natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The HLA DR2 haplotype predisposes to MS in Caucasians, suggesting dysregulated immune responses or autoimmune etiology in the expression of MS.
Tutkimuksessa myös havaittiin, että HLA DR1 alleeli saattaa antaa suojaa MS-taudille, mistä on jo aikaisemmissakin tutkimuksissa saatu viitteitä.
Immune system genes and multiple sclerosis A case-control study in a Finnish population
Väitöskirjatutkimuksessani tutkin immunologisen järjestelmän geenien merkitystä MS-taudin alttiudessa ja sen vaikeusasteessa.
The present study suggest many aspect in the genetic background of MS. First, the synergistic effects of HLA alleles rather than individual effects of these alleles may underlie the disease protection.
Tutkimuksemme ehdottaa, että HLA-alleelit eivät vain altista, mutta voivat antaa suojaa MS-taudille.
In studies I-IV altogether 223 patients had untreated and 241 treated coeliac disease or dermatitis herpetiformis.
Tutkimuksessa yhteensä 223 potilaalla oli hoitamaton ja 241 potilaalla hoidettu keliakia tai ihokeliakia.
This study focused on improving the quality of coeliac disease diagnosis.
Tämä tutkimus keskittyi keliakian diagnostiikan parantamiseen.
In untreated coeliac disease with villous atrophy CD3+ IELs had a 85% sensitivity and 69% specificity for the condition, the corresponding percentages for alfa/beta+ IELs being 80% and 59% and for gamma/delta+ IELs 92% and 81%, respectively.
Hoitamattomassa keliakiassa ohutsuolen epiteelin tulehdussoluista CD3+ soluilla todettiin 85% herkkyys ja 69% tarkkuus tautiin, ja vastaavat luvut alfa/beta+ soluille olivat 80% ja 59% ja gamma/delta+ soluille 92% ja 81%.
It emerged that the diagnostic criteria for coeliac disease need to be revised.
Tutkimus osoitti, että keliakian diagnostiset kriteerit vaativat uudistamista.
Further, 66 patients were considered to suffer from early developing coeliac disease, and in 608 patients coeliac disease was suspected but excluded because of normal small bowel mucosal villous architecture.
Lisäksi 66 potilaalla oli alkava keliakia ilman villusatrofiaa, ja 608 potilaalla keliakia poissuljettiin ohutsuolikoepalan perusteella epäilyistä huolimatta.
Altogether 138 individuals served as non-coeliac controls.
Yhteensä 138 potilasta toimi ei-keliakiakontrollina.
The investigation of intestinal IgA deposits seems to be of special value in obscure cases when the serology does not support the diagnosis or conventional histology is ambiguous.
Tämä menetelmä vaikuttaisi olevan erityisen luotettava ja käyttökelpoinen epävarmoissa diagnostisissa tilanteissa, kun veren keliakiavasta-aineet eivät tue diagnoosia tai ohutsuolen histologinen löydös on epäselvä.
In early developing coeliac disease the sensitivities of all IELs were lower than in coeliac disease with villous atrophy, but those of villous tip and gamma/delta+ IELs (85% and 82%) proved superior to CD3+ and alfa/beta+ IELs (61% and 58%, respectively).
Myöskin alkavassa keliakiassa ilman villusatrofiaa villusten kärkien lymfosyyttitiheyden ja gamma/delta+ solujen herkkyydet (85% ja 82%) olivat paremmat kuin CD3+ ja alfa/beta+ solujen (61% ja 58%).
In severe partial villous atrophy the determination of villous tip IELs is at least as valuable as the determination of gamma/delta+ IELs.
Lymfosyyttitiheyden määrittäminen pelkästään villusten kärjistä keliakiassa, jossa ohutsuolen suolinukka ei ole täysin tuhoutunut, todettiin vähintään yhtä hyväksi kuin gamma/delta+ solumääritys, joka vaatii jääleikkeen.
According to the current criteria the diagnosis of coeliac disease should be based on the presence of small bowel mucosal villous atrophy and crypt hyperplasia; serology has a supportive role.
Keliakiadiagnoosi perustuu nykyisten kriteerien mukaan ohutsuolikoepalaan, jossa tulee olla todettavissa ohutsuolen nukkakato eli villusatrofia sekä kuopakkeiden pidentyminen eli kryptahyperplasia.
EmA-negative patients suffered from abdominal symptoms more often than EmA-positive, and three EmA-negative subjects were diagnosed with enteropathy-associated T-cell lymphoma at the time when coeliac disease diagnosis was established.
Vasta-ainenegatiivisilla keliaakikoilla oli enemmän oireita ja ohutsuolen lymfoomaa kuin vasta-ainepositiivisilla, vaikka suolivaurioaste todettiin ryhmissä samanlaiseksi.
Determination of IELs, especially of gamma/delta+ IELs, is helpful in obscure cases, but these cells are not invariably increased in untreated coeliac disease with villous atrophy.
Kohonnut gamma/delta+ tai villusten kärkien lymfosyyttitiheys ja erityisesti veren keliakiavasta-aineet viittaavat keliakiaan tilanteissa, joissa ohutsuolen histologinen tutkimus on epävarma tai epäillään alkavaa keliakiaa.
In the follow-up study (IV) focusing on coeliac disease without villous atrophy small bowel mucosal IgA deposits reached 93% sensitivity for early developing coeliac disease, and this method proved superior to earlier utilized approaches such as determination of IELs.
Verestä mitattavat keliakiavasta-aineet muodostuvat ohutsuolessa, ja tässä tutkimuksessa kaikilla hoitamattomilla keliaakikoilla, joilla oli villusatrofia, ja 93%:lla potilaista joilla oli alkava keliakia ilman villusatrofiaa, oli keliakialle tyypilliset vasta-ainekertymät todettavissa ohutsuolessa.
In other words, it was shown that Vh/CrD determination as the gold standard in the diagnosis is nowadays inadequate; this method failed to recognize 66 (23%) out of 289 untreated coeliac disease patients.
Yhteensä 66 potilaalla (23%:lla) 289:stä oli keliakia, jota ei pystytty toteamaan perinteisellä ohutsuolen suolinukan analysoinnilla.
The follow-up study (IV) focusing on early developing coeliac disease showed that the majority of patients with positive IgA-class coeliac autoantibodies in the serum (ARA or EmA) having normal villous architecture subsequently develop coeliac disease; the sensitivity of coeliac autoantibodies in early developing coeliac disease was shown to be 70%.
Tutkimus lisäksi osoitti, että keliakiavasta-aineet löysivät 70% potilaista, joilla oli alkuun normaali ohutsuolirakenne, mutta myöhemmin kehittyi keliakia.
Serum immunoglobulin (Ig) A-class reticulin (ARA) and endomysial (EmA) antibodies proved reliable in disclosing coeliac disease with villous atrophy; the sensitivity of coeliac autoantibodies for the condition was 84%; specificity was 100%.
Keliakiavasta-aineet (endomysium- tai retikuliinivasta-aineet) löysivät 84% keliaakikoista, joilla oli villusatrofia, eikä yhdelläkään ei-keliakikontrollilla ollut todettavissa näitä vasta-aineita.
However, the single most sensitive and specific means of establishing untreated coeliac disease with and without villous atrophy is the investigation of intestinal TG2-specific IgA deposits.
Tämän tutkimuksen perusteella kuitenkin kaikkein luotettavimmin keliakian löytää, jopa ennen villusatrofian kehittymistä, ohutsuolen transglutaminaasi 2:ta vastaan muodostuneet vasta-ainekertymät.
However, the diagnosis is often complicated, since small bowel specimens may be of poor quality and villous atrophy patchy.
Diagnostisia ongelmia aiheuttaa tänä päivänä ohutusuolinäytteiden vaihteleva laatu, villusatrofian ajoittainen läiskittäisyys ja muut villusatrofiaa ja tulehdusmuutoksia aiheuttavat taudit.
IgA deposits detected in the intestine of untreated coeliac disease patients were found in co-localization with transglutaminse 2 (TG2) and the TG2-target specificity of the deposits was ascertained by showing that they had the ability to bind externally added recombinant human TG2.
Tutkimuksessa lisäksi osoitettiin, että keliaakoilla ohutsuolen vasta-ainekertymät kohdistuvat transglutaminaasi 2:ta vastaan.
Moreover, atrophy can also be present in other disorders, and early developing coeliac disease without villous atrophy is particularly difficult to diagnose, since early changes are unspecific.
Keliakian ohutsuolimuutokset kehittyvät vähitellen: ensimmäinen muutos on lisääntynyt tulehdussolupitoisuus epiteelillä ja vasta lopuksi kehittyy villusatrofia.
Fully utilizing the opportunities offered by digital technology is currently one of the most significant challenges for organizations.
Digitaalitekniikan tarjoamien mahdollisuuksien täysimääräinen hyödyntäminen on tällä hetkellä yksi organisaatioiden merkittävimmistä haasteista.
This study therefore utilizes the longitudinal method.
Näin ollen tämä tutkimus hyödyntää pitkittäismenetelmää.
Public sector digitalization was the Finnish government’s top priority project.
Julkisen sektorin digitalisointi oli Suomen hallituksen ensisijainen projekti.
Digitalization is an important modern phenomenon, and examples can be found both in our daily lives as well as in the business world.
Digitalisaatio on tärkeä moderni ilmiö ja esimerkkejä löytyy sekä päivittäisestä elämästämme että liike-elämästä.
However, the benefits of digitalization have been rather limited, despite high expectations.
Digitalisaation hyödyt ovat kuitenkin olleet melko vähäiset korkeista odotuksista huolimatta.
Research data were collected via surveys, which were repeated three times in order to obtain comparable samples.
Tutkimustiedot kerättiin kyselyillä, jotka toistettiin kolme kertaa vertailukelpoisten näytteiden saamiseksi.
Digitalization challenges us to question existing business processes and makes it possible to increase their flexibility and functionality.
Digitalisaatio haastaa meidät kyseenalaistamaan olemassa olevat liiketoimintaprosessit ja mahdollistaa niiden joustavuuden ja toimivuuden lisäämisen.
They instead focused on implementing digitalization projects.
Sen sijaan ne keskittyivät digitalisointihankkeiden toteuttamiseen.
This suggests that it would be beneficial to start more concrete digitalization activities.
Tämä viittaa siihen, että olisi hyödyllistä aloittaa konkreettisia digitalisointitoimenpiteitä.
This finding supports the current understanding from the literature that medium-sized companies typically adopt an experimental working model.
Tämä havainto tukee kirjallisuuden nykyistä käsitystä, jonka mukaan keskisuuret yritykset käyttävät tyypillisesti kokeellista toimintamallia.
The maturity model is a tool that illustrates the maturity of an organization according to specified criteria.
Kypsyysmalli on työkalu, joka kuvaa organisaation kypsyyttä määriteltyjen kriteerien mukaisesti.
Only municipalities within the public sector were included.
Julkisella sektorilla vain kunnat olivat mukana tutkimuksessa.
The maturity of the medium-sized companies were initially the lowest, but they were able to increase their maturity faster than the other research groups.
Keskisuurten yritysten maturiteetti oli aluksi alhaisin, mutta ne pystyivät kasvattamaan maturiteettia nopeammin kuin muut tutkimusjoukot.
The medium-sized companies tried to benefit from digitalization, but were not as well prepared for digitalization as large companies.
Keskisuuret yritykset pyrkivät hyötymään digitalisoinnista, mutta ne eivät olleet yhtä hyvin valmistautuneita digitalisointiin kuin suuret yritykset.
The research included participants from the Finnish public sector and large and medium-sized companies within Finland.
Tutkimukseen osallistui Suomen julkinen sektori ja Suomen suuret ja keskisuuret yritykset.
Additionally, the MIT maturity levels can also be measured using a planned questionnaire with other research groups outside of the research groups studied in this work.
Lisäksi MIT-kypsyystasoja voidaan mitata suunnitellulla kyselylomakkeella myös tutkimuksen ulkopuolella oleville joukoille.
Large companies have also engaged in a significant amount of digitalization development activities.
Suuret yritykset ovat myös sitoutuneet merkittävissä määrin digitalisoinnin kehittämistoimintaan.
Small and medium-sized companies should be encouraged to evaluate the benefits of enterprise architecture for their organizations.
Pieniä- ja keskisuuria yrityksiä olisi rohkaistava arvioimaan yritysarkkitehtuurin hyötyjä organisaatioilleen.
Researchers should also focus on providing additional assistance to small and medium-sized companies to enable them to benefit from digitalization, by offering them more appropriate enterprise architecture methods.
Tutkijoiden tulisi myös keskittyä tarjoamaan apua pienille- ja keskisuurille yrityksille, jotta ne voivat hyötyä digitalisoinnista tarjoamalla tarkoituksenmukaisempia yritysarkkitehtuurimenetelmiä.
Enterprise architecture management is a comprehensive management mechanism which considers business and information technology (IT) processes.
Yritysarkkitehtuurin hallinta on kattava johtamismekanismi, joka ottaa huomioon liiketoiminnan- ja tietotekniikan prosessit.
Enterprise architecture maturity models have been used in this work because these models can be used to measure the maturity of an organization.
Tutkimuksessa on käytetty yritysarkkitehtuurin kypsyysmalleja, koska näitä malleja voidaan käyttää organisaation kypsyyden mittaamiseen.
This research is geared toward understanding organizations’ digitalization preparedness.
Tämä tutkimus suuntautuu organisaatioiden digitalisointi valmiuden ymmärtämiseen.
According to the results of this study, enterprise architecture is more visible in the public sector than in the private sector because functioning enterprise architecture management was required by the information and communication technology (ICT) law for public administrators.
Tämän tutkimuksen tulosten mukaan yritysarkkitehtuuri on näkyvämpää julkisella sektorilla kuin yksityisellä sektorilla, koska toimiva yritysarkkitehtuurin hallinta vaadittiin julkishallinnon tieto- ja viestintätekniikan laissa.
Concrete digitalization projects enhanced enterprise architecture maturity more than solely methodology-focused enterprise architecture management mechanisms, especially those forced by the ICT law.
Konkreettiset digitalisointiprojektit paransivat yritysarkkitehtuurin kypsyyttä enemmän kuin pelkät metodologiakeskeiset yritysarkkitehtuurin hallintamekanismit, etenkin lain pakottamat.
The Finnish public sector did not invest as heavily in concrete digitalization activities when compared with the other research groups.
Julkisen sektori ei ole investoinut yhtä voimakkaasti konkreettisiin digitalisointihankkeisiin kuin muut tutkimusjoukot.
This work provides Massachusetts Institute of Technology (MIT) maturity level information for all businesses surveyed and represents new knowledge about the maturity levels of the Finnish public sector as well as large and medium-sized companies within Finland.
Tutkimus tarjoaa Massachusetts Institute of Technology (MIT) kypsyystasotiedot tutkimusjoukoille ja edustaa uutta tietoa julkisen sektorin sekä suurten- ja keskisuurten yritysten kypsyystasoista.
The research results indicate that large companies have adopted enterprise architecture management and have centralized IT management organization.
Tutkimustulokset osoittavat, että suuret yritykset ovat ottaneet käyttöön yritysarkkitehtuurin hallinnan ja keskittäneet IT-johtamisen organisaation.
These companies had the highest enterprise architecture maturity levels and were therefore better prepared for digitalization than the Finnish medium-sized companies and Finnish public sector.
Suurilla yrityksillä oli korkein yritysarkkitehtuurin kypsyystaso, ja siksi ne olivat paremmin valmistautuneita digitalisointiin kuin keskisuuret yritykset ja julkinen sektori.
I recommend that future enterprise architecture research place additional focus on small and medium-sized companies to enable their adoption of enterprise architecture practices.
Tulevaisuuden yritysarkkitehtuuritutkimus tulisi keskittyä pieniin- ja keskisuuriin yrityksiin, jotta ne voisivat hyödyntää yritysarkkitehtuurikäytäntöjä.
The public sector had the lowest maturity level, despite active enterprise architecture work and digitalization promotion; this suggests that the Finnish public sector still struggles with its preparation for digitalization.
Julkisen sektorilla oli alhaisimmat kypsyysasteet aktiivisesta yritysarkkitehtuurityöstä ja digitalisoinnin edistämisestä huolimatta.
This study has also shown that the medium-sized companies surveyed had not adopted enterprise architecture management methods.
Keskisuuret yritykset eivät ole käyttöönottaneet yritysarkkitehtuurin hallinnan menetelmiä.
Study data was collected from patient records, questionnaires and national registries.
Tutkimustiedot kerättiin sairauskertomuksista, potilaskyselyistä ja kansallisista arkistoista.
Subjects and methods Two different populations were included.
Aineisto ja menetelmät Tutkimusprojekti käsitti kaksi eri aineistoa.
The follow-up studies comprised 922 CABG patients operated on during the period 1 January 1993 – 30 June 1994 at Tampere University Hospital.
Seurantatutkimukseen osallistui 922 sepelvaltimoiden ohitusleikkauspotilasta, jotka leikattiin 1.1.1993 – 30.6.1994 Tampereen yliopistollisessa sairaalassa.
The aim was also to examine how long-term survival was related to obesity, metabolic syndrome (MetS) and diabetes mellitus (DM).
Tarkoituksena oli myös selvittää, miten pitkäaikaisennuste korreloi lihavuuteen, metaboliseen syndroomaan (MetS) ja diabetekseen (DM).
Background Cardiovascular disorders play a crucial role in the global burden of diseases, being in most countries the leading cause of death.
Tausta Sydän- ja verenkiertoelimistön sairauksilla on tärkeä merkitys ihmiskunnan tautikirjossa, koska ne ovat useimmissa maissa johtava kuolinsyy.
The relative survival rates compared to matched background populations were analysed using the Life Table method.
Suhteellista ennustetta verrattiin vastaavaan taustaväestöön ja analysoitiin Life Table-menetelmällä.
The role of preventive measures in long-term survival of CAD became evident in the 1980s and 1990s.
Sekundaariprevention keskeinen merkitys sepelvaltimotaudin pitkäaikaishoidossa tuli ilmeiseksi 1980- ja 1990-luvuilla.
Statin use in the annual cohorts population increased up to 20-fold during the study period.
Vuosikohorttien tutkimuksessa statiinien käyttö lisääntyi 20- kertaiseksi seuranta-aikana.
The results encourage the effective treatment of metabolic risk factors among patients with coronary artery disease.
Tutkimustulokset kannustavat sepelvaltimotautipotilaiden metabolisten riskitekijöiden tehokkaaseen hoitoon.
Most studies addressing long-term survival after coronary artery bypass grafting (CABG) have covered study periods ranging from five to ten years and thus their ability to find slow alterations has been limited.
Pääosa sepelvaltimoiden ohitusleikkauksen jälkeisistä pitkäaikaisennustetta selvittävistä tutkimuksista on ollut pisimmillään 5 – 10 vuoden kestoisia ja siten ne ovat tarjonneet rajallista tietoa hitaiden muutosten merkityksestä.
To study the independent significance of obesity, MetS and DM for clinical outcome, multivariate analysis based on the Bayesian approach was used.
Lihavuuden, MetS:n ja DM:n itsenäistä merkitystä ennusteeseen selvitettiin Bayesin filosofiaan pohjautuvalla monimuuttuja-analyysillä.
Age and length of preoperative sick leave or temporary retirement were the most important factors affecting postoperative employment.
Ikä ja leikkausta edeltävän sairasloman tai määräaikaisen työkyvyttömyyseläkkeen kesto olivat tärkeimmät työkykyyn vaikuttavat tekijät.
Results Almost 60 percent of patients, preoperatively not retired, remained employed after surgery.
Tulokset Lähes 60 % leikkausta edeltäen eläköitymättömistä ohitusleikkauspotilaista palasi leikkauksen jälkeen työelämään.
Patients without DM or MetS had an equally good prognosis as their operation year, age and gender matched background populations.
Toisaalta potilaat, jotka eivät sairastaneet diabetesta tai MetS:a pärjäsivät yhtä hyvin kuin leikkausvuosi, ikä ja sukupuolivakioitu taustaväestö.
Coronary artery bypass, introduced in the mid-1960s, became the standard treatment in severe coronary artery disease (CAD) in the 1980s also in Finland.
Sepelvaltimoiden ohitusleikkaus, joka ensimmäisen kerran tehtiin 1960-luvulla, kehittyi Suomessakin vaikean sepelvaltimotaudin rutiininomaiseksi hoitotavaksi 1980-luvulla.
Obesity, MetS and especially diabetes mellitus have deleterious impact on mortality rates.
Lihavuus, metabolinen oireyhtymä ja erityisesti diabetes lisäävät kuolleisuutta.
Having once returned to work, patients’ retention at work was comparable to that in the general population.
Leikkauksen jälkeen työhön palanneiden potilaiden työkyvyn säilyminen oli verrattavissa saman ikäiseen muuhun väestöön.
Diabetes mellitus already during the first postoperative decade and obesity and MetS during the second postoperative decade were related to impaired survival.
Diabetes jo ensimmäisellä postoperatiivisella vuosikymmenellä ja lihavuus tai MetS toisella vuosikymmenellä huononsivat merkittävästi potilaiden ennustetta.
The study population for the annual cohorts consisted of 946 CABG patients treated in Kanta-Häme Central Hospital during the time period 1 January 1990 – 31 December 2009.
Vuosikohorttien tutkimukseen osallistui 946 Tampereen yliopistollisessa sairaalassa leikattua ja Kanta-Hämeen keskussairaalassa 1.1.1990 – 31.12.2009 jatkohoidettua sepelvaltimoiden ohitusleikkauspotilasta.
Scant statin use was also related to poor survival.
Vähäinen statiinien käyttö liittyi huonoon ennusteeseen.
Effective and prompt treatment of coronary heart disease and its risk factors significantly improves long-term prognosis and continuation in employment.
Johtopäätökset Sepelvaltimoiden ohitusleikkauspotilaiden työkykyyn ja ennusteeseen vaikuttavat olennaisesti sepelvaltimotaudin ja sen riskitekijöiden tehokas ja viiveetön hoito.
In addition, non-adherence to statin use is associated with increased mortality.
Niin ikään statiinien vähäinen käyttö assosioituu huonoon ennusteeseen.
It was approached through postoperative employment together with total and cardiovascular mortality.
Tavoitteet Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää sepelvaltimoiden ohitusleikkauksen jälkeistä ennustetta 20 vuoden seurannassa leikkauksen jälkeen työssä olon, kokonaiskuolleisuuden ja sydänkuolleisuuden avulla.
The effect of statin treatment upon survival was also studied.
Statiinilääkkeiden käyttöä selvitettiin osana ennustetta.
The height of the scrubber tower in the models differs only ~3% because the mechanical requirements stays the same.
Pesuritornin korkeus malleissa eroaa vain ~3%, koska mekaaniset komponentit pysyvät samoina.
In 2020, the global sulphur limit for vessels is 0.5% by International Maritime Organization.
International Maritime Organization teki päätöksen, että vuodesta 2020 eteenpäin maailmanlaajuinen laivojen rikkioksidipäästöjen raja on 0.5 %.
Moreover, there is collected data from the operating scrubbers in the vessels that is used to validate the results, which gives a better understanding of reality in comparison to the literature.
Tämän lisäksi laivoilta on kerätty käytössä olevista pesureista dataa, jota on hyödynnetty tulosten vahvistamiseen, mikä antaa paremman käsityksen todellisuudesta verrattuna kirjallisuuteen.
This is done by studying the literature on the subject and creating a model to test the impacts.
Tätä tutkitaan kirjallisuuden avulla ja luomalla malli, jolla voidaan kokeilla vaikutuksia.
The droplet diameter is a sensitive parameter that changes the results of the created model a lot and it should be studied more by doing experimental tests and simulations.
Pisaran halkaisija on hyvin herkkä parametri, joka vaikuttaa paljon luodun mallin tuloksiin, ja sen takia sitä pitäisi tutkia enemmän kokeellisten testien ja simulaatioiden avulla.
SOx emissions affect the human health and increase the acidification of the environment.
Rikin oksidit ovat terveydelle haitallisia ja ne lisäävät ympäristön happamoitumista.
It could be useful to conduct experimental tests to gain a better understanding of solubility.
Voisi olla hyödyllistä tehdä kokeellisia tutkimuksia pesureissa, jotta saataisiin parempi käsitys liukoisuudesta.
The main goal in this thesis is to understand the effects of the parameters on the removal efficiency in the scrubbing process.
Tämän diplomityön päätavoite on ymmärtää eri parametrien vaikutuksia poistotehokkuuteen pesuprosessissa.