natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The supramolecular approach was chosen, as long synthetic sequences required by the covalent approach lead to long reaction schemes and low yields.
Lähestymistavaksi valittiin supramolekulaarinen kemia kovalenttisen kemian sijaan mm. pitkien synteesireittien ja huonojen kokonaissaantojen välttämiseksi.
Here, a π-interaction between soluble CNTs and Chl was used in EDA construction.
Ensimmäinen elektroni luovuttaja-vastaanottaja pari koostui pyreeni-muokatusta kloriinista ja liukoisista nanoputkista, jotka sitoutuivat toisiinsa pii-pii vuorovaikutuksen avulla.
In addition, the photophysical properties of the supramolecular EDA dyads were analyzed.
Toinen pari valmistettiin metalloidusta happokloriinista ja fulleronikotiinista.
Also, a beta-face selective two-point bound Chl-C60 EDA was introduced.
Niiden kompleksoituminen tapahtui ns. kaksi-piste-sitoutumisella metallikoordinaation ja happo-emäs kemian avulla.
Whole grain alkylresorcinols are shown for the first time to have a protective effect against copper induced oxidation of LDL, and H2O2 or genotoxic faecal water induced damage on HT29 cells.
Koeolosuhteissa alkyyliresorsinolit suojasivat alhaisen tiheyden lipoproteiineja (LDL) sekä paksusuolen HT29-solujen DNA:ta hapettumiselta.
An -D3-labelled alkylresorcinol is isotopically pure and completely stable under all relevant conditions encountered during analytical work.
Väitöstutkimuksessa kehitetyt leimausmenetelmät tuottavat isotooppisesti puhtaita ja pysyviä yhdisteitä, jotka soveltuvat standardeiksi monenlaisiin analyyttisiin tutkimuksiin.
The deuterated compounds are useful as standards in the quantification of these natural products in various substances, such as food and human fluids.
Isotooppisesti leimattuja yhdisteitä tarvitaan vertailuaineiksi pitoisuuksien määrittämiseen esimerkiksi kasveista tai biologisista näytteistä.
5-n-Alkylresorcinols are phenolic lipids that have various effects on biological systems, such as antioxidant activity and interaction with biological membranes.
Alkyyliresorsinolit ovat bioaktiivisia, rasvoja muistuttavia fenolisia yhdisteitä, joita esiintyy useissa kasveissa.
The pure 5-n-alkylresorcinol analogues prepared were used in in vitro experiments on alkylresorcinol antioxidant activity and antigenotoxicity.
Syntetisoituja alkyyliresorsinoleja käytettiin alkyyliresorsinolien plasmapitoisuuksia mittaavan menetelmän kehittämiseen ja bioaktiivisuuden määrittämiseen.
Antioxidative long chain alkylresorcinols : Synthesis and deuterium labelling of bioactive compounds present in whole grains
Tutkimuksessa kehitettiin deuteriumleimausmenetelmiä alkyyliresorsinoleille ja ferulahapoille, jotka myös ovat kokojyvissä esiintyviä bioaktiivisia yhdisteitä.
Novel hapten derivatives of 5-n-alkylresorcinols, potential compounds for immunoanalytical techniques, are prepared by the same procedure utilizing microwave catalysed aqueous Wittig reaction as the key step.
Alkyyliresorsinolit ovat potentiaalisia yhdisteitä biomarkkeritutkimukseen, sillä alkyyliresorsinolipitoisuuksia voidaan määrittää esimerkiksi plasmasta.
The synthesised analogues are required by various analytical, metabolism and bioactivity investigations.
Bioaktiivisuutta tutkittiin kemiallisilla ja biologisilla (in vitro) menetelmillä.
Side chain -labelled D4-derivative was prepared by a total synthesis approach utilizing D2 deuterogenation of a D2-alkene derivative, and deuterogenation of alkynes was investigated in another total synthesis approach.
Deuterium-leimattuja viljojen alkyyliresorsinoleja valmistettiin ensi kertaa, ja ferulahappojen johdannaisten leimaamiseen kehitettiin uusi menetelmä.
These compounds are considered as biomarkers of whole grain intake, which is connected with reduced risk of cardiovascular diseases and certain cancers.
Kokojyväviljat suojaavat näiltä taudeilta, ja väitöstutkimus osoitti, että viljojen alkyyliresorsinolit saattavat osallistua suojaavien vaikutusten syntymiseen.
The labelling of another phenolic component of whole grains was explored.
Väitöstutkimuksessa kehitettiin uusi valmistusmenetelmä alkyyliresorsinoleille.
An on-line method was developed for separating americium from environmental samples.
Toinen menetelmistä kehitettiin americiumin erottamiseen ja mittaamiseen ympäristönäytteestä.
The method was tested with certified sediment and soil samples and found to be applicable for the analysis of environmental samples containing a wide range of Am-241 activity.
Menetelmä testattiin käyttäen standardisoituja näytteitä, ja sen havaittiin soveltuvan hyvin eritasoisen americiumpitoisuuden omaaville näytteille.
Radioactive particles from three locations were investigated for elemental composition, oxidation states of matrix elements, and origin.
Menetelmät tuottivat informaatiota joka liittyy hiukkasten radioaktiivisuuteen, fysikaaliseen ja kemialliseen koostumukseen, isotooppisuhteisiin, ja rakenteen alkuaineiden hapetustiloihin.
The results demonstrated that the various techniques were effectively applied in the characterization of environmental radioactive particles.
Väitöstyössä havainnollistettiin non-destruktiivisten analyyttisten ja mikroanalyyttisten menetelmien menestyksekäs käyttö ympäristössä esiintyvien radioaktiivisten hiukkasten karakterisoinnissa.
The procedure utilizes extraction chromatography to separate americium from light lanthanides, and cation exchange to concentrate americium before the final separation in an ion chromatography column.
Toisessa menetelmässä erotettiin plutonium ja americium merkkiaineliuoksesta käyttäen samoja kromatografisia on-line -ratkaisuja kuin americiumille kehitetyssä menetelmässä.
Development of analytical techniques for studies on dispersion of actinides in the environment and characterization of environmental radioactive particles
Tämän vuoksi radioaktiivisten hiukkasten analysointi ja karakterisointi ympäristönäytettä analysoitaessa on perusteltua.
Studies on plutonium particles from Runit Island (Marshall Islands) soil indicated that the samples were weapon fuel fragments originating from two separate detonations: a safety test and a low-yield test.
Erilaisten analyyttisten menetelmien kehittyminen sekä synkrotronisäteilylähteiden lisääntynyt käyttömahdollisuus ovat laajentaneet potentiaalia tutkia non-destruktiivisesti (rakennetta tuhoamatta) ympäristössä esiintyviä radioaktiivisia hiukkasia.
Pu(III) and Am(III) are eluted from the ion chromatography column as anionic dipicolinate and oxalate complexes, respectively, and measured by alpha spectrometry.
Uusien erotusmenetelmien kehittämisessä sovelletaan mm. kromatografisia menetelmiä, jolloin saavutetaan perinteisiin radiokemiallisiin menetelmiin verrattuna etuja kuten ajansäästö, erotustehokkuuden paraneminen, ja automatisoinnin mahdollisuus.
Uranium in particle matrixes was mostly U(IV), but plutonium existed in some particles mainly as Pu(IV), and in others mainly as oxidized Pu(VI).
Huomattava osa ympäristöön kulkeutuvasta radioaktiivisuudesta on liittyneenä hiukkasiin siten että suurin osa aktiivisuudesta on keskittynyt lukumäärältään harvaan joukkoon suurikokoisia hiukkasia.
Proceeding from the on-line method developed for americium, a method was also developed for separating plutonium and americium.
Väitöstyö pitää myös sisällään kahden radiokemiallisen on-line -tyyppisen erotusmenetelmän kehittämisen.
The separated radiochemically pure americium fraction is measured by alpha spectrometry.
Analysoitaessa plutoniumia ja americiumia sisältäviä hiukkasia radiokemiallisesti on yleensä tarpeellista erottaa nämä alkuaineet toisistaan ennen niiden mittaamista.
Depending on the ligand, the activities of the catalysts in polymerisation can vary between 1 and 44000 kgPE/(mol*cat*h*bar).
Ligandista riippuen aktiivisuudet vaihtelevat välillä 1 ja 44000 kgPE/(mol*Ti*h*bar).
Malonates are considered to be suitable ligand pre-cursors since they can be produced by the simple reaction of any primary or secondary alcohol with malonylchloride, and thus they are easily modifiable.
Malonaatit ovat hyviä ligandeja myös siksi, että niitä voidaan valmistaa helposti mistä tahansa primaarisesta tai sekundäärisesta alkoholista ja malonyylikloridista.
The experimental part of the thesis is divided into two sections based on the monomers used in the polymerisations: Part A (ethene) and part B (caprolactone).
Työn kokeellinen osuus on jaettu kahteen osaan käytetyn monomeerin mukaan: osa A (eteeni) ja osa B (kaprolaktoni).
Based on the results obtained, the geometry of the catalyst together with the ligand substituents seem to play a major role in defining the catalytic activity.
Tulosten pohjalta voidaan sanoa, että titaanikompleksin geometrialla ja ligandien substituenteilla on suuri merkitys katalyytin aktiivisuuteen.
Full conversion of the monomer was achieved within 15 minutes with catalysts having a co-ordination number of 4 while after 22 hours full conversion was achieved with catalysts having a co-ordination number of 6.
Kaprolaktonin polymeroinneissa monomeerin täydellinen konversio saavutetaan 15 minuutissa katalyyteillä, joilla titaanin koordinaatioluku on 4 ja 22 tunnissa katalyyteillä, joilla koordinaatioluku on 6.
Part A: Titanium(IV) complexes bearing phenoxy-imino ligands are known to possess high ethene polymerisation activities after MAO activation.
Osa A: Titaani(IV)komplekseilla, joilla on fenoksi-imino-ligandeja, tiedetään olevan korkea polymerointiaktiivisuus eteenin polymeroinnissa MAO-aktivoinnin jälkeen.
Several mono-anionic alcoholates were also combined with Ti(NMe2)4 in different molar ratios and used as catalysts.
Lisäksi valmistettiin useita katalyyttejä yhdistämällä Ti(NMe2)4 erilaisten mono-anionisten alkoholien kanssa eri moolisuhteilla.
Reasons for the production of multimodal polyethene for a range of catalysts are also given.
Lisäksi käsitellään multimodaalisen polyeteenin muodostumista siirtymämetallipohjaisilla katalyyteillä.
The literature part of the thesis mainly reviews the results of the use of titanium catalysts for ethene and caprolactone polymerisation.
Kirjallisuuskatsauksessa käsitellään pääasiassa titaanikompleksien käyttöä eteenin ja kaprolaktonin polymeroinnissa.
Depending on the polymerisation temperature and the electronic and steric properties of the catalyst ligands, low to high molar mass values and uni- and multimodal polydispersity values can been observed.
Polymerointilämpötila sekä katalyyttien elektroniset ja steeriset tekijät vaikuttavat muodostuvan polyeteenin moolimassaan ja moolimassajakaumaan.
After treatment with MAO these complexes had polymerisation activities between 10 and 50 kgPE/(mol*cat*h*bar) and surprisingly low polydispersity values when compared with similar types of catalysts bearing the O?O chelate ligand.
MAO-aktivoinnin jälkeen nämä katalyytit tuottivat polyeteeniä aktiivisuuksilla 10-50 kgPE/(mol*Ti*h*bar).
On reaction, these two compounds formed an intermediate product selectively and quantitatively which was active in the ring-opening polymerisation of caprolactone.
Välituotteet muodostuivat kvantitatiivisesti ja selektiivisesti, ja niitä voitiin käyttää suoraan kaprolaktonin polymeroinneissa katalyytteinä.
Part B: One of the synthesis routes in the preparation of the above mentioned phenoxy-imino titanium dichloride complexes involved the use of Ti(NMe2)4 with a range of salicylaldimine type compounds.
OSA B: Yllä mainittujen kompleksien valmistuksessa käytettiin Ti(NMe2)4 useiden erilaisten salisyylialdimiinien kanssa.
Novel titanium(IV) complexes bearing malonate ligands were also synthesised.
Myös titaani(IV)komplekseja, joilla on malonaattiligandit, valmistettiin ja käytettiin eteenin polymeroinnissa.
In order to discover the reasons for these differences, 22 titanium(IV) complexes containing differently substituted phenoxy-imino derivatives as di- and tetradentate ligands were synthesised with high yields and used as homogeneous catalysts in ethene polymerisations.
Eroavaisuuksien syiden selvittämiseksi valmistettiin ja käytettiin eteenin polymeroinnissa 22 titaanikompleksia, joilla on kaksi- tai nelihampaisia ligandeja.
Computational methods were used to predict the geometry of the synthesised complexes and their configuration after activation.
Kokeellisten töiden lisäksi apuna käytettiin tietokonemallitusta selvitettäessä kompleksien rakennetta sekä neutraalissa että kationisessa muodossa.
The behaviour of titanium catalysts bearing phenoxy-imino ligands has been the focus of more detailed investigations in ethene polymerisation.
Eteenin polymeroinnissa yksityiskohtaisemmin tarkastellaan titaanikatalyyttejä, joilla on ligandeina kaksi fenoksi-iminoa.
Most of the production is carried out in catalyzed low pressure processes.
Suurin osa käytetyistä muoveista tuotetaan katalysoiduissa matalapaine prosesseissa.
The commodity plastics that are used in our everyday lives are based on polyolefin resins and they find wide variety of applications in several areas.
Muoveista valmistettuja materiaaleja käytetään useissa eri sovelluksissa ja kohtaamme niitä enenevässä määrin jokapäiväisessä elämässämme.
All together 14 complexes were synthesised and used as catalysts in ethene polymerizations.
Väitöskirja työn aikana valmistettiin useita uusia yhdisteitä joita käytettiin katalyytteinä eteenin polymeroinnissa.
As a consequence polymerization of ethene and α-olefins has been one of the focus areas for catalyst research both in industry and academia.
Tästä syystä paljon voimavaroja sekä teollisuudessa että akateemisessa tutkimuksessa on suunnattu uusien katalyyttien kehittämiseen.
The activities of the catalysts were affected by the changes in complex structure and also effects on the produced polymers were observed: molecular weights and molecular weight distributions were depended on the used catalyst structure.
Työssä vertailtiin useita katalyyttejä ja lisäksi valmistettiin useita erilaisia polymeerejä joiden ominaisuuksia voitiin kontrolloida katalyytin valinnalla ja olosuhteita muokkaamalla.
During last decade high-throughput techniques developed in pharmaceutical industries have been adopted into polyolefin research in order to speed-up and optimize the catalyst candidates.
Tästä syystä viimeisen vuosikymmenen aikana katalyytti-kehityksessä on otettu käyttöön uusia tekniikoita, jotka käyttävät täysin automatisoituja laitteistoja.
Enormous amount of effort have been dedicated to fine tune the processes and to obtain better control of the polymerization and to produce tailored polymer structures The literature review of the thesis concentrates on the use of Group IV metal complexes as catalysts for polymerization of ethene and branched α-olefins.
Tavoitteena on kontrolloida polymeerin, muovin raaka-aineen, rakennetta ja sitä kautta kehittää uusia tuotteita hyvinkin spesifisiin sovelluksiin.
This is why in this thesis the complex structures were designed so that the ligand frameworks could be fairly easily modified.
Tutkimuksessa joka on tehty tätä väitöskirjaa varten, on keskitytty uusien, helposti muokattavien katalyytti-kandidaattien valmistamiseen.
Effects of the ligand framework as well as mechanical and fluxional behaviour of the complexes are discussed.
Tuotetun muovin ominaisuuksiin voidaan vaikuttaa sekä prosessi-olosuhteilla että katalyytin valinnalla.
Some catalysts also produced bi- or multi-modal polymers.
Katalyytti-rakenteen muokkauksen havaittiin todella vaikuttavan tuotetun polymeerin rakenteeseen.
These methods can now be regarded as established method suitable for both academia and industry alike.
Näiden tekniikoiden avulla on mahdollista hyvin nopeasti vertailla eri katalyyttejä ja eri olosuhteita.
Parity violation in molecular magnetic resonance properties
Pariteettirikko molekyylien magneettisissa ominaisuuksissa
From the high-energy and atomic experiments it is known that the weak interaction does not conserve parity.
Hiukkasfysiikan ja atomitason kokeista tiedetään, että heikko vuorovaikutus ei säilytä peilisymmetriaa.
The Standard Model of particle physics consists of the quantum electrodynamics (QED) and the weak and strong nuclear interactions.
Hiukkasfysiikan standardimalli koostuu kvanttielektrodynamiikasta, heikosta vuorovaikutuksesta ja vahvasta vuorovaikutuksesta.
The weak nuclear interaction is responsible for decays of nuclei, among other things, and in principle, it should also effects at the molecular scale.
Heikko vuorovaikutus on osallisena mm. ydinten radioaktiivisessa hajoamisessa mutta periaatteessa se vaikuttaa myös stabiilien ytimien ja elektronien välillä, joten sillä on vaikutusta myös molekyylitasolla.
Unfortunately, all the estimates are below the experimental limits, but PV in some of the heavier molecules comes close to the present day experimental resolution.
Valitettavasti lasketut ennusteet ovat kuitenkin kokeellisen tarkkuuden alapuolella.
The strong nuclear interaction is hidden in interactions inside nuclei.
Vahva vuorovaikutus tapahtuu pääasiassa ydinten sisällä, joten sen suora vaikutus molekyylien ominaisuuksiin on olematon.
The topic of this thesis is how the weak interaction affects certain molecular magnetic properties, namely certain parameters of nuclear magnetic resonance (NMR) and electron spin resonance (ESR) spectroscopies.
Näiden eroavaisuuksien teoreettinen tutkiminen ydinmagneettisessa resonanssispektroskopiassa (NMR) ja elektronin spin resonanssispektroskopiassa on tämän väitöskirjan aihe.
The thesis consists of numerical estimates of NMR and ESR spectral parameters and investigations of the effects of different aspects of quantum chemical computations to them.
Jos eroavaisuus molekyylien ominaisuuksissa havaitaan NMR spektroskopiassa, voidaan yhdistämällä tulokset tarkkoihin laskuihin tehdä myös johtopäätöksiä ydinten ominaisuuksista.
All the aspects of quantum chemical electronic structure computations are found to be very important, which makes accurate computations challenging.
Väitöskirjassa on tutkittu eri menetelmien vaikutusta näiden ominaisuuksen laskemiseen ja havaittu, että eroavaisuuksien tarkka ennustaminen on laskennallisesti erittäin haastavaa.
This in turn will make the other enantiomer of a molecule energetically favorable than the other and also shifts the spectral lines of the mirror image pair of molecules into different directions creating a split.
Molekyylitasolla tämä ilmenee siten, että saman molekyylin erikätisillä muodoilla on hiukan erilaiset ominaisuudet.
Parity violation (PV) in molecules, however, has not been observed.
Ero ei kuitenkaan ole kaikissa tapauksissa kovin suuri, joten on mahdollista, että peilisymmetrian rikko havaitaan molekyylitasolla tulevaisuudessa.
The QED is the basis for molecular properties, and thus it defines much of the world we see.
Kvanttielektrodynamiikka kuvaa sähkömagneettista vuorovaikutusta kappaleiden välillä ja näin ollen molekyylitason ilmiöt johtuvat pääasiassa siitä.
The analytical methods utilized in this study are based on extraction chromatography.
Tutkimuksessa käytetyt analyyttiset menetelmät perustuvat ekstraktiokromatografiaan.
The variation in americium, curium and neptunium concentrations was great as well in peat samples collected in southern and central Finland in 1986 immediately after the Chernobyl accident.
Suurta pitoisuusvaihtelua havaittiin myös amerikiumilla, curiumilla ja neptuniumilla turvenäytteissä, jotka oli kerätty Etelä- ja Keski-Suomessa vuonna 1986 välittömästi Tshernobylin onnettomuuden jälkeen.
Highly varying atmospheric plutonium isotope concentrations and activity ratios were found at both Kurchatov (Kazakhstan), near the former Semipalatinsk test site, and Sodankylä (Finland).
Pintailman plutoniumisotooppien pitoisuudet ja aktiivisuussuhteet vaihtelivat suuresti sekä Kurchatovissa (Kazakhstan), lähellä entistä Semipalatinskin ydinkoepaikkaa, että Sodankylässä.
In Sodankylä, plutonium in the surface air originated from nuclear weapons testing, conducted mostly by USSR and USA before the sampling year 1963.
Sodankylässä pintailman plutonium oli peräisin pääasiassa Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen ennen vuotta 1963 (näytteenottovuosi) tekemistä ydinpommikokeista.
In this work, separation methods have been developed for the analysis of anthropogenic transuranium elements plutonium, americium, curium and neptunium from environmental samples contaminated by global nuclear weapons testing and the Chernobyl accident.
Tässä työssä kehitettiin erotusmenetelmiä transuraanialkuaineiden plutonium, amerikium, curium ja neptunium erottamiseksi globaalin ydinkoelaskeuman ja Tshernobylin onnettomuutta seuranneen laskeuman saastuttamista ympäristönäytteistä.
The main source of transuranium contamination in peats was from global nuclear test fallout, although there are wide regional differences in the fraction of Chernobyl-originated activity (of the total activity) for americium, curium and neptunium.
Tärkein transuraanien lähde turpeissa oli maailmanlaajuinen ydinpommikoelaskeuma, vaikka suuria paikallisia eroja esiintyi Tshernobyl-peräisen aktiivisuuden osuudessa kokonaisaktiivisuudesta.
The origin of plutonium is almost impossible to identify at Kurchatov, since hundreds of nuclear tests were performed at the Semipalatinsk test site.
Alueella tehdyistä sadoista ydinpommikokeista johtuen plutoniumin alkuperää on lähes mahdoton tunnistaa Kurchatovissa.
This type of gold nanoparticles have applications in diagnostics, sensors and cell imaging.
Tällaisilla kultananopartikkeleilla on sovelluksia mm. diagnostiikassa, sensoreina ja solukuvauksessa.
In RAFT polymerization, chain length, molar mass distribution, microstructure (tacticity and sequencing), composition and functionality can be controlled.
RAFT-polymeroinnilla polymeerien ketjunpituutta, moolimassajakaumaa, mikrorakennetta (taktisuus, järjestys), koostumusta ja funktionaalisuutta kyetään hallitsemaan.
This allows the synthesis of a variety of novel polymer architectures, such as block and graft copolymers, stars, hybride materials and bioconjugates.
Siten menetelmällä voidaan valmistaa uudenlaisia polymeeriarkkitektuureja, kuten blokki- ja tähtipolymeerejä, sekä hybridimateriaaleja ja biokonjugaatteja.
Controlled radical polymerization techniques, such as RAFT polymerization, are modern alternatives for preparing pre-designed polymers.
Kontrolloidut radikaalipolymerointimenetelmät, kuten RAFT-polymerointi, ovat moderni tapa valmistaa polymeerejä säädellysti.
In addition, control over tacticity in N-isopropylacrylamide polymerization was studied.
Työssä tutkittiin taktisuuden kontrollointia N-isopropyyliakryyliamidin RAFT-polymeroinnissa.
Amphiphiles have also applications as dispersants in coatings and cosmetics.
Amfifiilejä käytetään myös esimerkiksi apuaineina pinnoitteissa ja kosmetiikassa.
Organized Nanostructures of Thermoresponsive Poly(N-isopropylacrylamide) Block Copolymers Obtained Through Controlled RAFT Polymerization
Kontrolloidulla RAFT polymeroinnilla valmistettujen lämpöherkän poly(N-isopropyyliakryyliamidin) blokkikopolymeerien järjestyneet nanorakenteet
In all the block copolymer, one of the blocks was thermoresponsive poly(N-isopropylacrylamide).
Kaikissa blokkikopolymeereissä käytettiin lämpöherkkää poly(N-isopropyyliakryyliamidia).
In this work, amphiphilic di- and triblock copolymers were synthesized by RAFT polymerization, and their organization into specific structures at nanoscale was studied.
Tässä työssä RAFT-polymeroinnilla syntetisoitiin amfifiilisiä di- ja triblokkikopolymeerejä sekä tutkittiin niiden järjestymistä nanorakenteiksi.
Thus, polymers and studied materials were temperature sensitive.
Siten polymeerit ja tutkitut materiaalit reagoivat lämpötilanmuutokseen ympäristössä eli ovat ns. ympäristöherkkiä.
The self-organization of synthetic preformed polymers into controllable nanostuctures is one of the most promising topics in the material science.
Polymeeristen rakennuspalikoiden itsejärjestyminen, missä huolellisesti syntetisoidut polymeerit järjestyvät halutulla tavalla nanoskaalassa, on suosittu tutkimuskohde materiaalitieteessä.
It was shown that the association and optical properties of the gold nanoparticles grafted with smart polymers can be widely varied by pH and temperature.
Kun amfifiilisiä polymeerejä kiinnitettiin kultapartikkelin pinnalle, sen liuos- ja optisia ominaisuuksia voitiin säädellä pH:n ja lämpötilan avulla.