natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition to studying these factors separately, it was also studied if some of the personality traits increase vulnerability to the negative effects of media violence exposure.
Sen lisäksi, että näitä tekijöitä tarkasteltiin erikseen, pyrittiin myös selvittämään lisäävätkö jotkin persoonallisuuspiirteet haavoittuvuutta mediaväkivallan negatiivisille vaikutuksille.
Results and conclusions: Consistent with the hypotheses, media violence exposure was associated with violent behaviour.
Tulokset ja johtopäätökset: Hypoteesien mukaisesti mediaväkivallalle altistuminen oli yhteydessä nuorten väkivaltakäyttäytymiseen.
The purpose of this study was to find out if there are links between exposure to media violence, the Big Five -personality traits and youth violence.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää mediaväkivallalle altistumisen ja viiden suuren persoonallisuuspiirteen yhteyksiä nuorten väkivaltakäyttäytymiseen.
In addition it was hypothesized that these same personality traits increase vulnerability to the negative effects of media violence exposure.
Lisäksi asetettiin hypoteesi, että nämä samat persoonallisuuspiirteet lisäävät haavoittuvuutta mediaväkivallan negatiivisille vaikutuksille.
Low neuroticism was associated with committing an assault, and low openness to experience was associated with robbery with threatening behaviour.
Matala neuroottisuus oli yhteydessä pahoinpitelyyn ja matala avoimuus uhkaamalla varastamiseen.
It is important to try and recognize factors that can have an effect on violent behaviour.
On tärkeää pyrkiä selvittämään tekijöitä, jotka ovat väkivaltakäyttäytymisen taustalla, jotta näihin voidaan puuttua ajoissa.
Conscientiousness and extraversion had statistically significant interactions with media violence exposure with regards to violent behaviour.
Tunnollisuudella ja ekstroversiolla oli mediaväkivallalle altistumisen kanssa tilastollisesti merkitsevät yhdysvaikutukset väkivaltakäyttäytymiseen.
Based on earlier research it was hypothesized that exposure to violent games and violent movies is associated with violent behaviour.
Aiemman tutkimustiedon perusteella asetettiin hypoteesi, että mediaväkivallalle altistuminen on yhteydessä nuorten väkivaltakäyttäytymiseen.
The students completed two questionnaires: the first in the beginning of each course and the second during the courses.
Oppilaat vastasivat kahteen kyselylomakkeeseen: ensimmäiseen jokaisen kurssin alussa ja toiseen kurssien aikana.
The participants in the present study were 156 first-year students (aged 16–17 years) from a general upper secondary school in a small southwestern town in Finland.
Tutkimusaineisto kerättiin 156 lukion ensimmäisen vuoden opiskelijalta (iältään 16–17-vuotiaita) pienessä Lounais–Suomen kaupungissa.
Multidimensional perfectionism is regarded as consisting of both positive and negative dimensions, and it is seen as a significant personality characteristic in individuals in achievement contexts.
Moniulotteinen perfektionismi koostuu sekä positiivista että negatiivisista ulottuvuuksista, ja sitä pidetään merkittävänä persoonallisuuteen liittyvänä piirteenä saavutusympäristöissä.
It might be useful to take this into consideration at schools and in teaching, and to consider, if counselling needs to be given to those students.
Edellä mainitut tulokset olisi hyvä ottaa huomioon koulujen toiminnassa ja opetuksessa, ja pohtia, tulisiko etenkin edellä mainituille oppilaille antaa erityistä ohjausta.
The adaptive perfectionists had the highest aspiration level and they also lowered their grade goals the least.
Adaptiivisilla perfektionisteilla oli korkein tavoitetaso ja he myös alensivat arvosanatavoitteitaan muita ryhmiä vähemmän.
Distal goal setting refers to individuals' long-term goals, which, in the present study, are the grade goals that students have set for themselves.
Pitkän aikavälin tavoitteen asettamisella tarkoitetaan yksilöiden lähitulevaisuuteen liittyviä tavoitteita, ja tässä tutkimuksessa ne ovat oppilaiden itselleen asettamia arvosanatavoitteita.
By using TwoStep cluster analysis, three distinct perfectionism profiles (i.e., adaptive, maladaptive, and non-perfectionists) were extracted.
Ryhmittelyanalyysin avulla oppilaat jaettiin kolmeen perfektionismi-ryhmään (adaptiivisiin, maladaptiivisiin ja ei-perfektionistheihin).
The maladaptive and non-perfectionists are at the highest risk of adopting low aspiration levels, maladaptive achievement goal orientations, and have the tendency to revise their goals downwards.
Maladaptiivisilla ja ei-perfektionisteilla on suurin riski omaksua matalia tavoitetasoja sekä haitallisia tavoiteorientaatioita, ja heillä on myös selkeä taipumus alentaa tavoitteitaan.
Achievement goal orientations refer to individuals' generalized tendencies to favour certain types of goals and outcomes in achievement settings.
Tavoiteorientaatioilla viitataan yksilöiden vakiintuneisiin tapoihin valita tietynlaisia tavoitteita ja lopputulemia suoritusympäristöissä.
The Relationships Between Perfectionism, Achievement Goal Orientations, and Goal Setting
Yhteydet perfektionismin, tavoiteorientaatioiden ja tavoitteen asettamisen välillä
The purpose of the present study was to examine the relationships between multidimensional perfectionism, achievement goal orientations, and distal goal setting.
Tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella moniulotteisen perfektionismin, tavoite-orientaatioiden ja tavoitteen asettamisen välisiä yhteyksiä.
However, there has not been any previous studies concerning the relationship between multidimensional perfectionism and achievement goal orientations, which both play an important role in the adoption of goals and the interpretation of achievement contexts.
Aiemmissa tutkimuksissa on löydetty yhteys perfektionismin ja suoritustavoitteiden välillä sekä perfektionismin ja saavutustason välillä, mutta aiemmin ei ole kuitenkaan tutkittu moniulotteisen perfektionismin ja tavoiteorientaatioiden välistä yhteyttä, joilla molemmilla on perustavanlaatuinen rooli tavoitteiden asettamisessa sekä saavutusympäristöjen tulkinnassa.
The between-group differences on the achievement goal orientations, goal setting, and goal revision were examined through a series of univariate analyses of (co)variance based on the perfectionism profile membership.
Profiilien välisiä eroja tavoiteorientaatioissa, tavoitteen asettamisessa ja tavoitteiden uudelleen arvioinnissa tutkittiin erilaisten varianssianalyysien avulla.
As expected, the adaptive perfectionists were prone to adopt mastery-intrinsic, mastery-extrinsic, and performance-approach achievement goal orientations.
Oletusten mukaisesti adaptiiviset perfektionistit omaksuivat oppimis- ja saavutusorientaation sekä suoritus-lähestymisorientaation.
In contrast, the maladaptive perfectionists highlighted performance-avoidance and avoidance goal orientations, while the non-perfectionists did not highlight any of the orientations.
Maladaptiiviset perfektionistit taas korostivat suoritus-välttä-misorientaatiota sekä välttämisorientaatiota.
The findings suggest that students' perfectionistic characteristics have an influence on their achievement goal orientations, goal setting, and goal revision.
Näiden tutkimustulosten valossa voidaan todeta, että oppilaiden perfektionistisilla piirteillä on yhteys heidän tavoiteorientaatioihinsa, tavoitteen asettamiseen sekä tavoitteiden uudelleen arviointiin.
Thus, the assumption in the present study is that perfectionistic characteristics in students have an effect on the adoption of achievement goal orientations, distal goals, and also on the revision of those goals.
Niinpä tutkimuksen olettamuksena on, että perfektionistiset piirteet oppilaissa ennustavat sitä, millaisia tavoiteorientaatioita heillä on, millaisia pitkän aikavälin tavoitteita he asettavat itselleen, sekä sitä, miten he uudelleenarvioivat näitä tavoitteita.
The questionnaire was answered by 2797 respondents.
Kyselyyn vastasi 2797 vastaajaa.
The time spent on cleaning in households is 1–4 hours per week.
Kotitalouksien siivoukseen käyttämä aika on on 1-4 tuntia viikossa.
Household cleaning has not been studied in recent years.
Kodin siivousta on tutkittu vähän viime vuosina.
Home cleaning practises and attitudes : "It has to be clean but cleaning is not always so nice."
Kodin siivouskäytännöt ja siivoukseen suhtautuminen : "Siistiä sen olla pitää, mutta siivoaminen ei aina maistu."
Cleaning practices are influenced by environmental factors, social environment, society's cleaning standards, values, norms and personal attitudes.
Siivouskäytäntöihin näyttävät vaikuttavan ympäristötekijät, sosiaalinen ympäristö, yhteiskunnallinen siisteyskäsitys, arvot, normit ja oma siivoukseen suhtautuminen.
Cleaning practices are largely inherited from childhood home.
Siivouskäytännöt periytyvät lapsuudenkodista.
The open question was analyzed qualitatively by using classification.
Avoimen kysymyksen analysointiin käytettiin luokittelua.
The data was analyzed by using the SPSS-software.
Aineiston analyysissä käytettiin SPSS-ohjelmaa.
The research questions were: 1) What kind of cleaning practises do households have?
Tutkimuksen tarkoituksena on saada vastaus kolmeen tutkimuskysymykseen: 1) Millaisia siivouskäytäntöjä kotitalouksissa on?
In two thirds of the households cleaning was primarily carried out by a female family member.
Siivoustyöstä päättää ja siivouksen hoitaa kahdessa kolmasosassa kotitalouksista nainen.
The questionnaire contained structured questions and one open question.
Aineisto kerättiin www-kyselynä strukturoidulla e-kyselylomakkeella, joka sisälsi yhden avoimen kysymyksen.
Quantitative methods used in this study were the one-way analysis of variance and the exploratory factor analysis.
Aineiston kuvailu toteutettiin frekvenssijakaumia tutkimalla ja määrällisistä menetelmistä käytettiin yksisuuntaista varianssianalyysiä sekä eksploratiivista faktorianalyysiä.
The first aim of this study was to gain up to date information about household cleaning practices and attitudes.
Tämän tutkimuksen avulla haluttiin saada ajantasaista tietoa kotitalouksien siivouskäytännöistä ja kodin siivoukseen suhtautumisesta.
2) What kind of attitudes towards cleaning do people have?
2) Miten ihmiset suhtautuvat kodin siivoukseen?
The results of this study can be used in home economics teaching as well as in organizations providing household cleaning advice.
Siivoustutkimuksen tuloksia voi hyödyntää kotitalousopetuksessa sekä siivousneuvontaa tuottavissa järjestöissä.
1.1) Is it possible to type people's cleaning practices?
1.1) Voidaanko vastaajien siivouskäytäntöjä tutkimalla löytää erilaisia siivoojatyyppejä?
3) Do people need additional information about household cleaning?
3) Mistä kodin siivouksen aihealueista kaivattaisiin lisätietoa?
The first one was maintenance cleaning carried out often and the second one was basic cleaning done more rarely.
Kodin siivouskäytännöistä löytyivät tiheämmin tehtävä ylläpitosiivous sekä harvemmin tehtävä perussiivous.
By studying cleaning practices two types of cleaning frequencies were found.
Siivouskäytäntöjä tutkimalla selvitettiin myös, löytyykö vastaajista erilaisia siivoojatyyppejä.
By analyzing the respondents' cleaning attitudes a segmentation into clean-oriented cleaners and order-oriented cleaners could be made.
Siivoukseen suhtautumisesta löydettiin jako puhtaanapito- ja järjestyksenpito-orientoituneisiin siivoojiin.
The third aim was to find out whether people need additional information about household cleaning.
Lisäksi selvitettiin kodin siivouksen lisätiedon tarvetta.
Different cleaner types for example habit-oriented and easy-going cleaners could be found by studying cleaning practices.
Siivouskäytännöistä löydettiin eroavaisuuksia, joista muodostettiin erilaisia siivoojatyyppejä, kuten pakkopullaiset, lungit, siivous-orientoituneet ja tapaorientoituneet siivoojat.
Environmentally friendly cleaning was one of the subjects on which people wanted to get additional information.
Siivouksen lisätiedon tarpeesta nousi erityisesti esiin lisätiedon tarve siivouksen vaikutuksesta ympäristön hyvinvointiin.
In 580 cases both evaluations were available.
Näistä 580:nen osalta arvio on molemmilta.
Based on examiner observation 358 (59,7%) of subjects experienced little, medium or a lot of concentration difficulties.
Tutkijan arvion mukaan 358:lla (59,7%) ja tutkittavan arvion mukaan 419:llä (69%) oli vähän, kohtalaisesti tai paljon keskittymisvaikeuksia.
Observation of concentration difficulties by the examiner was available in 600 cases and self-evaluation by the examinee in 607 cases.
Aineisto koostuu 600:sta tutkijan ja 607:stä tutkittavan tekemästä keskittymisvaikeuden arviosta.
Functional subsystems of attention are crucial in cognitive processing and attention is related to cognitive performance.
Tarkkaavuuden toimintajärjestelmät ovat keskeisiä kognitiivisen toiminnan kannalta ja tarkkaavuuden on osoitettu vaikuttavan kognitiiviseen suoriutumiseen.
Concentration as a cognitive function is closely related to attention which has many definitions.
Keskittyminen viittaa kognitiivisena toimintona tarkkaavuuteen, jota on määritelty eri tavoin.
The association between concentration difficulties and cognitive task performance in the Finnish standardization sample of WAIS-IV
Keskittymisvaikeuksien yhteys kognitiiviseen tehtäväsuoriutumiseen WAIS-IV:n suomalaisessa standardointiaineistossa
This improves the reliability of the clinical evaluation of cognitive performance.
Tämän tutkimuksen tulosten avulla voidaan vahvistaa kliinisen kognitiivisen tutkimuksen luotettavuutta.
This Master's thesis is based on WAIS-IV's Finnish standardization sample.
Tässä pro gradu –tutkielmassa käytetään aineistona WAIS-IV:n suomalaista standardointiaineistoa.
One of the main purposes in clinical neuropsychological examination is to evaluate the optimal cognitive performance level of the examinee.
Koska kliinisessä neuropsykologisessa tutkimuksessa pyritään arvioimaan tutkittavan optimaalinen kognitiivinen suoritustaso, on keskeistä huomioida keskittymisvaikeuksien negatiivinen yhteys siihen.
Differences between the evaluations were found in distributions of concentration difficulties groups and in relations between concentration difficulties and cognitive task performance in WAIS-IV –test.
Tutkijan ja tutkittavan arviot erosivat toisistaan siinä, miten keskittymisvaikeudet jakautuivat kolmeen vaikeusasteryhmään ja olivat yhteydessä WAIS-IV:n kognitiiviseen tehtäväsuoriutumiseen.
The results show that concentration difficulties are common and they may have an overall negative relation to cognitive test performance.
Tämän tutkimuksen tulosten perusteella voidaan todeta, että keskittymisvaikeudet ovat yleisiä ja ne voivat olla kokonaisuudessaan yhteydessä heikompaan WAIS-IV:n tehtäväsuoriutumiseen.
Concentration difficulties evaluated by the researcher were related to almost all subtests, all indices, General Ability Index (GAI) and to Full Scale IQ (FSIQ) where as self reported concentration difficulties were not related to cognitive task performance in WAIS-IV –test.
Tutkijan arvion mukaan keskittymisvaikeudet olivat negatiivisesti yhteydessä lähes kaikkiin osatesteihin, kaikkiin indekseihin, Yleiseen kykyindeksiin ja Kokonaisälykkyysosamäärään.
The Wechsler Adult Intelligence Scale (WAIS) is a test designed to measure cognitive performance and the newest, fourth edition of the test (WAIS-IV) has also been standardized in Finland.
Kognitiivisia toimintoja voidaan puolestaan tutkia esimerkiksi Wechslerin kognitiivisten kykyjen testeillä, joista uusin Suomeen normitettu versio on WAIS-IV. Koska tarkkaavuus on keskeinen osa kognitiivisia toimintoja, on relevanttia tarkastella, miten tutkijan ja tutkittavan arvioimat keskittymisvaikeudet ovat yhteydessä WAIS-IV:n tehtäväsuoriutumiseen.
The sample consisted of 4059 Year 6 students from 102 primary schools and 4855 Year 9 students from 51 secondary schools.
Otoksessa oli 4059 kuudesluokkalaista 102 koulusta ja 4855 yhdeksäsluokkalaista 51 koulusta.
Study aims.
Tutkimuksen tavoitteet.
Crime behaviour can be influenced by individual characteristics such as lack of impulse control or social factors such as loose social controls.
Rikoskäyttäytymiseen voivat vaikuttaa yksilökohtaiset tekijät kuten huono impulssikontrolli tai sosiaaliset tekijät kuten heikot sosiaaliset siteet.
Personality was measured using an abbreviated Finnish version of the original Big Five Inventory of personality (BFI-S).
Persoonallisuutta arvioitiin lyhennetyllä suomenkielisellä versiolla viiden faktorin persoonallisuuden mittarista (BFI-S).
Agreeableness and Conscientiousness were linked with decreased delinquency, whereas Extroversion and Openness to experience were linked with increased delinquency.
Sovinnollisuus ja Tunnollisuus olivat yhteydessä vähentyneeseen rikoskäyttäytymiseen, kun taas Ulospäinsuuntautuneisuus ja Avoimuus olivat yhteydessä rikoskäyttäytymisen lisääntymiseen.
Family risk was assessed using a cumulative measure of five risk factors; parental unemployment, large family size, subjective ratings of poor financial situation, being from a divorced family and immigrant status.
Perheriskitekijöiden määrää arvioitiin viiden perheeseen liittyvän riskitekijän avulla; vanhempien työttömyys, suuri perhekoko, nuoren arvio perheen huonosta taloudellisesta tilanteesta, vanhempien ero ja maahanmuuttaja status.
Personality and family risk factors of juvenile crime in Finland
Persoonallisuuden ja perheriskitekijöiden yhteys nuorisorikollisuuteen Suomessa
The results of the mediator analyses suggest that the family risk factors may have increased personality dispositions to react in a certain way, which in turn added the risk of participating in criminal behaviour or protected youth from reacting through delinquency.
Mediaatioanalyysin tulokset viittaavat siihen, että perheriskitekijät ovat voineet vahvistaa luonteenomaista taipumusta reagoida, mikä on voinut joko nostaa riskiä rikoskäyttäytymiseen, tai on voinut suojella nuoria rikollisilta teoilta.
The primary aim of this study was to compare the effects of family risk factors and personality on juvenile crime in Finland.
Tutkimuksen tavoitteena oli verrata perheriskitekijöiden ja persoonallisuuden vaikutusta nuorisorikollisuuteen Suomessa.
After adjusting for gender and school year group both cumulative family risk and personality, apart from the dimension of Neuroticism, were found to be significant predictors of delinquency.
Kun sukupuoli ja luokkataso (6. tai 9. luokka) oli vakioitu, sekä perheriskitekijät että persoonallisuus, Neuroottisuutta lukuunottamatta, ennustivat rikoskäyttäytymistä.
The study data was from a Finnish cross-sectional self-report survey on youth crime collected in Spring 2012.
Tutkimusaineistona oli suomalainen valtakunnallinen nuorisorikollisuuskysely vuodelta 2012.
The expectation was that in the individualistic Finnish context personality would have a larger impact on youth's crime behaviour than family risk factors.
Oletuksena oli, että Suomessa persoonallisuudella olisi suurempi vaikutus nuorten rikoskäyttäytymiseen kuin perheriskitekijöillä.
The second aim of the study was to assess whether the impact of family risk factors on delinquency was partially mediated by personality.
Tutkimuksen toisena tavoitteena oli selvittää vaikuttavatko perheriskitekijät rikoskäyttäytymiseen persoonallisuuden kautta.
As hypothesized, personality had a larger effect on delinquency than cumulative family risk.
Persoonallisuudella oli suurempi vaikutus rikoskäyttäytymiseen kuin perheriskitekijöillä.
What the main risk factors for crime are can vary between different contexts.
Riippuu paljon kontekstista, mitkä riskitekijät ovat tärkeimpiä rikoskäyttäytymisen kannalta.
Personality also partially mediated the effect of cumulative family risk on delinquency.
Persoonallisuus myös osittain medioi perheriskitekijöiden vaikutusta nuorten rikoskäyttäytymiseen.
The causes of crime can also differ in adolescence when many people experiment with crime as compared to in adulthood.
Rikollisuuden syyt voivat myös erota merkittävästi eri ikäryhmissä, ja vaihdella vallitsevista elinolosuhteista ja kulttuurista riippuen.
However, including both personality and cumulative family risk in a model predicting delinquency produced the best predictive power.
Rikoskäyttäytymistä ennusti parhaiten malli, jossa oli mukana sekä persoonallisuus että perheriskitekijät.
Delinquency was measured through self-reports of crimes committed in the previous year and included 12 varied offences including eg.
Rikoskäyttäytymistä arvioitiin kysymällä nuorilta viimeisen vuoden aikana tehdyistä rikollisista teoista.
In the analysis of the data is utilized content analysis.
Analyysissa hyödynnettiin sisällön analyysia.
"Did I fly nicely?"
"Lensinkö minä hienosti?"
The target group of the educational experiment was 24 children.
Kohderyhmä oli 24 lapsen esiopetusryhmä.
If necessary, help was sought from a more capable individual and an adult was sought for attention and acknowledgement.
Tarvittaessa toimintaan haettiin apua osaavammalta ja aikuiselta voitiin pyytää huomiota tai kiitosta.
Negotiations where often non-verbal and handled through operation.
Neuvottelut käytiin usein sanattomasti, toiminnan kautta.
At the emotional Zone of proximal development animation created animation.
Emotionaalisella lähikehityksen vyöhykkeellä innostaminen loi innostamista.
Agency was shown as expression and realization or non-realization of ideas.
Toimijuus ilmeni ideoiden esittämisenä ja toteuttamisensa, tai toteuttamatta jättämisenä.
: A study of animation with preschool childen in a daycare center
: Innostamisen tutkimus päiväkodin esiopetusryhmässä
Results and conclusions: Communality was seen at the Zone of proximal development as peer learning for example in drawnings.
Tulokset ja johtopäätökset: Yhteisöllisyys näkyi lähikehityksen vyöhykkeellä vertaisoppimisena esimerkiksi piirtämisessä.
Hence animation increased the culture of communality where children can learn, open up and encourage themselves to act proactively and creatively to achieve a mutual goal, a drama performance.
Näin ollen innostaminen lisäsi yhteisöllisyyden kulttuuria, jossa lapset oppivat uutta ja rohkaistuivat toimimaan aloitteellisesti, aktiivisesti ja luovasti saavuttaakseen yhteisen tavoitteen, draamanesityksen.
Participation was shown as mutual ideation, doing, evaluation, decision making and diverse creation of culture between adults and children.
Osallisuus näkyi aikuisten ja lasten yhteisenä ideointina, tekemisenä, arviointina ja päättämisenä sekä moninaisena kulttuurin luomisena.
This was shown as cheering of others, appreciation of drama performances and as enthusiasm in ones own activity.
Tämä näkyi toisten kannustamisena ja draamaesitysten arvostamisena sekä oman toiminnan intona.
This study applies and experiments sociocultural animation by the means of drama, and examines in which ways animation appears as communality, agency and participation in a kindergarten preschool group.
Tutkimuksessa sovelletaan ja kokeillaan sosiokulttuurista innostamista draaman keinoin sekä selvitetään, millä tavoin innostaminen näkyy yhteisöllisyytenä, toimijuutena ja osallisuutena päiväkodin esiopetusryhmässä.
Methods: This study was made in spring 2012 in a day-carecenter near Helsinki and it took six days.
Menetelmät: Tutkimus toteutettiin päiväkodissa pääkaupunkiseudulla keväällä 2012.
In a social pedagogy and a free education is known sosio-cultural animation, that has come to Finland by Leena Kurki (2000).
Sosiaalipedagogiassa ja vapaassa sivistystyössä on tunnettu Leena Kurjen (2000) sosiokulttuurisen innostamisen teoria, jossa on piirteitä eri teorioista ja käytännöistä.
In this study a connection to Kurki's sociocultural animation is searched from todays's child-oriented thoughts and from Vygotsky's sociocultural theory.
Tekemässäni tutkimuksessa haetaan yhteyttä Kurjen sosiokulttuuriseen innostamiseen nykyisistä lapsilähtöisistä ajatuksista ja Vygotskyn sosiokulttuurisesta teoriasta.