natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The third faction within Kokoomus consisted of the theologically conservative Christian revival wing, which opposed the Freedom of Religion Act and advocated religious instruction mostly on religious and moral grounds.
Vuoden 1922 eduskuntavaalikampanjassa Kokoomuksen keskeisiin teemoihin kuuluivat uskonnonopetuksen puolustaminen ja pakollisen tunnustuksettoman siveysopin vastustaminen.
Furthermore, they declared that children exempted from religious instruction must be offered other non-denominational instruction in ethics.
Vaalitaistelun aikana kokoomuslaiset rinnastivat aiempaa selvästi enemmän kirkkoon kuuluvan lapsen oikeuden tunnustukselliseen uskonnonopetukseen uskontokuntiin kuulumattoman lapsen oikeuteen olla uskonnonopetuksen ulkopuolella.
Keywords: activity theory, referral-consultation activity, information technology, need, division of labour and territorial co-operation
Avainsanat Lähete-konsultaatiotoiminta, informaatioteknologia, tarve, työnjako ja alueellinen yhteistyö
The activity system is a pri-mary research focus and analysis unit, but otherwise I do not follow orthodoxically the traditions of evolving labour research.
Tutkimuksen analyysiyksikkö on toimintajärjestelmä, mutta muuten se ei ortodoksisesti noudata kehittävän työntutkimuksen perinteitä.
The territorial co-operation network was the social context for this reforming activity.
Uudistuvan toiminnan konteksti oli alueellinen yhteistyö.
After the project ended little by little I took a fresh look at the why Lääkäriverkko misfired.
Lääkäriverkon hiljaisen loppumisen jälkeen tarkastelun näkökulmaksi nousi miksi se epäonnistui.
The level of co-operation - against all expectations did not develop from co-ordination to co-operation, although there were some implications of such a process in behaviour of the some Konsu us-ers.
Yhteistyön taso odotusten vastaisesti ei kehittynyt koordinaatiosta kohti kooperaatiota, mutta viitteitä siihen oli riippuen Konsun käyttäjän henkilökohtaisesta aktiivisuudesta.
My research approach is an ethnographic and activity-analytic case study, which I have enriched with many-sided and diverse, clarifying research materials and triangular diagrams.
Tutkimuksen on lähestymistavaltaan etnograafinen ja toiminta-analyyttinen case-tutkimus, jota olen rikastanut triangulaationa erityyppisillä täsmentävillä aineistoilla.
This study began as a survey study, but continued as an ethnographic study after completion of the original Lääkäriverkko project and the Konsu programme (1998-2003).
Tutkimus alkoi seurantatutkimuksena, jatkui varsinaisen projektin jälkeen käytön vakiintumisen pyrkimyksiin ja Konsu lopettamiseen (1998 -2003).
The guiding line in the analysis is activity theory, but although I have also used various theorists who have stud-ied social changes and processes in information technology and business life.
Toiminnan teoria ohjaa analyysin tekoa, mutta tulosten tarkastelussa olen käyttänyt myös useita muutosta ja informaatioteknologian käyttöönottoa tutkineita teoreetikoita.
The empiri-cal part is proceeding narratively within the formulation and clarification of five hypotheses which tell, ex-plain and reveal the hindrances and possibilities of co-operation and human-computer interaction (HCI).
Empiirinen osa etenee narratiivisesti hypoteesien (5) kehittymisien myötä kertoen, selostaen ja paljastaen toimintamuutoksessa esiinnousseita esteitä ja mahdollisuuksia.
The Doctor Network as an aim changes regional co-operation in the Kymenlaakso Hospital District The Kymenlaakso Hospital District saw the development of an information technology Project know called Lääkäriverkko (the Doctor Network), which included a Konsu-databased programme to achieve higher qual-ity patient treatment (consultation).
Lääkäriverkko pyrkimyksenä muuttaa alueellista yhteistyötä Kymenlaakson sai-raanhoitopiirissä Kymenlaakson sairaanhoitopiirissä kehitettiin perusterveydenhuollon ja erikoissairaanhoidon lääkäreiden väliseen kommunikointiin ja alueellisen yhteistyön kehittämiseen informaatioteknologinen Lääkäriverkko ja siihen sisältyvä Konsu-ohjelma tavoitteena potilaan hoidon laadun parantuminen.
The goal of the project was to find a territorial solution, or improvement, for problems with of the Health care system (staggered health care, gradation).
Ohjelman avulla etsittiin alueellista ratkaisua terveydenhuollon hoidonporrastuksen problematiikkaan.
As a subject/topic, such this kind of a situation is still current in many changing processes of the health care system.
Aiheena tilanne on edelleen aktuelli terveydenhuollon muu-tosprosessien toteutumisissa.
As a researcher, I am a professional verifier and have observed a natural, chronological changing process: the planning of the Lääkäriverkko and Konsu programme to its historical end.
Tutkijana olen passiivinen prosessin todentaja ja seuraan luonnostaan etenevää prosessia toiminnan muutosprosessin suunnittelusta Konsun loppumiseen.
Focusing on preventing and advancing factors in human-computer interaction (HCI) and consultation, the main problems were in strong levels of the health care system - especially the distinction between primary and secondary health care, medical specialisation, the division of labour - and activity-chain interruptions and cuts, both of which turned out to be profound and institutionalised in the slow-down of the changing organ-isational process.
Käyttöönottoon liittyvien estävien ja edistävien tekijöiden tarkastelussa kärjistyi hoidonporrastukseen sisältyvä lääketieteellinen eriytyminen ja toimintaan vaikuttavat katkokset, jotka muuttuvia prosesseja tarkasteltaessa osoittautuivat syvälle juurtuneiksi ja institutionalisoituneiksi.
People have different needs and motives, and in the development of co-operation among primary health care and specialised medical care actors and doctors, they must to realise and admit to mutual dependency.
Tuloksen mukaan perusterveydenhuollon ja erikoissairaanhoidon lääkäreiden yhteistyön kehittämisessä tarvitaan keskinäisen riippuvuuden molemminpuolista tunnistamista ja tunnustamista sekä lähete-konsultaatio-toiminnassa uudenlaista käsikirjoitusta.
The referral practice and its development was the functional activity instrument in the Lääkäriverkko.
Lääkäriverkossa toiminnallisena välineenä oli lähetekäytäntö ja sen muuttuminen e-konsultaatio-lähetteeksi.
The aim has also been to create new information, perspectives and factors in the behaviour of those participants involved in removing this activity process and project.
Pyrkimys on ollut tuoda esiin toimintaan osallisista ja käyttäjistä nousevia uuden toimintamallin kehittämiseen ja omaksumiseen liittyviä tekijöitä.
In conclusion, it turned out that in using and introducing new ideas and technologies (in this case, electronic referral-practice and consultation) and participating in (social) changing processes, it is important to support the learning and many-sided reflection of the process, in addition to taking into consideration the collective sense of human activity in it is entirety.
Osoittautui, että muutosprosessissa ja informaatioteknologisten ohjelmien käyttöönotossa tulisi kiinnittää huomiota omaksumisen tuentaan ja monitasoiseen reflektointiin sekä toiminnan kollektiivisuuteen kokonaisuudessaan.
In this scientific study I have strived examined to determine the meaning of different important behavioural factors which affect to human activity.
Tutkimuksessa olen pyrkinyt kartuttamaan tietämystä ihmisten toimintoihin vaikuttavien tekijöiden merkityksestä silloin, kun tavoitteena on muuttaa organisatorisia toimintatapoja ja ottaa käyttöön uusia kokonaistoimintaan vaikuttavia tietoteknisiä välineitä.
The main dilemma in human-computer interaction (HCI) and in social interaction (net-work) seemed not only to be related to (negative) attitudes and forms of co-operation in general, but the de-gree of commitment to and acceptance of new ways of thinking were also problematic issues and turning points in the survey.
Käyttöönoton suuri ongelma näytti liittyvän asenteisiin ja yhteistoimintaan sinänsä sekä sen myötä sitoutumiseen toiminnan muutokseen ja uudenlaiseen toimintamalliin.
The Konsu programme, with its preventing and advancing factors, was also considered a stimulus of new thinking and a reformative instrument for doctor´s co-operation and usage of the new tech-nological application.
Lääkäriverkossa muutostoiminnan painotus oli Konsu-ohjelman käyttöönotossa ja vakiinnuttamispyrkimyksissä, jossa Konsu toimi ikään kuin moottorina yhteistoiminnan ja yhteistyön uudelleen muokkauksessa.
No treatment related deaths occurred.
Hoitoon liittyviä kuolemia ei ollut.
Oncolytic adenoviruses provide a new therapeutic option.
Onkolyyttiset adenovirukset ovat eräs lupaava uusi hoitomuoto.
The treatment results of many cancers have improved, but there are still challenges, such as metastatic cancers that mostly lack curative treatments.
Useiden syöpien hoitotulokset ovat parantuneet viime vuosina, mutta kuitenkaan useimpiin levinneisiin syöpiin ei ole tarjolla parantavia hoitoja.
Serial treatment was as well tolerated as single treatment, but results suggested a better median survival even though statistical significance was not reached.
Sarjahoito oli yhtä turvallinen kuin kertahoito, mutta sillä oli suotuisa vaikutus potilaiden elossaoloaikaan, joskaan ero ei ollut tilastollisesti merkittävä.
Adenovirus treatments were well tolerated and commonly detected clinical adverse events were of grade 2 or less including injection or tumor site pain, nausea, fever and fatigue.
Adenovirushoidot olivat hyvin siedettyjä ja yleisesti haitat olivat lieviä tasoa 1 - 2 kuten kiputuntemukset, pahoinvointi, kuume ja väsymys.
Adenovirus treatments are well tolerated and they can be combined with conventional treatments.
Hoidot tällaisilla viruksilla ovat yleensä potilaille hyvin siedettyjä ja niitä voidaan yhdistää myös muihin hoitoihin.
According to RECIST analysis disease control (= stable disease or better) was seen in 40.0 - 74.0 % of patients and a stabilization or a decrease in tumor markers for 23.1 - 70.6 % of patients.
Radiologinen hoitovaste saavutettiin 40.0 - 74.0 %:lle potilaista ja kasvainmerkkiaineilla mitattuna 23.1 - 70.6 %:lle.
Adenoviruses can be modified to replicate specifically in cancer cells and thereby causing the death of cancer cells (oncolysis).
Onkolyyttisiä adenoviruksia on muokattu niin, että ne tuhoavat vain syöpäsoluja (onkolyysi) säästäen terveitä soluja.
We also compared the safety and efficacy of a serial treatment scheme, three rounds of virus, to a single treatment.
Lisäksi sarjahoitoa, joka tarkoittaa kolmea peräkkäistä virushoitoa, verrattiin kertahoitoon.
Immunological responses were quantified by neutralizing antibodies, viral genomes in the blood and measuring responses in tumor- and adenovirus-specific T-cells.
Hoidon immunologista vastetta potilaissa arvioitiin mm. mittaamalla viruksen ja T-valkosolujen määrää verenkierrossa.
We studied the mechanism of radiation-mediated upregulation of adenoviral transgenes.
Tutkimuksessa arvioitiin miten sädehoito vaikuttaa näiden adenovirusten siirtogeenien määrään.
In the pre-clinical section of this thesis we evaluated the combination of adenoviruses and radiotherapy.
Näiden tulosten perusteella vaikuttaa olevan hyödyllistä yhdistää adenovirusgeeniterapia sekä sädehoito.
In the clinical section 157 cancer patients with advanced solid tumors were treated with different oncolytic adenoviruses.
Väitöskirjan kliinisessä osassa tutkittiin adenovirushoidon turvallisuutta, tehoa ja immunologista vastetta levinnyttä syöpää sairastavilla potilailla (157 potilasta).
The safety, efficacy and immunological responses of treatments were evaluated.
Turvallisuutta arvioitiin verikokein ja hoitoihin liittyvät haittavaikutukset luokiteltiin vakavuuden mukaan tasoihin 1 5.
Cancer cells were exposed to radiation and infected with various replication-deficient adenoviruses.
Siirtogeenien ja niiden tuottamien proteiinien määrä oli suurempi sellaisissa soluissa joita oli säteilytetty ennen adenovirusten antamista.
The transgene expression with or without radiation was evaluated.
Hoidon tehoa arvioitiin radiologisella kuvantamisella sekä syöpämerkkiaineilla.
Radiation increased adenovirus transgene expression (luciferase or GFP) regardless of the transgene, promoter, cancer cell line or radiation dose.
Tässä väitöskirjassa tutkittiin sädehoidon ja adenovirusten yhteisvaikutuksia rinta, eturauhas- ja keuhkosyöpäsoluissa.
These findings represent a good justification for forthcoming clinical trials.
Tulokset luovat biologisen perustan yhdistelmähoidolle, joka voi parhaimmillaan tulevaisuudessa parantaa hoidettujen potilaiden ennustetta.
This synergy can be used for therapeutic benefit.
Tällaisia geenejä kutsutaan siirtogeeneiksi.
Experimental adenovirus gene therapy for cancer patients with advanced tumors : Translational medicine from basic research to the patient's bedside
Adenovirukset kykenevät kuljettamaan mukanaan syöpäsoluihin geenejä joiden tuottamilla proteiineilla on syöpäsoluja tuhoava vaikutus.
A combination of GADA and a Type 1 FH was associated in patients with diabetes with the greatest risk for development of insulin deficiency.
GAD-vasta-aineet ja myös tyypin I sukutausta, etenkin 1.asteen sukulaisuus, lisäsivät sairastumisriskiä ja suurin riski oli niillä, joille vasta-aineita kehittyi seurannan aikana.
Type 1 family history and GAD autoantibodies in subjects without diabetes and patients with type 2 diabetes : prevalence and association with insulin deficiency and development of diabetes
Lisäksi tutkin tyypin II diabeetikoilla, miten tyypin 1 sukutausta ja GAD-vasta-aineet vaikuttavat insuliinipuutteen kehittymiseen ja muuhun diabeteksen taudinkuvaan.
LADA patients were leaner, but surprisingly more insulin resistant according to the insulin tolerance test. A Type 1 FH was associated with higher prevalence of GADA and strength of GADA positivity but also predisposed to a more severe insulin deficiency with earlier onset not only in patients with LADA, but also in patients with Type 2 diabetes.
Diabeetikot, joilla oli korkeimmat vasta-ainetasot, muistuttivat enemmän tyypin I diabeetikoita; he olivat hiukan hoikempia, vaikkakin ylipainoisia, ja heillä oli paremmat veren rasva-arvot ja matalampi paastoinsuliinitaso verrattuna GAD-negatiivisiin tyypin II diabeetikoihin.
BMI, age of onset, and insulin secretion and lipids associated with GADA positivity level even before the onset of diabetes and after the diagnosis.
GAD -positiivisilla oli matalammat insuliinipitoisuudet merkkinä heikommasta insuliinierityksestä verrattuna GAD-negatiivisiin henkilöihin jo ennen diabetekseen sairastumista.
Evidence is emerging that Type 1 and Type 2 diabetes cluster in families.
Tyypin I ja tyypin II diabetes esiintyvät usein samoissa perheissä ja on havaittu, että näissä perheissä on enemmän myös LADA diabetesta.
The aim of this thesis was to learn whether a Type 1 family history (FH) has any impact on prevalence of GADA, and further, what is the impact of GADA and FH on the development of diabetes, its clinical characteristics, and the development of insulin deficiency.
Tässä väitöskirjassa tutkin tyypin I sukutaustan vaikutusta GAD-vasta-aineiden esiintymiseen tyypin II diabeetikoilla ja heidän sukulaisillaan, sekä sukutaustan ja vasta-aineiden merkitystä sairastumisriskiin huomioiden myös muut tunnetut riskitekijät.
GAD autoantibodies (GADA) occur more often in families with Type 1 and Type 2 diabetes, are useful to predict diabetes in Type 1 diabetes studies, but their predictive value in adult relatives without diabetes is still unclear.
Tyypin II diabeetikoilla niiden tiedetään ennustavan insuliinipuutteen kehittymistä, mutta insuliinipuute kehittyy selvästi hitaammin kuin klassisessa tyypin I diabeteksessa ja sen vuoksi heidät aluksi helposti luokitellaan tyypin II diabeetikoiksi.
High GADA levels implied a clearly increased risk for diabetes in both the relatives and the control subjects, while low or medium-high levels implied an increased risk only for the relatives of patients with diabetes.
Tutkimuksissa todettiin, että GAD vasta-aineita esiintyi tyypin I sukutaustaisilla henkilöillä ja diabeetikoilla merkittävästi useammin ja korkeampia pitoisuuksia verrattuna niihin, joilla oli tyypin II sukutausta.
GADA positivity is associated with a more severe insulin deficiency in Type 2 diabetes (LADA), but some patients, especially those with lower GADA levels, are more like Type 2 diabetes patients.
Diabetes on paljon monimuotoisempi sairaus, kuin mitä nykyinen jako kahteen päätyyppiin, nuoruus- (tyyppi I) ja aikuistyypin (tyyppi II) diabetekseen, antaa ymmärtää.
Most of the patients who developed a marked insulin deficiency had a Type 1 FH, which has clinical implications for screening for insulin deficiency.
Insuliinipuutetta esiintyi eniten diabeetikoilla, jotka olivat GAD-positiivisia ja joilla oli tyypin I sukutausta.
First-degree Type 1 FH and GADA positivity predicted diabetes in adult relatives, but seroconversion to GADA was the most important risk factor.
Diabeetikot, joilla oli matalimmat vasta-ainetasot, muistuttivat vastaavasti enemmän GAD-negatiivisia tyypin II diabeetikoita edellä mainittujen muuttujien suhteen.
Further, the heterogeneity of LADA diabetes is in part explained by a Type 1 FH and GADA levels.
Kansainvälisessä diabetesluokituksessa tämä diabetestyyppi on kuitenkin erotettu omaksi tyypin I diabeteksen alaryhmäksi nimeltä LADA (latent autoimmune diabetes of adults).
A mutation in Eda in human causes hypohidrotic ectodermal dysplasia (HED), an X-linked hereditary disease causing reduced salivation and missing or modified teeth, in addition to defects in other ectodermal organs.
Mutaatio ihmisen Eda geenissä aiheuttaa kehityhäiriön, joka johtaa näiden elinten vialliseen tai puutteelliseen kehitykseen ja siten terveydellisiin ongelmiin: osa hampaista puuttuu, hiukset ovat harvat tai puuttuvat ja syljen eritys on vähentynyt.
While the mechanisms of Eda signaling are well known in teeth, they are not yet understood in salivary gland development.
Osoittamieni signaalireittien vaikutusta sylkirauhasen kehityksessä ei aiemmin tunnettu.
Using an Fgf20-null mouse crossed with either the Eda loss-of-function (Tabby) or the gain-of-function mice (K14-Eda), I showed that Fgf20 mediates many functions of Eda and was required for the regulation of tooth size and shape.
Hampaassa Eda säätelee eri geeniä kuin sylkirauhasessa ja osoitin tutkimuksessani, että tämä geeni vaikuttaa kaikkiin fenotyyppiin ominaisuuksiin (hampaan koko, muoto ja lukumäärä), joita Eda säätelee hampaan kehityksessä.
Eda is thought to interact with these pathways; however, it is not known how Eda is integrated with these other pathways.
Eda geeni aktivoi sille spesifistä signaalireittiä, jonka oletetaan integroituvan muihin reitteihin säätelemällä muiden signaalireittien toimintaa.
In Tabby, branching of the epithelium and thus, the surface area, was reduced.
Osoitin Edan olevan välttämätön sylkirauhasepiteelin kehitykseen ja siten riittävän erityspinta-alan muodostumiseen.
The salivary glands and the teeth are organs derived from the embryonic germ layer, ectoderm, and share a common early development.
Tiettyjen elinten, kuten hampaiden, hiusten ja sylkirauhasten varhainen kehitys muistuttaa toisiaan niin morfologisesti kuin geneettisen säätelyn osalta.
I also showed that the transcription factor NF-B is required for Eda signaling and that the Wnt pathway induced Eda expression in the salivary gland.
Työssä osoitin eräiden aiempien tutkimusten olevan virheellisiä Edan mekanismin osalta ja osoitin, mitä geeniä Eda säätelee sekä sen, mitkä signaalireitit säätelevät Eda geeniä ja sen signalointia.
The effect of Eda was largely mediated by the Hh pathway in the salivary gland.
Hiirimallien avulla on voitu tutkia Eda geenin solutason mekanismeja.
Here I have analyzed the role of Eda in salivary gland development and showed that branching of the epithelium, required to produce adequate surface area for saliva production, is dependent on Eda.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa olen selvittänyt Edan vaikutusmekanismeja sylkirauhasessa ja hampaassa ja tutkinut, miten kehityshäiriöt syntyvät, jos Eda puuttuu.
In Tabby, teeth are smaller and modified in shape.
Hampaan kehityksessä Eda säätelee useita hampaan ominaisuuksia: kokoa, muotoa ja lukumäärää.
In tooth, Eda induced the Fgf pathway ligand Fgf20, which I identified as a novel regulator of tooth development.
Lisäksi sama geenimuutos aiheutti hampaiston muuttumisen omnivorista faunivori -tyyppiseksi.
I observed that reducing Fgf20 levels from normal to null in K14-Eda mouse mimics the shift from omnivorous to faunivorous type of rodent dentition, evoking a scenario that Fgf20 and Eda might be genes operating in the microevolution of dentition.
Siten tutkimukseni selventävät, millaiset perinnölliset muutokset voivat aiheuttaa fossiiliaineistossa havaittuja evolutiivisia muutoksia.
The spontaneous mutant mouse for Eda, called Tabby, shares similar defects and serves as a good model to study HED.
Poistamalla tämä Edan kohdegeeni samalla kun Eda geeniä yliekspressiodaan saadaan aikaiseksi ylimääräisen hampaan, ns. premolaarin, muodostuminen hiirille.
The avoidance of possible harmful right ventricular (RV) pacing with used state of art AVSH algorithm was not associated with unphysiological over-long AV delays.
Tällaisen algoritmin käytöllä pystytään välttämään tarpeetonta kammiotahdistusta ilman, että tämä liittyisi epäfysiologisen pitkien eteis-kammiovälien käyttöön.
The focus of this thesis is the feasibility and consequences of proper atrial sensing and pacing to atrioventricular (AV) synchrony in dual chamber pacing.
Väitöskirjassa selvitettiin, mikä on eteissignaalien tunnistuksen ja eteistahdistuksen merkitys asianmukaisen eteis-kammiotahdistuksen toteutumisessa.
Dual chamber pacing can be employed to restore atrioventricular synchrony in patients with heart block; and chronotropic incompetence and sinus bradycardia in those with sinus node dysfunction (SND).
Eteis-kammiokatkoksessa palautetaan eteis-kammiosynkronia ja sinussolmukkeen viassa korjataan hidaslyöntisyys ja puutteellinen sykenousu.
An advanced atrio ventricular search hysteresis (AVSH) algorithm reduced incidence of unnecessary ventricular pacing in the majority of SND patients with both intact and impaired AV conduction and in patients with intermittent AV block, regardless of the lead positions in the right atrium and the ventricle.
Näytettiin, että riippumatta sydämen sisäisistä tahdistuspaikoista eteiskammiojohtumista suosiva tahdistinalgoritmi sallii luontaisen eteis-kammiojohtumisen potilailla, joilla on tavanomainen tai heikentynyt eteis-kammiojohtuminen.
Retrograde atrial waves can be discriminated from sinus waves in many patients by using a high sampling rate and algorithms for digital signal processing with data collected by a pacemaker (PM).
Lisäksi osoitettiin, että tahdistimen digitaalisen signaalikäsittelyn muotoparametrioiden avulla pystytään erottelemaan tavanomainen sinusrytmin aikainen eteissignaali retrogradisesti aktivoituvasta eteissignaalista.
However transient undersensing of continuous atrial fibrillation (AF) and failure to detect very short episodes ATs can occur frequently, despite the use of refined detection algorithms.
Hetkellistä eteisvärinä alitunnistusta ja hyvin lyhytkestoisten eteistakykardiakohtausten alitunnistusta kuitenkin tapahtuu.
With appropriate programming, these devices may contribute to the avoidance of possible adverse consequences like congestive heart failure, atrial fibrillation and unwanted harmful symptoms.
Asianmukaisen eteis-kammiotahdistuksen perusedellytykset ovat hyvä luontaisen sykkeen ja rytmihäiriöiden tunnistus, sopivat sydämen sisäiset tahdistuspaikat ja potilaskohtainen tahdistuksen ja tunnistuksen ohjelmointi.
Atrial tachyarrhythmia (AT) sensing algorithms incorporated in a state-of-the art DDDR (dual lead atrioventricular pacing) pacemaker can accurately identify patients who develop ATs.
Osoitettiin myös, että eteisvärinän tunnistuksen tahdistinalgoritmit pystyvät tunnistamaan luotettavasti kaikki ne potilaat, joilla on eteisvärinää.