natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A new non-invasive method for detecting clinical mastitis using a thermal camera was assessed in 6 cows with experimental endotoxin-induced mastitis.
Testasimme myös lämpökameran käyttöä oireilevan utaretulehduksen havaitsemisessa kuudella lehmällä, käyttäen kokeellista utaretulehdusmallia.
Automatic milking (AM) is increasing in modern dairy farming.
Automaattisten lypsyjärjestelmien käyttö lisääntyy maidontuotantotiloilla ympäri maailman, korvaten perinteisen konelypsyn.
In the research reported in this thesis, the udder health of dairy cows changing from CM to AM was examined and found to deteriorate slightly more than that of cows changing from tie stall to free stall barns with conventional milking during the first year after the change.
Tutkimustulosten mukaan utareterveys huononi hieman navettatyypin ja lypsytavan vaihtuessa, ensimmäisen vuoden aikana.
Deterioration was indicated by a slight increase in the somatic cell count (log SCC) of the milk and in the proportion of new high SCC cows.
Utareterveyttä mitattiin maidon keskimääräisellä solupitoisuudella ja niiden lehmien osuudella karjasta, joilla oli ensimmäistä kertaa kohonnut maidon solupitoisuus.
Factors associated with the result were the herd, teat cleaning method, days in milk, behaviour of the cow, teat colour, udder and teat structure, and teat position.
Vaikuttavina tekijöinä olivat tilan ja pesutavan lisäksi lehmän ja utareen ominaisuudet.
It is replacing conventional milking (CM), managed by a milker in a milking parlour or in tie stalls.
Perinteisessä lypsyssä vedinten puhdistustehokkuus määräytyy lypsäjän huolellisuuden mukaan.
The sensitivity of detecting quarters with subclinical mastitis (threshold value of 200 000 cells/ml milk) was only < 20% based on electrical conductivity (EC).
Maidon sähkönjohtokyvyn muutosten avulla havaittiin vain < 20 % oireettomista utaretulehduksista, kun taas suurin osa näkyvistä utaretulehduksista havaittiin.
The photoperiod was found to trigger a nocturnal fall and morning rise of FFAs levels, while low levels of glycerol were associated with feeding.
Valoperiodin havaittiin saavan aikaan vapaiden rasvahappotasojen yöllisen laskun ja aamuisen nousun, kun taas matalat glyserolitasot yhdistettiin ruokintaan.
The duration of melatonin secretion in goats closely follows the length of the dark phase of the day, except in winter, when the duration is significantly shorter.
Melatoniinin erityksen kesto seuraa läheisesti vuorokauden pimeän ajan kestoa, paitsi talvella jolloin erityksen kesto on huomattavasti lyhyempi.
In total darkness, FFA and glycerol rhythms were unstable.
Jatkuvassa pimeydessä vapaiden rasvahappojen ja glyserolin rytmit olivat epästabiilit.
In total darkness, the goats display two types of endogenous melatonin patterns: a "winter pattern" in winter, early spring, early fall and late fall, and a "summer pattern" in late spring and summer.
Jatkuvassa pimeydessä vuohilla havaittiin kahdenlaista endogeenistä melatoniinin eritysmallia: talvimalli talvella, alkukeväällä, alkusyksyllä ja loppusyksyllä ja kesämalli loppusyksyllä ja kesällä.
The results showed that in addition to the light-adjusted overt melatonin rhythm, the endogenous melatonin secretion can be modulated by circannual clock mechanisms and/or long-term photoperiodic history.
Tulokset osoittavat että valaistusolojen vaihtelulla aikaansaadun melatoniinin eritysrytmin lisäksi endogeenista melatoniinirytmiä voidaan mukauttaa vuodenaikojen kellomekanismeilla ja/tai pitkän ajan valoperiodisella historialla.
The lipid metabolism of goats seems to be regulated by light; no significant contribution of leptin levels could be shown.
Valaistus näyttää säätelevän vuohien rasva-aineenvaihduntaa; mitään merkittävää yhteyttä plasman leptiinitasoihin ei voitu osoittaa.
The results do not rule out a possible effect of melatonin on the daily FFAs profiles, but they show that melatonin secretion alone could not completely explain the daily FFAs profiles.
Tulokset eivät sulje pois melatoniinin vaikutusta vapaiden rasvahappojen vuorokausivaihteluun mutta melatoniinin eritys yksinään ei täydellisesti selitä vuorokausivaihtelua.
Concentrations of plasma FFAs and glycerol exhibit significant daily and seasonal variations.
Vapaiden rasvahappojen ja glyserolin pitoisuuksissa havaittiin merkittävää vuorokausi- ja vuosivaihtelua.
This thesis examined the effect of daily and annual lighting conditions on the blood levels of the hormones melatonin, cortisol and leptin and the lipid metabolism of free fatty acids (FFAs) and glycerol in female goats.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää eräiden hormonien (melatoniini, kortisoli, leptiini) ja rasva-aineiden (vapaat rasvahapot ja glyseroli) pitoisuuksien vuorokausi- ja vuosirytmien vaihtelua ja säätelyä veressä.
In winter the overall concentrations were higher than in any other season.
Talvella pitoisuudet olivat suuremmat kuin minään muuna vuodenaikana ja alkukeväästä kesään ne olivat matalimmat.
Serum cortisol levels had no significant daily rhythm at any time of the year, nor are there any differences in the profiles between annual lighting conditions and total darkness.
Merkittävää vuorokausrytmiä ei havaittu eivätkä valo/pimeän ja jatkuvan pimeän eritysprofiilien vertailuissa havaittu merkittäviä eroja minään vuodenaikana.
The blood levels of these substances were also measured in long-term total darkness (endogenous rhythm).
Tutkimme myös samojen aineiden veripitoisuuksia jatkuvassa pimeydessä jotta selviäisi ei valosta riippuvaa (endogeenistä) eritysrytmiä.
The gene encoding SlpA is preceded by two promoters.
SlpA-proteiinin geeniä edeltää kaksi promoottorialuetta.
They are composed of numerous identical, non-covalently bound subunits, which completely cover the cell surface forming a symmetric, porous, lattice-like structure.
Se muodostuu lukuisista samanlaisista, säännöllisesti järjestäytyneistä proteiinimolekyyleistä, jotka muodostavat levymäisen, huokoisen, bakteerisolun pinnan kokonaan peittävän rakenteen.
In this work, the structure and function of the S-layer protein SlpA of Lactobacillus brevis ATCC 8287 and the expression of the slpA gene were studied.
Tässä työssä selvitettiin molekyyligeneettisin menetelmin Lactobacillus brevis ATCC 8287 bakteerin pintakerrosproteiinimolekyylin (SlpA) rakennetta.
This binding was shown to be mediated by SlpA by using flagellum display.
Tämän osoittamiseen käytettiin flagella-display-menetelmää.
S-layer proteins have a wide application potential in nanobiotechnology as well as in health-related applications such as vaccine design.
Niillä on kuitenkin lukuisia mahdollisia sovellutuksia nanobiotekniikassa, molekyylibiologisessa tutkimuksessa ja rokotekehittelyssä.
The 46 mutated residues could be grouped according to their location in the lattice: in the protein interior, on the inner surface of the lattice, on the outer surface of the lattice and on the subunit interface or the pore region of the lattice.
SlpA-proteiinimolekyylistä kartoitettiin myös sen yksittäisten aminohappojen sijaintia kohdennettujen mutaatioiden ja kemiallisen muokkauksen avulla: 46 aminohapolle osoitettiin sijainti joko molekyylin sisällä, pintakerroksen ulkopinnalla, pintakerroksen sisäpinnalla tai pintakerrosmolekyylien kosketuspinnassa tai huokosen pinnassa.
L. brevis ATCC 8287 very efficiently adheres to cultured human epithelial cells representing the human gut, bladder and blood vessels, while the removal of the S-layer abolishes the binding.
Työssä osoitettiin lisäksi, että SlpA välittää L. brevis ATCC 8287 bakteerien kiinnittymistä viljeltyihin ihmisen epiteelisoluihin sekä fibronektiiniin, joka on solujen välisessä aineessa esiintyvä proteiini.
The component in the cell wall interacting with SlpA was shown to be something other than teichoic or lipoteichoic acid, in contrast to the cell wall receptors of S-layer proteins previously characterized in lactobacilli.
Nämä alueet sijaitsivat L. brevis bakteerin pintakerrosproteiinissa eri järjestyksessä toisiinsa nähden kuin laktobasillien aiemmin kuvatuissa pintakerrosproteiineissa.
SlpA was identified as a two-domain protein, in which the N-terminal domain is responsible for binding to the cell wall and the C-terminal domain for forming the regular polymer.
Molekyylissä osoitettiin olevan kaksi selkeästi erotettavaa aluetta, joista toinen tarvitaan kiinnittymiseen alla olevaan bakteerisolun soluseinään ja toinen säännöllisen pintakerrosrakenteen muodostumiseen.
Bacterial surface (S) layers are proteinaceous arrays found on the surface of hundreds of bacterial species, including several species of lactobacilli.
Monien laktobasillienkin pinnalla on ns. pintakerrosproteiinien muodostama kuori.
The promoter activities seen at the reporter enzyme level were also seen at the mRNA level, suggesting transcriptional rather than translational regulation of slpA.
Aiemmista tiedoista poiketen niiden molempien osoitettiin tehokkaasti ohjaavan slpA-geenin ilmenemistä laboratoriokasvatuksen aikana, ja geenin ilmenemisen mahdollisen säätelyn osoitettiin perustuvan geeniluennan säätelyyn.
Several functions for S-layers have been found, but no common one probably exists.
Pintakerrosproteiinien luontaisia tehtäviä ei useinkaan tunneta.
Hybrid flagella carrying fragments from the N-terminal part of SlpA bound to epithelial cells and to fibronectin, while flagella carrying the C-terminal part were unable to bind.
Myös se bakteerin soluseinän hiilihydraattirakenne, johon SlpA kiinnittyy, osoitettiin erilaiseksi.
AFLP proved to be a highly reproducible, easy-to-use, relatively fast and highly discriminative approach.
Menetelmän todettiin olevan hyvin toistettava, nopea sekä helppokäyttöinen.
Thus, special attention should be paid to quality control of raw ingredients when uncooked ready-to-eat meals are produced.
Siten raaka-aineiden laatuun tulisi kiinnittää erityistä huomiota kun valmistetaan eineksiä, joita ei kuumennuskäsitellä.
Cleaning routines, product type and degree of compartmentalization seemed to have an influence on the contamination status in compartments that produced cooked meals.
Siivousrutiinien, valmistettavan tuotteen ja osastoinnin todettiin vaikuttavan tuotantoympäristön kontaminaatiotilanteeseen kuumennettuja eineksiä valmistavilla osastoilla.
In this thesis amplified fragment length polymorphism (AFLP) analysis was tailored for optimal characterization of Listeria monocytogenes and Clostridium botulinum.
Tässä väitöstutkimuksessa selvitettiin amplified fragment length polymorphism (AFLP) –menetelmän soveltuvuutta elintarvikevälitteisten tautia-aiheuttavien bakteerien Listeria monocytogeneksen, Clostridium botulinumin ja Clostridium perfringensin geneettiseen tyypittämiseen.
This work also demonstrated that structural adjustments of a production line may facilitate the eradication of L. monocytogenes from the food processing environment.
Lisäksi tutkimuksessa osoitettiin, että tuotantolinjan rakenteelliset muutokset voivat edesauttaa elintarvikelaitosta pääsemään eroon listeriakontaminaatiosta.
AFLP was also used to trace contamination routes of L. monocytogenes in a chilled food processing plant producing ready-to-eat and ready-to-reheat meals during an 8-year period.
Väitöstyössä tutkittiin AFLP-menetelmän avulla L. monocytogeneksen kontaminaatioreittejä eineksiä valmistavassa elintarvikelaitoksessa kahdeksan vuoden aikana.
The suitability of the developed AFLP protocol to type L. monocytogenes, C. botulinum and Clostridium perfringens at strain level was evaluated.
Väitöstutkimuksessa kehitettiin AFLP-menetelmästä hyvin erotteleva sovellutus L. monocytogenes, C. botulinum ja C. perfringens kantojen karakterisointiin.
Recent developments in molecular techniques necessitate an ongoing need to tailor new genotyping methods for optimal characterization of different bacterial species and to evaluate their performance and suitability for research purposes.
Eri genotyypitysmenetelmien soveltuvuudessa eri bakteerilajeille sekä erilaisiin tutkimustarkoituksiin on kuitenkin eroja.
However, no specific evolutionary lineage of persistent strains was observed.
Vaikka persistoivien kantojen todettiin eroavan sporadisista kannoista, ei persistoivilla kannoilla todettu olevan yhteistä geneettistä alkuperää.
If AFLP profiles of well-defined strains are collected in identification libraries, the database can be a valuable additional tool for identification of Clostridium and Listeria species.
Kehitetyn AFLP sovellutuksen avulla luodut AFLP-tyypitystulokset voidaan kerätä tietokantoihin, joita voidaan hyödyntää mm. epidemiologisissa tutkimuksissa, elintarviketeollisuuden kontaminaatioreittien selvittämisessä, ruokamyrkytysepidemia selvityksissä sekä listeria- ja klostridi-lajien tunnistamisessa.
AFLP and PFGE analysis of sporadic L. monocytogenes strains and strains that cause persistent plant contamination revealed that persistent strains differ from sporadic strains.
Tutkimuksessa selvitettiin myös elintarvikkeiden tuotantoympäristössä pitkäkestoisen (persistoivan) kontaminaation aiheuttavien sekä satunnaisesti (sporadisesti) esiintyvien L. monocytogenes –kantojen välisiä eroja AFLP- ja pulssikenttäelektroforeesi-menetelmillä.
AFLP also differentiated between six different Listeria species.
Tutkimuksessa todettiin myös, että AFLP-menetelmää voidaan käyttää apuna eri listeria- ja klostridi-lajien tunnistamisessa.
In addition, raw materials were shown to cause contamination of uncooked meals.
Osastolla, jolla valmistettiin eineksiä, joiden valmistusprosessiin ei kuulu kuumennuskäsittelyä, raaka-aineiden todettiin saastuttavan valmiita tuotteita.
These features make AFLP analysis a useful alternative to other genotyping methods in, for example, outbreak investigations and contamination route studies.
Menetelmästä on hyötyä etenkin klostridi-lajien diagnostiikassa, sillä nykyisin käytössä olevat diagnostiset menetelmät ovat osin puutteellisia.
: a polymorphic marker study
: polymorfisen markkerin tutkimus
Polymerase chain reaction and capillary electrophoresis were optimized using 21 non-chimeric animals, ten cows and eleven bulls.
Polymeraasiketjureaktion ja kapillaari geelielektroforeesin optimointiin käytettiin 21:stä ei-kimeeristä eläintä; kymmentä lehmää ja yhtätoista sonnia.
Our aim was pursued by microsatellite analysis of the highly polymorphic bovine MHC locus DRB3.
Tavoitteeseen pyrittiin analysoimalla erittäin polymorfista naudan MHC-kompleksin lokusta; DRB3 geenin mikrosatelliittia.
Stem cell chimerism in the germ cell lineage?
Stamcell chimärism i groddbanan?
Whole blood-derived DNA from 11 chimeric animals, the leukocyte chimerims of which had earlier been quantified by in situ hybridisation, and 47 semen-derived DNA samples from twin borne AI bulls were analysed in the last phase of this study.
11:sta, aikaisemmin in situ tekniikalla leukosyyttikimeeriseksi varmistetun, eläimen kokoverestä eristetyt DNA-näytteet ja 47:n keinosiemennykseen käytetyn, kaksosena syntyneen sonnin spermasta eristetyt DNA näytteet analysoitiin DRB3 mikrosatelliittialleelien lukumäärän suhteen.
In humans, 19 UGT enzymes are expressed in a tissue specific manner.
Ihmisellä on 19 erilaista UGT-entsyymiä, jotka ilmentyvät monissa kudoksissa.
Metabolic reactions are divided into functionalization and conjugation reactions.
Metabolia voidaan jaotella ensimmäisen ja toisen vaiheen reaktioihin.
Most UGTs have broad substrate selectivity and are involved in the metabolism of different endogenous and exogenous molecules.
Useimmiten yhdenlainen UGT-entsyymi ottaa osaa useiden erilaisten yhdisteiden metaboliaan, ja samanaikaisesti yksittäinen yhdiste metaboloituu monen UGT-entsyymin avustamana.
The current study is concerned with stereo- and regioselectivity of UGTs toward propranolol enantiomers and endogenous steroids.
Pääasiallisia tutkimusyhdisteitä olivat yleinen sydän- ja verenpainelääke propranololi sekä miessukupuolihormoni testosteroni ja sen useat ensimmäisen vaiheen aineenvaihduntatuotteet.
The results shed new light on the selectivity of human UGTs toward endogenic C19 steroids.
Tulokset myös valaisivat kliinisesti havaittuja seikkoja tutkimusyhdisteiden glukuronidikonjugaattien erittymisestä virtsaan.
The studies of this thesis were conducted with human recombinant UGTs incubated with the selected androgens and propranolol.
Tutkimuksessa käytetyt ihmisen UGT-entsyymit on tuotettu geeniteknologian avulla hyönteissoluissa.
The steroids in the human circulation are mainly glucuronidated by UGT2B subfamily enzymes.
UGT-entsyymien substraattiselektiivisyyttä tutkitaan kokeellisesti esimerkkiyhdisteiden avulla.
Stereoisomers offer a valuable tool in examination of UGT selectivity toward the substrates.
Väitöskirjatyössä on tutkittu UGT-entsyymien substraattiselektiivisyyttä käyttäen malliaineina molekyylien stereoisomeereja.
The results also suggest the role of intestinal UGT1A10 in the stereoselective first pass metabolism of propranolol.
Tärkeimpiä toisen vaiheen metaboliaentsyymeitä ovat uridiinidifosfoglukuronosyylitransferaasit (UGT:t).
Uridine diphosphoglucuronosyltransferases (UGTs) are an important group of conjugative enzymes that catalyze the transfer of a sugar molecule to the substrate.
Toisen vaiheen reaktioille on tyypillistä, että vastaanottajana toimivaan yhdisteeseen liitetään eli konjugoidaan suurehko ryhmä, joka merkittävästi lisää yhdisteen vesiliukoisuutta.
Kinetic characterization of the reactions and inhibition studies can be used to further analyze the efficiency and type of the enzymatic reaction.
Selektiivisyyttä tutkittiin ensivaiheen kokeissa yhden tai muutaman näyteainepitoisuuden avulla, ja aktiivisista yhdiste-UGT pareista määritettiin reaktion laadulliset ja määrälliset ominaisuudet, eli niin sanotut entsyymikineettiset parametrit.
For UGT2B7, structures with 17β-OH seem to act as a competitive inhibitor for 3-O-glucuronidation if the Km is not very low.
UGT-entsyymien kolmiulotteista rakennetta tai niitä tekijöitä, jotka määrittelevät, mikä 19:stä UGT:sta metaboloi tiettyjä yhdisteitä (substraattiselektiivisyys), ei tunneta.
If both were available, the 17β-OH was favored over 3α-OH. UGT2B7 accepted both 3α- and 17α-OH, but not 17β-OH, which also significantly impaired the glucuronidation reaction when available in the molecule.
Useimmat aineet poistuvat metabolian lopputuotteina virtsaan tai sappeen, minkä vuoksi on edullista, että aineiden vesiliukoisuus reaktioiden tuloksena kasvaa.
Evaluation of natural products in apoptosis, protein kinase C activation and Caco-2 Cell permeability
Luonnonaineiden apoptoosi ja proteiinikinaasi C vaikutusten sekä imeytymisen tutkimus
An automated PKC assay was developed and used to screen the protein kinase C inhibiting effects of 81 extracts from plants growing in Finland.
Uusi proteiinikinaasi C:n estoa (viestimolekyyli) tutkiva menetelmä kehitettiin ja sitä käytettiin tutkimaan Suomesta kerättyjä kasveja.
The absorption studies of flavonoids and alkyl gallates showed that the degree of hydroxylation, molecular configuration and the length of the side chain governed the ability of the molecules to cross the Caco-2 cell monolayer and to be retained on the phospholipid membrane.
Luonnonaineiden imeytymistä tutkittaessa havaittiin, että hiiliketjun pituus ja hydroksyyliryhmien lukumäärä vaikutti suuresti yhdisteiden imeytymiseen.
Twenty-one extracts from 7 plants significantly inhibited protein kinase C. The inhibition was usually induced by all parts of the plants.
Kaksi proteiinkinaasi C:n (viestimolekyyli) estäjiksi suunniteltua yhdistettä sai aikaan huomattavaa apoptoosia (solukuolemaa) syöpäsoluissa kun taas terveissä soluissa ei kuolemaa tapahtunut.
The apoptosis assay for screening of new potential drug compounds was optimized with natural compounds and then used to study the apoptosis-inducing effects of derivatives of 5-(hydroxymethyl)isophthalic acid.
Apoptoosikoetta kehitettiin luonnonainieta apuna käyttäen, jonka jälkeen menetelmää käytettiin uusien yhdisteiden tutkimiseen.
In addition various polyphenolic compounds, affecting wellbeing, are gained from daily nutrition and from concentrated health promoting products.
Lääkkeiden lisäksi luonnosta saadaan myös useita terveyttä edistäviä yhdisteitä, kuten flavonoideja, joilla on vaikusta hyvinvointiin.
The findings of this thesis show that nature is an excellent source for the discovery of new drugs when effective methods are used.
Monet lääkeaineet on löydetty luonnosta tai luonnonaineet ovat toimineet mallina uusia lääkeaineita kehitettäessä.
In order to evaluate the effects of concentrated natural products on concomitant medication, the influence of raspberry extract and its fractions on the permeability of commonly used drugs was studied with the Caco-2 cell line.
Siksi luonnonaineiden imeytymistä ja vaikutuksia lääkeaineiden kanssa annosteltuna tulisi tutkia.
Fractionation of an active extract showed that the method is suitable for identifying compounds from natural product extracts and provides a quick and low-volume non-radioactive alternative to PKC experiments.
Lääkkeiden löytäminen luonnosta on kuitenkin työläämpää kuin puhtaita aineita sisältävästä yhdistekirjastoista, joita kemiallisen menetelmin voidaan nopeasti luoda.
Raspberry samples affected the permeability of some model drugs, probably by interactions with the cell membranes.
Vadelmasta eristettyjen erilaisia vaikuttavia aineita sisältävien komponenttien havaittiin vaikuttavan eritavoin lääkeaineiden imeytymiseen.
The discovery of new molecules and determination of the effects of natural compounds require the development of new, high-capacity assays.
Luonnonmateriaalista lääkkeitä etsittäessä yhdisteet täytyy ensin eristää organismista, jotta saadaan selville mikä yksittäinen yhdiste aiheuttaa toivottua vaikutusta.
To make permeation studies more effective and more suitable for screening purposes, an automated 7-day, 96-well plate Caco-2 permeability model was developed to provide preliminary information on the permeability of pharmacologically active compounds.
Tässä väitöskirjatyössä on kehitetty luonnonaineille sopivia menetelmiä ja tutkittu luonnonaineiden vaikutusta syöpään liittyviin ilmiöihin; ohjelmoidun solukuoleman aikaansaamiseen (apoptoosi) ja erään solun sisäisen viestimolekyylin (proteiini kinaasi C) estämiseen.
Such methods make the screening of natural products fast and easy, even from complex matrices.
Tulokset korostavat luonnonaineiden ja niiden vaikutusten tutkimuksen tarpeellisuutta.
The treatment of acute infections can be problematic.
Akuuttien keuhkoklamydia infektioiden hoito voi olla ongelmallista.
In addition, more serious diseases such as atherosclerosis have recently been associated with chronic C. pneumoniae infection, which has proven to be extremely difficult to diagnose and impossible to treat with current antibiotics.
Tämän lisäksi vakavia sairauksia kuten esim. ateroskleroosi on viime aikoina yhdistetty krooniseen keuhkoklamydia infektioon joka on osoittautunut erittäin vaikeasti diagnosoitavaksi ja mahdottomaksi hoitaa nykyisillä antibiooteilla.
All of these identified proteins were structural proteins, which supports earlier observations about the structural rearrangement that are requirement for a successful infection.
Kaikki nämä proteiinit olivat rakenteellisia proteiineja, mikä tukee aikaisemmin tehtyjä havaintoja keuhkoklamydia infektion aikaansaamista rakenteellisista muutoksista, mutta samalla tekee niistä huonoja lääkeaine kohteita.
C. pneumoniae infections are persistence by nature, and an acute infection sometimes turn into chronic.
Keuhkoklamydia infektiot ovat luonteeltaan helposti uusiutuvia ja akuutit infektiot voivat joissakin tapauksissa muuttua krooniseksi.
Chlamydia pneumoniae is a common obligate intracellular bacterium that causes upper and lower respiratory infections worldwide.
Chlamydia pneumoniae, eli keuhkoklamydia on yleinen solunsisäinen bakteeri joka aiheuttaa ylä ja alahengitystie infektioita, kuten keuhkokuumetta, nielutulehdusta sekä kurkunpääntulehdusta.
Antichlamydial compounds were found from both libraries, nature based compounds showing higher activity.
Keuhkoklamydian kasvua estäviä yhdisteitä löytyi molemmista kirjastoista, mutta luonnonyhdisteet olivat yleisesti ottaen aktiivisempia.