natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Employees in the favorable (low and moderately low) need for recovery groups (38%) reported having more favorable work characteristics and better functioning recovery experiences and they spent more time on physical and social off-job activities than those in the unfavorable (high and moderately high) groups (23%).
Työntekijät, jotka kuuluivat suotuisaan (vähäisen ja kohtuullisen vähäisen) palautumisen tarpeen ryhmään (38 %), arvioivat työnsä piirteet myönteisemmiksi ja palautumisen mekanismit onnistuneemmiksi ja he viettivät enemmän aikaa fyysisissä ja sosiaalisissa vapaa-ajan toiminnoissa kuin työntekijät, jotka kuuluivat epäsuotuisiin (korkean ja kohtuullisen korkean) palautumisen tarpeen ryhmiin (23 %).
This pattern suffered least from job burnout and sleep problems.
Tämä ryhmä myös kärsi vähiten työuupumuksesta ja uniongelmista.
In addition, recovery experiences merit consideration both as mediating and moderating mechanisms in the work characteristics psychological outcomes relationship.
Lisäksi palautumisen mekanismit ansaitsevat huomiota sekä välittävinä että muuntavina tekijöinä työn piirteiden ja psykologisten seurausten välisessä suhteessa.
In addition, recovery experiences psychological detachment and mastery in particular had direct links to occupational well-being.
Lisäksi palautumisen mekanismit, erityisesti psykologinen irrottautuminen ja taidon hallintakokemukset, olivat suorassa yhteydessä työhyvinvointiin.
Fifth, five patterns of recovery experiences were identified.
Pitkittäisaineistosta löytyi viisi palautumisen mekanismeiltaan erilaista profiiliryhmää palautumisen mekanismien suhteen.
The study findings suggest that recovery experiences and the patterns of them play a significant role in maintaining well-being at work.
Tutkimus osoitti, että palautumisen mekanismeilla ja niiden yhdistelmillä (profiileilla) on keskeinen merkitys työhyvinvoinnin ylläpidossa.
Besides recovery experiences, work characteristics and offjob activities are significant antecedents in maintaining need for recovery over time.
Palautumisen mekanismien lisäksi myös työn piirteillä ja vapaa-ajan toiminnoilla on merkittävä asema palautumisen tarpeen kehittymisessä.
Fourth, eight latent groups of need for recovery were identified, of which five groups had stable (low, moderately low, average, moderately high and high) need for recovery across one year and three showed change (mostly decreasing) in the level of need for recovery.
Viidessä näistä ryhmistä palautumisen tarpeen taso osoittautui pysyväksi ja kolmessa muuttuvaksi (pääasiassa laskevaksi) vuoden aikavälillä.
The one-year longitudinal questionnaire study examined recovery from work stress among a sample of Finnish employees (Time I N = 527; Time II N = 274) from a variety of different jobs by using variable and person-oriented approaches.
Väitöskirja koostuu neljästä osatutkimuksesta, jotka perustuivat poikkileikkaus- (N = 527) ja pitkittäis- (N = 274) aineistoihin.
Of the four remaining patterns, those with experiences of high levels of mastery and control during off-job time had highest work engagement, and among those with decreasing levels of all recovery experiences job exhaustion increased across time.
Neljästä muusta ryhmästä ne, jotka kokivat paljon taidonhallinnan ja kontrollin kokemuksia vapaa-ajalla (4 %), kokivat myös eniten työn imua, ja puolestaan ryhmässä, jossa arviot kaikista palautumisen mekanismeista laskivat vuoden aikana (4 %), havaittiin samanaikaista uupumusasteisen väsymyksen kasvua.
The general aim was to get a picture of the antecedents, processes and outcomes of recovery from a psychological perspective.
Tutkimuksen tavoitteena oli saada kuva työkuormituksesta palautumisesta prosessina sekä palautumiseen vaikuttavista edeltävistä tekijöistä ja palautumisen seurauksista.
Second, psychological detachment fully mediated the effects of job demands on fatigue at work and mastery partially mediated the effects of job resources on work engagement.
Psykologinen irrottautuminen toimi täydellisenä välittävänä mekanismina työn vaatimusten ja työssä koetun väsymyksen välillä sekä taidon hallintakokemukset toimivat osittaisena välittävänä mekanismina työn voimavarojen ja työn imun välillä.
Third, psychological detachment and mastery were protective mechanisms against increased need for recovery in a situation of lack of job control, and relaxation protected against increased job exhaustion under high time demands.
Psykologinen irrottautuminen ja taidon hallintakokemukset toimivat suojaavina mekanismeina lisääntynyttä palautumisen tarvetta vastaan tilanteessa, jossa koettiin vähäisiä vaikutusmahdollisuuksia työhön.
With respect to practical implications this study illustrates that individuals should search situations where they have possibilities to optimize their recovery experiences and thus maximize their recovery processes.
Käytännön tasolla tämä tutkimus osoittaa, että yksilöiden tulisi etsiä mahdollisuuksia optimoida psykologisen työstä irrottautumisen, rentoutumisen, taidonhallinnan ja kontrollin kokemuksensa vapaa-ajalla ja siten myös palautumisprosessinsa.
The main results of four studies showed, first, that the factor structure of the Finnish Recovery Experience Questionnaire (REQ) was valid in the employee sample studied.
Tutkimus osoitti, että palautumisen mekanismeja mittaavan suomenkielisen kyselyn faktorirakenne oli sama kuin alkuperäisessä kyselyssä.
Recovery processes were examined by recovery experiences (psychological detachment, relaxation, mastery, and control during off-job time) and off-job time activities (work-related, household, low-effort, social, and physical activities).
Psykologinen näkökulma puolestaan viittaa yksilön omiin kokemuksiin palautumisen onnistumisesta sekä palautumista edistäviin psykologisiin mekanismeihin, joita ovat irrottautuminen työstä, rentoutuminen, taidon hallinta ja kontrolli vapaa-ajalla.
The antecedents of recovery were examined in terms of psychosocial work characteristics (job demands and resources).
Palautumisen mekanismit muunsivat (moderoivat) työn piirteiden ja palautumisen psykologisten seurausten välistä yhteyttä.
Both SRH measures predicted mortality even at 20 years of follow-up when they were adjusted for age, sex, occupational class, chronic diseases, and functional ability.
Molemmat mittarit ennustivat kuolleisuutta jopa 20 vuoden seurannan jälkeen, kun ne olivat vakioituina iän, sukupuolen, ammattiaseman, kroonisten sairauksien määrän ja toimintakyvyn suhteen.
It also proved to be more sensitive to selective loss.
Se osoittautui herkemmäksi myös kadon suhteen.
Therefore, in studies where the age range is wide, and also in clinical settings, the global measure should be preferred.
Tämän vuoksi tutkimuksissa, joiden ikäjakauma on laaja, sekä myös kliinisissä tutkimuksissa, yleisen mittarin käyttö on suositeltavampaa.
The respondents, especially the oldest ones, tended to rate their health as better than that of their age peers.
Tutkittavilla, ja erityisesti kaikkein vanhimmilla, oli taipumus pitää omaa terveyttään muiden samanikäisten terveyttä parempana.
Finally, the influence of selective loss on the generality of positive health ratings in old age was examined.
Lopuksi tutkittiin selektiivisen kadon vaikutusta positiivisten terveysarvioiden yleisyyteen ikääntyneillä.
Differences in the factors that were associated with good self-ratings indicate there are differences in those dimensions of health and illness which are important in health ratings.
Erot hyvää koettua terveyttä määrittävissä tekijöissä viittaavat siihen, että kaupunkien välillä on eroja niissä terveyden ja sairauden ulottuvuuksissa, jotka ovat tärkeitä terveyttä arvioitaessa.
Self-rated health was poorer among the respondents in St. Petersburg than in Tampere measured either by global or comparative SRH, and they also had more, symptoms, chronic diseases and functional disabilities than their age peers in Tampere.
Koettu terveys oli huonompi pietarilaisilla kuin tamperelaisiin molemmilla mittareilla mitattuna, ja heillä oli myös enemmän oireita, kroonisia sairauksia ja toimintakyvyn vajavuuksia kuin tamperelaisilla ikätovereilla.
Comparative SRH proved to be more sensitive to age and does not measure objective health indicators similarly between age groups.
Vertaileva koettu terveys osoittautui herkemmäksi iän suhteen, ja se ei mittaa objektiivisia terveystekijöitä samalla lailla eri ikäryhmien kohdalla.
The results indicate that the differences between the two cities are caused mainly by different ways of evaluating health: objective health status is taken into account differently in health ratings.
Tulokset viittaavat siihen, että erot johtuvat erilaisista tavoista arvioida terveyttä: objektiivinen terveys otetaan erilailla huomioon valittaessa vastausta annetuista vaihtoehdoista.
The association of age with better comparative SRH became stronger after adjustment for other health indicators.
Iän yhteys parempaan vertailevaan terveyteen vahvistui muiden terveydentilan osoittimien vakioinnin jälkeen.
In global question, the respondents have more freedom when choosing their reference points whereas the explicit expression of the reference group in comparative question leads the respondents to focus more on the health of other people.
Yleistä mittaria käytettäessä tutkittavalla on enemmän vaihtoehtoja referenssiryhmän valinnassa, kun taas vertaileva mittari ohjaa vastaajaa keskittymään enemmän muiden ihmisten terveyteen.
The purpose of the study was to examine the characteristics of two self-rated health measures, generally used among older people, and the differences between them.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää kahden ikääntyneillä yleisesti käytetyn koetun terveyden mittarin ominaisuuksia ja niiden välisiä eroja.
Cultural differences indicate that health comparisons between different cultures should not be made on the basis of health ratings only.
Kulttuuristen erojen takia eri maiden ikääntyneiden terveyttä ei pitäisi verrata käyttämällä mittarina ainoastaan koettua terveyttä.
The study showed that the association of age with SRH was different depending on the measure used.
Tutkimus osoitti, että iän suhde koettuun terveyteen oli erilainen riippuen siitä, kumpaa mittaria käytettiin.
The respondents in St. Petersburg rated their health as poorer even after other health indicators were adjusted for.
Kuitenkin pietarilaiset kokivat terveytensä huonommaksi kuin tamperelaiset senkin jälkeen, kun muut terveysindikaattorit oli vakioitu.
When global SRH was used the association of age with good global SRH was weaker, and vanished after adjustments.
Kun koetun terveyden mittarina käytettiin yleistä mittaria, iän yhteys hyvään koettuun terveyteen oli heikompi, ja hävisi kokonaan vakiointien jälkeen.
The two measures compared were the global measure without any explicitly expressed reference point and the comparative measure where respondents are asked to compare their health with that of their age peers.
Tutkimuksessa verrattiin yleistä koetun terveyden mittaria, jossa tutkittavalle ei anneta selvää eksplisiittistä vertailukohtaa, ja vertailevaa koetun terveyden mittaria, missä terveyttä pyydetään vertaamaan toisten samanikäisten terveyteen.
The association of functional ability was the opposite: good functional ability was associated more strongly with good global SRH than with better comparative SRH.
Hyvä toimintakyky oli voimakkaammin yhteydessä hyvään yleiseen koettuun terveyteen kuin parempaan vertailevaan koettuun terveyteen.
This study shows that health ratings in old age are influenced by the complex relationship of age, a person s health status, and the reference group used.
Tutkimus osoitti, että terveysarvioihin ovat yhteydessä ikä, terveystekijät sekä myös se referenssiryhmä, johon terveyttä verrataan.
First, the associations of age and functional ability with both self-rated health measures were examined.
Ensimmäisessä ja kolmannessa osatutkimuksessa tutkittiin iän ja toimintakyky yhteyttä terveysarvioihin.
Third, the self-rated health of older people in St. Petersburg, Russia, and Tampere, Finland, was compared.
Neljännessä osatutkimuksessa verrattiin käytettyjen kahden mittarin avulla ikääntyneiden koettua terveyttä ja sen taustatekijöitä Tampereella ja Pietarissa.
The growing number of positive comparative self-ratings in old age implies that the reference group used, health of the age peers , is understood more and more negatively with increasing age.
Tutkimus osoitti, että ikätovereiden terveys arvioidaan yhä negatiivisemmaksi iän lisääntyessä.
Second, the ways in which global and comparative SRH predict mortality were compared.
Toisessa osatutkimuksessa selvitettiin, onko koetun terveyden mittareiden välillä eroa siinä, miten ne ennustavat kuolleisuutta.
Examining self-rated health in old age - methodological study of survey questions
Koettu terveys on paljon käytetty yleisen terveydentilan mittari survey-tutkimuksissa.
This research is a qualitative case study with a narrative approach.
Tutkimus oli laadullinen tapaustutkimus, jossa käytettiin tarinallista lähestymistapaa.
The material of the research consists of half-structured interviews and public material concerning the organization.
Tutkimuksen pääaineistona olivat haastattelut ja organisaatiosta oleva julkinen materiaali.
The main purpose of this research is to examine how the organizational change effects on an individual identification with the new organization and his/her alienation from work.
Tutkimuksen tehtävänä oli selvittää miten yksilö organisaatiomuutoksen edetessä samaistuu uuteen organisaatioon ja kuinka hän kiinnittyy työhönsä vai vieraantuuko hän siitä.
If he/she gets enough information, he/she feels that he/she is a part of the organization: he/she has a psychological ownership of the organization and he/she is doing emotion work, the identification would be easier.
Jos työntekijällä on tarpeeksi tietoa organisaatiomuutokseen liittyvistä asioista, hän kokee olevansa osa organisaatiota ja psykologisesti omistavansa sitä, hänen on helpompi samaistua uuteen organisaatioon, Ponteva toteaa.
The new organization was founded, when three independent organizations merged.
Tutkimuskohteena oli noin 2 000 työntekijän catering- ja toimitilapalvelualan kaupunkiorganisaatio, joka syntyi, kun kolme itsenäistä yksikköä yhdistettiin.
The alienation from work seems to be more obvious if there is for example a plenty of bureaucracy in the organization or if employers do not support their employees.
Työstä vieraantuminen saattaa ilmetä mm. välinpitämättömyytenä työtä kohtaan.
It might be difficult for an individual to identify with the new organizational identity.
Uuden organisaatioidentiteetin syntyminen organisaatioiden yhdistymistilanteessa on haastava prosessi, joka saattaa vaikeuttaa yksilön samaistumista organisaatioon, väittää Ponteva.
The turbidimetric method described here was not as sensitive as the nephelometric method, but sensitive enough to detect at least all elevated urinary albumin concentrations.
Kuvattu turbidimetrinen menetelmä ei ole yhtä herkkä kuin nefelometrinen menetelmä, mutta sen herkkyys riittää osoittamaan lievästikin kohonneen albumiinierityksen.
Cystatin C is a small, basic protein synthesised by all nucleated cells.
Kystatiini C on pienikokoinen valkuaisaine, jota elimistön solut tuottavat tasaisella nopeudella.
Evaluation and improvement of clinical chemical laboratory tests for glomerular function The measurement of creatinine in plasma, alone, or in conjunction with a 24-hour urine collection are still the most used and accepted endogenous markers for clinical estimation of the glomerular filtration rate (GFR) despite their being far from reliable.
Munuaiskeräsen toimintaa kuvaavien kliinis-kemiallisten laboratorio-testien kehittäminen ja käyttökelpoisuuden arviointi Kreatiniinin ja sen puhdistuman määrittäminen ovat edelleen eniten käytetyt munuaiskeräsen suodattumisnopeutta (GFR) kuvaavat laboratoriotestit.
The nephelometric assay procedure for urinary albumin developed here correlated well with the reference method, the radio immunoassay.
Kehitetty nefelometrinen virtsan albumiinin määritysmenetelmä on toistuvuudeltaan ja herkkyydeltään vähintään yhtä hyvä kuin vertailumenetelmänä käytetty kaupallinen radioimmunologinen menetelmä.
Also in paediatric patients the diagnostic accuracy of cystatin C was superior to that of creatinine.
Myös niillä potilailla, jotka sairastivat aikuisiän sokeritautia, munuaisen lievä vajaatoiminta paljastui paremmin kystatiini C-määrityksen avulla kuin määrittämällä plasman kreatiniinipitoisuus tai kreatiniinin puhdistuma.
Therefore the method was suitable for the routine laboratory.
Yhteenveto-osassa on käsitelty myös hyvän laboratoriomenetelmän laatuominaisuuksia.
At least in theory cystatin C satisfies the criteria for an ideal endogenous GFR marker better than creatinine.
Ainakin teoriassa kystatiini Cn määrittäminen tarjoaa eräitä etuja kreatiniinimääritykseen verrattuna arvioitaessa GFRa.
Evaluation and improvement of clinical chemical laboratory tests for glomerular function
Turbidimetrinen albumiinimääritys voidaan tehdä kliinis-kemiallisen laboratorion rutiinilaitteilla.
A simple, isocratic high-pressure liquid chromatographic method developed here as well the two enzymatic creatinine assay methods evaluated here are more accurate than the Jaffé procedure and very suitable in the routine laboratory work.
Tässä työssä kehitettiin ensin spesifinen nestekromatografinen kreatiniinin määritysmenetelmä ja sen avulla arvioitiin kahden entsymaattisen kreatiniinimäärityksen toimivuutta.
In this study we found that in patients with type 2 diabetes, the cystatin C concentration in plasma was better than plasma creatinine and even better than creatinine clearance in discriminating subjects with normal renal function from those with a reduced GFR.
Menetelmän avulla voitiin osoittaa, että kystatiini C-määritys on herkempi osoittamaan lapsipotilaiden munuaisen vajaatoimintaa kuin kreatiniinimääritys.
This phenomenon, called microalbuminuria, has also be suggested to be a risk factor for the development of cardiovascular disease and a generalised marker of vascular damage.
Lievänkin albumiinierityksen lisääntymisen havaitseminen on tärkeää, sillä munuaistoiminnan häiriö voidaan mahdollisesti korjata, mikäli se havaitaan tarpeeksi ajoissa.
The production rate of cystatin C is constant and does not be affected by lean body mass, by inflammation, fever or gender.
Sen tuotto ei ole riippuvainen henkilön lihasmassasta ( so. iästä, koosta, sukupuolesta), lääkeaineet ja aineenvaihduntatuotteet eivät häiritse sen määritysmenetelmiä.
The sensitivity of the method was good enough and reagents were stable.
Molemmat menetelmien herkkyys ja toistuvuus olivat hyviä, joskin toista menetelmää häiritsivät plasman korkeat bilirubiinipitoisuudet.
In the beginning of the 1980´s Viberti and Mogensen showed that even slightly elevated albumin concentration, not detectable with a dipstick, to be predictive of clinical nephropathy in diabetics.
Jo paljon aikaisemmin, munuaismuutosten alkuvaiheessa, virtsaan erittyy normaalia enemmän albumiinia (albumiini on valkuaisaine, jota on erittäin runsaasti veriplasmassa).
Cystatin C is freely filtered at the glomerulus and its renal plasma clearance is virtually identical with that of the 51Cr-EDTA, a common exogenous marker for the GFR.
Rutiinilaboratorioon se soveltuu kuitenkin RIA-määritystä paremmin, sillä määritys on yksinkertainen, reagenssit säilyvät hyvin ja ne ovat noin 50 kertaa halvemmat kuin RIA-määrityksessä.
Cystatin C measurement also helps clinician to assess the GFR in pre-pubertal children, because the reference interval of cystatin C is independent of age after the first three years, in contrast to the creatinine concentration, which is dependent on both the age and the size of subjects.
Jaffén pikraattimenetelmä, jota yhä yleisesti käytetään kreatiniinin määrittämiseen, on varsin epäspesifinen, sillä monet lääkeaineet ja elimistön omat aineenvaihduntatuotteet häiritsevät sen määrittämistä.
Recent studies have shown that plasma or serum cystatin C is a better marker for the GFR than serum creatinine, particularly for the detection of an initial decrease in rate.
Pienten valkuaisainemäärien ajoittainen erittyminen virtsaan on yleensä ensimmäinen merkki sokeritautipotilaan munuaistaudista.
Most of the respondents intended to stay in Finland.
Valtaosa vastaajista aikoi pysyä Suomessa.
The questionnaire was returned by 344 physicians (52%).
Kyselyyn vastasi 344 lääkäriä (52 %).
The addresses of 656 were available.
Heistä 656:n osoite pystyttiin selvittämään vuonna 2009.
Almost half of the respondents did not know any Finnish or Swedish when they came to Finland.
Lähes puolet ei osannut suomea tai ruotsia maahan tullessaan.
About one fifth of the participants had passed all three exams on the first attempt.
Noin viidennes oli selviytynyt kaikista kuulusteluista ensi yrittämällä.
There were 161 universities in which they had taken their degrees, most often in the universities of St. Petersburg, Petrozavodsk, Tartu, and Moscow.
Lääkärit edustivat kaikkiaan 65 kansallisuutta ja tutkintoja oli suoritettu yhteensä 161 yliopistossa, eniten Pietarissa, Petroskoissa, Tartossa ja Moskovassa.
More than half of the doctors had sometimes experienced discrimination from the part of colleagues, nursing personnel, and authorities, even more had experienced discrimination from patients.
Hieman yli puolet oli joskus kokenut syrjintää lääkärien, hoitohenkilökunnan tai viranomaisten taholta, potilaiden taholta useampi.
Many had noticed the usefulness of the exams after getting to doctor’s work.
Monet olivat todenneet kuulustelujen hyödyn päästyään laillistamisen jälkeen lääkärintyöhön.
The doctors had got employment easily and their working satisfaction was high.
Lääkärit olivat työllistyneet hyvin ja valtaosa oli tyytyväisiä työhönsä.
The questionnaire included questions covering the doctors’ reasons for coming to Finland, their employment situation, working satisfaction, experiences of appreciation at work, plans for the future, professional identity, community identity, discrimination, values, and their opinions of the licensing system.
Tutkimuksessa kartoitettiin lääkärien tulosyitä, työtilannetta, työtyytyväisyyttä, työstä koettua arvostusta, tulevaisuudensuunnitelmia, ammatti- ja yhteisöidentiteettiä, syrjintäkokemuksia, arvoja sekä mielipiteitä kuulustelujärjestelmästä.
Other reasons for coming were better pay and standard of living, circumstances of the home country, career development and recommendations of friends.
Muita muuttosyitä olivat parempi palkka ja elintaso, oman maan epävarma tilanne, urakehitys ja ystävien suositus.
The questionnaire was sent in 2009 to all those 686 doctors who had participated in the exams in 1994–2008.
Kyselytutkimus tehtiin kaikille vuosina 1994–2008 laillistamiskuulusteluihin osallistuneille 686 lääkärille.
The most important values in their lives were family life, health, and children’s success in life.
Tärkeimpinä arvoinaan lääkärit pitivät perhe-elämää, terveyttä ja lastensa menestymistä.
Of them, 580 had passed the exams, 19 had dropped, and 147 were still in the process at the end of 2009.
Opintorekisterin mukaan kuulusteluihin oli vuoden 2009 loppuun mennessä osallistunut 746 lääkäriä, heistä 580 oli suorittanut kuulustelut, 19 oli keskeyttänyt ja 147:llä oli kuulusteluprosessi meneillään.
Russian female doctors often had Finnish spouses.
Erityisesti venäläisiä naislääkäreitä oli tullut avioliiton vuoksi.
The doctors felt themselves first of all as helpers, listeners, and doctors of vocation.
Ammatti-identiteetikseen lääkärit kokivat ensisijaisesti auttajan, kuuntelijan ja kutsumuslääkärin.
Contacts outside work with Finnish doctors and friends were almost as common as contacts with doctors from their own country.
Kanssakäymistä työn ulkopuolella oli jokseenkin yhtä paljon sekä suomalaisten että omasta maasta tulevien lääkärien kanssa.
Of the factors that influenced working satisfaction, the most important were the possibility of professional development, the interest of work, and good patient relationships.
Työtyytyväisyyttä paransivat mahdollisuus kehittyä ammatillisesti, tehtävien kiinnostavuus ja hyvät potilassuhteet.