natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Certain factors such as delusions, hallucinations, depression, dementia and cognitive impairment as well as youngest age group and concomitant use of other psychotropics explained the use of antipsychotics.
Harhaluulot, aistiharhat, depressio, dementia, kognitiivinen heikentyminen, nuorin ikäryhmä (65-74 vuotta) ja samanaikainen muiden psyykenlääkkeiden käyttö selittivät psykoosilääkkeiden käyttöä.
Conclusions: Based on present results and the current literature it seems reasonable to conclude that the use of antipsychotic medication in home and long-term institutional care in Finland was among the highest in the world.
Tämän tutkimuksen ja viimeaikaisen kirjallisuuden perusteella voidaan todeta, että ikääntyneiden psykoosilääkkeiden käyttö oli Suomessa maailman korkeimpia sekä pitkäaikaisessa laitos- että kotihoidossa.
Aims: The purpose of the present study was to investigate the prevalence of use of antipsychotics and associated factors among elderly persons in long-term institutional and home care.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää psykoosilääkkeiden käytön yleisyyttä ja siihen vaikuttavia tekijöitä vanhusten pitkäaikaisessa laitos- ja kotihoidossa.
Approximately 19% of the older residents in long-term institutional care with schizophrenia were not on antipsychotic medication.
Joka viides pitkäaikaisessa laitoshoidossa olevista, skitsofreniaa sairastavista vanhuksista ei käyttänyt psykoosilääkitystä.
Several predictive factors such as psychiatric diagnosis, delusions and cognitive impairment were associated with the use of antipsychotics, whereas there was a negative association between age and the use of antipsychotics (Study IV).
Käyttöä selittivät psykiatrinen diagnoosi, harhaluulot ja kognitiivinen heikentyminen, kun taas iällä ja psykoosilääkkeen käytöllä oli käänteinen yhteys.
Of home care patients in nine European countries, 6.2% received antipsychotic medication.
Yhdeksän Euroopan maan vertailussa suomalaiset kotihoidon potilaat käyttivät psykoosilääkkeitä noin kaksi kertaa keskimääräistä yleisemmin.
Background: Although antipsychotics are widely used in geriatric patients, there is a paucity of information about the use patterns of antipsychotic medication in home and long-term institutional care, especially among the oldest old and schizophrenic residents.
Psykoosilääkkeiden käytöstä vanhusten pitkäaikaisessa koti- ja laitoshoidossa on vain niukasti tutkimustietoa, vaikka vanhusikäisillä käytetään psykoosilääkkeitä runsaasti ja toisaalta psykoosilääkkeiden haittavaikutukset lisääntyvät ikääntyessä.
Frequency of the use of one or more antipsychotic medications varied widely between study sites, ranging from 3.0% in Denmark to 12.4% in Finland.
Yhdeksän Euroopan maan vertailussa kotihoidon potilaiden psykoosilääkkeiden käyttö vaihteli Tanskan 3 %:sta Suomen 12 %:iin.
Any diagnosis of dementia, severe underweight and severely impaired vision was associated with non-use of antipsychotics (Study III).
Mikäli skitsofreniaa sairastavalla vanhuksella oli samanaikaisesti dementiadiagnoosi, vaikea alipainoisuus tai vaikea näön heikentyminen, oli todennäköisempää, ettei psykoosilääkettä käytetty.
Antipsychotic medication use among nonagenarians in long-term institutional care was also common (30%) and seemed in many cases to be associated with residents` negative attitudes to others.
Myös yli yhdeksänkymmentävuotiailla laitoshoidon potilailla psykoosilääkkeiden käyttö oli huomattavan tavallista, psykoosilääkitystä heistä käytti noin 30 %.
However, the use of antipsychotics increased in those residents who concurrently received anxiolytics (Study I).
Psykoosilääkkeiden käyttö väheni niillä, joilla oli dementian käytösoireena vaeltelua, mutta lisääntyi niillä potilailla, jotka saivat samanaikaisesti rauhoittavaa lääkitystä.
The major finding was an increasing risk of antipsychotic use among querulous residents.
Toisaalta hyviin sosiaalisiin taitoihin liittyi vähäisempi psykoosilääkkeen käytön riski.
Materials and methods: The population data in the various studies (I-V) were drawn from the national Resident Assessment Instrument (RAI) database located in STAKES during the period 2001- 2006.
Hoitojen toteuttamisen tueksi kehitetystä RAI (Resident Assessment Instrument) -instrumentista on kertynyt Suomessakin jo laajahkosti kokemuksia ja tämän tietokannan hyödyntäminen tarjoaa hyvän mahdollisuuden tarkastella hoitokäytäntöjä eri toimintaympäristössä.
For this reason, selling SIEM for automation systems is difficult.
Tästä syystä SIEM-järjestelmien myynti automaatiojärjestelmiin on vaikeaa.
Integrating SIEM systems in a meaningful way with automation system would require major changes in both.
SIEM-järjestelmän integroiminen mielekkäästi automaatiojärjestelmään vaatisi suuria muutoksia molempiin järjestelmiin.
This way they require less hands-on customisation and are more compatible with industrial control systems of various types and sizes.
Tällä tavalla ne vaativat vähemmän käytännön mukauttamista ja ovat paremmin yhteensopivia erityyppisten ja erikokoisten automaatiojärjestelmien kanssa.
Automation systems are complicated and highly tuned environments with special requirements for which SIEM systems are not originally designed.
Automaatiojärjestelmät ovat monimutkaisia, pitkäikäisiä ja tarkoin säädettyjä toimintaympäristöjä, joiden erityisvaatimuksille SIEM-järjestelmiä ei ole alun perin suunniteltu.
The research material for this study was gathered from various literary sources as well as automation engineering lectures, studies and personal work experience in the field of cybersecurity.
Tutkielman aineisto on koottu kirjallisista lähteistä, automaatiotekniikan luennoilta, opinnoista ja työkokemuksesta kyberturvallisuusalalla.
Furthermore, monitoring the events in themselves is not enough, as the SIEM system has to be monitored as well in order to make sure it is working in the desired way.
Lisäksi pelkkä tapahtumien valvonta ei riitä vaan koko SIEM-järjestelmää täytyy valvoa ja kehittää jatkuvasti, jotta se toimisi halutulla tavalla.
However, systems such as SIEM would require monitoring which adds workload and the people monitoring SIEM would require expertise in both automation engineering and cybersecurity.
SIEM-järjestelmät kuitenkin tarvitsevat valvontaa, mikä lisää työtaakka, ja valvontaa suorittavilta henkilöiltä vaaditaan asiantuntijuutta sekä automaatiotekniikasta että kyberturvallisuudesta.
The major finding of this study is that by default automation systems and SIEM systems are not highly compatible.
Keskeisin tutkimushavainto on automaatiojärjestelmien ja SIEM-järjestelmien yhteensopimattomuus.
This thesis studies how suitable Security Information and Event Management systems (SIEM systems) are for monitoring automation system log data.
Tässä diplomityössä tutkitaan, kuinka turvallisuusinformaation ja –tapahtumien hallintajärjestelmät (SIEM, Security Information and Event Management) soveltuvat valvomaan automaatiojärjestelmien lokidataa.
Smart event detection systems use machine learning and AI to detect anomalies in a system’s activity rather than identifying markers of known malicious activity.
Älykkäät tapahtumien havaitsemisjärjestelmät käyttävät koneoppimista ja tekoälyä tunnistamaan poikkeavia toimintoja järjestelmässä sen sijaan, että ne yrittäisivät tunnistaa tunnettuja haitallisia ohjelmia tai hyökkäyksiä.
Implementing modifications to correct these issues would be major transformational process to an automation system.
Tällaisten muutosten tekeminen vaatii suuria muutoksia automaatiojärjestelmiin.
On the other hand, SIEM system focuses on information technology security and it will be an additional service that comes in use in rare special circumstances.
Tästä näkökulmasta SIEM-järjestelmä olisi lisäpalvelu, josta on hyötyä vain harvinaisissa erikoistilanteissa.
Furthermore, in automation systems, device logs are only inspected after an error situation, whereas SIEM aims to detect issues before they have a disruptive impact on the system.
Automaatiojärjestelmissä lokeja tarkastellaan vain, kun jokin laite vaikuttaa toimivan väärin, mutta SIEM-järjestelmillä on tarkoitus havaita ongelmat ennen suuria vaikutuksia kohdejärjestelmälle.
The findings of this thesis help improve the design of automation system log management and SIEM systems, both of which improve the systems capabilities for counteracting cybersecurity threats.
Tutkimustulokset tarjoavat apua automaatiojärjestelmien lokienhallinnan ja SIEM-järjestelmien suunnittelussa, joilla molemmilla tarjotaan suojaa kyberturvauhkia vastaan.
This thesis provides information for adding resilience for cybersecurity threats faced by industrial automation systems.
Tutkimus tarjoaa tietoa kyberturvallisuusuhkien ennaltaehkäisemiseen teollisuusautomaatiojärjestelmissä.
The future of cybersecurity management in automation systems is in implementing smart detection systems and automated responses for better compatibility with operational technology environments and faster countermeasures.
Automaatiojärjestelmien kyberturvallisuuden hallinnan tulevaisuus onkin älykkäiden havainnointijärjestelmien ja automatisoitujen vastatoimien teknologioissa.
Growing cybersecurity threats and legislations such as the EU NIS Directive emphasise the need for better situational awareness and management for cybersecurity related events.
Kasvavat kyberturvauhat ja EU:n NIS direktiivi lisäävät tarvetta tarkan tilannekuvan luomiselle ja kybertapahtumien valvonnalle yhteiskunnan tärkeiden palvelujen tuottajille.
In automation systems, device logs stay in the devices, whereas SIEM needs that log data to be brought to a centralised location.
Automaatiojärjestelmissä laitteiden lokit jäävät laitteiden muisteihin, kun SIEM-järjestelmä tarvitsisi niiden tuontia keskitettyyn sijaintiin.
Motivation for this study has been the growing number of cybersecurity threats faced by industrial automation systems and the disruptive effects cyber-attacks can have on industries, vital infrastructure and the everyday life of people.
Teollisuusautomaatiojärjestelmiin kohdistuvien kyberturvallisuusuhkien kasvu sekä näiden aiheuttamat seuraukset teollisuudelle, infrastruktuurille ja ihmisten joka-päiväiseen elämään ovat olleet tämän työn keskeisinä motivaattoreina.
From the automation engineer perspective the process and its reliability and availability are the most important aspects in relation to the functionality of the system.
Automaatioinsinöörille automaatiojärjestelmässä tärkeintä on itse prosessi sekä tämän luotettavuus ja saatavuus.
This mitigates damages and makes any countermeasures faster.
Etukäteistoimenpiteillä voidaan vähentää seurauksien vaikutuksia ja lyhentää vastatoimien vasteaikaa.
Furthermore, the log data will most likely not be adequate for analysis as is, and it would require enriching.
Laitteiden tuottama lokidata ei myöskään todennäköisesti sovellu sellaisenaan, jotta SIEM-järjestelmillä pystyisi tekemään tilannekuvatarkoituksiin riittävää analyysia.
The biggest issue is the log data itself.
Yksi suurimmista ongelmista on lokidatan siirtäminen laitteelta toiselle.
Conceptual modelling is needed to form a description of the domain of application at hand.
Käsitteellinen mallintaminen tarkoittaa kohdealueen kuvaamista ja esittämistä käsitekaaviona.
We examine FOPL as a modelling language in connection with Sowa's Conceptual Graphs (CGs).
Esitämme myös joitakin menetelmiä erään intensionaalisen mallintamiskielen kaavioiden kääntämiseksi tunnetulle IFO-formalismille.
In order to express the result of conceptual modelling, we need a modelling language.
Tutkimuksessa "Conceptual modelling languages" tarkastellaan käsitteellisessa mallintamisessa käytettäviä ns. mallinnuskieliä, niiden ilmaisuvoimaa ja soveltuvuutta mallinnustehtäviin.
First order predicate logic (FOPL) or its variants (like Horn-clauses and Description Logics) and extensions (second order logics) can form a backbone of such a language, but some criteria is needed to define the fruitfulness or suitability of a modelling language, given the modelling task.
Toinen, perinteisempi lähestymistapa (ekstensionaaliset kielet) käyttää kuvaamiseen enemmän logiikkaa ja joukko-oppia.
Then we study what kind of semantical theory (e.g. possible world semantics, situation semantics, HIT-semantics) would capture the features that we want to express in concept diagrams.
Tällaista ns. ulkoistettua käsitekaaviota tarkasteltaessa on oleellista että formalismin semantiikka, ts. siinä käytettävien symbolien merkitys, on tarkkaan kiinnitetty.
First order predicate logic has often been used as an example of a language with a well established extensional semantics.
Tutkimuksen pääasialliset tulokset ja hyödynnettävyys liittyvät käsitekielten evaluointiin ja esitettyihin parannuksiin, jotka tarkentavat kielten semantiikkaa.
If an intensional perspective is used, it should be visible in the modelling language as well; therefore we divide modelling languages into intensional and extensional languages, and ``hybrid'' languages that combine some aspects of these two.
Jotkut formalismit, intensionaaliset mallintamiskielet, ovat suuntautuneet erityisesti kohdealueen käsitteiden ja niiden välisten suhteiden esittämiseen.
It can be demonstrated that a limited version of the language of CGs is equal (in expressive power) to that of FOPL with unary and binary predicates.
Käsitekaavio tulee kuitenkin ilmaista jollain (formaalilla) kielellä, jotta sen perusteella voidaan esim. laatia tietokoneohjelmisto tai tietokanta.
This means that the starting point in conceptual modelling is the contents of the concepts that subsist in the domain of application (as opposed to ``things'' in the domain of application -- they belong to the extensions of these concepts).
Standardijärjestö ISOn työryhmän suosituksen mukaisesti käsitekaaviossa tulisi olla vain kohteen käsitteellisesti relevantti sisältö ilman tekniseen tiedon esittämiseen liittyviä seikkoja.
Kauppi's concept calculus is based on concepts and the relation of intensional containment.
Tutkimuksessa vertaillaan molemmille lähestymistavoille perustuvia kieliä ja osoitetaan niiden etuja ja rajoituksia.
Another important theme related to the question of salary was the requirement to help the poor without asking for one.
Toinen tärkeä teema palkkakysymykseen liittyen oli vaatimus auttaa köyhiä pyyteettä.
Based on the sources of this study it is possible to say that the confessionals reflected the society around them and they had an important role in transforming theological theory into practice.
Tämän tutkimuksen lähdeaineiston perusteella voidaan sanoa, että konfessionaalit heijastivat ympärillään olevaa yhteiskuntaa ja niillä oli merkittävä rooli siirrettäessä teologista teoriaa käytäntöön.
What was now important in work was to work for the common good.
Työn tärkeimmäksi päämääräksi muodostui yhteiseksi hyväksi toimiminen.
The knowledge-selling professions were among the pioneers of the new professions and the new social situation was discussed through them.
Tietoa myyvät ammattilaiset olivat uusien ammattiryhmien pioneereja ja uudesta sosiaalisesta tilanteesta keskusteltiin heidän kauttaan.
The themes discussed in the sources arose from social problems.
Ohjekirjoissa käsitellyt aiheet nousivat usein sosiaalisista ongelmista.
"God’s Gifth which Cannot be Sold": Knowledge-Selling Professions in the Literature of Pastoral Care in the thirteenth and fourteenth Centuries
"Jumalan lahjaa ei voi myydä": Tietoa myyvät ammatit 1200 - 1300-lukujen sielunhoidollisessa kirjallisuudessa
As was obvious already at the beginning of the debate about the fee, the knowledge-selling professions obtained the right to ask for a salary for their work.
Kuten oli ilmeistä jo palkkakysymyksen noustessa esiin, tietoa myyvät ammatit saivat lopulta oikeuden pyytää palkkaa työstään.
Forbidding the earning of a salary altogether was not possible, because of the irreversible economic and social changes happening in the society.
Palkan kieltäminen olisi ollut käytännössä mahdottomuus, sillä taloudellisia ja yhteiskunnallisia muutoksia ei enää voinut pysäyttää.
The idea that knowledge was God’s gift was not new, but it became current again when the "new" knowledge-selling professions developed.
Ajatus tiedosta Jumalan lahjana ei ollut uusi, vaan lähtöisin jo antiikin ajoilta, mutta tuli jälleen ajankohtaiseksi tietotyöläisten palkkakysymyksen herätessä.
The fee was justified by the work they did, not by the selling of knowledge, which was God’s gift.
Palkka oikeutettiin työllä jota he tekivät, ei tiedon myymisellä.
The focus was not on deep theological discussion or on listing the sins teachers, lawyers and physicians were guilty of, but on the creation of instructions for priests on how to treat the professionals during confession, and consequently to inform the knowledge-selling professionals of how they were supposed to act in their profession if they wished to secure salvation for their souls.
Ohjekirjojen fokus ei ollut syvällisessä teologisessa diskurssissa tai näiden ammattien syntien listaamisessa sinällään, vaan nimenomaan papiston ohjeistamisessa siinä, miten ohjata ammattien edustajia ripissä ja samalla informoida tietoa myyvissä ammateissa työskenteleviä siitä, mitten heidän tulee ammatissaan toimia pelastaakseen sielunsa.
This development required change in the attitudes of the Church as well, and as we have seen that it successfully altered its old perception of suitable professions to take a more flexible and open attitude to the diversified working world of trades and professions.
Tämä kehitys edellytti myös kirkon näkemyksen hyvälle kristitylle sopivien ammattien muuttumista joustavammaksi ja avoimemmaksi muuttuvaa työelämää kohtaan.
In most cases, the profession itself no longer formed an obstacle to the salvation of the soul, as long as its practitioner followed the ethical obligations and worked with good intentions.
Useimmissa tapauksissa ammatti itsessään ei enää muodostanut estettä sielun pelastumiselle, vaan ammattilainen omalla toiminnallaan vastasi sielunsa kohtalosta.
In the same era when poverty and the situation of the poor became a significant problem as a consequence of urbanization, the requirement for charity started to appear in the sources.
Samaan aikaan köyhyys nousu merkittäväksi kaupungistumisen mukanaan tuomaksi ongelmaksi, mikä todennäköisesti aiheutti teeman esiintymisen myös lähdeaineistossa.
This obligation was paraded in the sources throughout the thirteenth and fourteenth centuries.
Kysymys köyhien auttamisesta ilmaiseksi oli voimakkaasti esillä kaikissa 1200- ja 1300-luvun sielunhoidollisissa lähteissä.
The question of whether payment of a salary to the knowledge-selling professions, namely teachers, lawyers and physicians, could be justified originates with the social and economic changes in Western Christendom during the first centuries of the second Millennium.
Kysymys tietoa myyvien ammattien oikeutuksesta palkkaan kytkeytyi läntisessä kristikunnassa koettuihin taloudellisiin ja sosiaalisiin muutoksiin.
However, the priesthood was not categorized as a knowledge-selling profession, probably because while committing simony they were selling spiritual services, not knowledge.
Pappeja ei kuitenkaan luettu kuuluvaksi tietoaan myyviin ammatteihin, vaikka hekin kohtasivat syytteitä simoniasta, eli hengellisten toimitusten myymisestä.
Just one example is the poor, who, despite their numbers, do not exist in many other medieval sources such as public records of possessions.
Sielunhoidolliset lähteet tarjoavat lisäksi tärkeän lähdegenren muussa lähdeaineistossa usein piiloon jääville ryhmille, kuten esimerkiksi köyhille, jotka jäävät monen keskiajan virallisen lähteen ulkopuolelle.
The most important changes affecting the knowledge-selling professions were urbanization, the rise of monetary economics and the emergence of universities, all of which made the emergence of the new professions possible.
Kaupungistuinen, rahatalouden nousu sekä yliopistolaitoksen synty loivat pohjan työn muutokselle.
The prohibition on selling knowledge is based on the Bible.
Tiedon myymisen kieltämisen alkuperäkin juonsi juurensa jo antiikin ajasta.
Merchants and usurers too were caught up in the dramatic economic and social changes, which put pressure on the theologians to accept even those forbidden professions.
Taloudellisten muutosten keskellä teologeilla oli paineita hyväksyä myös nämä ammattiryhmät ja ammatissa toimimisen edellytykseksi tulikin toimiminen yhteiseksi hyväksi.
Confession offered clerics an opportunity to meet their parishioners in person at least once a year and guide them towards a moral life for them and their society.
Muutoksia pyrittiin hallitsemaan muun muassa velvoittamalla seurakuntalaiset vuosittaiseen ripittäytymiseen, jolloin pappi pystyi ohjaamaan heitä henkilökohtaisesti kohti hyveellistä elämää.
Concerning the source material of this study, my hypothesis that the confessionals gave detailed instructions for priests during the period around 1250-1300, while the confessionals written at the beginning of the thirteenth century and after the mid-fourteenth century more often handled vices and professions seems realistic.
Keskiajan tietotyöläiset – Asianajajat, lääkärit ja opettajat 1200- ja 1300 –lukujen sielunhoidollisessa kirjallisuudessa Nykyjajan palkkatyöläisistä moni saa elantonsa tiedon hallinnasta ja käsittelystä, ja näiden ammattien edustajien olisi varmasti vaikea uskoa että heidän ammattinsa voitaisiin nähdä syntisenä ja vastoin Jumalan tahtoa olevana.
Through confessors’ manuals, the thoughts of mendicants were diffused around Western Christendom and created common ethical obligations for teachers, lawyers, physicians and others.
Ohjekirjat levisivät laajalti ympäri läntistä kristikuntaa ja yhtenäistivät ajattelua eri puolilla Eurooppaa.
According to the Catholic Church, selling knowledge was a grave sin, because knowledge was a gift from God and could not be sold.
Asianajajien, lääkäreiden ja opettajien oikeus pyytää palkkaa työstään koettiin kyseenalaisena, sillä tieto nähtiin Jumalalta saatuna lahjana, joka tuli jakaa eteenpäin ilmaiseksi.
The changes of the society happened fast and made it possible for the knowledge-selling professions to emerge, but the mental change took longer time to come true.
Ohjekirjojen kirjoittajat reagoivat nopeasti yhteiskunnan muutoksiin ja auttoivat luomaan säännöt uuteen tilanteeseen.
Besides, priests were a long-established part of the Church, who did not try to separate from the Church, unlike the knowledge-selling professions, who changed the equilibrium of power in society During the time period considered in this study, the professions of teachers, lawyers and physicians established their position, formed ethical obligations to follow and found their place in society.
Tutkimuksen kattaman ajanjakson aikana opettajat, asianajajat ja lääkärit vakiinnuttivat ammattinsa, muodostivat toiminnalleen eettiset ohjenuorat ja löysivät paikkansa osana yhteisöä.
In this study I examined both the effects of socio-economic and spiritual changes on the knowledge-selling professions and the influence of these professions on the society and the Church as well.
Tutkimus hyödyttää keskiajantutkimusta demonstroimalla ja laajentamalla kytköstä sosiaalisten muutosten ja uusien ammattien välillä, valottaen samalla näiden ammattien kehitystä ja niiden eettisten ohjenuorien muodostumista.
One consequence was the emergence of confessor’s manuals and other material on pastoral care, which are used as the source material in this study.
Rippi-isien avuksi kirjoitettiin ohjekirjoja, konfessionaaleja, ja tämän tutkimuksen päälähteet ovat Fransiskaanien ja Dominikaanien kirjoittamat rippi-isien ohjekirjat,.
Even if the selling of knowledge connected teachers, lawyers and physicians with each other, there were different emphases between the professions in confessionals.
Tietoa myyvillä ammateilla oli myös paljon yhteisiä piirteitä pappien kanssa.
My ambition was also to figure out how fruitful source material confessionals and other sources of pastoral could offer for study of this kind.
Lisäksi vähän hyödynnetyn lähdeaineiston, konfessionaalien, käyttö avaa uusia mahdollisuuksia ammattien ja yhteiskunnan tutkimukseen.