liukenemista ja lujuutta biolasirakeiden kanssa yhdessä käytettynä.
Based on the results of this study, bioactive glass S53P4 as a mastoid cavity obliteration material produces a dry, safe ear, and may help to achieve a more normal appearance and function of the outer ear canal.
Tämän väitöskirjatutkimuksen perusteella bioaktiivinen lasi S53P4 sopii hyvin korvalokeroston täyttömateriaaliksi, ja sen avulla on mahdollista saavuttaa luotettavasti kuiva korva sekä mahdollisesti rakenteeltaan ja toiminnaltaan normaalia muistuttava korvakäytävä.
In the clinical part of this study, bioactive glass (BG) S53P4 particles were used to obliterate the mastoid cavity of 26 patients.
Tämän tutkimuksen kliinisessä osassa 26 potilaan korvalokerosto täytettiin S53P4 biolasirakeilla.
Many materials with different qualities have been used over the decades as mastoid obliteration materials, either by themselves or in a combined manner.
Useat seikat puoltavat leikkauksessa avatun korvalokeroston täyttämistä sopivalla materiaalilla, ja materiaaleja onkin vuosikymmenten mittaan ollut käytössä useita.
Based on the data of the in vitro cell model using immortalized HaCaT keratinocytes, BG S53P4 seems to inhibit the growth of keratinocyte cells and appears to trigger cell apoptosis with a direct cell-BG granule –contact.
Viimeisessä osatyössä käytetyn HaCaT keratinosyyttisolumallin perusteella biolasi S53P4 näyttää estävän keratinosyyttien kasvua ja altistavan välittömässä biolasikontaktissa olevat keratinosyyttisolut ohjelmoidulle solukuolemalle.
Bioactive glass S53P4 and tissue adhesives in the surgical treatment of chronic middle ear and mastoidal infections
Biolasi S53P4:n ja kudosliimojen käyttö pitkäaikaisen välikorva- ja kartiolisäketulehduksen kirurgisessa hoidossa Pitkäaikainen välikorvatulehdus edellyttää usein välikorvaan ja korvalokerostoon kohdistuvaa leikkaushoitoa.
As these effects are constrained, BG S53P4 could have potential to reduce the likelihood of ear cholesteatoma recurrence, while not being unnecessarily harsh to normal skin.
Tämän havainnon perusteella korvalokeroston S53P4 biolasitäytöllä voisi olla rooli koleateatoomataudin uusiutumisen ehkäisemisessä, ilman merkittävää häiritsevää vaikutusta leikkausalueen ihon terveisiin keratinosyytteihin.
It does not seem ideal to be used with BG granules in mastoid obliteration, but it might be a candidate for fixation of rigid BG composite implants.
Syanoakrylaattiliiman huomattava lujuus ja liukenemattomuus eivät puolla kyseisen liiman yhteiskäyttöä biolasirakeiden kanssa korvalokerostossa, mutta kiinteiden biolasi-implanttien kiinnitysmenetelmänä syanoakrylaattiliima voisi tulla kyseeseen.
Finally, a keratinocyte cell model was used to determine what kind of an effect bioactive glass S53P4 particles might have on the cells of ear cholesteatoma disease, or on the cells of normal skin of the surgical area.
Viimeisessä osatyössä tutkittiin biolasirakeiden vaikutusta kokeellisessa keratinosyyttisolumallissa, jotta syntyisi käsitys biolasin mahdollisesta vaikutuksesta kolesteatoomatautiin ja ihon keratinosyyttisoluihin.
Snorc-deficiency caused alterations in expression of Ihh and Mmp13 genes in postnatal epiphysis.
Snorcin toiminnan esto aiheutti muutoksia Ihh ja Mmp13 geenien ilmenemisessä syntymänjälkeisessä epifyysissä.
Indian hedgehog (Ihh) and collagen type X alpha 1 chain (Col10a1) expression were increased and matrix metalloproteinase 13 (Mmp13) decreased in P10 Snorc-deficient mouse epiphysis.
Indian hedgehog (Ihh), ja tyypin 10 kollageeni alfa 1 ketju (Col10a1) -geenien ilmeneminen oli lisääntynyt ja matriksin metalloproteinaasi 13 (Mmp13) vähentynyt Snorc KO-hiiren epifyysissä 10. päivä syntymän jälkeen.
Ihh is important regulator of proliferative zone and Mmp13 necessary for vascularization and ossification of cartilage.
Ihh on tärkeä proliferatiivisen vyöhykkeen säätelijä ja Mmp13 välttämätön ruston verisuonten muodostumisessa ja luutumisessa.
Binding of Fgf2 to Snorc ECD clues that Snorc may have a role in Fgf signaling potentially as a coreceptor.
Fgf2 sitoutuu Snorcin solunulkoiseen osaan, mikä viittaa siihen, että Snorcilla olisi rooli Fgf signaloinnissa mahdollisesti koreseptorina
Expression of Snorc was observed throughout life span in mouse epiphysis especially during development.
Snorc ilmenee hiiren epifyysirustossa läpi elämän, mutta erityisesti kehityksen aikana.
Bone morphogenetic protein 2 induced expression of Snorc in chondrocytes.
Luun morfogeneettinen proteiini 2 sai aikaan Snorcin ilmenemistä.
Proliferative and hypertrophic zones were enlarged, especially in medial part, and chondrocyte morphology was changed in Snorc-deficient mice GP at postnatal day (P) 10 and 22.
Kasvulevyn proliferatiivinen ja hypertrofinen vyöhyke olivat laajentuneet erityisesti keskiosastaan ja rustosolujen muoto oli muuttunut Snorc KO hiiressä 10. ja 22. päivä syntymän jälkeen.
Some of these are proteoglycans (PG), which are important structural components of cartilage extracellular matrix (ECM) and modulators of activity of extracellular signal molecules.
Näistä osa koodaa proteoglykaaneja, jotka ovat tärkeitä ruston soluväliaineen rakenteellisia komponentteja ja solunulkoisten signaalimolekyylien toiminnan säätelijöitä.
Snorc is a type I single-pass transmembrane chondroitin or dermatan sulfate PG, highly conserved in vertebrates.
Snorc on tyypin I integraalinen kondroitiini- tai dermataanisulfaattikalvoproteoglykaani, joka on säilynyt hyvin selkärankaisten evoluutiossa.
Expression is most intense in proliferative and prehypertrophic cartilage of growth plate (GP) during embryonic development, and in prehypertrophic chondrocytes surrounding secondary ossification center (SOC) during postnatal development.
Sikiökehityksen aikana ilmeneminen on voimakkainta kasvulevyn proliferatiivisessa ja prehypertrofisessa rustossa ja syntymän jälkeisen kehityksen aikana sekundaarisen luutumiskeskuksen (SOC) ympärillä.
Discovery of molecular mechanisms underlying chondrogenesis is necessary to develop therapies for skeletal disorders and articular cartilage defects or disorders like osteoarthritis (OA).
Ruston kehityksessä tärkeiden molekyylibiologisten mekanismien tunteminen on välttämätöntä, jotta on mahdollista kehittää hoitoja esim. tukirangan kehityshäiriöihin ja nivelruston vaurioihin ja sairauksiin kuten nivelrikkoon.
Snorc extracellular domain (ECD) binds fibroblastic growth factor 2 (Fgf2) independently of glycosaminoglycan chain of Snorc.
Fibroblastinen kasvutekijä 2 (Fgf2) sitoutui Snorcin solunulkoiseen rakennealueeseen glykosaminoglykaanista riippumatta.
Therefore, it is likely that genes with tissue-specific expression have an important role in development of structural and functional properties of tissue.
Kullekin kudokselle ominaiset geenien ilmenemisprofiilit määrittävät kudoksen ominaisuudet, joten on todennäköistä, että kudosspesifisesti ilmenevällä geenillä on erityinen rooli kudoksen rakenteellisten ja toiminnallisten ominaisuuksien kehittymisessä.
Peripheral quantitative tomography revealed increase in endosteal and in periosteal perimeter, and in the area of trabecular bone in the cross-section of distal femoral metaphysis in adult Snorc-deficient mice compared to WT.
Perifeerinen kvantitatiivinen tomografia osoitti endosteaalisen ja periosteaalisen kehän ja hohkaluun pinta-alan kasvamisen reisiluun ulomman metafyysin poikkileikkauksessa aikuisella Snorc KO-hiirellä.
Snorc is a novel cartilage-specific transmembrane PG with a role in maturation of postnatal GP chondrocytes, epiphyseal ossification and metaphyseal bone formation in mouse.
Tutkimukset osoittivat, että Snorc on uusi rustospesifinen solukalvon läpäisevä proteoglykaani, jolla on rooli syntymänjälkeisen kasvulevyn kehityksessä, epifyysin luutumisessa ja metafyseaalisen luun muodostumisessa hiiressä in vivo.
Messenger RNA is cartilage-specific, but immunoreactivity was detected also in ECM of trabecular bone.
Lähetti-RNA ilmenee spesifisesti rustossa, mutta proteiinia nähdään myös hohkaluun soluväliaineessa.
Remarkable number of genes associated with OA and genetic skeletal disorders have a cartilage-selective expression pattern.
Merkittävällä määrällä nivelrikkoon ja tukirangan kehityshäiriöihin liitetyistä geeneistä ilmeneminen on rustolle ominainen.
Size of mineralized SOC is decreased and structure of GP disturbed in Snorc-deficient mice knee epiphysis, compared to wild type (WT).
Snorc-poistogeenisen (KO) hiiren polven epifyysissä SOC oli pienentynyt ja kasvulevyn rakenne häiriintynyt verrattuna villityypin hiireen.
The aim of the analysis was to define expression and structure of Snorc gene and protein, to define interaction partners of Snorc protein and to analyze the role of the Snorc gene in mouse skeletal tissue development.
Lupaava RNA-transkripti, Snorc (small novel rich in cartilage), valittiin tarkempaa tutkimusta varten, jonka tavoitteena oli selvittää geenin ja proteiinin ilmenemistä ja rakennetta, proteiinin vuorovaikutuskumppaneita ja geenin roolia hiiren tukirangan kehityksessä.
The aim of the study was to discover novel genes essential in chondrogenesis and cartilage homeostasis by transcriptional profiling.
Tämän työn tavoitteena oli löytää uusia, ruston kehityksessä ja homeostaasissa oleellisia geenejä seulomalla uusia, aiemmin tunnistamattomia RNA-transkripteja, jotka ilmenevät spesifisesti rustossa kehityksen aikana.
The study makes a contribution to the small pool of pluralistic backcasting studies producing scenarios that are different both by the endpoints and the scenario paths.
Tutkielma asemoituu pieneen, mutta kasvavaan pluralistista backcasting-lähestymistapaa hyödyntävien tutkimusten joukkoon: tuotetut skenaariot erottuvat toisistaan paitsi päätepisteiden myös skenaariopolkujen moninaisuuden kautta.
The constructed scenarios – Great Transformation, The Power of Attitude and No Revolution But Evolution – envision Finland where mobility needs are met with either systemic transformation toward sharing economy, active guidance by the state toward more environmentally aware mobility or the ’good old ways’ of technological development and infrastructure investments.
Viimeisessä skenaariossa Kehitystä kuitenkin (No Revolution but Evolution) muutoksen kuvataan tapahtuvan kuin itsestään vakaan talouskasvun, infrastruktuuri-investointien ja teknologian kehittymisen myötä.
The developed approach participatory backcasting from value principles is applied to case study of Finnish transport and mobility in 2025, conducted in the context of Finnish Transport Agency’s Väylien Visionäärit project.
Jaetuista arvotavoitteista lähtevä osallistava backcasting Suomen liikenteen ja liikkumisen tulevaisuuksien tutkimuksen ja tuottamisen välineenä Tässä pro gradu –tutkielmassa esitellään uusi skenaarioidenmuodostusmenetelmä jaetuista arvotavoitteista lähtevä osallistava backcasting (participatory backcasting from value principles), joka kehitettiin Liikenneviraston 2025 –projektin visiotyöskentelyn aikana.
It contests the traditional understanding of backcasting as an explicitly normative approach, suggests that backcasting is a suitable approach to study short-term mobility futures, brings fresh perspectives to the paradigm of sustainable mobility from core experts of Finland and presents innovative ways to formulate the Delphi questionnaire.
Samalla se tuo uusia näkökulmia kestävän liikkumisen paradigmaan tarjoamalla keskeisten suomalaisten liikenneasiantuntijoiden näkemyksiä ja esittelee innovatiivisen tavan muodostaa Delfoi-kyselylomakkeita.
Participatory backcasting from value principles : Three approaches to the futures of mobility in Finland up to 2025
Menetelmän avulla muodostetaan kolme vaihtoehtoista backcasting-skenaariota, jotka valottavat suomalaisen liikenteen ja liikkumisen tulevaisuutta vuoteen 2025.
A strong emphasis on immersing the participants in the future is put throughout the whole study.
Tutkimuksen sidosryhmien irrottaminen nykyhetkestä ja "vieminen tulevaisuuteen" kuului jokaiseen vaiheeseen.
This Master’s thesis introduces a novel, participatory and qualitative backcasting approach that produces various alternative scenarios.
Kehitetty menetelmä soveltuu esimerkiksi erilaisista intressiryhmistä muodostuvien organisaatioiden politiikanteon tai strategiatyön tueksi.
The disease is caused by myxozoan endoparasite Tetracapsuloides bryosalmonae.
Taudin aiheuttaja on myxozoa eliöryhmään kuuluva endoparasiitti Tetracapsuloides bryosalmonae.
Proliferative kidney disease (PKD) is a disease affecting both wild and farmed salmonid fishes in the northern hemisphere.
proliferative kidney disease, PKD) on pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvä lohikalojen tauti jota ilmenee sekä luonnossa että kalankasvattamoissa.
In this study, wild juvenile brown trout (Salmo trutta) sampled from the river Altja, Estonia, in 2015 were studied in order to estimate the amount of additive genetic variation in T. bryosalmonae resistance, tolerance and PKD-related traits.
Tässä tutkimuksessa tutkittiin Altja-joesta, Virosta, vuonna 2015 pyydettyjä nuoria meritaimenia (Salmo trutta) additiivisen geneettisen variaation arvioimiseksi sekä taimenien T. bryosalmonae resistenssissä ja toleranssissa, että PKD:n aiheuttamissa fysiologisissa oireissa.
The results of this study show that parasite resistance, tolerance, and PKD-related traits have high heritability in the study population.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että tutkitussa populaatiossa T. bryosalmonae resistenssillä ja toleranssilla, sekä PKD:hen liittyvillä piirteillä on korkea heritabiliteetti.
A quantitative genetics approach was used to assess the relative contributions of genetics and environment to the studied traits and how various attributes of the fish and the environment influence the expression of PKD-related traits.
Kvantitatiivisen genetiikan menetelmiä käyttäen arvioitiin perimän ja ympäristön suhteellisia osuuksia tutkittavien piirteiden ilmenemisessä, sekä kalojen muiden ominaisuuksien ja ympäristön vaikutusta tautioireisiin.
Statistical analysis of measured variance in traits was done using the animal model, a form of mixed model used in variance component analysis that takes the genetic relationships of the individuals into account.
Eläinmallinnus on varianssikomponenttianalyysissä käytetty sekamalli, jonka avulla yksilöiden geneettinen samankaltaisuus voidaan ottaa huomioon havaittuun varianssiin vaikuttavia syitä arvioitaessa.
Comparison of the current results with previously published data suggests that water temperature has a major influence on the expression of PKD-related traits and that inter-year changes in the relationships among the traits indicate increased cost of parasite infection in a warmer environment.
Tulosten vertailu aikaisempaan aineistoon, antaa syytä olettaa että veden lämpötilalla on huomattava merkitys PKD:n ilmenemiselle.
Infected fish can develop kidney swelling and anemia, and the disease can lead to high mortality rates.
Parasiitin infektoimien kalojen yleisimpiä oireita ovat munuaisen paisuminen ja vajaatoiminta, sekä anemia.
Quantitative real-time PCR was used to quantify the parasite load in the kidney of the fish, and the kinship among the sampled fish was determined using highly variable microsatellite loci.
Parasiittien määrä taimenen munuaisessa määritettiin kvantitatiivista PCR–menetelmää käyttäen, ja yksilöiden sukulaisuussuhteet arvioitiin mikrosatelliittialleelien perusteella.
Additive genetic variation was used to estimate the heritability (h2) for the studied traits, and the effect of fish size to the disease-related traits was investigated.
Piirteiden heritabiliteetit (h2) estimoitiin additiivisen geneettisen variaation perusteella.
Not even exceptional circumstances such as the general strike in 1905 and the Finnish civil war in 1918 changed the gender-segregated agenda of the Finnish working class movement.
Edes poikkeusolosuhteet kuten vuoden 1905 suurlakko tai vuoden 1918 sisällissota eivät muuttaneet työväenliikkeen sukupuolisidonnaista toimijuuskulttuuria.
An investigation into gender-related practices in the Labour movement.
Tutkimus työväenliikkeen sukupuolisidonnaisista käytännöistä
She engaged in the values and the practices of the working class movement, but did not consider the labour movement to be gender-equal as a collective.
Hän sitoutui työväenliikkeen arvoihin ja käytäntöihin, muttei kokenut työväenliikettä tasa-arvoiseksi kollektiiviksi.
A life dedicated to working class women.
Elämä työläisnaisten hyväksi.
The Finnish labour movement did not accept individual activity but demanded that members be disciplined and committed to collectively-approved goals.
Aikakauden työväenliike ei hyväksynyt individualistista toimintaa, vaan edellytti yksittäiseltä aktiivilta kurinalaisuutta ja sitoutuneisuutta yhteisesti sovittuihin pyrintöihin.
However, the working class movement did provide entirely new opportunities for Finnish working class women and men to influence society.
Toisaalta työväenliike tarjosi niin työläismiehille kuin -naisillekin aivan uudenlaisia mahdollisuuksia vaikuttaa suomalaisessa yhteiskunnassa.
Separate organisations for women were not established in the trade union movement, as male members found that the development of working class women’s societal status did not demand segregation inside the labour movement.
Ammatilliseen edunvalvontaan naisten erillistoimijuus ei vakiintunut, koska ammattiyhdistysliikkeen miesaktiivit eivät kokeneet naistyöläisten aseman kehittämisen edellyttävän segregaatiota liikkeen sisällä.
The study shows that Fiina Pietikäinen was very practical and that, like most female labour movement activists, she worked to develop the living conditions of working class women and their families.
Tutkimus osoittaa, että Fiina Pietikäinen oli pragmaattinen naisaktiivi, joka monien muiden työväenliikkeen naisaktiivien tavoin otti tehtäväkseen työläisnaisten ja -lasten elinolosuhteiden kehittämisen.
Working class women had the right to participate in both political and labour organisations together with men, although most women chose to participate only in women’s organisations.
Työläisnaiset saattoivat miesten tavoin vaikuttaa poliittisissa ja ammatillisissa järjestöissä, joskin monet naiset keskittyivät vapaaehtoisesti vain puolueen naisjärjestöjen toimintaan.
This thesis focuses on gender-related practices in the working class movement in Finland between 1900 and 1930 by focusing on the female labour movement activist Fiina Pietikäinen (1870–1956).
Tutkimuksessa perehdytään työväenliikkeessä vaikuttaneen naisaktiivi Fiina Pietikäisen (1870–1956) toimijuuden myötä työväenliikkeen sukupuolisidonnaisiin käytäntöihin vuosina 1900–1930.
Nearly all women who participated in the general strike and the civil war focused voluntarily on issues concerning food supply and family policy, leaving the other societal questions for working class men.
Työväenliikkeen naisaktiivit keskittyivät vapaaehtoisesti ruokahuoltoon ja perhepolitiikkaan jättäen muut yhteiskunnalliset kysymykset miestoimijoiden vastuulle.
Unlike most female agents in the working class movement, Fiina Pietikäinen was also active in the trade union movement both locally and on the national level, a movement that was dominated by men.
Useimmista työväenliikkeen naisaktiiveista poiketen Fiina Pietikäinen toimi myös miesvaltaisessa ammattiyhdistysliikkeessä niin paikallis- kuin liittotasolla.
The study represents the collective biography tradition; the relationship between the activist Fiina Pietikäinen and the collective working class movement is an essential issue.
Tässä tutkimuksessa on keskeisesti esillä kysymys Fiina Pietikäisen ja työväenliikkeen suhteesta.