natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In both experiments the feed intake was measured per hatch and the weight of the birds was measured individually at age of 0, 7, 20 and 33 but in calculations there was used weight average of the hatch.
Molemmissa kokeissa linnut punnittiin yksitellen 0, 7, 20 ja 33 päivän ikäisinä ja laskennassa käytettiin karsinaryhmien keskipainoja.
The nestlings were divided in the first experiment to 24 group hatches of 10 birds and in the second experiment to 16 group hatches of twenty birds.
Untuvikot jaettiin ensimmäisessä kokeessa 24 kymmenen linnun ryhmäkarsinaan ja toisessa kokeessa 16 kahdenkymmenen linnun ryhmäkarsinaan.
The first experiment was held between November 2nd and November 14th in 2012 and the second experiment was held between February 2nd and March 22nd in 2013.
Ensimmäinen koe pidettiin 2.11.2012 – 14.12.2012 ja toinen koe 10.2.2013 – 22.3.2013.
Traditionally the additional selenium has been inorganic sodium selenite but nowadays there is also additional organic selenium available.
Perinteisesti seleeni on ollut epäorgaanista natriumseleniittiä, mutta nykyään markkinoille on tullut myös erilaisia orgaanisia lisäseleenejä.
The first experiment was completely randomized feeding comparison of two different groups and the second experiment was completely randomized growth experiment of four different groups.
Ensimmäinen koe oli muodoltaan kahden ryhmän täydellisesti satunnaistettu ruokintavertailu ja toinen koe oli muodoltaan neljän ruokintaryhmän täydellisesti satunnaistettu kasvatuskoe.
Restricting the amount of the amino acids did impair the daily gain and feed efficiency ratio.
Aminohappojen määrän rajoittaminen heikensi päiväkasvua sekä rehunhyötysuhdetta.
There was not observed interaction of amino acids and organic selenium.
Aminohappojen ja orgaanisen seleenin yhteisvaikutusta ei havaittu.
The organic selenium has no effect to weight gain, muscle gain, feed efficiency ratio nor the total weight of the broilers compared to inorganic selenium.
Orgaanisen seleenin käyttö ei vaikuttanut broilereiden kasvuun, broilereiden lihasten kasvuun, rehunhyöty-suhteeseen eikä broilereiden kokonaispainoon verrattuna epäorgaanisen seleenin käyttöön.
Source of the selenium has no effect to selenium absorption but restricting amount of amino acids did impair the absorption.
Seleenilähteellä ei ollut vaikutusta seleenin imeytymiseen, mutta aminohappojen rajoittaminen heikensi imeytymistä.
Fertilizing of the fields with selenium has been an effective way to add organic selenium to the human and animal nutrition.
Peltojen seleenilannoittaminen on Suomessa ollut tehokas tapa lisätä seleeniä eläinten ja ihmisten ravintoon.
In the first experiment there was compared the effects of two different source and level of selenium and in the second experiment there was added also two different level of additional amino acids.
Ensimmäisessä kokeessamuuttujina olivat seleenin lähde ja seleenin taso ja toisessa kokeessa lisäksi myös aminohappojen määrä.
The hypothesis was that diets with organic selenium decrease intake of the feed and improve feed efficiency and also increase selenium level in the breast mus-cle.
Hypoteesina oli, että orgaanisen seleenin dieetit vähentävän rehun syöntiä ja parantavan rehunhyötysuhdetta ja lisäävät seleenipitoisuutta rintalihaksissa.
Additionally restricting the level of additional amino acids would impair more absorption of the organic selenium that inorganic selenium.
Lisäksi aminohappojen rajoittaminen heikentää enemmän orgaanisen seleenin imeytymistä kuin epäorgaanisen seleenin imeytymistä.
Larger selenium dosage increased the amount of selenium in the breast muscle.
Suurempi orgaanisen seleenin annostelu lisäsi seleenin määrää rintalihaksessa.
This master theses has purpose to find out how additional amino acids and selenium from different sources effects to weight gain an feed efficiency of broilers as well as absorption of selenium to broilers breast muscle.
Tämän maisterintutkielman tarkoituksena oli selvittää rehun erilaisten lisäseleenien sekä aminohappotäydennysten vai-kutusta broilereiden kasvuun ja rehun hyötysuhteeseen sekä seleenin imeytymiseen.
The experimental part was done in the Customs laboratory.
Kokeellinen työ suoritettiin Tullilaboratoriossa.
The mobile phase contained water, 1 % formic acid in water and acetonitrile (70:20:10).
Ajoliuoksena oli vesi:1-prosenttinen muurahaishappo (aq.): asetonitriili, (70:20:10).
The lack of internal standard for glufosinate meant that the method could not be validated for glufosinate.
Glufosinaatilla ei ollut käytössä sisäistä standardiainetta, joten menetelmän validointia ei voinut laajentaa kattamaan glufosinaattia.
The retention times of glyphosate and glufosinate were shifting more than the validationcriteria ± 0.1 minutes.
Glufosinaatin sekä glyfosaatin retentioaikojen vaihtelu ylitti ± 0,1 minuuttin validointikriteerin.
Four analytical columns were evaluated: Acquity® UPLC BEH HILIC, HypercarbTM Porous Graphitic Carbon, HypercarbTM Porous Graphitic Carbon and ShodexTM HILICPak VT-50 2D connected to ShodexTM HILICPak VT-50G 2A precolumn.
Työn aikana kokeiltiin neljää eri kolonnia: Acquity® UPLC BEH HILIC, kahta eri HypercarbTM Porous Graphitic Carbon sekä ShodexTM HILICPak VT-50 2D.
The validated method was suitable for analysing glyphosate residues in food.
Validoitu menetelmä soveltuu glyfosaatin määritykseen elintarvikkeista.
Isotope labeled glyphosate (1,2-13C2 15-N-glyphosate) that was added to the samples had a similar shifting in retention times which made it possible to efficiently evaluate the validation of glyphosate.
Näytteisiin lisätyn isotooppileimatun glyfosaatin (1,2-13C2 15-N-glyfosaatti) retentioajat vaihtelivat myös, mikä mahdollisti menetelmän validoinnin glyfosaatille.
The main object was to develop a method to analyze glyphosate, aminomethylphosphonic acid (AMPA) and glufosinate in food without derivatization using UPLC-MS/MS technique.
Työn tavoitteena oli kehittää määritysmenetelmä glyfosaatin, aminometyylifosfonihapon (AMPA) sekä glufosinaatin määrittämiseksi elintarvikkeista käyttäen UPLC-MS/MS-tekniikkaa ilman FMOC-johdoksen muodostusta.
ShodexTM HILICPak column was chosen due to its superior retention of the compounds.
ShodexTM HILICPak -kolonnin valinta menetelmän validointia varten perustui yhdisteiden hyvään erottumiseen kolonnissa sekä retentioaikoihin.
The focus was on methods that are used to analyze glyphosate in foods.
Määritysmenetelmissä keskityttiin elintarvikkeiden analysoinnissa käytettyihin menetelmiin.
The limit of quantification (LOQ) for glyphosate was 0.04 µg/ml with RSD < 20.
Menetelmän määritysraja glyfosaatille oli 0,04 µg/ml ja saanto 94 %.
The separation was done using high performance liquid chromatography and detected in triple quadrupole mass spectrometer using electro-spray ionization (ESI-) and multiple reaction monitoring (MRM).
Massaspektrometrillä käytettiin sähkösuomutusionisaatiota (ESI-) sekä usean reaktion seurantaa (MRM).
The EURL-SRM QuPPe method was used as a sample treatment for durum wheat, iceberg lettuce, orange and avocado.
Näytematriiseina oli durumvehnä, jäävuorisalaatti, appelsiini sekä avokado.
Tiivistelmä/Referat – Abstract The literature part was focusing on the metabolism, use, safety and analytical methods for glyphosate (2-phosphonomethylamino) acetic acid.
Tutkielman kirjallisuusosassa perehdyttiin rikkakasvintorjunta-aineen aktiivisen yhdisteen glyfosaatin, (2-fosfonometyyliamino) etaanihapon, metaboliaan, käyttöön, turvallisuuteen sekä määritysmenetelmiin.
The high amount of matricecompounds that coeluted with AMPA made identifying and integrating the analyte difficult to do.
AMPA eluoitui kolonnista samanaikaisesti muiden yhdisteiden kanssa, jotka häiritsivät analyytin ionisaatiota.
Growing exploitation of natural capital has raised a concern towards Earth’s capability to provide equal benefits for all in the future.
Luonnon pääoman lisääntyvä hyödyntäminen on herättänyt huolen maapallon kyvystä tarjota yhtäläiset edut kaikille tulevaisuudessa.
The study was based on qualitative research, and semi-structured interviews were conducted with eight company managers or owners.
Tutkimus toteutettiin laadullisena tutkimuksena puolistrukturoiduilla haastatteluilla kahdeksan yrityksen johtajan tai omistajan kanssa.
These new concept demands both new technological innovations and new business model innovation.
Nämä uudet käsitteet tarvitsevat sekä uusia teknologisia innovaatioita että uusia liiketoimintamalleja.
The UN’s Sustainable Development Goals addressed this issue and set the framework for private and public operators to implement and develop more sustainable solutions.
Ongelmien ratkaisemiseksi luodut YK:n Kestävän kehityksen tavoitteet asettivat puitteet yksityisille sekä julkisille toimijoille kestävämpien ratkaisujen toteuttamiseksi ja kehittämiseksi.
However, the models have been criticized for taking overall sustainability for granted.
Malleja on kuitenkin arvosteltu kokonaisvaltaisen kestävyyden pitämisestä itsestään selvyytenä.
More radical principles were missing, for instance prolonging the material cycle before incineration or solutions to reduce consumer consumption.
Radikaalimmat käytännöt, kuten materiaalien kierron pidentäminen ennen polttoa tai ratkaisut käyttäjien kulutuksen vähentämiseksi, puuttuivat lähes kokonaan.
While environmental value was well covered in the business models of companies, contribution to social value was taken for granted as a narrow outcome of economic and environmental values.
Ympäristön arvo oli hyvin tunnistettu yritysten liiketoiminnoissa, kun taas sosiaalista arvoa pidettiin taloudellisen ja ympäristön arvon itsestään selvänä tuloksena.
The results revealed that sustainability-oriented business model archetypes vary across the examined companies.
Tulokset paljastivat, että kestävän kehityksen mukaiset liiketoimintamalli arkkityypit vaihtelevat tarkasteltujen yritysten välillä.
Dominant ideas are substituting fossil-based materials and energy with bio-based one, and practices enabled by new technology such as production eco-efficiency.
Hallitsevina tyyppeinä ovat fossiilisten materiaalien ja energian korvaaminen biopohjaisilla vaihtoehdoilla, sekä uuden teknologian mahdollistama tuotannon eko-tehokkuus.
The data were categorized into business model components and sustainable business model archetypes.
Haastattelumateriaali kategorisoitiin liiketoimintamallin komponenttien ja kestävän liiketoimintamalli arkkityyppien mukaan.
As this study concerned the micro level perspective, for further studies would be beneficial to examine the meso and macro level transformation to get a more holistic view on business environment, where companies with circular bio-product innovations operate to reveal implementation barriers for the circular bioeconomy.
Tämän tutkimuksen käsitellessä mikrotason näkökulmaa olisi tuleville tutkimuksille tärkeää tarkastella meso- ja makrotason muutosta kokonaisvaltaisemman näkemyksen saamiseksi kiertobiotalouden liiketoimintaympäristöstä tunnistaakseen toimeenpanoesteitä kiertobiotalouden suhteen.
The study examines the relation of new concept to sustainability as well.
Tutkimus tarkastelee myös uuden konseptin suhdetta kokonaisvaltaiseen kestävään kehitykseen liiketoimintamallinen kautta.
Circular economy and bioeconomy have been presented as models to foster the economy along with sustainability transitions.
Kiertotaloutta ja biotaloutta on esitetty malleiksi kestävän kehityksen edistämiseksi talouden rinnalla.
As a result, the merged concept, circular bioeconomy, has been introduced to address such sustainability gap.
Tästä seurauksena syntynyttä käsiteiden yhdistelmää, kiertobiotaloutta, on ehdotettu kestävyysvajeen korjaamiseksi.
The circular bioeconomy concept implies a more efficient resource management of bio-based renewable resources by combining the concept of circular economy and bioeconomy in strategic management level.
Kiertobiotalous merkitsee biopohjaisten uusiutuvien luonnonvarojen tehokkaampaa hallintaa kiertotalouden mekanismien avulla.
This study explores similar and dissimilar patterns in the way Finnish SME propose, create and deliver value through circular bioeconomy business models.
Tässä työssä tutkitaan suomalaisten Pk-yritysten kiertobiotalouden liiketoimintamallien samankaltaisuuksia sekä erilaisuuksia.
The extraction tests showed that it was not possible to use one extraction method to all samples.
Uuttokokeiden tulosten perusteella kaikille näytteille ei voitu käyttää samaa esikäsittelymenetelmää.
Vitamin B12 is a water-soluble molecule with a complex structure.
B12-vitamiini on rakenteeltaan monimutkainen, vesiliukoinen kompleksiyhdiste.
Milk products and egg yolk had 20–67% lower B12 concentrations with UHPLC and insects had 71–81% lower concentrations.
Liha- ja kalanäytteiden B12-vitamiinipitoisuudet olivat 7–64 % pienempiä UHPLC-menetelmällä kuin mikrobiologisella menetelmällä määritettynä, maitotuotteilla ja keltuaisella 20–67 % pienempiä ja myös hyönteisillä eroa oli 71–81 %.
In the active form to humans B12 has to have 5,6-dimethylbenzimidazole as a lower ligand.
Ihmisille aktiivisessa B12-vitamiinin muodossa alempana ligandina on 5,6-dimetyylibentsimidatsoli.
Extraction with pepsin improved the yield of vitamin B12 in rainbow trout, egg yolk, beef and milk whereas pancreatin improved the yield in cheeses and Baltic herring.
Uutto pepsiinikäsittelyllä paransi määritettyä B12-vitamiinipitoisuutta kirjolohella, keltuaisella, naudan sisäpaistilla ja maidolla, kun taas pankreatiinikäsittely paransi määritettyä B12-vitamiinipitoisuutta juustoilla ja silakalla.
The aim of the experimental part of this thesis was to investigate content of vitamin B12 in foods of animal origin.
Tämän tutkielman kokeellisen osion tavoitteena oli tutkia kuinka paljon eläinperäiset elintarvikkeet sisältävät B12-vitamiinia.
Currently it has been of concern that MBA may overestimate results because test organism in the MBA method reacts also to compounds similar to B12.
Menetelmän epäillään nykyisin vääristävän B12-vitamiinipitoisuuksia, koska menetelmässä käytetty testiorganismi reagoi positiivisesti myös B12-vitamiinin kaltaisiin muihin korrinoidiyhdisteisiin.
Usually vitamin B12 contents in foods have been obtained with a microbiological method (MBA).
Useissa tutkimuksissa B12-vitamiinia on määritetty mikrobiologisella menetelmällä.
The exact structure of B12 and vitamin activity, the supply from different diets and absorption in the body were discussed in the literature part of this thesis.
Tämän tutkielman kirjallisuusosio käsitteli B12-vitamiinin rakennetta, vitamiiniaktiivisuutta, ruokavalion vaikutusta saantiin ja imeytymisen vaiheita ihmisen elimistössä.
Also B12 determination methods and B12 levels in foods of animal origin were discussed.
Sen lisäksi käsiteltiin B12-vitamiinin analytiikkaa ja pitoisuuksia elintarvikkeissa.
The aim was also to examine the effect of different extraction methods on the yield of vitamin B12.
Tavoitteena oli myös verrata toisiinsa mikrobiologista ja erittäin suuren erotuskyvyn nestekromatografista (UHPLC) menetelmää B12-vitamiinin määrityksessä sekä tutkia eri uuttomenetelmien vaikutusta analysoituihin B12-vitamiinipitoisuuksiin.
As expected B12 content was the highest in livers of beef and pork.
Elintarvikkeista odotetusti eniten B12-vitamiinia oli naudan ja porsaan maksan lisäksi silakassa, juustoissa ja naudan sisäpaistissa.
MBA method is sensitive and has low reagent costs but in the future UHPLC method should be chosen for B12 analysis because it can separate the active B12 form from the inactive forms.
Jatkossa elintarvikkeiden B12-vitamiinipitoisuus kannattaa kuitenkin määrittää UHPLC-menetelmällä, joka erottaa ihmiselle aktiivisen B12-vitamiinin muodon muista ei-aktiivisista muodoista eikä anna vastetta muille B12-vitamiinin kaltaisille yhdisteille.
Also two insects, cricket and mealworm, were chosen to this study.
Tutkimukseen valittiin keskeisiä eläinperäisiä elintarvikkeita sekä kaksi elintarvikkeeksi hyväksyttyä hyönteislajia.
Comparison between the MBA and the UHPLC method proved that with MBA the vitamin B12 concentrations were much higher than with UHPLC.
Mikrobiologisella ja UHPLC-menetelmällä määritetyissä B12-vitamiinipitoisuuksissa oli merkittävä ero menetelmien välillä.
B12 is synthesised only by certain bacteria and natural sources in the human diet are restricted mainly to foods of animal origin.
B12-vitamiinia saadaan eläinperäisistä elintarvikkeista.
Chicken meat contained the lowest concentration of B12.
Vähiten B12-vitamiinia oli broilerin rintafileessä.
The samples were stored in a plastic bag or without a plastic bag.
Näyt-teitä säilytettiin muovipussissa tai ilman muovipussia.
The root vegetables were coated with three types of emulsions which were made from the soy protein isolate, chi-tosan and hydroxypropyl methylcellulose (HPMC K4M) using the dipping method.
Juurekset päällystettiin kolmella eri emulsiolla, jotka olivat valmistettu soijaproteiini-isolaatista, kitosaanis-ta ja hydroksipropyylimetyyliselluloosasta (HPMC K4M).
Further-more, the thyme essential oil was added to the coatings, mainly to provide aroma.
Lisäksi päällysteisiin lisättiin timja-miöljyä lähinnä antamaan aromia.
The study also contained uncoated root vegetables.
Kokeessa oli mukana myös päällystämättömät juurekset.
The aim of the experimental work was to determine the suitability of different coating materials as an edible coating on the surface of the fresh cut carrots and parsnips and how roasting affected the coatings and coated root vegetables.
Kokeellisen osan tavoitteena oli tutkia erilaisten pääl-lystysmateriaalien soveltuvuutta syötävänä päällysteenä pilkottujen porkkanoiden ja palsternak-kojen pinnalla ja paistamisen vaikutusta päällysteeseen sekä päällystettyyn juurekseen.
All tested coatings improved the appearance of root vegetables after the roasting and they did not impair the taste of root vegetables.
Kaikki tutkimuksessa mukana olleet päällysteet paransivat juuresten ulkonäköä paistamisen jäl-keen, ja ne eivät vaikuttaneet uunijuuresten makuun heikentävästi.
It is challenging to develop edible coatings suitable for the fresh cut and roasted vegetables.
On haasteellista kehittää pilkotuille ja paistettaville kasviksille sopiva syötävä päällyste.
The shelf life of root vegetables was measured as the change in the weight caused by the loss of water vapor.
Säilyvyyttä mitattiin kosteuden haihtumi-sen aiheuttamana painon muutoksena.
The effect on the roasting was studied by baking loss, firmness and colour measurements.
Paistamisen vaikutusta tutkittiin punnitsemalla, rakenne- ja värimittauksilla.
The chitosan coating was the most suitable for the fresh cut and roasted root vegetables though further studies are needed to achieve optimal edible coatings for roasting.
Kitosaania voidaan pitää po-tentiaalisena päällysteenä pilkotuille ja paistetuille uunijuureksille tässä tutkimuksessa saatujen tulosten perusteella, joskin lisätutkimuksia tarvitaan, jotta uunijuureksille saataisiin aikaan tarkoi-tuksenmukainen syötävä päällyste.
After roasting the root vegetables without the bag were considerably harder than the root vegetables in the bag.
Lisäksi pussittomat juurekset olivat rakenteeltaan huomattavasti kovempia kuin pussilliset juurekset.
The literature review focused on edible coating materials, the preparation of the coat-ings and coating applications.
Tutkielman kirjalli-suusosassa perehdyttiin syötäviin päällysteisiin käytettäviin materiaaleihin, syötävien päällystei-den valmistukseen ja käyttösovelluksiin.
Coating has to stay on the surface of the vegetable and the properties of the coating must be designed for the vegetable in question.
Päällys-teen tulee pysyä kasviksen pinnalla ja päällysteen ominaisuudet pitää olla juuri oikeanlaiset ky-seiselle kasvikselle ottaen huomioon kasviksen kosteus, soluhengitys ja käyttötarkoitus.
The coated carrots in a bag were redder than the uncoated carrots in a bag thus the colour was better preserved in the coated carrots.
Väriltään pussitetut päällystetyt porkkanat olivat punaisempia kuin pussitetut päällystämättömät porkkanat.
An edible coating is defined as a thin layer of material, which can be eaten as part of the whole product.
Syötävällä päällysteellä tarkoitetaan päällystettä, joka lisätään suoraan elintarvikkeen pinnalle, jolloin päällyste on osa elintarviketta ja sitä ei poisteta ennen syömistä.
The coating itself was not enough to keep the root vegetables fresh during the storage.
Väri säilyi päällys-tyksen ansiosta, ja juuresten pinta ei kuivunut.
The data was representative and sufficiently large, as the heritabilities for production traits were similar to those found earlier and the accuracy of estimates was satisfactory.
Aineisto oli edustava ja riittävän suuri, koska tuotosominaisuuksien periytymisasteet olivat samaa luokkaa kuin aikaisemmin saadut estimaatit ja estimaattien luotettavuus oli tyydyttävä.
Because the udder texture is correlated with the latter ones, its contribution to the variation was not significant.
Koska utarekudos on jälkimmäisten kanssa korreloitunut, sen vaikutus ei näiden jälkeen tullut esille.
Since 2004 the Finnish Ayrshire Breeders' Society has offered a Canadian conformation classification system to its members via the cooperation with Ayrshire-Canada.
Suomen Ayrshirekasvattajat ry on vuodesta 2004 tarjonnut jäsenilleen kanadalaiseen rakenneluokitusjärjestelmään pohjautuvaa AF-Class-luokituspalvelua.
The genetic correlation of udder texture with production traits were all negative: -0,36 – -0,34, and zero with SCS.
Utarekudoksen ja tuotosominaisuuksien geneettiset korrelaatiot olivat negatiivisia: -0,36 – -0,34.
The variance and covariance components of the traits were analysed with Bayesian methodology resorting to the R program MCMCglmm.
Periytymisasteet ja geneettiset ja ympäristöpoikkeamien korrelaatiot laskettiin eläinmallilla bayesläisellä menetelmällä R-ohjelmiston MCMCglmm-analyysillä.
Finnish Animal Breeding Association (Faba osk) provided pedigree, herd, yield, insemination and calving information for the cows.
Faba osk:lta saatiin näille lehmille suku-, karja-, tuotos-, siemennys- ja poikimatiedot.
People who use the Finnish Ayrshire Breeder's AF-class-system should have all their cows assessed so the research and selection would have access to records covering a representative variation range.
Suomen Ayrshirekasvattajat ry:n AF-Class-luokituspalvelua käyttävien kannattaisi luokittaa kaikki eläimensä, jotta tutkimukseen ja valintaa varten saadaan vaihtelun kannalta edustava aineisto.
The data from the Finnish Ayrshire Breeders contained phenotypic records on the 1st lactation cows in 2011–2017.
Suomen Ayrshirekasvattajat ry:ltä saadussa rakenneluokituksen aineistossa oli vuosilta 2011-17 kaikkiaan 5 287 lehmää.
Udder texture has a reasonable amount of genetic variation and is positively genetically correlated with other udder conformation traits, in particular with mammary system, median suspensory and udder depth.
Utarekudoksen laadussa on perinnöllistä vaihtelua ja se on positiivisesti geneettisesti korreloitunut kokonaisutarerakenteen, keskisiteen ja utaremuodon kanssa.
The research objective was to estimate the genetic variation of udder texture and its correlation to production traits and somatic cell count and udder conformation traits in the Finnish Ayrshire cows.
Tutkielmassa arvioitiin utarekudoksen perinnöllinen vaihtelu ja sen yhteyttä tuotos- ja utarerakenneominaisuuksiin ayrshirelehmillä.
The heritabilities for the first lactation traits were 0,34 for milk yield, 0,26 for protein yield and 0,26 for fat yield and 0,10 for logarithmic somatic cell count (SCS).
Ensimmäisen lypsykauden tuotosominaisuuksille saatiin periytymisasteet seuraavasti: maitotuotos 0,34, proteiinituotos 0,26 ja rasvatuotos 0,24.
The use of the udder texture as an indicator trait for longevity would require a larger data volume.
Utarekudoksen merkityksestä lehmien kestävyyden indikaattorina saatiin viitteitä tehdä luotettavampi arviointi laajemmalla aineistolla.
The final data set for statistical analyses contained records on 3303 cows.
Rajausten jälkeen geneettiseen analyysiin käytettävä ensikkolehmien aineisto käsitti 3 303 lehmää ja niiden sukulaisuustiedot neljän polven syvyydeltä.