natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Neural responses to observed eye blinks in normal and slow motion : an MEG study
Magnetoenkefalografialla mitatut hermostolliset vasteet normaalilla ja hitaalla nopeudella esitettyihin silmänräpäyksiin
In accordance with earlier EEG results, the cortical sources, modeled as current dipoles, were located mainly in the occipito-temporal cortical regions in the right hemisphere.
Lähteet paikannettiin dipolimallinnuksen avulla takaraivo- ja päälaenlohkon välimaastoon aivokuorelle, mikä on sopusoinnussa aiempien EEG-tulosten kanssa.
The subjects also tended to blink more after the blink in the video (peak around 700 ms after the onset of the viewed blink).
Lisäksi koehenkilöillä oli taipumus räpytellä enemmän juuri räpäyksen näkemisen jälkeen.
Gold nanoparticles were grafted with the well-known thermoresponsive poly(N-isopropyl acrylamide), PNIPAM, and poly(N-isopropyl acrylamide-co-N-propyl acrylamides), P(NIPAM-NPAMs).
Kultananohiukkasten pintaan oksastettiin lämpöherkkää poly(N-isopropyyli akryyliamidia) (PNIPAM) ja savinanohiukkasiin kiinnitettiin pH- ja lämpöherkkää poly(dimetyyliaminoetyyli metakrylaattia) (PDMAEMA).
A polymer covalently grafted to a surface can adopt three dimensional conformations, limited however by interactions with the surface and the neighboring chains.
Pintaan kiinnitetyn polymeerin kolmiulotteinen rakenne muuttuu johtuen sen vuorovaikutuksista pinnan ja viereisten polymeeriketjujen kanssa.
Silver nanoparticles grafted with soft acrylate copolymers, poly(butyl acrylate-co-methyl methacrylate) were produced to be used in antimicrobial coatings.
Hopeananohiukkasia oksastettiin kumimaisilla ja tarttuvilla akrylaattipolymeereillä käytettäväksi pinnoitteen ainesosana.
The short hydrophilic block promoted the dissolution of silver ions from the coating and also produced the most homogenous particles.
Vesiliukoisen lohkon lisääminen vaikutti myönteisesti hiukkasten muodostumiseen ja muotoon, sekä nopeutti hopeaionien vapautumista pinnoitteesta.
In this work, controlled radical polymerization techniques have been utilized in the syntheses of polymer grafted gold, silver and clay nanoparticles.
Tässä tutkimuksessa saatiin uutta tietoa hybridimateriaalien ominaisuuksista liittämällä (eli oksastamalla) orgaanisia polymeerejä kulta-, hopea- ja savinanohiukkasten pinnoille.
Water soluble polymers can be anchored to the surface with hydrophobic moieties, so that the polymers do not dissolve into the bulk of the solution during the deformation of the interface.
Näiden polymeerien liuosominaisuuksiin, sekä niiden adsorboitumiseen veden ja ilman rajapintaan voidaan vaikuttaa muuttamalla näiden polymeerien stereorakennetta.
Thermoresponsive properties of poly(dimethylaminoethyl methacrylate), PDMAEMA, are strongly affected by the grafting of the polymer to montmorillonite clay nanoparticles.
Käytetyn polyymeerin rakenteella osoittautui olevan suuri vaikutus nanohiukkasten ominaisuuksiin.
Polymeric and hybrid materials : polymers on particle surfaces and air-water interfaces
Molemmat polymeerit, PNIPAM ja PDMAEMA, hakeutuvat veden ja ilman rajapintaan.
The behavior of stereoblock polymers of isotactic-atactic PNIPAM was studied at the air-water interface using interfacial surface rheology.
Pintareologisin mittauksin havaittiin rajapinnan viskositeetin kasvavan polymeerien absorboituessa rajapintaan.
Binding of a flexible polymer chain to a solid surface or air-water interface affects its conformational freedom.
Kiinteään pintaan kiinnitetty tai veden ja ilman rajapinnalla oleva polymeeri käyttäytyy eri tavalla kuin vapaana liuoksessa oleva polymeeri.
Increasing the charge of the polymer by lowering the pH of the dispersions, or increasing the relative amount of clay in the hybrid material, had significant effects on the thermo responsive properties of PDMAEMA.
Mittaukset osoittivat kopolymeerin kemiallisen rakenteen, kultananohiukkasen koon ja lämpötilan vaikuttavan kerroksien kokoonpuristuvuuteen.
Increasing the isotacticity of the thermoresponsive polymers PDMAEMA and PNIPAM affects the phase transition at the lower critical solution temperature.
Savihiukkasten pintaan kiinnitetty pH- ja lämpöherkkä PDMAEMA varautuu positiivisesti happamissa vesiliuoksissa.
Monolayers of the polymers and polymer grafted gold nanoparticles formed on an air-water interface were characterized using a Langmuir trough.
Lämpöherkällä PNIPAM:lla ja sen kopolymeereilla oksastettut kultananohiukkaset muodostavat veden ja ilman rajapintaan ohuita kerroksia.
On the other hand, strong interactions between the polymer and the surface cause the polymer to adsorb to the surface.
Säätämällä polymeerin kemiallista rakennetta se voidaan saada adsorboitumaan rajapinnalle.
A dense grafting of polymers forces the polymers to adopt more elongated conformations than what they would take in solutions or amorphous solid state.
Polymeerirakenteen säännöllisyyden kasvaessa ne hakeutuvat hanakammin rajapintaan ja joissakin tapauksissa myös fysikaalisesti verkkoutuvat rajapinnalla.
The air-water interface is a two dimensional space.
Veden ja ilman rajapinta on kaksiulotteinen tila, johon polymeeri voi olosuhteista riippuen levittäytyä.
The elements of traditional behaviour were deficient needs assessment, deficient planning of objectives and preparation, nurse-oriented implementation and deficient evaluation of learning achievements.
Perinteinen ohjaus muodostui puutteellisesta tarpeiden kartoituksesta, puutteellisista tavoitteiden ja toiminnan suunnittelusta, hoitajalähtöisestä ohjauksen toteutuksesta sekä riittämättömästä oppimistulosten arvioinnista.
The learning achievements were verified using several methods promoting patient participation.
Oppimistulokset varmistettiin erilaisin potilaan osallistumista edistävin menetelmin.
In the implementation phase, the nurses were instructed how to use the intervention and the intervention was applied to nursing practice for about one year.
Kokeiluvaiheessa sairaanhoitajat koulutettiin toteuttamaan interventiota ja sitä sovellettiin verensokerin mittaamisen ohjaukseen noin vuoden ajan.
The content of self-care was a combination of knowledge and skills.
Itsehoidon sisältö muodostui tiedoista ja hoitoon liittyvistä taidoista.
Empowering patient education : Development of educational intervention for school-age children with type 1 diabetes and their parents
Voimaannuttava potilasohjaus : Tyypin 1 diabetekseen sairastuneiden kouluikäisten lasten ja heidän perheidensä ohjauksen kehittäminen
Self-care of school-age children with diabetes was formed in a learning process involving the objectives of normality, being able to cope and independence.
Kirjallisuuskatsauksessa kouluikäisen lapsen diabeteksen itsehoito kuvattiin oppimisprosessiksi, jonka tavoitteina olivat normaali elämä, kyky sopeutua hoitoon ja itsenäisyys.
The approach chosen was design-based research including preparing for, implementing and evaluating the intervention.
Tutkimuksen lähestymistapana oli design-based tutkimus, joka sisälsi intervention valmistelun, kokeilun sekä arvioinnin.
The intervention ward was consulted during the design process.
Interventio-osaston sairaanhoitajia konsultoitiin kehittämistyön aikana.
The intervention contained instructions on how to implement the process taking into account school-age children s developmental stage, the principles of teaching them and empowering patient education methods.
Interventio sisälsi ohjeet, miten prosessin edetessä toimitaan ottaen huomioon kouluikäisen lapsen kehitysvaihe ja ohjaamisen periaatteet sekä toteuttaen voimaannuttavaa ohjausta.
In the intervention, blood glucose monitoring education was described as a process including the assessment of learning needs, planning, implementation and evaluation.
Kehitetyssä interventiossa verensokerin mittaamisen ohjaus kuvattiin prosessiksi, joka sisälsi ohjaustarpeen määrittelyn, ohjauksen suunnittelun, toteutuksen ja arvioinnin.
In addition, an integrative review including 22 research articles of self-care for school-age children with diabetes was conducted and utilized.
Lisäksi laadittiin 22 alkuperäistutkimuksen tuloksia yhdistävä kirjallisuuskatsaus kouluikäisen lapsen diabeteksen itsehoidosta.
The factors related to self-care comprised the characteristics of the child; the nature of the illness and care; and support from the parents, school environment, peers and health care team.
Itsehoitoon liittyviä tekijöitä olivat lapsen ominaisuudet, sairaus ja sen hoito sekä vanhemmilta, kouluyhteisöltä, vertaisilta ja hoitotiimiltä saatu tuki.
To serve as the basis for the intervention development in the preparation phase, data concerning patient education were collected from nurses (n = 45) working in paediatric units, school-age children with a chronic illness (N = 12) and their parents (N = 19).
Valmisteluvaiheessa intervention kehittämisen perustaksi kerättiin aineistoa 45 sairaanhoitajalta, 12 kouluikäiseltä pitkäaikaisesti sairaalta lapselta ja heidän 19 vanhemmaltaan.
Patient education was implemented by interactive child- and family-centred counselling.
Ohjaus toteutettiin lapsi- tai perhelähtöisesti vuorovaikutteisin menetelmin.
To achieve this goal, an educational intervention for school-age children s diabetes education was developed and the implementation of the intervention was evaluated.
Tarkoituksena oli kehittää näyttöön perustuva interventio kouluikäisten lasten diabetesohjaukseen ja arvioida interventiota sairaanhoitajien näkökulmasta.
The objectives were based on the patient s needs and nurses were prepared for the patient education.
Ohjaustavoitteet pohjautuivat lapsen ja perheen tarpeille ja sairaanhoitaja oli valmistautunut ohjaukseen.
In nurses patient education descriptions, their empowering behaviour consisted of a process based on the holistically assessed educational needs.
Sairaanhoitajien kuvauksissa voimaannuttava ohjaus sisälsi prosessin, jonka perustana oli holistinen ohjaustarpeiden kartoitus.
Didactic competence comprised practical examples of knowledge of teaching children and parents as well as the ability to implement the patient education process.
Didaktinen osaaminen kuvattiin kykynä ohjata lasta ja vanhempaa sekä kykynä toteuttaa ohjaus prosessina.
Interpersonal competence manifested itself in the ability to have a dialogue with children and their parents.
Ihmissuhdeosaaminen ilmeni kykynä ylläpitää dialogia.
In the school-age children s and their parents descriptions, nursing competence consisted of knowledge and the ability to care for children and families as well as knowledge of the disease and its management.
Lasten ja vanhempien ohjauskuvauksissa hoitotyön osaaminen muodostui lasten- ja perhehoitotyön sekä lääketieteellisen tiedon hallinnasta.
The challenges were related to management and leadership, ambivalence with traditional and empowering patient education, and client s situation.
Sairaanhoitajat kuvasivat myös ohjauksen haasteita, jotka liittyivät hallintoon ja johtamiseen, horjumiseen perinteisen ja voimaannuttavan ohjauksen välillä sekä lapsen tai vanhemman haasteelliseen tilanteeseen.
After implementing the intervention, nurses described the successful management of the empowering patient education process that was consistent with the intervention.
Interventiota toteuttaneet sairaanhoitajat kuvasivat voimaannuttavan ohjausprosessin mukaista ohjausta, jossa interventio oli toteutunut suunnitellusti.
The aim of the research, conducted between 2008 and 2011, was to obtain knowledge of patient education, to enable the development of empowering patient education, and promote nurses competence of diabetes education.
Sen tavoitteena oli tuottaa tietoa potilasohjauksesta, kehittää kouluikäisten lasten voimaannuttavaa potilasohjausta sekä vahvistaa sairaanhoitajien potilasohjausosaamista.
The intervention can be utilized to standardize patient education and promote empowering patient education, but more research is needed to evaluate the intervention comprehensively.
Interventiota voidaan hyödyntää voimaannuttavan ohjauksen edistämiseen ja potilasohjauksen yhdenmukaistamiseen.
The intervention was developed as a collaborative effort by a team comprising research (N = 2), patient education (N = 2), paediatric nursing (N = 5) and diabetes management (N = 2) experts and the parents of children with a chronic illness (N = 2).
Interventio kehitettiin asiantuntijaryhmässä, jossa oli mukana pitkäaikaisesti sairaiden lasten vanhempia sekä tutkimus-, potilasohjaus-, lasten sairaanhoidon ja diabeteshoidon osaajia.
In the evaluation phase, nurses descriptions (n = 11) were collected with semi-structured interviews.
Arviointivaiheessa intervention toteutumista arvioitiin yhdentoista teemahaastatteluaineiston avulla.
The research produced new information to be used in patient education development.
Tutkimus tuotti tietoa lapsen ja perheen ohjauksesta ohjauksen kehittämisen pohjaksi.
How do they feel about money and economizing?
Miten he suhtautuvat rahaan ja säästämiseen?
Do they feel independent?
Kokevatko henkilöt olevansa itsenäisiä?
The collected material and analysis enable answering to research questions: What are the consumption patterns of the interviewees?
Kerätyn aineiston ja analyysin avulla vastataan tutkimuskysymyksiin: Millainen kulutustyyli haastateltavilla on?
This thesis consists of seven theme interviews (conducted among adults over 20 to 32 years old).
Aineisto koostuu seitsemästä 20–32-vuotiaan nuorten aikuisten teemahaastattelusta.
Youth and adulthood also involve the family which is important to young adults.
Nuoruuden ja aikuisuuden välimaastoon liittyy myös perhe, joka on tärkeä nuorille.
Furthermore, easy living, space, young adult’s personality and ability to adapt to situations, family appreciation, personal reasons (lack of control in life, depression, for example), maturity and future plans were seen as reasons to stay at home for a prolonged period of time.
Muita asumistilanteeseen vaikuttaneita tekijöitä olivat asumisen helppous, kodin tilavuus, nuoren luonne ja kyky sopeutua tilanteisiin, perheen arvostus, henkilökohtaiset syyt (mm. elämänhallinnan puute, masennus), iällinen kypsyys ja tulevaisuuden suunnitelmat.
However, compared to Spain, for example, Finnish youngsters move away from home at a young age.
Verrattuna kuitenkin esimerkiksi espanjalaisnuoriin suomalaisnuoret muuttavat lapsuudenkodistaan aikaisin.
Youngsters also mentioned some traditional reasons, for example studying and saving money, but briefly.
Nuoret mainitsivat myös niin sanotusti perinteisiä tekijöitä, kuten opinnot ja säästäminen, mutta ikään kuin ohimennen.
Interviews are analyzed using content analysis and they are analyzed according to themes.
Aineistoa analysoidaan sisällönanalyyttisesti, ja se on edennyt teemoittain.
The young adults living in their childhood homes felt themselves to be independent but still partially dependent on their parents.
Lapsuudenkotona asuvat nuoret kokivat olevansa itsenäisiä, mutta silti osittain riippuvaisia vanhemmistaan.
First, the young adults’ views of spending money are explored.
Aluksi tutkittiin nuorten aikuisten näkemyksiä rahankäytöstä.
Why don’t they move from their childhood home?
Miksi nuoret ovat jääneet asumaan lapsuudenkotiinsa?
Working made economizing possible.
Säästämisen mahdollisti puolestaan työssäkäynti.
Young Adults Living in Their Childhood Home
Nuorten aikuisten asuminen lapsuudenkodissa
Two interviewed working young adults saved money for a specific purpose.
Aktiivisesti tiettyä tarkoitusta varten säästi kaksi työssäkäyvää henkilöä.
The second theme also describes the problematic concepts of youth and adulthood.
Teema kertoo osaltaan myös nuoruuden ja aikuisuuden kyseenalaistuneen käsitteinä.
It seems that young adults stay at home by their own free will rather than by necessity.
Näyttääkin siltä, että vanhempien luokse jäädään asumaan enemmänkin omasta tahdosta kuin pakosta.
Considering this fact, maturation does not happen only when moving away from childhood home.
Tässä mielessä aikuistumisen ei voi absoluuttisesti sanoa tapahtuvan vain lapsuudenkodista pois muuttaessa.
This affects in a positive way to living in a childhood home both to the young adults and their parents.
Tämä vaikuttaa asumisen mielekkyyteen myönteisellä tavalla niin nuorten kuin vanhempien puolesta.
On the other hand, the young adults who have moved away from their childhood homes sometimes turn to their parents on money problems, for example.
Toisaalta myös kotoa pois muuttaneet nuoret voivat joutua turvautumaan vanhempiensa apuun esimerkiksi raha-asioissa.
Secondly the young adults’ experience of independency is explored.
Toisena tutkimusteemana tarkasteltiin nuorten aikuisten kokemuksia itsenäisyydestä.
One of the goals of the study is also to find out how young adults explain their living in their childhood home.
Tutkielman tavoitteena on tutkia sitä, mitä perusteluja nuoret esittävät lapsuudenkodissa asumiselle.
The purpose of this study was to collect information about young adults’ consumer behaviour, attitudes towards money, economizing and independence.
Tutkielmassa tarkastellaan lapsuudenkodissa asuvien nuorten aikuisten kulutuskäyttäytymistä, suhtautumista rahaan ja säästämiseen, itsenäistymistä sekä asumistilanteeseen johtaneita tekijöitä.
Living is thought to be temporary: there is an intention to move away from the parents’ house.
Asumista korostaa väliaikaisuus: taustalla on ajatus muuttaa lapsuudenkotoa.
The interviewees thought that their living situation was a privilege to some extent, but attitude towards living with parents could be seen as a negative thing.
Asumistilanne koettiin haastateltavien kesken enimmäkseen etuoikeutena, mutta suhtautuminen asumiseen sai myös kielteisiä sävyjä.
If the situation is examined for a longer period of time it seems that young adults move away from their childhood homes at younger age than before.
Tarkastellessa nuorten asumista pidemmällä aikavälillä voidaan todeta, että lapsuudenkotoa lähtö näyttää aikaistuvan.
The statistics concerning young adults living at home with parents are variable and complex.
Vanhempien luona asuvien nuorten aikuisten lukumäärää luonnehtivat ristiriitaiset tulokset.
Recent research suggests that moving from childhood home is delayed.
Uudet tutkimukset viittaavat lähdön myöhästymiseen.
The most matured interviewed young adults considered their consumption before and after leaving the childhood home.
Varttuneimmat haastateltavat pystyivät tarkastelemaan kuluttamistaan ennen ja nyt: nuoruuden villistä kuluttamisesta oltiin otettu opiksi.
One of the interviewees felt falsely independent when he considered his living afterwards.
Yksi haastateltavista koki olevansa lapsuudenkodissa asuessaan olevansa tekoitsenäinen tarkastellessaan tilannetta jälkeenpäin.
Living in a childhood home was considered rational living amongst the interviewed young adults.
Asumista lapsuudenkodissa perusteltiin haastateltavien kesken varsinkin asumisen järkevyydellä.
According to interviews the young adults seem to be quite sensible money users but some luxuries were allowed, at least to some extent.
Haastateltavat nuoret näyttäytyivät varsin järkevinä rahankäyttäjinä.
Living with the parents was a wise thing according to the young adults’ life situation from the young adults’ and their parents’ point of view.
Lapsuudenkodissa asuminen oli sen hetkisen elämäntilanteen kannalta järkevää sekä nuorten että vanhempien mielestä.
Young people are considered to be independent when they move away from parents.
Itsenäisyyden ja aikuisuuden mittana pidetään vanhempien luota pois muuttamista.
However, barley contains technologically and nutritionally valuable components.
Ohrassa on kuitenkin teknologisesti ja ravitsemuksellisesti arvokkaita komponentteja.
Special attention was paid to beta-glucan as it has attained significant interest in the food industry due to its positive health effects.
Erityisesti huomio kohdistui beetaglukaaniin, sen terveysvaikutusten ja varsinkin elintarviketeollisuuden kiinnostuksen vuoksi.
By contrast, starch was enriched in the fine fractions.
Tärkkelyksen havaittiin puolestaan rikastuvan hienoon jakeeseen.
The beta-glucan concentration was enriched up to 11.4 % by pearling.
Tässä lajikkeessa beetaglukaani pystyttiin rikastamaan pelkän hionnan avulla 11,4 %:iin.
The highest beta-glucan concentration was obtained with the beta-glucan-rich speciality variety D, which initially had 9.4 % beta-glucan.
Korkein beetaglukaanipitoisuus saavutettiin beetaglukaanirikkaassa erikoisohralajikkeessa D, jonka alkuperäinen beetaglukaanipitoisuus oli 9,4 %.
In addition, coarse fractions were separated from the whole grain flour by air classification.
Lisäksi kokojyväjauhoista erotettiin karkeat jakeet ilmaluokittelun avulla.
Feed and starch barleys had somewhat higher beta-glucan concentration compared to malting barleys, which respectively had the highest starch concentrations.
Rehu- ja tärkkelysohratyyppisissä lajikkeissa beetaglukaanipitoisuudet olivat hieman korkeammat verrattuna mallasohratyyppisiin lajikkeisiin, joilla puolestaan oli korkeimmat tärkkelyspitoisuudet.
Most barley is used for animal feed or malting.
Pääosa ohrasta käytetään rehun ja maltaan raaka-aineena.
Enrichment of barley beta-glucan by milling
Ohran beetaglukaanin konsentrointi myllytyksellä
Air classification of whole grain flour resulted maximally in 13.5 % and air classification of pearled grain flour in 15.5 % beta-glucan concentration.
Kokojyväjauhon ilmaluokituksella saavutettiin 13,5 %:n ja hiottujen ja jauhettujen jyvien jauhon ilmaluokituksella 15,5 %:n beetaglukaanipitoisuus.
The milling properties were analysed by sieve analysis and volumetric particle size distribution from the whole grain barley flours.
Jauhautumisominaisuuksia seurattiin sekä seulomalla että analysoimalla partikkelikokojakaumia jauhetuista kokojyväjauhoista.
Compositional analyses revealed that pearling decreased the amount of ash and increased the concentration of starch and betaglucan until about 15 % of the grain was pearled off. Starch and beta-glucan concentrations did not change significantly after this pearling level.
Jyvien hionta vähensi ytimien tuhkapitoisuutta ja lisäsi beetaglukaani- ja tärkkelyspitoisuutta ytimissä noin 15 %:n hionta-asteeseen asti.
The nutrient composition and milling properties of ten different barley varieties were examined in the experimental part of the thesis.
Kokeellisessa osassa tutkittiin kymmenen ohralajikkeen ravintoainekoostumuksia ja jauhautumisominaisuuksia.
Zero to 25 % of the grain’s outer layers was removed by pearling.
Jyvien pintakerroksesta poistettiin hiomalla 0–25 %.
Beta-glucan, protein and ash concentrations were usually higher in the speciality barley varieties and their coarse fractions.
Erikoisohratyyppisten lajikkeiden beetaglukaani-, proteiini- sekä tuhkapitoisuudet olivat muihin lajikkeisiin verrattuna korkeimmat ja tärkkelyspitoisuudet vastaavasti matalimmat.
Based on the results, the beta-glucan concentration of the raw material seems to play the most important role in the enrichment.
Raakaaineen beetaglukaanipitoisuuden todettiin olevan merkittävin tekijä rikastettavan jakeen beetaglukaanipitoisuuden osalta, mutta oikeanlaisella jauhatuksella ja luokitusolosuhteilla oli suuri merkitys rikastuksen onnistumiseen.
The compositions of different barley cultivars as well as the factors affecting the concentrations of different nutrients (beta-glucan, protein, starch and ash) were surveyed in the literature part of this Master’s thesis.
Tutkielman kirjallisuusosassa selvitettiin ohralajikkeiden yleisiä ominaisuuksia ja ravintoainekoostumukseen vaikuttavia tekijöitä beetaglukaani-, proteiini-, tärkkelys- ja tuhkapitoisuuksien näkökulmasta.
Pearled barley flour was manufactured by pearling off 15–20 % of the grain’s outer layers, and milling the remaining pearled grains with a fine impact mill.
Kun jyvistä hiottiin 15–20 % massasta ja ne jauhettiin hienojauhatusmyllyllä jauhoiksi, osoittivat ilmaluokittelun jälkeiset karkeat jakeet beetaglukaanin, proteiinin ja tuhkan rikastuvan karkeaan jakeeseen erilaisin saannoin roottorin pyörimisnopeudesta riippuen.