natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The aim of this study was to research the meaning of costume and costume design in different opera contexts from the point of view of the costume design-er, but also from the viewpoint of the composer, stage director, performers and the audience.
Tavoitteena oli tutkia näyttämöpukusuunnittelun ja -puvustuksen merkityksiä erilaisissa oopperakonteksteissa pukusuunnittelijan, mutta myös säveltäjän, ohjaajan, esiintyjien ja katsojien näkökulmista.
The documentation and analyzing documents of the artistic processes opens up a great chance to create a picture of what happens during art making.
Taiteellisten prosessien mahdollisimman tarkka dokumentointi ja dokumenttien analysointi avaa mahdollisuuden ymmärtää, mitä taiteen tekemisen prosesseissa tapahtuu.
To the director costuming can give, besides visual stage picture, tools to create action with, and to the performer it for example will function as a help to create the character and as a protection during performances.
Ohjaajalle puku toimii visuaalisen näyttämökuvan luomisen lisäksi työvälineenä näyttämötoiminnan suunnittelussa, esiintyjälle se toimii muun muassa roolinrakennuksen tukena ja suojana esitystilanteissa.
As the basis of the multiple case study there was fenomenographic and semi-otic approach to the opera phenomena and producing and interpreting the mean-ings of the costume.
Monitapaustutkimuksen lähtökohtina olivat fenomenografinen tutkimusote oopperaprosesseihin ja semioottinen lähestymistapa pukujen merkitysten tuottamiseen ja tulkitsemiseen.
The meanings of the costume were to be introduced by adapting methods of craft science, practice-led and artistic research.
Käsityksiä puvuista ja pukusuunnittelusta sekä näyttämöpuvun merkityksiä tuotiin esiin käsityötieteen, käytäntölähtöisen ja taiteellisen tutkimuksen menetelmien avulla.
To the audience costume tells of the backgrounds or the nature of the characters or something from the stories behind the artwork.
Katsojille näyttämöpuku antaa esimerkiksi mahdollisuuden luoda tulkintoja roolihahmojen luonteista, teosten tarinoista tai esitysten taustoista.
When compared, the sketches produced during the artistic processes and the photographs taken from the stages, it was clearly to be seen that the costume sketches had their impact to the stage picture.
Suunnitteluprosesseissa tuotettujen luonnosten vaikutus teosten näyttämökuviin näkyi selkeästi vertailtaessa luonnoksia ja valokuvia näyttämötilanteista.
The role and meaning of the costume changes according to which phase of the process and from whose viewpoint it is considered.
Tutkimuksen mukaan näyttämöpuvun merkitys vaihteli esityskontekstin, prosessin vaiheen ja tarkastelunäkökulman mukaan.
The meaning of the costume is different to different artists or producers and it changes during the processes.
Puvun merkitys on erilainen oopperan eri tekijöille.
The study is a part of Toimiva lähikoulu) -project that is led by professor Hannu Simola.
Tutkimus on osa professori Hannu Simolan johtamaa Toimiva lähikoulu -hanketta.
Data consists of ten teacher interviews that were collected from schools in spring 2014.
Aineisto koostui kymmenestä opettajien teemahaastattelusta, jotka tehtiin tutkimuskouluilla keväällä 2014.
Previous studies show, that school segregation and study results can be predicted according to areas socioeconomic status (Bernelius 2013).
Aiemmissa koulujen eriytymistä koskevissa tutkimuksissa on huomattu, että koulujen oppimistuloksia voidaan ennustaa oppilaaksiottoalueiden sosioekonomisen rakenteen perusteella (Bernelius 2013).
At best the community could include the surrounding residential area to school community.
Parhaimmillaan koulussa muodostettua yhteisöllisyyttä pystyttiin ulottamaan myös ympäröivälle asuinalueelle.
With these actions schools were able to reduce the negative effects of urban segregation at a local level.
Koulut pystyivät toiminnallaan torjumaan paikallisesti segregaation negatiivisia vaikutuksia.
Schools in the study had managed to produce a working and caring environment that made an effort to improve the wellbeing of teachers, students and their families.
Tutkimuskoulut olivat pystyneet tästä huolimatta tuottamaan toimivan ja välittävän työyhteisön, joka panosti opettajien, oppilaiden ja perheiden hyvinvointiin.
The study is a qualitative case study about three schools in Helsinki that are located in socioeconomically challenging areas and produce good learning results.
Tutkimus on otteeltaan kvalitatiivinen ja toteutettiin tapaustutkimuksena kolmella helsinkiläisellä ala-asteella, jotka sijaitsivat sosioekonomisesti haastavilla alueilla, mutta tuottivat odotettua parempia oppimistuloksia.
Teachers relation to the job seems to be a key factor in producing working systems in schools.
Opettajien suhtautuminen työhön ja työyhteisön sitoutuminen vaikuttavat olevan avainasemassa toimivan koulun rakentumisessa.
A case study of three schools in Helsinki, looking at everyday life from teacher's point of view.
Tutkimuksessa perehdytään kolmen helsinkiläiskoulun arkeen opettajien näkökulmasta.
Areal challenges seem to cause the schools specific challenges.
Oppilaaksiottoalueiden haastava sosioekonominen rakenne näytti luovan kouluille erityisiä haasteita.
In the middle of this phenomenon are teachers that face the challenges in their work.
Ilmiön keskiössä toimivat luokanopettajat, jotka kohtaavat työssään nämä naapurustovaikutukset ja asuinalueiden segregaation tuottamat haasteet.
These challenges were recognized and the schools aimed to fix these problems and support teachers in their work.
Nämä haasteet tunnistettiin ja niihin koulukohtaisia toimintatapoja ja käytänteitä.
First, how do areal affects show in everyday school life and secondly, how do schools reply to these challenges.
Tutkimuksella pyritään täydentämään aiempaa kvantitatiivista tutkimusta ja keskitytään kahteen näkökulmaan: siihen, miten alue näkyy koulujen arjessa ja toisaalta siihen, miten koulut vastaavat alueella ilmeneviin haasteisiin.
Recognition and acknowledgement of areal challenges had produced good structures and working environment.
Alueen haasteiden tiedostaminen ja huomioon ottaminen vaikuttaa johtaneen tutkimuskouluissa toimivien rakenteiden ja työyhteisöjen muodostumiseen.
The schools were able to produce an environment to teachers and student alike where support was received and given and good, unexpectedly good learning results were received.
Tällaiset koulut kykenevät tukemaan opettajia työssään ja luomaan oppilaille ympäristön, jossa oppimisessa saavutetaan hyviä tuloksia keskimääräistä heikommista lähtökohdista huolimatta.
Looking into the social processes that effect the schools at a local level and aims to add diversity to previous study of school segregation.
Tarkastelussa ovat sosiaaliset prosessit, jotka vaikuttavat kouluihin paikallisella tasolla.
Yet there are schools that stand out from others with unexpected good learning results despite areal socioeconomic challenges.
Koulujen joukosta erottuu kuitenkin oppilaitoksia, jotka tuottavat odotettua parempia tuloksia.
Teachers felt that working in these schools was more challenging than in average schools in Helsinki or other parts of Finland but they also liked their work.
Opettajat kokivat työskentelyn tutkimuskouluissa keskimääräistä haastavammaksi.
The data consists of 21 research grids that hold together 3360 research plots.
Tutkimusasetelma koostuu 21 tutkimusruudukosta ja 3360 tutkimusruudusta.
The research was carried out by analyzing an environmental data, which was sampled in Finnish Lapland in 2011–2013.
Tutkimuksessa analysoitiin vuosina 2011–2013 Suomen Lapista kerättyä kasvillisuus- ja ympäristöaineistoa.
If stress, disturbance and biotic competition didn't limit the species dispersal at the local scale, there would be the same species composition in every habitat and no variance in beta-diversity.
Jos stressi, häiriö ja lajien kilpailu eivät rajoittaisi lajiston leviämistä paikallisella tasolla, kaikissa kasvupaikoissa olisi sama lajisto eikä beta-diversiteetti vaihtelisi.
This thesis examines the effect of local stress and disturbance on the relationship between local and regional vascular plant species pools in arctic-alpine environment.
Tässä työssä tarkastellaan paikallisten stressi- ja häiriötekijöiden vaikutusta paikallisen ja alueellisen putkilokasvilajiston suhteeseen arktis-alpiinisessa ympäristössä.
It was found that stress and disturbance affect beta-diversity both in positive and negative ways.
Analyysissä havaittiin, että stressi- ja häiriötekijät vaikuttavat beta-diversiteettiin sekä positiivisesti että negatiivisesti.
Stress and disturbance are distributed by local topography, which is measured with a mesotopographical index.
Stressi ja häiriöt ovat jakautuneet maisemassa voimakkaasti paikallisen topografian mukaan, jota mitataan mesotopografisella indeksillä.
Other noteworthy controllers of beta-diversity are soil moisture, wind driven erosion, known as deflation and fluvial disturbance.
Muita merkittäviä beta-diversiteettiä kontrolloivia tekijöitä ovat maaperän kosteus, tuulen tuottama kulutus eli deflaatio ja fluviaalinen häiriö.
Deflation and fluvial disturbance are more effective in controlling beta-diversity than stress variables.
Deflaatio ja fluviaalinen häiriö kontrolloivat beta-diversiteettiä voimakkaammin kuin stressitekijät.
Stress and disturbance define the environmental conditions and control the vegetation on the local scale.
Paikalliset stressi- ja häiriötekijät määrittävät kasvupaikan olosuhteet ja kontrolloivat paikallista kasvillisuutta.
The effect of environment on beta-diversity was studied through Spearman correlation coefficient and statistical modeling.
Ympäristömuuttujien vaikutusta beta-diversiteettiin testattiin spearmanin korrelaatiokertoimella sekä monimuuttujamenetelmillä.
ESPs modify physical conditions of a habitat, destroy vegetation and change the availability of resources.
Vähätuottoisassa ympäristössä geomorfologiset häiriöt muokkaavat fyysisesti kasvupaikkoja, tuhoavat kasveja ja muuttavat resurssien saatavuutta.
The absence of ESPs may increase competition between plant species.
Häiriöiden poissaolo saattaa lisätä lajien kilpailusuhteita, jotka rajoittavat lajistoa.
Beta-diversity was computed to every research plot as a ratio of regional and local species richness.
Beta-diversiteetti laskettiin jokaiselle tutkimusruudulle paikallisen ja alueellisen lajirunsauden suhteena.
Beta-diversity is strongly distributed spatially by mesotopography.
Beta-diversiteetti on voimakkaasti jakautunut mesotopografian mukaan.
Generalized linear models (GLM) were used to find out the best combination of stress variables in explaining the variation of beta-diversity and the change in explained variation after bringing ESPs in the model.
Yleistetyillä lineaarisilla malleilla tutkittiin, mikä on paras stressitekijöiden yhdistelmä beta-diversiteetin selittämisessä sekä parantavatko häiriötekijät mallia.
A research grid is considered a region for which regional species richness was computed based on its plots' species pools.
Yksi tutkimusruudukko edustaa tutkimusaluetta, jolle laskettiin sen tutkimusruutujen lajistojen perusteella alueellinen lajirunsaus.
The variation of stress and disturbance inside a region control fluctuations in species richness and species composition.
Stressi ja häiriöt vaihtelevat alueen sisällä, minkä seurauksena havaitaan lajiston ja lajirunsauden vaihtelua.
Mesotopography controls habitats' stress level and ESPs distribution, which is why it has such a strong impact on vegetation.
Mesotopografia määrittää kasvupaikkojen stressitekijöitä ja geomorfologisten häiriöiden esiintymistä, minkä vuoksi sen vaikutus kasvillisuuteen on voimakas.
There are no strong ESPs in the slope, for which beta-diversity is controlled by variable snow cover driven soil moisture.
Rinteessä ei esiinny geomorfologisia häiriöitä, jolloin vaihtelevan lumipeitteen tuottama maaperän kosteus säätelee beta-diversiteettiä.
This research shows that the variance of beta-diversity is driven by the descending local species richness along mesotopographical index.
Tutkimus osoittaa beta-diversiteetin vaihtelun syntyvän lajirunsauden laskevasta trendistä mesotopografisella indeksillä.
Beta-diversity is controlled by ESPs which also are distributed by mesotopography.
Beta-diversiteettiä kontrolloivat geomorfologiset häiriöt, jotka ovat jakautuneet mesotopografian mukaan.
Species composition of a local habitat is a sample of regional species pool.
Paikallinen, eli yhden kasvupaikan lajisto on otos alueellisesta lajistosta.
Local species richness increases and beta-diversity decreases when moving from a ridge through a slope to a valley.
Paikallinen lajirunsaus laskee ja beta-diversiteetti nousee mesotopografisen indeksin kasvaessa.
Fluvial disturbance lowers stress level and competition which removes the species dispersal obstacles.
Laaksossa fluviaaliset prosessit yhdistyvät tuottavaan kasvupaikkaan ja laskevat beta-diversiteettiä eli poistavat paikallisia stressi- ja kilpailurajoitteita lajien leviämiseltä.
Deflation operates on the ridge where it erodes soil and raises stress level.
Harjanteella deflaatio kuluttaa maanpintaa, lisää kasvillisuuden stressiä ja nostaa beta-diversiteettiä.
The relational shares of stress and disturbance variables in explaining beta-diversity were studied with generalized boosted regression models (GBM).
Yleistetyllä regressiivisellä valintapuumenetelmällä tutkittiin stressi- ja häiriötekijöiden suhteellisia osuuksia beta-diversiteetin hajonnan selittämisessä.
Mesotopograhy divides the environment in different parts, where there are different controllers of local habitat and vegetation.
Beta-diversiteetin vaihtelu mesotopografian mukaan osoitti ympäristön jakautuneen eri osiin, joissa vallitsevat erilaiset lajistoa määrittävät tekijät.
A large share of regional species pool has dispersed in valleys.
Kosteisiin kasvupaikkoihin leviää suurempi osa alueellisesta lajistosta kuin kuiviin.
Stress is a minor driver of beta-diversity.
Stressitekijät selittävät beta-diversiteettiä pääasiassa heikommin kuin häiriöt.
The relationship is studied through beta-diversity, which measures the ratio of local and regional species richness.
Deflaatio estää lajien leviämisen ja laskee paikallisen lajiston osuutta alueellisesta.
It tells how many times larger the regional species pool is compared to the local species pool.
Suhdetta tutkitaan beta-diversiteetillä, joka mittaa sitä, kuinka paljon enemmän lajeja havaitaan tutkimusalueella kuin yhdessä alueen tutkimusruudussa.
With the ongoing global biodiversity loss, approaches to measuring and monitoring biodiversity are necessary for effective conservation planning, especially in tropical forests.
Luonnon monimuotoisuuden maailmanlaajuisen vähenemisen vuoksi biodiversiteetin mittaus- ja tarkkailumenetelmiä tarvitaan tehokkaaseen suojelualueiden suunnitteluun, erityisesti trooppisissa metsissä.
Especially tree species richness could be modelled well using the approach (standard error: 3 species).
Varsinkin puiden lajirunsautta pystyttiin mallintamaan hyvin lähestymistavan avulla (keskivirhe: kolme lajia).
Experiments were made to find the optimal range for the number of clusters.
Ihanteellisen klusterimäärän löytämiseksi tehtiin kokeiluja.
The clusters were assumed to represent species in the calculations.
Klustereiden oletettiin edustavan puulajeja laskelmissa.
Finally, a tree species richness map was created for the study area.
Lopuksi tehtiin kartta puulajirunsaudesta tutkimusalueelle.
The objective of this study is to test an approach for estimating tree species alpha diversity in a tropical montane forest in the Taita Hills, Kenya.
Tämän tutkimuksen tarkoitus on kokeilla lähestymistapaa puulajien alfadiversiteetin mittaamiseen trooppisessa vuoristometsässä Kenian Taitavuorilla.
It was found that the approach succeeded well in revealing tree species diversity patterns with all three diversity measures.
Lähestymistapaa soveltaen onnistuttiin hyvin paljastamaan puulajien monimuotoisuuden piirteitä kaikkien kolmen diversiteettimittarin avulla.
The size of the considered trees was found to be an important determinant of the relationships.
Mukaanluettujen puiden koko oli tärkeä tekijä muuttujien suhteissa.
With further development, the presented approach has potential for other interesting applications, such as estimation of beta diversity, and tree species identification by linking the reflectance properties of individual crowns to their corresponding species.
Jatkokehittämisen avulla esitellyllä lähestymistavalla on mahdollisuuksia muihinkin mielenkiintoisiin sovelluksiin, kuten betadiversiteetin arvioimiseen, sekä puulajien tunnistukseen, kun yksittäisten latvusten heijastusominaisuudet liitetään niitä vastaaviin lajeihin.
Despite some factors that added error to the relationship between field-derived and clustering-derived diversity measures, high correlations were observed.
Huolimatta tekijöistä, jotka aiheuttivat virhettä maastoaineistoon ja klusterointituloksiin perustuvien diversiteettimittareiden suhteeseen, korrelaatioasteet olivat korkeita.
Remote sensing is a very potential tool for biodiversity mapping, and high spatial resolution imaging spectroscopy allows for direct estimation of tree species diversity based on spectral reflectance.
Kaukokartoitus on erittäin lupaava väline biodiversiteetin kartoitukseen, ja spatiaalisesti tarkka hyperspektraalinen aineisto (kuvantava spektroskopia) mahdollistaa puiden lajidiversiteetin arvioinnin suoraan niiden spektraalisen heijastuksen perusteella.
A clustering algorithm was applied to the segments, with the aim of grouping spectrally similar tree crowns.
Kohteet klusteroitiin klusterointialgoritmia käyttäen, tarkoituksena ryhmitellä spektraalisesti samankaltaiset puunlatvukset.
Tree species richness and two diversity indices were calculated from the field data and from the clustering results.
Puulajirunsaus ja kaksi diversiteetti-indeksiä laskettiin maastoaineistolle ja klusteroinnin tuloksille.
After preprocessing of the spectroscopic imagery, a minimum noise fraction (MNF) transformation with a subsequent selection of 13 bands was applied to the data to reduce its noise and dimensionality.
Hyperspektraalisen aineiston esikäsittelyn jälkeen sen hälyä ja ulottuvuuksia vähennettiin tekemällä sille MNF (minimum noise fraction) –muunnos ja valitsemalla 13 parasta kanavaa.
The approach is an unsupervised classification, or clustering, applied to objects that represent tree crowns.
Lähestymistapa on puunlatvuksia edustaville kohteille tehty ohjaamaton luokittelu, tarkemmin ilmaistuna klusterointi.
Tree species diversity is estimated based on spectral variation of high spatial resolution imaging spectroscopy data.
Puulajien monimuotoisuutta arvioidaan spatiaalisesti tarkan hyperspektraalisen aineiston heijastuksen vaihtelun avulla.
Airborne imaging spectroscopy data and species data from 31 field plots were collected from the study area.
Tutkimusalueelta kerättiin hyperspektraalista ilmakuva-aineistoa sekä puulajitiedot 31 maastokoealalta.
Correlation analysis and linear regression analysis were used to study the relationship between diversity measures from the field data and from the clustering results.
Maastoaineistosta ja klusterointituloksista laskettujen diversiteettimittareiden suhdetta tutkittiin korrelaatioanalyysin ja lineaarisen regressioanalyysin avulla.
The imagery was then segmented to obtain objects that represent tree crowns.
Tämän jälkeen ilmakuva segmentoitiin puunlatvuksia kuvaaviksi kohteiksi.
However, these are essential for the tourist activity.
Nämä kuitenkin ovat välttämättömiä turismitoiminnan edellytyksiä.
On the other hand, compared to many other tourist activities, hide watching can be said to be relatively authentic.
Toisaalta verrattuna moneen muuhun turismitoimintaan, piilokojukatselun voidaan sanoa olevan verrattain aitoa.
The questionnaires were sent to six service providers.
Kyselylomakkeita lähetettiin kuuteen yritykseen.
Total of 121 usable questionnaires were returned and the response rate was 28.8 percent.
Käyttökelpoisia vastauksia saatiin 121 kappaletta ja vastausprosentiksi muodostui 28,8.
Most of the respondents, 53.7 percent, were foreigners, primarily from the UK and Sweden, with the remaining 46.3 percent being Finnish.
Kyselyyn vastanneista 46,3 prosenttia oli suomalaisia ja 53,7 prosenttia ulkomaalaisia, pääasiassa brittiläisiä ja ruotsalaisia.
Hide watching is relatively new product in Finland and thus there have been only few studies on the topic.
Piilokojukatselu on Suomessa verrattain uusi tuote ja täten sitä on tutkittu melko vähän.
The typical hide tourist is a Western European, aged between 30 to 60 years and has a higher education, often arriving to the destination with friends or a partner.
Tyypillinen piilokojuasiakas on länsieurooppalainen, 30–60 -vuotias, vähintään alemman korkeakoulututkinnon suorittanut henkilö, joka saapuu kohteeseen ystäviensä tai kumppaninsa kanssa.
All of the service providers consider the watching situation to be as authentic as it can be in the given conditions.
Palveluntarjoajista kaikki pitävät katselutilannetta niin aitona kuin se vain voi Suomen olosuhteissa olla.
Many customers have visited wildlife destinations all around the world and next they want to see something new, like a brown bear.
Monet asiakkaista ovat matkustelleet wildlife-kohteissa ympäri maailmaa ja seuraavaksi halutaan nähdä jotain uutta, esimerkiksi karhu.
However, the popularity of this activity is increasing and therefore knowing the product, the customers and their motivations to participate is important in developing the industry in the future.
Toiminta on kasvattanut suosiotaan kiihtyvällä tahdilla ja näin ollen tuotteen, asiakkaiden sekä osallistumisen motiivien tunteminen on tärkeää, jotta toimintaa voidaan kehittää paremmaksi.
The most important motives to participate in hide watching are to see animals in their natural habitat and to get good nature photographs of the animals.
Tärkeimmät motiivit osallistua piilokojukatseluun ovat eläinten näkeminen niiden luonnollisessa ympäristössä sekä hyvien luontokuvien saaminen.
Most of the customers live in large cities which supports the argument about experiencing the other: nature periphery serves as a refuge from the stress and noise of the city.
Suurin osa asiakkaista asuu suuremmissa kaupungeissa, mikä tukee väitettä toiseuden kokemisen tavoittelusta: luonnon periferia toimii pakopaikkana kaupunkien kiireestä ja melusta.
The interviews were made with five of the hide watching entrepreneurs and with the sixth entrepreneur a smaller e-mail survey was made because of mismatched schedules.
Haastattelut toteutettiin viiden yrityksen kanssa, ja yhden yrityksen haastattelu korvattiin pienimuotoisella sähköpostikyselyllä aikataulujen yhteensopimattomuuden vuoksi.
The activity is especially focused on brown bear, but also on wolf and wolverine.
Toiminta keskittyy erityisesti ruskeakarhuun, mutta myös suteen sekä ahmaan.
Hence Finland's periphery rises to wildlife tourist's consciousness as an excellent place to see this exotic animal.
Näin ollen Suomen periferia nouseekin wildlife-matkaajan maailmankartalle otollisena paikkana nähdä kyseinen eksoottinen eläin.
The features of the post-fordist tourist are quite well fulfilled as hide tourist are more experienced, independent and flexible compared to the fordist tourist.
Post-fordistisen turistin ominaisuudet täyttyvät melko hyvin piilokojukatselijoiden ollessa kokeneempia, itsenäisempiä sekä joustavampia verrattuna fordistiseen turistiin.
The questionnaires directed to the customers represent the quantitative methods and the interviews with the entrepreneurs represent the qualitative methods.
Kvantitatiivista menetelmää edustivat asiakkaille suunnatut kyselylomakkeet ja kvalitatiivista menetelmää yrittäjien haastattelut.
The authenticity of hide watching is partly contrived, because there are elements such as the hide and food that do not belong to the area naturally.
Piilokojutoiminnan autenttisuus on osaltaan teeskenneltyä, koska alueella on sinne kuulumattomia elementtejä, kuten katselukoju sekä ruokaa.