natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The diversity of strains was higher in the herd, which purchased cattle as compared with the closed herd.
Kantojen kirjo oli suurempaa karjassa, joka osti eläimiä, verrattuna karjaan, joka kasvatti omat lehmänsä itse.
S. aureus was isolated from two-third of the herds.
S. aureusta esiintyi 2/3:lla kartoitustutkimuksen tiloista.
The aims of this thesis were to determine prevalence of bovine S. aureus intramammary infection in Finnish dairy herds, to study antimicrobial resistance of bovine S. aureus with focus on methicillin and penicillin resistance, to investigate whether differences in clinical significance exist between S. aureus strains and to establish if certain strain types or determinants for virulence can be specifically linked with mastitis.
Työn tavoitteena oli kartoittaa S. aureuksen aiheuttaman utaretulehduksen esiintyvyyttä suomalaisilla lypsykarjatiloilla, tutkia S. aureuksen mikrobilääkeresistenssiä, erityisesti penisilliini- ja metisilliiniresistenssiä, sekä selvittää utaretulehduksia aiheuttaneiden kantojen kirjoa ja kliinistä merkitystä.
Staphylococcus aureus, one of the most common causes of bovine intramammary infections and mastitis in modern dairies, is easily transmissible and respond poorly to treatment.
Staphylococcus aureus, yksi yleisimpiä lypsylehmän utaretulehduksen aiheuttajia, aikaansaa usein kroonisen, lehmästä toiseen helposti tarttuvan tulehduksen.
In the two herds of study IV, S. aureus was isolated from 85% of the cows from intramammary infections, udder skin, wounds, milking equipment, and from hands and nostrils of the milking personnel.
Kahdessa tarkemmin seuratussa tutkimuskarjassa 85 %:lla lehmistä oli S. aureusta neljännesmaidossa, utareiholla, vedinkanavissa tai haavoissa.
The results from a nationwide survey indicated that S. aureus remains a significant mastitis pathogen in Finland as both the prevalence of quarters (3.4%) and the prevalence of cows infected by S. aureus (10.2%) has remained nearly stable.
Kartoitustutkimuksessa havaittiin S. aureuksen suhteellisen osuuden bakteeripositiivisista näytteistä laskeneen, mutta S. aureus – utaretulehduksen yleisyyden, keskimäärin 1,3 infektoitunutta neljännestä noin 10 %:lla lehmistä, säilyneen ennallaan.
This suggests that among penicillin-resistant blaZ positive strains, a subgroup of strains containing sed and sej may be more likely linked with chronic mastitis than the other subgroups.
Tämä viittaa siihen, että penisilliiniresistenteissä kannoissa olisi erotettavissa alaryhmä, joka muita todennäköisemmin aiheuttaisi kroonisen tulehduksen.
sed and sej permanently co-existed with the penicillin-resistance gene blaZ, suggesting the presence of a penicillinase plasmid in these strains.
Penisilliiniresistenssiä koodaava geeni esiintyi usein kahden enterotoksiinigeenin (sed, sej) kanssa samanaikaisesti, mikä viittaa resistenssiplasmidin läsnäoloon.
According to field data collected from 1993 to 1997 among the 22 S. aureus pulsotypes identified, five pulsotypes dominated as the cause of S. aureus mastitis and 17 pulsotypes were sporadic.
Vuosina 1993-1997 kerätyssä 116 lehmän kenttäaineistossa eristettiin kaikkiaan 22 utaretulehdusta aiheuttanutta kantaa, joista viisi aiheutti yli 90 % tapauksista ja 17 vain yksittäisiä sairastumisia.
Diagnosis to strain level and determination of certain virulence determinants would be necessary to target measures against infections caused by specific strains.
Tulevaisuudessa diagnostiikan ulottaminen kantatasolle ja mahdollisten virulenssitekijöiden tunnistaminen voisi mahdollistaa suunnatut toimenpiteet tiettyjä, patogeenisempia S. aureus –kantoja vastaan.
Finally, reservoirs and transmission of S. aureus in two herds with different management regimes were studied by collecting S. aureus from cases of mastitis and from extramammary sites (teat skin, teat canals and skin lesions, milking liners, hands and nostrils of the milking personnel).
Lisäksi vertailtiin kahden erityyppisen lypsykarjan lehmien utaretulehduksista, iholta ja navettaympäristöstä peräisin olevia kantoja, tarkoituksen tutkia eri S. aureus -populaatioiden eroavaisuuksia, reservoaareja ja tarttumista.
Information on the ecology, epidemiology and characteristics of S. aureus presented in this thesis may be useful for planning control strategies in herds with problems of S. aureus mastitis.
Tämän tutkimuksen tuloksia voidaan käyttää hyväksi suunniteltaessa S. aureuksen aiheuttaman utaretulehduksen ennaltaehkäisyä lypsykarjoissa.
S. aureus strains that had the putative penicillinase plamid were overrepresented in persistent mastitis and these persisted significantly more often compared with the strains containing blaZ only.
Penisilliiniresistentit S. aureukset aiheuttivat penisilliiniherkkiä merkitsevästi useammin persistoivan tulehduksen.
Identification of these strains can be possible using the tools of molecular microbiology.
Samoin rokotteiden kehittämisessä tieto bakteerien yleisistä virulenssitekijöistä on hyödyksi
The clinical signs, acute local response and persistence differed significantly between the predominant strains.
Yleisimpien S. aureus -kantojen aiheuttamien utaretulehdusten kliiniset oireet, maidon tulehdusindikaattorien pitoisuudet ja tulehduksen persistoiminen erosivat toisistaan merkitsevästi.
Some S. aureus strains are better adapted to infect the mammary gland, whereas others are less important as a cause of mastitis.
Nämä tekijät vaihtelevat S. aureus -kantojen välillä, jolloin eri kantojen kliininen merkityskin voi olla erilainen.
Staphylococcus aureus in bovine intramammary infection : molecular, clinical and epidemiological characteristics
Kannat tyypitettiin pulssikenttägeenielektroforeesilla sekä tunnistamalla virulenssi- ja resistenssitekijöitä.
The food hygienic quality of European river lamprey (Lampetra fluviatilis L.)
Nahkiaisen (Lampetra fluviatilis L.) elintarvihygieeninen laatu
Neither C. perfringens nor L. monocytogenes was detected in the product, while S. aureus was found in two out of 300 samples (0.67%).
Staphylococcus aureusta havaittiin mahdollisesti jälkikontaminaationa kahdessa näytteessä (0.67 %).
The food-borne pathogenic bacterial species Clostridium botulinum was studied in raw lampreys and Clostridium perfringens, Listeria monocytogenes and Staphylococcus aureus in the charcoal-grilled product.
Ruokamyrkytyksiä aiheuttavia mikrobeja, kuten Listeria monocytogenes tai Clostridium perfringens bakteereita ei paistetussa tuotteessa todettu.
One out of 67 raw lampreys (1.5%) was positive for the botulinum neurotoxin type E gene.
Yhdessä raakanahkiaisnäytteessä (1.5 %) todettiin Clostridium botulinum itiöitä.
The residues of mercury, cadmium, lead, hexachlorocyclohexanes (alpha-HCH, beta-HCH, lindane), hexachlorobenzene (HCB), heptachloroepoxide, dieldrin, chlordanes (oxychlordane, trans- and cis-chlordane, transnonachlor TNCL), DDT compounds, and 15 PCB congeners were determined in raw lampreys to evaluate the food safety of lamprey products.
Tutkimuksessa selvitettiin nahkiaisten raskasmetallipitoisuuksia (elohopea, kadmium ja lyijy) sekä useita torjunta-ainejäämiä sekä PCB-pitoisuuksia.
The sensory scores remained at the baseline levels after 8 weeks storage.
Vakuumisäilytyksessä +8 asteessa säilytettynä pilaantuminen alkoi viiden viikon jälkeen.
There were no statistical differences between the areas, considering the concentrations of the other pesticides.
Eri valmistajien välillä oli eroja säilyvyysaikojen suhteen.
The levels og Hg and Cd residues were higher in lamprey caught in the Bothnian Bay area than in those from the Bothnian Sea. Pb was detected in only one sample.
Myös torjunta-aine- ja vierasainepitoisuudet olivat yleensä suuremmat eteläiseltä alueelta pyydetyissä nahkiaisissa verrattuna Perämeren alueeseen.
The numbers of bacteria in lamprey from plant A were higher than those from plants B and C. No significant increases in APCs were observed during storage at 3 C for 24 days.
Paistettu nahkiainen alkaa pilaantua huoneenlämmössä kahden vuorokauden jälkeen mutta +3 asteessa vasta 24 vrk:n jälkeen.
Microbial development in charcoal-grilled river lampreys is slow and the shelf life of the product is longer than that of some other heat-treated fishery products.
Tuote on säilyvämpi kuin hiillostetut ja savustetut kalat yleensä.
The mean APC was higher after 4-8 weeks storage than the mean levels of LAB. Twenty-seven LAB isolates were identified by ribotyping to species level.
Nahkiaisen rasvaprosentti on n 15 % raakana ja 20-25 % paistettuna.
Microbiological and sensory changes in vacuum-packed product were monitored as a function of time at 8 °C.
Paistoaika on n 20 min ja lämpötila nousee tuotteessa 90-114 ºC.
The microbiological quality of charcoal-grilled lamprey in three processing plants was examined in products stored at 3 and 22 °C.
Tuote myydään pääosin tuoreeltaan toreilla, kauppahalleissa ja hyvinvarustetuissa myymälöissä.
On the day of production the mean aerobic plate counts (APC) in grilled lampreys were 2.29 log CFU/g in plant A and under the detection limit (2.0 log CFU/g) in plants B and C. At 22 C the mean APCs of samples from all plants after 6 days were 8.56, 5.04 and 6.23 log CFU/g, respectively.
Nahkiaisen kehitys on kaksivaiheinen: kuoriuduttuaan se viettää toukkana 4-6 vuotta syntymäjoessaan ja muuttaa muotoaan meressä täysikasvuiseksi palaten jälleen jokiin kutemaan muutaman vuoden kuluttua.
All residue concentrations were below the limits with regard to legislation.
Lyijypitoisuudet olivat merkityksettömiä.
Perinatal mortality between countries and between herds varies considerably, but remains an important reason for the loss of piglets in their very first days of life.
Porsaiden kuolleisuus vaihtelee eri maissa merkittävästi, mutta se on yleensä tärkeä syy porsaiden menetyksille ensimmäisten elinpäivien aikana.
Farrowing is a complex event driven by several hormones that interact with each other to induce the onset of parturition.
Porsiminen on monisyinen tapahtuma, jota ohjailee monien toinen toisiinsa vaikuttavat hormonit, jotka aikaansaavat synnytyksen käynnistymisen.
The aim of this study was to determine which factors contribute to successful farrowing, thus reducing perinatal mortality and improving the welfare of sows and piglets at parturition.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli määritellä onnistuneeseen porsimiseen vaikuttavia tekijöitä, jotka vähentävät porsaskuolleisuutta ja parantavat emakoiden ja porsaiden hyvinvointia synnytyksen yhteydessä.
Higher back-fat values (p less than 0.001) and lower constipation index scores (p less than 0.01) indicative of constipation, negatively affected the duration of farrowing.
Korkeammat selkäsilavan arvot (p < 0.001) ja alhaisemmat ummetusindeksit (p < 0.01) viitaten ummetukseen vaikuttivat negatiivisesti synnytyksen kestoon.
The sows fed with a 7% crude fibre diet (FIBRE) had an average constipation score of 2.1 ± 1.3 (mean ± SD), whereas the sows fed with a 3% crude fibre diet (LACT) had an average score of 1.2 ± 1.1 (p less than 0.001).
Emakoilla joilla oli 7% kuitua rehussa (FIBRE) oli keskimäärin 2.1 ± 1.3 (ka ± KH) ummetusindeksi, kun sitävastoin emakoilla joilla oli 3% rehun kuitupitoisuus (LACT) oli keskimäärin 1.2 ± 1.1 ummetusindeksi (p < 0.001).
Activities such as rooting, pawing, turning and walking increase considerably 24h prior to farrowing and characterise what is known as nest-building behaviour.
Emakon synnytykseen liittyvä aktiivisuus, kuten tonkiminen, kuopiminen, kääntyminen ja kävely lisääntyvät merkittävästi noin 24 tuntia ennen synnytyksen alkua ja ovat tärkeä osa pesäntekokäyttäytymistä.
Sows with a duration of farrowing longer than 300 min had 1.3 ± 1.3 (mean ± SD) stillborn piglets in study I, and 1.5 ± 1.8 stillborn piglets in study IV, whereas sows with a duration of farrowing shorter than 300 min had 0.6 ± 1.0 stillborn piglets in study I, and 0.4 ± 0.8 stillborn piglets in study IV (p less than 0.001).
Emakot joilla oli pidempi kuin 300 minuuttia kestävä synnytys oli 1.3 ± 1.3 (ka ± KH) kuollutta porsasta osatutkimuksessa I, ja 1.5 ± 1.8 kuollutta porsasta osatutkimuksessa IV, kun taas emakoilla joilla oli lyhempi kuin 300 minuuttia kestänyt synnytys oli 0.6 ± 1.0 kuollutta porsasta osatutkimuksessa I, ja 0.4 ± 0.8 kuollutta porsasta osatutkimuksessa IV (p < 0.001).
We also sought to determine how the intensive housing of sows in crates affects the duration of farrowing, to identify some of the sow’s hormonal parameters (cortisol, progesterone and oxytocin), to measure piglet mortality and growth, and identify which sow-related or environment-related factors affect the duration of farrowing.
Tavoitteenamme oli myös tutkia porsituskarsinamallin vaikutusta synnytyksen kestoon ja synnytyksen kestoa sääteleviin hormonaalisiin tekijöihin (kortisoni, progesteroni ja oksitosiini), porsaiden kasvuun ja kuolleisuuteen ja selvittää mitkä porsimisympäristöön ja emakkoon liittyvät tekijät vaikuttaisivat synnytyksen kestoon.
Excessively prolonged farrowing increases the number of stillborn or weak piglets.
Pitkittyneen synnytyksen tiedetään lisäävän kuolleena tai heikkoina syntyvien porsaiden osuutta pahnueessa.
The average concentration of the post-expulsion oxytocin pulses (measured within 6 min after expulsion of the piglets) for the sows housed in farrowing crates tended to be lower (38.1 ± 24.6 pg/ml; n = 9) than for the sows housed in pens (77.6 ± 47.6 pg/ml; n = 9; p = 0.08).
Keskimääräinen porsaiden syntymän jälkeinen oksitosiinipulssien konsentraatio näytti olevan matalampi emakoille jotka porsivat kääntymisen estävässä porsimishäkissä (38.1 ± 24.6 pg/ml; n = 9) verrattuna emakoihin jotka porsivat vapaasti karsinassa (77.6 ± 47.6 pg/ml; n = 9; p = 0.08).
The average general activity of the sows, monitored with movement sensors, was higher in the 24-h interval prior to farrowing than in all the other 24-h intervals monitored (p less than 0.05).
Emakon yleinen aktiivisuus liikettä mittaavien tunnistimien avulla mitattuna oli selvästi kasvanut viimeisen 24 tunnin aikana ennen porsimista verrattuna muihin 24 tunnin jaksoihin ennen ja jälkeen porsimisen (p < 0.05).
The duration of farrowing was on average 89 to 93 min longer in the sows housed in a farrowing crate than in the sows housed in a farrowing pen (p less than 0.05).
Porsimisen kesto oli keskimäärin 89-93 minuuttia pidempi emakoille, jotka porsivat kääntymisen estävässä porsimishäkissä verrattuna emakoihin jotka porsivat vapaasti porsimiskarsinassa (p < 0.05).
Allowing the sow to move freely immediately before and during farrowing, thereby reducing constipation and avoiding excessive fattening of the sow during late gestation, all seemed to be key factors in shortening farrowing time, and thus reducing perinatal mortality.
Emakon pitäminen vapaassa porsituskarsinassa ennen synnytystä ja synnytyksen aikana, alentaen synnytyksen yhteydessä esiintyvää ummetusta ja ylilihavuuden välttäminen tiineyden loppuvaiheessa kaikki näyttävät olevan avainasemassa lyhentäen synnytyksen kestoa, vähentäen porsaskuolleisuutta ja parantaen synnytyksen onnistumista.
Modern housing systems have promoted the confinement of the farrowing sow to crates, which greatly limit the sow’s movements and often preclude bedding or any other nest-building substrate.
Nykyaikainen sikatalous on edistänyt emakoiden pitoa porsituskarsinoissa, joissa yleensä on kääntymisen estävät porsitushäkit, jotka suuresti rajoittavat emakon liikkumista ja estävät korsirehun ja pesäntekomateriaalin käytön.
These hormones are responsible not only for the induction of parturition, but also for triggering visible behavioural changes.
Nämä hormonit eivät ainoastaan käynnistä synnytystä, vaan vaikuttavat myös merkittäviin muutoksiin emakon käyttäytymisessä synnytyksen lähestyessä ja sen aikana.
In conclusion, sows housed in crates exhibited a longer duration of farrowing, a lower concentration of oxytocin during parturition and a higher number of stillborn than did sows housed in pens.
Yhteenvetona emakot, jotka porsivat kääntymisen estävässä porsitushäkissä, synnyttivät pidempään ja niillä mitattiin alhaisempia oksitosiinitasoja ja enemmän porsaiden syntymäkuolleisuutta kuin emakoilla jotka porsivat vapaasti porsituskarsinassa.
This behaviour very closely correlates with the environment of the sow before farrowing begins, and is stimulated by the presence of nest-building material such as roughage or straw.
Tämä synnytykseen liittyvä käyttäytyminen on riippuvainen ympäristöstä ja sen ilmeneminen edellyttää, että tonkimismateriaalia kuten karkeaa rehua ja olkea on saatavilla.
The duration of farrowing strongly associated with the oxytocin values (p less than 0.001).
Porsimisen kesto korreloi vahvasti emakoilla mitattuihin seerumin oksitosiini – pitoisuuksiin (p < 0.001).
Increasing the amount of crude fibre in the diet during late pregnancy and early lactation promoted intestinal function and water intake, thereby drastically reducing the risk for prolonged and severe constipation while having no substantial negative effect on the energy balance-related parameters of the sow.
Rehun kuitupitoisuuden lisääminen ennen porsimista ja varhaisen laktaation aikana paransi suolen toimintaa ja veden kulutusta vähentäen merkittävästi ylipitkän synnytyksen riskiä ilman negatiivisia vaikutuksia emakon energiatasetta kuvaaviin laktaation aikaisiin aineenvaihdunnallisiin muuttujiin.
Years of genetic selection of breeding sows have considerably increased the number of piglets born in each litter of this multiparous species.
Vuosia jatkunut jalostusemakoiden valinta on tuntuvasti kasvattanut pahnuekokoa.
Photocells and force sensors reliably measured the activity of crated sows, thus enabling the development of an automated system for predicting the onset of parturition.
Fotosolut ja liiketunnistimet mittaavat luotettavasti emakon aktiivisuutta porsituskarsinassa, ja tätä teknologiaa voidaan jatkossa hyödyntää synnytyksen ennustamiseen.
We aimed to test different movement sensors to measure changes in the farrowing-related activity of sows to facilitate the prediction of parturition in sows.
Tarkoituksenamme oli testata liikettä mittaavien tunnistimien käyttöä porsimiskäyttäytymisen ja emakon aktiivisuuden mittareina.
Moreover, 22% of the sows in the LACT group exhibited extremely severe constipation (more than five consecutive days without producing faeces), whereas only 5% of the sows in the FIBRE group showed this condition (p less than 0.05).
Lisäksi yli 22% emakoista LACT ryhmässä kärsi erittäin voimakkaasta ummetuksesta, joka kesti yli 5 vrk.
We also aimed to determine whether increasing the amount of crude fibre in the diet fed to sows in late pregnancy and early lactation would affect piglet growth and the body condition of the sow as well as reduce constipation.
Edelleen tavoitteenamme oli tutkia lopputiineyden ja imetyksen aikaisen rehun kuitupitoisuuden vaikutusta porsaiden kasvuun, emakon kuntoluokkaan ja ummetuksen esiintymiseen.
This economically driven result has not always preceded the structural development of an environment that accommodates sows’ physiological need for farrowing.
Pahnuekoon kasvun taustalla on ollut pyrkimys tuotannon taloudelliseen tehokkuuteen.
The use of food products containing probiotic microorganisms is of increasing economic importance.
Probioottisten, terveyttä edistävien, bakteerien käyttö elintarvikkeissa on lisääntymässä.
ClpATPases are a family of stress proteins that are known as virulence factors in a number of pathogenic bacteria, such as Staphylococcus aureus and Streptococcus pneumoniae, and regulators of several vital biological processes in Gram-positive bacteria with a low G+C content.
ClpATPaasit muodostavat proteiiniperheen, joka on säilynyt evoluutiossa kaikissa eliöissä, ja ne ovat tärkeitä säätelijöitä monissa elintärkeissä biologisissa prosesseissa, joissa taudinaiheuttajabakteerit elävät.
Southern blot analysis revealed that among four L. rhamnosus strains only L. rhamnosus E-97800 carried two clpL genes, assigned as clpL1 and clpL2.
Osoittautui, että vain yhdessä neljästä tutkitusta Lactobacillus rhamnosus bakteerikannasta oli kaksi ClpL ATPaasia koodittavaa geeniä.
The probiotic nature of the health promoting bacteria is not well studied compared to the virulence of pathogenic bacteria.
Probioottisten bakteereiden biologisista prosesseista tiedetään paljon vähemmän kuin tautia aiheuttavien bakteereiden taudinaiheuttamismekanismeista.
The health promoting effects of selected probiotic strains has been substantiated in controlled clinical studies.
Probioottisten bakteerien tehokkuus ja turvallisuus on osoitettu kliinisissä tutkimuksissa, mutta mekanismeja probioottisten vaikutusten taustalla ei tunneta.
The expression of several HSPs (heat shock proteins) was at the same level in both clpL deficient and its parental strain indicating that ClpL is not involved in modulation of the heat shock response in L. gasseri.
Lactobacillus gasseri bakteerilla, jolla ei ollut toimivaa clpL-geeniä, oli lämmönsiedoltaan ja korkeaan lämpöön sopeutumiseltaan alentunut fenotyyppi, Lisäksi osoitettiin, että clpL-geenin ilmentymistä säätelee L. gasseri -bakteerissa ns. HrcA-proteiini.
The data indicate that L. rhamnosus E-97800 has acquired clpL2 region via horizontal gene transfer, propably the donor being a lactobacillar strain.
L. rhamnosus bakteerikannalla, josta puuttui ClpL2-proteiinia tuottava geeni, ei havaittu stressisiedoltaan muuttuneita fenotyyppejä.
This medium was shown to support efficient protein radiolabelling.
Proteomiikan menetelmillä voi olla mahdollista tulevaisuudessa tunnistaa probioottisten ominaisuuksien kannalta tärkeitä proteiineja.
Since probiotic bacteria are adapted to grow in an environment rich in nutrients, the optimization of growth conditions for efficient metabolic labelling to examine protein synthesis kinetics in defined media is needed.
Tässä työssä tutkittu clpL-geeni omaa huomattavaa kaupallista ja teknologista mielenkiintoa, sillä se on lupaava ehdokas kehitettäväksi mittariksi mittaamaan bakteerin sopeutumista tuotannon stressiolosuhteisiin.
In the second part of this work, two-dimensional electrophoresis-based (2-DE) tools were applied to investigate stress responses in selected probiotic bacteria.
Väitöskirjani toisessa osassa optimoitiin menetelmiä tutkia lukuisten proteiinien ilmentymistä samaan aikaan erilaisissa stressiolosuhteissa proteomiikan keinoin.
In the first part of this thesis, clpL ATPase encoding genes and their protein products were characterized in two potentially probiotic lactobacilli, Lactobacillus rhamnosus E-97800 and L. gasseri ATCC 33323.
Väitöskirjani ensimmäisessä osassa karakterisoitiin ClpL ATPaasia koodittavia geenejä eräissä laktobasilleissa, joiden suvussa on probioottisia kantoja.
Microorganisms used in food technology and probiotics are exposed to technological and digestive stresses, such as temperature changes and low pH. Virulence and stress responses are closely related in several Gram-positive bacteria while extremely little is known about the possible overlap of stress responses and the probiotic nature of the bacteria.
Probioottibakteeri joutuu sietämään tuotannon aikana lämmönvaihteluja, varastoinnin aikana suurta happopitoisuutta ja viimein ihmisen ruuansulatuskanavassa vatsa- ja sappihappoja.
The stress responses of probiotic lactobacilli and a Bifidobacterium with special emphasis on Clp family proteins
Clp-proteiiniperheen merkitys eräiden probioottisten bakteereiden stressivasteissa
Thus, the expression of clpL is most likely regulated by the HrcA/CIRCE system in these lactobacilli representing a novel regulon.
Tämä ylimääräinen clpL2-geeni on mitä ilmeisimmin siirtynyt hiljattain jostakin toisesta lactobasillista tähän L. rhamnosus bakteerikantaan.
The available data concerning stress responses of lactobacilli and bifidobacteria mainly cover physiological changes in these bacteria when subject to stress, such as high temperature and low pH, and their ability to survive in different challenges.
Tieto biologisista mekanismeista, joiden avulla probioottibakteeri selviytyy stressistä tai sopeutuu siihen, on hyvin rajallista.