natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is also likely that a considerable part of the current environments offering most natural recreation possibilities will develop more urban, when the remaining natural possibilities will centralize in to the archipelago.
On myös odotettavissa, että suuri osa nykyisistä luonnonmukaisimpia virkistysmahdollisuuksia tarjoavista ympäristöistä kehittyy kaupunkimaisemmiksi, jolloin luonnonmukaisimmat mahdollisuudet keskittyvät Helsingin edustan saaristoon vesiliikenneyhteyksien päähän.
The materials of the analyzes consisted of open spatial data determining recreation areas´ physical environment, social and managerial settings.
Tutkielman analyyseissä hyödynnettiin Helsingin virkistysalueiden fyysistä ympäristöä, sosiaalisia olosuhteita ja ylläpidon olosuhteita kuvaavia avoimia paikkatietoaineistoja.
According to the method´s theory, a recreation area´s physical features determine the recreation activities and experience possible.
ROS-teoriassa virkistysalueen fyysiset ominaisuudet ovat keskeinen virkistystoimintaa ja -kokemusta määrittävä tekijä.
By examining the recreation conditions´ state of development or naturalness I will form a spectrum representing different recreation opportunities in Helsinki.
Tutkielmassa tarkastellaan virkistysolosuhteita niiden kehittyneisyyden tai luonnonmukaisuuden kannalta ja muodostetaan virkistysmahdollisuuksien diversiteettiä kuvaava asteikko.
I will also explore the main arguments for promoting diverse recreation possibilities according to the research literature.
Tutkielmassa selvitetään myös tutkimuskirjallisuudesta nousevia perusteita monimuotoisia virkistysmahdollisuuksia sisältävän virkistysrakenteen tavoittelemiselle.
The decrease of environments offering natural recreation possibilities may increase the recreation use of surrounding cities´ natural recreation areas.
Luonnonmukaisia virkistysmahdollisuuksia tarjoavien ympäristöjen väheneminen Helsingissä saattaa kasvattaa ympäryskuntien vastaavien alueiden virkistyskäyttöä, mistä on Helsingin osalta viitteitä myös aikaisemmissa tutkimuksissa.
Also the so called "problem of relying on averages" and the realization of environmental justice in recreation are key arguments to promote diverse recreation possibilities.
Virkistysmahdollisuuksien diversiteetti on perusteltua myös niin sanotun keskiarvojen ongelman ja virkistyksen ympäristöoikeudenmukaisuuden toteutumisen vuoksi.
The reason for this most likely lies in the total energy intake, because the more the subjects drank sugar-sweetened soft drinks, the greater was their energy intake.
Syy tähän piilee todennäköisesti kokonaisenergiansaannissa, sillä mitä enemmän tutkittavat joivat virvoitusjuomia, sitä suurempaa heidän energiansaantinsa oli.
The study population is comprised of the diet records of 3597 3-18 year-old children and adolescents participated in 1980.
Aineiston muodostavat tutkimukseen vuonna 1980 osallistuneet 3597 3–18 -vuotiasta lasta ja nuorta.
Those subjects who 1980 ate the most sugar containing foods, did so at a later stage in their lives.
Ne tutkittavat, jotka v. 1980 söivät eniten makeita elintarvikkeita, tekivät niin myös myöhemmin elämässään.
Furthermore, based on trend analysis the total energy intake increased by the consumption of soft drink quartiles (p <0.0001), which was not seen with other indicator foods.
Lisäksi trendianalyysin perusteella kokonaisenergiansaanti lisääntyi virvoitusjuomaneljänneksittäin (p<0,0001), mitä ei ollut nähtävissä muiden indikaattorielintarvikkeiden kohdalla.
In contrast, consumption of sweets during some years was connected with a lower probability of fatty liver (OR 0.57 [95% CI 0.34–0,97]).
Sen sijaan makeisten kulutus oli joinakin vuosina yhteydessä pienempään rasvamaksan todennäköisyyteen (OR 0,57 [95 % lv 0,34–0,97]).
The stability of sugar intake was studied by dividing the data into quarters and examining the proportion of people staying in the same group.
Sokerin saannin pysyvyyttä tutkittiin jakamalla aineisto neljänneksiin ja tarkastelemalla tutkittavien pysymistä samassa ryhmässä.
In all the study years, the use of these foods explained the variation in the intake of added sugar from one third to three quarters.
Kaikkina tutkimusvuosina näiden elintarvikkeiden käyttö selitti lisätyn sokerin saannin vaihtelusta vähintään kolmanneksen, v.2007 jopa kolme neljännestä.
Indicator foods which best explain the variation in the intake of added sugar were determined by linear regression analysis and converted into monthly portions.
Parhaiten lisätyn sokerin saannin vaihtelua selittävät elintarvikkeet määritettiin lineaarisen regressioanalyysin avulla ja muunnettiin kuukausittaisiksi annoksiksi.
The average number of portions per month in healthy subjects was 44.6 (SD 16.9) and in fatty liver patients 43.1 (SD 17.4), and the difference between groups was not statistically significant (p 0.133).
Keskimääräinen annosten lkm/kk terveillä tutkittavilla oli 44,6 (kh 16,9) ja rasvamaksapotilailla 43,1 (kh 17,4), eikä näiden ryhmien välinen ero ollut tilastollisesti merkitsevä (p 0,133).
A similar relationship was not observed with the intake of soft drinks in childhood, sweets, ice cream, sweet bakery products or yogurt.
Vastaavaa yhteyttä ei havaittu lapsuudessa nautitun virvoitusjuoman, makeisten, jäätelön, makeiden leipomotuotteiden tai jogurtin osalta.
Finally, the relation of each indicator foods and total energy intake was examined with trend analysis.
Kunkin indikaattorielintarvikkeen yhteyttä kokonaisenergiansaantiin tarkasteltiin lopuksi trendianalyysillä.
Conclusion: There was clear stability in the use of the indicator foods in this Master's Thesis during the 27 year study period.
Johtopäätökset: Tässä pro gradu -tutkielmassa määritettyjen indikaattorielintarvikkeiden käytössä esiintyi selvää pysyvyyttä 27 vuoden tarkastelujakson aikana.
Introduction: Abundant proportion of added sugar in the diet of children predisposes to overweight and impairs the overall quality of the diet.
Johdanto: Runsas lisätyn sokerin osuus lasten ruokavaliossa altistaa ylipainolle ja heikentää ruokavalion kokonaislaatua.
However, with respect to consumption of other foods rich in added sugar the research data is insufficient.
Kuitenkin muiden runsaasti lisättyä sokeria sisältävien elintarvikkeiden käytön suhteen tutkimustieto on puutteellista.
Objective: The objective of this study is to determine the main sources and consumption of added sugar in the diets of 3-18 year-old children and to examine the stability of the consumption from childhood to adulthood.
Tavoitteet: Tutkielman tavoitteina on selvittää käytetystä aineistosta 3-18 -vuotiaiden lasten ja nuorten ruokavalioiden tärkeimmät lisätyn sokerin lähteet ja niiden käyttö sekä tutkia käytön pysyvyyttä lapsuudesta aikuisuuteen.
However, individually examined the use of soft drinks significantly increased the probability of fatty liver (OR 2.24 [95% CI 1.45–3,44]) when compared the group using the most soft drinks with the group using the least.
Yksittäin elintarvikkeita tarkasteltaessa kuitenkin havaittiin, että vakioinnin jälkeen virvoitusjuomien käyttö lisäsi merkitsevästi rasvamaksan todennäköisyyttä (OR 2,24 [95 % lv 1,45–3,44]) verrattaessa eniten virvoitusjuomia käyttävien ryhmää vähiten käyttäviin.
In addition, the probability of fatty liver with respect to the consumption categories of indicator foods was analysed with logistic regression analysis.
Lisäksi tarkasteltiin rasvamaksan todennäköisyyttä indikaattorielintarvikkeiden eri kulutusluokissa logistisen regressioanalyysin avulla.
Results: In this thesis, the indicator foods selected were sweets, ice cream, soft drinks, yogurt and sweet bakery products.
Tulokset: Lisätyn sokerin saannin vaihtelua selittäviksi indikaattorielintarvikkeiksi valikoituivat tässä tutkielmassa makeiset, jäätelö, virvoitusjuomat, jogurtti ja makeat leipomotuotteet.
In particular, the consumption of sugar-sweetened soft drinks has been linked to the increased incidence of overweight and obesity in children and more recently to the increased incidence of fatty liver.
Etenkin virvoitusjuomien käyttö on maailmalla yhdistetty lasten ylipainoon ja lihavuuteen sekä viime aikoina myös rasvamaksan lisääntyneeseen esiintyvyyteen.
As the growing number of population is becoming overweight/obese the prevalence of fatty liver is increasing in children as well, and it is important to find out the significance of added sugar intake in childhood with respect to the risk of fatty liver in adulthood.
Väestön ylipainon yleistyessä rasvamaksan ilmaantuvuus on kasvussa myös nuorilla aikuisilla ja lapsilla, ja siksi on tärkeää selvittää lapsuuden lisätyn sokerin saannin merkitys maksan rasvoittumiselle aikuisiällä.
Materials and methods: The data used in this thesis is based on the ongoing Cardiovascular Risk in Young Finns study collected during 1980-2011.
Aineisto: Aineistona tässä tutkielmassa käytetään Lasten Sepelvaltimotaudin Riskitekijät (LASERI) -tutkimuksessa kerättyä aineistoa vuosilta 1980–2011.
In addition, liver ultrasound was performed in 2011 for determining fatty liver prevalence.
Lisäksi heille tehtiin maksan ultraäänikuvaus vuonna 2011.
However, the consumption of sugar-sweetened soft drinks in adulthood increased the risk of fatty liver significantly.
Sen sijaan nimenomaan aikuisiällä nautittu virvoitusjuoma lisäsi rasvamaksan riskiä merkitsevästi.
The long-term average use of indicator foods was compared in the fatty liver classes with T-test, which illustrates the cumulative intake of added sugar and its possible link to the risk of fatty liver.
Tämän jälkeen verrattiin indikaattorielintarvikkeiden pitkäaikaisen käytön keskiarvon eroa rasvamaksaluokissa (ei rasvamaksaa; rasvamaksa) T-testin avulla, mikä kuvaa kumuloituvan lisätyn sokerin saannin mahdollista yhteyttä rasvamaksan riskiin.
In addition, the objective is to examine the association between the consumption of foods containing added sugar and the risk of fatty liver in the longitudinal setting.
Tämän lisäksi tavoitteena on tarkastella pitkittäisasetelmassa lisättyä sokeria sisältävien elintarvikkeiden käytön yhteyttä maksan rasvoittumiseen aikuisuudessa.
There were also clear stability (tracking) observed in the use of these foods.
Sokeristen elintarvikkeiden käytössä oli havaittavissa selvää pysyvyyttä (tracking-ilmiö).
However, the long-term use of these foods was not connected to the risk of fatty liver in a cumulative manner.
Pitkäaikaisen runsaan sokeristen elintarvikkeiden käytöllä ei kuitenkaan havaittu kumuloituvaa yhteyttä rasvamaksan riskiin.
However, the use was not related in the risk of fatty liver in a cumulative manner.
Käytöllä ei kuitenkaan ollut kumuloituvaa vaikutusta rasvamaksan riskiin yhdessä tarkasteltuna.
Stickiness of food powders is a major issue in food industry because it causes problems during processing and it deteriorates the perceptible quality.
Jauheiden tahmeutuminen on merkittävä ongelma elintarviketeollisuudessa, sillä tahmeutuminen hankaloittaa elintarvikkeiden prosessointia ja heikentää aistittavaa laatua.
In the PLSR model the coefficient of determination R2 was 90.3 %, adjusted coefficient of determination R2 adj. was 80.7 % and the coefficient of prediction Q2 was 59.9 %.
PLSR-mallin selitysaste R2 oli 90,3 %, sovitettu selitysaste R2 adj. oli 80,7 % ja ennustusselitysaste Q2 oli 59,9 %.
The glass transition temperatures were much higher in lactose-containing powders (RH 0 %, 84–87 °C) than in the lactose-free powders (RH 0 %, 32–40 °C).
Laktoosia sisältävien maitojauheiden lasisiirtymälämpötilat olivat huomattavasti korkeammat (RH 0 %, 84–87 °C) kuin laktoosittomien maitojauheiden (RH 0 %, 32–40 °C).
The aim of the experimental work was to investigate stickiness of milk powders.
Tutkimuksen kokeellisen osassa tutkittiin maitojauheiden tahmeutumista.
Powders were characterized by measuring the moisture content, water activity, particle size composition, surface fatty acid composition and water sorption.
Jauheista määritettiin vesipitoisuus, pintarasvakoostumus, partikkelikoko, veden sorptio ja veden aktiivisuus.
LF WMP contained much more surface fatty acids (42.7 mg/g) than WMP (12.4 mg/g) though the bulk fat content was same in both powders.
Laktoositon täysmaitojauhe sisälsi pintarasvahappoja 42,7 mg/g ja laktoosia sisältävä täysmaitojauhe sisälsi 12,4 mg/g, vaikka molempien jauheiden kokonaisrasvapitoisuus oli sama.
The experimental work indicated that viscometric method is an applicable way to determine powder stickiness curve.
Tutkimus osoitti, että viskometrinen menetelmä on toimiva jauheen tahmeutumiskäyrän määrittelemistä varten.
Only lactose content was important according to the variables important in projection (VIP) in the PLSR model.
Variable Importance in Projection) mallin kannalta.
According to the BET-sorption models, lactose-free powders adsorpt more water than conventional powders.
BET-sorptioisotermi osoitti, että laktoosittomat maitojauheet adsorboivat enemmän vettä kuin laktoosia sisältävät jauheet.
Glass transition temperature determination is also reasonable way to predict powders stickiness and sticky point temperature is slightly above the Tg.
Myös lasisiirtymälämpötila ennustaa hyvin jauheen tahmeutumista, sillä tahmeutumispiste jonkin verran lasisiirtymälämpötilan yläpuolella.
The study showed that sugar content affected more to stickiness than fat content.
Tutkimuksen perusteella maitojauheen sokerikoostumus vaikuttaa jauheiden tahmeutumiseen rasvapitoisuutta enemmän.
Fat content did not affect the Tg because fat is not a water adsorbing component.
Jauheen rasvapitoisuudella ei ollut vaikutusta, sillä vain rasvaton osuus jauheesta vaikuttaa lasisiirtymälämpötilaan.
When comparing the Tg and Tsp of skim milk powders, Tsp was 11–17 °C higher then Tg in SMP and in LF SMP the difference was 34–51 °C.
Rasvattomalla maitojauheella tahmeutumispisteet olivat 11–17 °C ja laktoosittomalla rasvattomalla maitojauheella 34–51 °C suurempia kuin lasisiirtymälämpötilat.
Critical relative humidity is for lactose-free powders from 6 to 10 % and for lactose containing powders 40 to 42 % at room temperature (25 °C).
Maitojauheiden kriittinen suhteellinen kosteus 25 °C:n lämpötilassa oli 40–42 % laktoosia sisältävillä ja 6–10 % laktoosittomilla maitojauheilla.
Lactose-free samples became sticky at much lower temperatures than lactose-containing samples.
Viskometrimittausten perusteella laktoosia sisältävät jauheet tahmeutuivat korkeammissa lämpötiloissa kuin laktoosittomat jauheet.
The literature review presents different stickiness testing methods and the reasons and mechanisms for stickiness.
Tutkielman kirjallisuuskatsauksessa selvitettiin, minkälaisia mittausmenetelmiä tahmeuden mittaamiseen on käytetty, miten jauhe tahmeutuu ja mitkä asiat tahmeutumiseen vaikuttavat.
Stickiness was investigated with a viscometer and with penetration test. Glass transition temperatures (Tg) were also determined.
Lisäksi jauheiden lasisiirtymälämpötila (Tg) määritettiin.
This qualitative study focuses on the future of wooden multi-storey construction through the use of the Delphi Method.
Tämä laadullinen tutkimus keskittyy monikerroksisen puurakentamisen tulevaisuuteen ja lähestyy sitä hyödyntäen Delfoi metodia.
The study uses a dissensus approach, with two rounds, and gives explorative results of the subject.
Käyttäen dissensus lähestymistapaa ja koostuen kahdesta kierroksesta, tutkimus tarjoaa eksploratiivisen katsannon aiheeseen.
The study also finds that though seen as desirable development for WMC, the growth of importance of sustainability is not seen as a likely future view.
Tutkimuksessa havaittiin myös niin sanottuun kestävään kehitykseen liittyvien konseptien olevan alan asiantuntijoiden näkökulmasta erittäin houkuttelevia tekijöitä, mutta niiden yleistymistä ei pidetä erityisen todennäköisenä.
The aim of the study is to find crucial factors, which the industry experts see as shaping the value chain of WMC in the future.
Tutkimuksen tavoitteena on löytää tekijöitä, joilla on erityistä painoarvoa monikerroksisen puurakentamisen tulevaisuuden arvoketjussa.
The study proposes, that the main factors that are crucial in the shaping of the future value chain of WMC are related to knowledge transfer, technological aspects and co-operative ways of creating value.
Tulokset esittävät, että erityisen merkityksellisiä tekijöitä ovat teknologiset kehitysaskeleet, tietoisuuden lisääntymnen monikerroksiseen puurakentamiseen liittyen, sekä yhteistyöhön perustuvan toiminnan yleistyminen.
The study also suggests that at least in the WMC part of the forest industries, there is a shift in strategic orientation taking place towards the so called Service Dominant Logic.
Työ tarjoaa tuleville tutkimuksille uusia näkökulmia ja osoittaa että niin sanotun Service Dominant Logicin piiriin kuuluvien teemojen yhdistäminen tämän tutkimuksen tuloksiin saattaa tarjota kiinnostavia havaintoja liittyen metsäalan strategisen orientaation kehittymiseen.
In autumn 2013 after EFSA’s positive scientific opinion European commission approved Barry Callebaut’s health claim "cocoa flavanols help maintain endothelium vasodilation, which contributes to normal blood flow" considering ACTICOA™ cocoa powder.
EU:n komissio hyväksyi EFSA:n myönteisen tieteellisen mielipiteen pohjalta syksyllä 2013 Barry Callebaut -yhtiön esittämän toiminnallisen terveysväittämän "kaakaon flavanolit auttavat ylläpitämään endoteeliperäistä verisuonten laajentumista, mikä edesauttaa normaalia verenkiertoa" koskien ACTICOA™-kaakaojauhetta, joka on valmistettu flavanoleja säästäen.
Samples included differently processed chocolates (dark chocolates containing 70 % and 47 % of cocoa and 35 % milk chocolate) and their conching, refining and cocoa mass samples.
Näytteinä oli kaksi tummaa suklaata (kaakaopitoisuudet 70 % ja 47 %), 35 % maitosuklaa sekä niiden konssaus-, valssaus- ja kaakaomassanäytteet.
The effect of alkalising process was also evaluated by comparing two chocolate samples that differ only in the cocoa powder used, which was either alkalised or non-alkalised.
Alkalointiprosessin vaikutusta tutkittiin vertaamalla näytteitä, joiden valmistusaineiden ainoana erona oli joko alkaloitu tai alkaloimaton kaakaojauhe.
NIST SRM 2384-baking chocolate was analysed to check the reliability of the results.
Menetelmän antamien tulosten luotettavuutta tutkittiin NIST SRM 2384 Taloussuklaa -referenssimateriaalin avulla.
Cocoa flavanols contribute to the bitterness in chocolate but they are also proven to be heart and vascular health promoting.
Kaakaon flavanolit tuovat suklaan makuun karvautta, mutta toisaalta niiden on tutkitusti todistettu vaikuttavan suotuisasti sydän- ja verisuoniterveyteen.
By replacing 10 % of the chocolate’s cocoa (the cocoa powder fraction) with ACTICOA™-powder the total flavanol amount increased 150 % compared to chocolate containing alkalized powder.
Korvaamalla 70-prosenttisen tumman suklaan kaakaojauhefraktio ACTICOA™-jauheella flavanolien pitoisuus suureni 150 %.
The aim of the study was to define which processing steps in chocolate manufacturing are mostly responsible of the reduction of cocoa flavanols.
Tutkielman tavoitteena oli selvittää, mitkä suklaan valmistusvaiheet ovat kriittisimpiä kaakaon flavanolien säilymiselle.
In addition the amount of cocoa flavanols in Crump-powder was determined.
Lisäksi selvitettiin Crump-suklaajauhepuolivalmisteen flavanolipitoisuus.
Because cocoa flavanols can contribute to human health it is important to know how chocolate manufacturing process affects them.
Kaakaon terveysvaikutusten kannalta on tärkeää tietää, mikä on suklaan valmistusprosessin vaikutus flavanoleihin.
According to the results the greatest loss in the amount of cocoa flavanols occurs at refining step, when almost half of the remaining flavanols were lost.
Tulosten perusteella eniten flavanoleja menetetään valssausvaiheessa, jossa esimerkiksi kaakaopitoisuudeltaan 70-prosenttista suklaata valmistettaessa menetetään lähes puolet jäljellä olevista flavanoleista.
The samples were collected throughout the manufacturing process of chocolate, ranging from fermented cocoa beans to milk chocolate.
Näytteitä kerättiin koko teollisen suklaan valmistusprosessin ajalta.
In addition, raw chocolate manufacturing was compared to a standard chocolate manufacturing by analysing samples of raw chocolate made from the same Arriba Nacional-cocoa bean variety.
Raakasuklaan valmistusprosessin vaikutusta verrattiin perinteiseen suklaan valmistusprosessiin analysoimalla samasta kaakaopapulajikkeesta valmistettuja raakasuklaanäytteitä.
The effect of non-alkalized powder wasn’t as remarkable, the increase was only 16 %.
Alkaloidun kaakaojauheen korvaaminen alkaloimattomalla kaakaojauheella ei lisännyt kokonaisflavanolipitoisuutta kuin 16 %.
Term cocoa flavanols refers to all flavanolbased compounds found in cocoa including procyanidins.
Kaakaon flavanoleilla tarkoitetaan monomeerien lisäksi kaikkia kaakaon flavanolien monomeereista, epikatekiinista ja katekiinista, polymerisoituneita yhdisteitä eli prosyanidiineja.
Additionally, these samples were compared with a sample, in which cocoa powder was enriched ACTICOA™-powder, in order to detect its beneficial effects on the flavanol content of the end product.
Tutkimuksessa tarkasteltiin myös runsaasti flavanoleja sisältävän ACTICOA™-kaakaojauheen käytön vaikutusta lopputuotteen flavanolipitoisuuksiin.
Instead of changing the chocolate manufacturing process more flavanol preserving, it would be more efficient to use cocoa ingredients that are processed in flavanol preserving manner, such as ACTICOA™-powder to ensure the health beneficially sufficient amount of flavanols in chocolate.
Suklaan valmistusaineiden korvaaminen flavanoleja säilövin menetelmin valmistetuilla kaakaojauheilla vaikuttaa suklaan lopullisiin flavanolipitoisuuksiin.
Procyanidins are polymerized compounds formed from cathecin and epicathecin flavanols.
Monomeerit kvantitointiin (-)-epikatekiini-ekvivalentteina ja oligomeerit ja polymeerit B2-prosyanidiiniekvivalentteina.
Processes (tempering etc.) after conching doesn’t seem to have major effects on cocoa flavanols.
Fluoresenssidetektorin selektiivisyyden vuoksi muiden fenolisten yhdisteiden eluutio ei haitannut kaakaon flavanolien kvantitointia.
Finnish energy production is producing around 1.5 million tons ashes annually.
Tuhkia syntyy Suomessa energiantuotannossa vuosittain noin 1,5 miljoonaa tonnia.
Water samples were collected during 2012 – 2014 once a month from May onwards for 6-8 months.
Vesinäytteitä kerättiin vuosina 2012 – 2014 toukokuusta lähtien 6-8 kertaa kuukauden välein.
Heavy metal concentrations were during the entire follow-up period mainly low.
Raskasmetallien pitoisuudet olivat koko seurantajakson ajan pääasiallisesti matalia.
A three-year follow-up period is short, for example, compared to the long-term forest fertilization experiments that can last for decades.
Kolmen vuoden seurantajakso on lyhyt esimerkiksi verrattuna pitkäaikaisiin metsälannoituskokeisiin, jotka voivat kestää kymmeniä vuosia.
The relations between the substances were tested for statistical correlations (Pearson) and the effects of treatments to leaching were tested with the Tukey HSD-test.
Aineiden välisiä suhteita testattiin tilastollisesti korrelaatioilla (Pearson) ja tuhkakäsittelyiden vaikutusta aineiden huuhtoutumiseen testattiin Tukey HSD-testillä.
Several soluble substances from the ashes had a statistically significant positive correlation (p <0.01) with each other.
Useiden tuhkasta liukenevien aineiden välillä oli tilastollisesti merkitsevä positiivinen korrelaatio (p<0,01).
The aim is to utilize ashes instead of landfilling as well as to replace the use of exhaustible natural materials.
Tuhkia pyritään hyödyntämään kaatopaikkasijoituksen sijaan sekä korvaamaan ehtyvien luonnonmateriaalien käyttöä.
The plots were established in Jämsä on the old forest roads, which are rehabilitated with mixed wood and peat ash in the autumn 2011.
Koealat perustettiin vanhoille metsäteille, jotka kunnostettiin puun ja turpeen seostuhkalla syksyllä 2011.