natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Considering recovery experienced by the patients, main categories including many supporting and inhibiting factors and subcategories were identified: clinical and physical, psychological, social, functional and professional category.
Potilaiden kokemuksissa havaittiin pääkategoriat: kliininen ja fyysinen, psykologinen, sosiaalinen, toiminnallinen ja ammatillinen.
The measured outcomes of the intervention consisted of changes in depressive symptoms and distress, health-related quality of life and the use of health care services.
Tutkimuksen tulokset koostuivat muutoksista, joita havaittiin potilaiden masennusoireissa, rasittuneisuudessa, terveyteen liittyvässä elämänlaadussa ja terveyspalvelujen käytössä.
No differences in the changes of health-related quality of life were found between the groups during follow-up.
Terveyteen liittyvän elämänlaadun muutoksissa ei seurannan aikana havaittu ryhmienvälistä eroa.
The broad interest of this intervention study is in two worldwide remarkable diseases, myocardial infarction and depression.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan laaja-alaisesti kahta, kansainvälisesti merkittävää sairautta: sydäninfarktia ja depressiota.
The Use of Health Care Services questionnaire was used during the 6- and 18-month period after hospital discharge.
Terveyspalvelujen käyttö -kyselyä käytettiin 6 ja 18 kuukauden kuluttua sairaalahoidon loppumisesta.
To examine recovery, the patients kept diaries during a 6-month period and they were interviewed at 18 months after myocardial infarction.
Selviytymiskokemuksen kartoittamiseksi potilaat kirjoittivat päiväkirjoja kuuden kuukauden ajan, ja heidät haastateltiin 18 kuukautta sydäninfarktin jälkeen.
However, in the group of patients under 60 years, the improvement of health-related quality of life in the intervention was significantly better in the intervention group compared with the control group during the follow-up.
Kuitenkin alle 60-vuotiailla terveyteen liittyvä elämänlaatu parani enemmän interventioryhmässä kuin kontrolliryhmässä.
No differences between the groups were found in satisfaction with information received from the professionals.
Tyytyväisyys ammattilaisilta saatuun tietoon ei vaihdellut ryhmittäin.
Distress decreased significantly more among patients under 60 years in the intervention group than in the control group, but the difference was not significant between the groups.
Alle 60-vuotiaiden interventiopotilaiden rasittuneisuus väheni enemmän kuin kontrolliryhmässä, mutta koeja kontrolliryhmän välinen ero ei ollut merkitsevä.
The purpose of the 18-month follow-up study was to evaluate the outcomes of interpersonal counselling implemented by a psychiatric nurse, and to examine the recovery experienced by the patients after myocardial infarction.
Tutkimus oli 18 kuukauden seurantatutkimus, jossa arvioitiin sairaanhoitajan tekemän interpersonal counselling (interpersoonallinen ohjaus) –intervention tuloksia ja potilaiden kokemuksia sydäninfarktista selviytymisestä.
These results justify adopting depression screening and interpersonal counselling as part of routine care after myocardial infarction.
Tulokset osoittavat, että depressioseulonta ja interpersonal counselling -interventio saattaisi olla hyödyllistä ottaa osaksi rutiinihoitoa sydäninfarktin jälkeen.
The number of patients with depressive symptoms decreased significantly more in the intervention group compared with the control group during 18 months of follow-up.
Depressio-oireista kärsivien potilaiden määrä väheni enemmän interventioryhmässä kuin kontrolliryhmässä, jossa se pysyi korkeana koko seurannan ajan.
All instruments were used at three measurements: in hospital, at 6 months and at 18 months after hospital discharge.
Kaikkia näitä mittareita käytettiin sairaalahoidossa sekä 6 ja 18 kuukautta sairaalahoidon loppumisesta.
During the follow-up period, there was even a decline in the use of somatic specialized health care services in the intervention group and among intervention patients who had no other long-term disease.
Seurannan aikana interventiopotilaiden sekä interventiopotilaiden, joilla ei ollut muita pitkäaikaissairauksia, tarve somaattiseen erikoissairaanhoitoon osittain jopa väheni.
In addition, satisfaction with the intervention and with information received from the health-care professional was evaluated during the follow-up.
Lisäksi seurannan aikana kartoitettiin, kuinka tyytyväisiä potilaat olivat interventioon ja ammattilaisilta saamaansa tietoon.
From the perspective of individual patients, recovery after myocardial infarction seems to consist of many supporting and inhibiting factors.
Selviytyminen sydäninfarktin jälkeen näyttää koostuvan lukuisista tukevista ja estävistä tekijöistä yksittäisen potilaan omasta näkökulmasta, mikä on hyvä huomioida kehitettäessä käytännön hoitotyötä.
The results indicate a need for further studies in outcomes of interpersonal counselling and recovery experienced by the patients after myocardial infarction.
Tulokset interpersonal counselling –interventiosta ja potilaan kokemasta selviytymisestä sydäninfarktin jälkeen ovat tuottaneet jatkotutkimusaiheita.
The interpersonal counseling consisted of a short-term (max 6 sessions) depression-focused intervention modified for myocardial infarction patients.
Sydäninfarktipotilaiden masennukseen kohdistunut interventio oli lyhyt, enintään 6 tapaamisen ohjaus, jonka perusidea on tarkastella ihmissuhteiden ja mielialan yhteyttä.
The questionnaire was prepared by the researcher and translated into Turkish and Finnish.
Väitöskirjan tekijä laati englanniksi kyselylomakkeen, joka sitten käännettiin turkin ja suomen kielille.
A representative sample of 287 early childhood educators from Helsinki and 225 early childhood educators from Ankara completed a questionnaire which provided quantitative data and qualitative material.
Kyselyyn vastasi yhteensä 287 varhaiskasvattajaa Helsingistä ja 225 varhaiskasvattajaa Ankarasta.
Research conducted in recent decades has highlighted the significant role of parental involvement in pupils’ well-being, learning, and future academic success as well as their cognitive, social, and emotional development.
Viime vuosikymmenten tutkimustulokset viittaavat siihen, että vanhempien osallistuminen lastensa kodin ulkopuoliseen varhaiskasvatukseen vaikuttaa merkittävästi lasten hyvinvointiin, oppimiseen ja myöhempään opintomenestykseen sekä kognitiiviseen, sosiaaliseen ja emotionaaliseen kehitykseen.
For different parts of this study, different methods were used, namely, mixed methods and quantitative methods.
Tämän tutkimuksen eri osissa käytettiin pääasiassa kvantitatiivisia menetelmiä ja yhdessä osatutkimuksessa yhdistettiin kvantitatiivista ja kvalitatiivista menetelmää (ns. mixed-metodi).
The questionnaire includes five sections in addition to the background information section.
Taustatieto-osion lisäksi kyselyssä oli viisi varsinaisiin tutkimusteemoihin liittyvää osiota.
To ensure the reliability of translations and minimise the risk of losing relevant information, translator triangulation was carried out.
Kolmikantakäännöksen avulla varmistettiin käännösten reliabiliteetti sekä se, että käännösprosessissa ei kadonnut mitään relevanttia informaatiota.
Parental involvement practices not only improve parental confidence and satisfaction but also enrich educational programmes, enhance the climate of educational institutions, and ease teachers’ work burden through responsibility-sharing and increased information flow.
Lisäksi vanhempien osallistuminen parantaa varhaiskasvatusyksiköiden ilmapiiriä ja keventää opettajien työmäärää jakamalla vastuuta ja parantamalla tiedonkulkua.
The two were founded around the same time; however, they followed different paths with regard to their educational administration in areas such as early childhood education and care governance, budget, and enrolment rates.
Maat itsenäistyivät samoihin aikoihin, mutta koulutusjärjestelmät poikkeavat toisistaan opetustoimen hallinnon ja erityisesti varhaiskasvatuksen johtamisen, rahoituksen ja varhaiskasvatukseen osallistumisen aktiivisuuden suhteen.
In addition to the researcher’s situation in relation to these contexts, the situation of these countries vis-à-vis each other also creates an interesting research opportunity.
Tutkijan suhde kahteen kohdemaahan sekä käytännön kokemukset maiden varhaiskasvatuksesta luovat tutkimukselle harvinaislaatuisen tilaisuuden.
The findings reveal that both the Turkish and the Finnish early childhood educators surveyed believed in the importance of parental involvement.
Tuloksista ilmenee, että sekä Turkin että Suomen varhaiskasvattajat pitävät tärkeänä vanhempien osallistumista lastensa varhaiskasvatukseen.
Additionally, early childhood educators from Finland are more critical of the parental involvement practices than those from Turkey, meaning that more Finnish participants claimed that their implementation of parental involvement was insufficient.
Suomalaiset varhaiskasvattajat olivat turkkilaisia varhaiskasvattajia kriittisempiä omaa toimintaansa kohtaan ja turkkilaisia useammin suomalaiset vastaajat toivat esiin, että heidän toteuttamansa osallistumiskäytännöt ovat riittämättömiä.
All the findings are categorically discussed for each context, thus allowing for the highlighting of practical implications.
Tuloksia tarkastellaan konteksteittain, ja tehdään ehdotuksia varhaiskasvatuksen käytäntöjen kehittämiseksi.
The correlations between the background variables such as participants’ education level, educational background, work experience and the age group they are currently working with, and their view on parental involvement and their parental involvement practices were also investigated.
Tutkimuksessa selvitettiin myös taustatekijöiden, kuten vastaajan koulutustason, koulutustaustan, työkokemuksen ja lasten iän, yhteyksiä vastaajan näkemyksiin vanhempien osallistumisesta ja osallistumisen tavoista.
An in-depth analysis by means of context analysis uncovered deeper aspects of these reasons in the Finnish context, the most prominent being lack of time on the part of both parents and educators.
Syvempi analyysi paljasti, että Suomessa vanhempien mukanaolon ja osallisuuden puutteiden takana on erityisesti ajan puute - sekä vanhemmilla että varhaiskasvattajilla itsellään.
Regarding the selection of the educational contexts examined in this dissertation, the starting point was to identify countries that incorporate historical similarities regarding societal- and policy-level differences that, at the same time, most suitably lend themselves to feasible and objective research.
Tutkimuksen kahden erilaisen kontekstin valinnan taustalla ovat maiden tietyt historialliset yhtäläisyydet sekä yhteiskunnalliset ja poliittiset eroavaisuudet.
Further comparative analysis uncovered that Turkish early childhood educators implement all types of parental involvement practices with significantly greater frequency than their Finnish counterparts.
Turkissa varhaiskasvattajat hyödyntävät kaikkia vanhempien osallistumisen tapoja merkitsevästi useammin kuin heidän suomalaiset kollegansa.
Furthermore, investigating the factors that affect the parental involvement practices and views of these educators can help to explain the gap between rhetoric and practice.
Tutkittaessa tekijöitä, jotka vaikuttavat varhaiskasvattajien näkemyksiin ja käytäntöihin vanhempien osallistumiseen liittyen, saadaan tietoa siitä ristiriidasta mitä tavoitellaan ja miten käytännössä toimitaan.
The similarity continues with the most practiced parental-involvement type, which is learning at home.
Toinen yhtäläisyys maiden kesken on kotona oppiminen, joka oli molemmissa maissa eniten käytetty tapa, jolla vanhemmat osallistuivat varhaiskasvatukseen.
The questionnaire collects background information including the participants’ educational level, educational background, the age group of their pupils, and their experience in the field.
Kyselyssä kerättiin taustatietoja, muun muassa vastaajien koulutustasosta ja -taustasta sekä kokemuksesta eri-ikäisten lasten kanssa työskentelemisestä.
In addition to country-centred interpretations, the comparative aspect of this study contributes to existing research into world culture vs. local culture discussions.
Maakohtaisten vertailun ohella tutkimus osallistuu laajempaan keskusteluun ylikansallisen ja kansallisten kulttuurien välisistä eroista ja vuorovaikutuksesta.
According to results, Turkish and Finnish contexts present different cases.
Tutkimus todentaa lukuisia eroja Turkin ja Suomen välillä.
The most common reason cited by the participants for this inadequacy is that the parents are not willing to be involved in their child’s early childhood education process.
He ovat kuitenkin myös sitä mieltä, että vanhempien mukana olemisen ja osallistumisen lukuisia mahdollisuuksia ei käytetä riittävässä määrin, mikä vastaajien mielestä johtuu yleensä siitä, että vanhemmat ovat haluttomia olemaan mukana lapsensa varhaiskasvatusprosessissa.
In order to obtain insight into these areas, this dissertation aims to get a grasp of early childhood educators’ views and practices of parental involvement in Turkish and Finnish contexts.
Tämän väitöskirjan tavoitteena on tuoda esiin varhaiskasvattajien näkemyksiä vanhempien osallistumisesta lastensa varhaiskasvatukseen sekä kartoittaa vallitsevia osallistumiskäytäntöjä kahdessa erilaisessa kulttuurissa, Turkissa ja Suomessa.
However, the least used type differs between the two contexts: in the Turkish context, it is involving parents in decision-making, while in the Finnish context; it is involving parents as volunteers.
Sen sijaan suomalaisessa kontekstissa vähiten käytetty osallistumisen tapa oli vanhempien vapaaehtoinen kasvatustyö päiväkodissa.
Gaining a better understanding of early childhood educators’ self-reported reasons for insufficient practices as well as identifying their parental involvement practices and their views thereof are key to improving parental involvement.
Vanhempien osallistumisen laadun parantamiseksi on asianmukaista kysyä varhaiskasvattajilta, mitkä syyt käytännön työssä vaikeuttavat tai estävät vanhempien osallistumista ja saamista mukaan varhaiskasvatusyhteistyöhön.
In this regard, the physical and cultural frame of reference of the present researcher in relation to different contexts was considered.
Tätä taustaa vasten oli luontevaa hyödyntää tutkimuksen tekijän asema kummankin maan asukkaana ja niiden kulttuurit tuntevana.
On the other hand, as the least cited reason is that educators think that they are not well-educated enough to involve parents sufficiently, we can draw the conclusion that early childhood educators from both countries have high levels of self-confidence regarding their professional training.
Kummankin maan varhaiskasvattajilla näyttää olevan vahva luottamus saamansa koulutukseen ja siihen, että oma koulutus antaa hyvät eväät tehdä yhteistyötä vanhempien kanssa.
While Turkish participants’ view on parental involvement and preferences of different parental involvement types are independent from their background information; Finnish participants’ certain background variables affect their views on parental involvement and implementations of parental involvement types.
Turkin varhaiskasvattajien näkemykset vanhempien osallistumisesta ja osallistumispreferensseistä eivät korreloineet vastaajien taustatietojen kanssa.
Even though the benefits of parental involvement are well-supported by various studies, some research reveals that a gap continues to exist between the recommendations of related research and what is actually practiced in educational institutions.
Tutkimustuloksiin perustuvien suositusten ja varhaiskasvatuksen käytäntöjen välinen yhteys on kuitenkin monin tavoin puutteellinen.
Each of these sections comprises five-point Likert scale items; in addition, the last four sections also include multiple-choice items with an open-ended option available.
Lisäksi oli monivalintakysymyksiä, joiden lopussa oli avoin tila vapaamuotoiselle tekstille.
The first of these five sections aims to obtain information about the participants’ general views on parental involvement, while each of the remaining four sections focusses on parental involvement practices of a certain parental-involvement type.
Ensimmäisessä osiossa tiedusteltiin varhaiskasvattajien yleisiä näkemyksiä vanhempien osallistumisesta (parental involvement) varhaiskasvatukseen.
This gap explains in part the persistence of insufficient parental involvement practices.
Tutkimusperustaisilla kehittämisehdotuksilla ei ole ollut toivottua vaikutusta käytännön kehittämiseen, ja käytännöt vanhempien osallistumiseksi ovat jääneet riittämättömiksi.
Moreover, whether similarities or differences exist among early childhood educators’ views on parental involvement and their practices regarding parental involvement are analysed with the aim of drawing conclusions related to cultural and educational policy aspects of parental involvement.
Tutkimuksessa haetaan myös syitä erilaisille järjestelyille, osallistumiskäytännöille ja asenteille kulttuurisista ja koulutuspoliittisista tekijöistä.
However, they also stated that parental involvement practices are not adequate, in their opinion.
Parental involvement -käsitteelle ei ole vakiintunut sopivaa suomenkielistä vastinetta.
The question is then, what the origin of order is.
Kysymys onkin siitä, mistä sen järjestys on peräisin.
Knowledge itself can only be reached by thoughts.
Itse tieto voidaan tavoittaa vain ajatuksin.
Life, for example cannot be exhaustively explained or produced by any empirical methods.
Esimerkiksi elämää ei voida selittää tyhjentävästi tai tuottaa empiirisin menetelmin.
In order to evaluate the credibility of forms, I analyze emergence, teleology and information.
Arvioidakseni ideoita selitysmallina analysoin emergenssiä, teleologiaa ja informaatiota.
I suggest that algorithms as well are needed in explanation, because the reality is a system, not an aggregate.
Esitän, että lisäksi tarvitaan algoritmeja, sillä todellisuus ei ole kasauma vaan toimiva systeemi.
Plato´s pupil Aristotle also regarded forms unnecessary, but ontologically or epistemologically his counterproposals seem no more justifiable than forms.
Platonin oppilas Aristoteleskin piti ideoita tarpeettomina, mutta hänen vastaehdotuksensa eivät ole epistemologisesti tai ontologisesti ajatellen idea-ajatusta perustellumpia.
The existence of systems seems to be caused by a realization of purposes, teleological causes.
Systeemeiden olemassaolo näyttää perustuvan päämäärien toteutumiseen, teleologisiin syihin, ja ideat näyttävät olevan toteutumien syy.
The philosophical focus of the study is on Plato´s forms.
Tutkimuksen filosofinen viitekehys on Platonin ideoissa.
But 'what gives truth to the things known and the power to know to the knower' is the form of the good.
Mutta se, mikä antaa maailmalle totuuden ja tietävälle kyvyn ymmärtää tämä totuus, on hyvän idea.
Another focus of my study is, for methodological reasons, on modern science, especially biology and physics, because the notion of forms is based on axiomatic knowledge of the perceptible world.
Tutkimukseni toinen viitekehys on metodologisista syistä johtuen nykytiede, erityisesti biologia ja fysiikka, koska idea-ajatus nojaa aksiomaattiseen havaintojen tulkintaan.
Their sufficient explanation, I suggest, leads to an abstract reality, external of matter.
Ehdotan, että niiden riittävä selittäminen johdattaa aineen ulkopuoliseen abstraktiin todellisuuteen.
The thought of forms as abstract causes that make reality come true is supported by the fact that emergent, unpredictable phenomena are not easily explained scientifically.
Ajatus, että ideat toimivat todellisuuden tekijöinä, saa tukea siitä, että emergentit ennustamattomat ilmiöt ovat tieteellisesti vaikeasti selitettävissä.
However, according to the naturalistic worldview, forms are not required because empirical research will eventually reveal the basic causes of the perceptible world.
Sen sijaan naturalistisen maailmankuvan mukaan ideoita ei tarvita, koska empiirinen tutkimus paljastaa lopulta todellisuuden perusteet.
The subject of this dissertation is Plato´s notion of forms and the possibility that they correlate with reality.
Tämän väitöstutkimuksen aiheena on Platonin idea-ajatus ja sen edellytykset vastata todellisuutta.
In principle, the study surveys the possibility of a normative and abstract reality outside of the material world.
Toisin sanoen tutkimukseni valottaa aineellisen todellisuuden ulkopuolella olevan normatiivisen ja abstraktin todellisuuden mahdollisuutta.
Emergent phenomena in nature need to be explained in a distinct way, particularly because they appear as functioning and even improving systems.
Ehdotan, että luonnon emergenteille ilmiöille on oltava muut syyt, erityisesti koska ne ilmenevät toimivina ja kehittyvinä systeemeinä.
Although the naturalistic worldview too is based on inference made from perceptions, the same as the notion of forms, the empirical notion is limited to an internal dimension of the perceived reality.
Vaikka naturalistinen maailmankuva perustuu idea-ajatuksen tapaan havainnoista tehtäviin päätelmiin, empiirinen ajatusmalli rajautuu havaitun todellisuuden sisäiseen ulottuvuuteen.
Science, I argue, supports the notion of forms, and the cooperation of the two may widen our worldview to the external, abstract causes of reality outside of the perceptible world.
Esitän, että tiede kuitenkin tukee idea-ajatusta, ja että näiden kahden ajattelutavan yhteistyö laajentaa maailmankuvamme havaittavan todellisuuden ulkopuolisiin syihin.
Given that the world is composed of a limited number of parts, I will argue that the complexity of the world can be explained by the fact that these parts use exact norms for their organization.
Koska maailma rakentuu vain pienestä elementtien valikosta, ehdotan että, vallitseva monimuotoisuus voidaan selittää elementtien järjestäytymisellä tarkkojen normien ja ennakkoehtojen mukaan sisällöiksi.
Axioms are steps on the way to real knowledge in the realm of forms, where only reason tells the real truth.
Aksioomat toimivat ainoastaan "askelmina" siirryttäessä "todelliseen tietoon", ideoiden alueelle, jossa järki paljastaa oikean totuuden.
According to my study, the result of the realization is information about the forms.
Toteutuva todellisuus siis informoi tutkimukseni mukaan ideoista.
According to Plato, getting a grasp of the forms is a hierarchical process.
Hän kuvaa ideoihin käsiksi pääsemistä hierarkkiseksi prosessiksi.
My intention is to examine objectively the arguments according to which the naturalistic approach challenges the notion of forms.
Naturalistinen lähestymistapa haastaa idea-ajatuksen, joten tarkoitukseni on tutkia näiden ajattelutapojen eroja objektiivisesti.
The grounds of knowledge are deduced axiomatically from perceptions of material world.
Havaittavan maailman lähtökohdista päätellään tiedon perusteet aksiomaattisesti.
The naturalistic approach does not sufficiently answer this question.
Naturalistinen lähestymistapa ei tarjoa tyydyttävää vastausta, mutta ideat näyttävät selittävän järjestyksen lisäksi myös todellisuuden sisällölliset ominaisuudet.
For primary sources I conducted a wide ethnographic research, consisting of systematic observation, surveys and interviews.
Pääasialliseksi aineistoksi keräsin laajan etnografisen aineiston, joka koostuu systemaattisesta havainnoinnista, kyselyistä ja haastatteluista.
The culture of the congregation reduces formation of class consciousness and can in part maintain the class structure of the society, since the primary goals of the religion are not concentrated on changing the society structure in Finland.
Seurakunnan uskontokulttuuri vähentää luokkatietoisuuden syntyä ja voi osaltaan ylläpitää yhteiskunnan luokkarakennetta, koska uskonnon ensisijaiset päämäärät eivät kohdistu yhteiskunnan rakenteen muuttamiseen Suomessa.
Based on my research data I constructed an explanatory model to describe the process how individuals make choices as rational actors, in the sphere of influences of different cultures.
Tutkimusaineiston pohjalta laadin selittävän mallin kuvaamaan sitä prosessia, miten yksilöt tekevät valintojaan rationaalisina toimijoina eri kulttuurien vaikutuspiireissä.