natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The results, however, suggest that maternal and paternal ratings about the stability of child temperament may be more alike regarding to older children, which should be further examined in future research.
Tulokset kuitenkin viittaavat siihen, että vanhempien arviot lapsen temperamentin pysyvyydestä saattavat olla yhdenmukaisempia vanhempien lasten kohdalla, mitä olisi tulevissa tutkimuksissa hyvä vielä tarkemmin selvittää.
However, there are only few studies that have monitored the development of temperament until adolescence.
Tutkimukset, joissa lapsen temperamentin kehittymistä on seurattu nuoruusikään asti, ovat kuitenkin vielä vähälukuisia.
The stability of temperament from infancy to early adolescence : comparison of maternal and paternal ratings
Temperamentin pysyvyys vauvaiästä varhaisnuoruuteen : äidin ja isän arvioiden vertailu
No direct association was found between temperament in infancy and temperament in early adolescence.
Vauvaiän ja varhaisnuoruuden temperamentin välillä ei havaittu suoraa yhteyttä.
Effortful control in middle childhood was associated with higher level of positive emotionality and lower level of negative emotionality in early adolescence.
Tahdonalainen itsesäätely oli yhteydessä korkeampaan positiiviseen emotionaalisuuteen ja matalampaan negatiiviseen emotionaalisuuteen nuoruusiässä.
Several studies have demonstrated both homo- and heterotypic stability of child temperament at least from infancy to middle childhood.
Useissa tutkimuksissa lapsen temperamentilla onkin havaittu sekä homo- että heterotyyppistä pysyvyyttä ainakin vauvaiästä keskilapsuuteen asti.
In addition, most studies have relied exclusively on maternal reports although fathers make important contributions to their children’s lives and can be considered comparable informants of their children’s behavior.
Lisäksi valtaosassa tutkimuksista temperamentin arvioijana on käytetty yksinomaan lapsen äitiä, vaikka isän asemaa lapsen elämässä ja valmiuksia arvioida lapsen ominaisuuksia voidaan pitää yhtäläisinä äidin kanssa.
The results of this study support prior research and theoretical expectation of the stability of child temperament and the comparability of mother and father ratings.
Tutkimuksen tulokset antavat tukea teoreettisesti oletetulle ja aiemmissa tutkimuksissa havaitulle temperamentin pysyvyydelle ja vanhempien arvioiden vertailukelpoisuudelle.
Negative emotionality in middle childhood was associated with lower levels of positive emotionality and effortful control in early adolescence.
Negatiivinen emotionaalisuus keskilapsuudessa oli yhteydessä matalampaan positiiviseen emotionaalisuuteen ja matalampaan tahdonalaiseen itsesäätelyyn nuoruusiässä.
Results and conclusions: On the level of temperament dimensions homotypic stability was found from infancy to middle childhood and from middle childhood to early adolescence.
Tulokset ja johtopäätökset: Lapsen temperamentin yläpiirteillä havaittiin homotyyppistä pysyvyyttä ainakin vauvaiästä keskilapsuuteen ja keskilapsuudesta varhaisnuoruuteen.
Objectives: Stability over time is a core assumption concerning the definition of temperament or the constellation of biologically based tendencies to behave and experience the world.
Tavoitteet: Temperamentin eli yksilön biologisesti pohjautuvien käyttäytymis- ja kokemistaipumusten keskeinen ominaisuus on pysyvyys eri ikäkausien läpi.
This study addressed the stability of child temperament on the level of both higher order temperament dimensions and individual temperament traits from infancy to middle childhood and further to early adolescence.
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin lapsen temperamentin suhteellista pysyvyyttä sekä ala- että yläpiirteiden tasolla vauvaiästä keskilapsuuden kautta varhaisnuoruuteen.
On the level of individual temperament traits homotypic stability was found from infancy to middle childhood and from middle childhood to early adolescence according to maternal ratings.
Temperamentin alapiirteiden tasolla homotyyppistä pysyvyyttä havaittiin äidin arvioiden mukaan vauvaiästä keskilapsuuteen ja keskilapsuudesta varhaisnuoruuteen.
According to paternal ratings homotypic stability was found only for one trait from infancy to middle childhood.
Isien arvioiden mukaan vain yhdellä piirteellä havaittiin homotyyppistä pysyvyyttä vauvaiästä keskilapsuuteen, mutta keskilapsuudesta varhaisnuoruuteen pysyvyyttä havaittiin vastaavasti kuin äidin arvioilla.
Heterotypic continuity was found for negative emotionality and effortful control from middle childhood to early adolescence.
Keskilapsuuden negatiivisella emotionaalisuudella ja tahdonalaisella itsesäätelyllä havaittiin heterotyyppistä jatkuvuutta nuoruusiän temperamenttiin.
Anticholinergic drug use in long-term care facilities
Antikolinergisten lääkkeiden käyttö ympärivuorokautisen hoivan asukkailla
In Studies I and II the residents in long-term care facilities were about 84 years of age and mostly female.
Tutkittavat asuivat joko vanhainkodissa tai palveluasumisessa ja olivat keskimäärin yli 80-vuotiaita.
The aim of this study was to explore the use of DAPs in long-term care facilities (LTCFs), and their associated factors, in particular psychological well-being (PWB), Health-related Quality of Life (HRQOL), and mortality.
Väitöstutkimuksen tavoitteena oli selvittää antikolinergisten lääkkeiden käyttöä ja niihin liittyviä tekijöitä, erityisesti psyykkistä hyvinvointia, terveyteen liittyvää elämänlaatua ja kuolleisuutta helsinkiläisillä ympärivuorokautisen hoidon asukkailla vuosina 2003-2017.
There are several international criteria concerning DAPs and anticholinergic burden.
Monilla lääkkeillä on antikolinergisia vaikutuksia.
In addition, the relationship of DAPs with Quality of Life (QOL) among older people has received very little attention.
Psyykkisen hyvinvoinnin - elämänlaadun yhden osa-alueen - ja antikolinergien käytön välisestä yhteydestä on hyvin vähän aiempaa tutkimustietoa.
DAPs seem to be prescribed to younger individuals and those with better cognition, whereas the cognitively more impaired are spared them.
Antikolinergien käyttö painottui nuorempiin ikäryhmiin sekä niihin, joilla oli parempi kognitio.
The results showing an association between anticholinergic burden and poorer PWB are worrisome, and further studies are warranted to investigate this topic.
Niin ikään suuremman antikolinergisen kuorman ja heikomman psyykkisen hyvinvoinnin välillä näytti olevan yhteys, mikä on huolestuttava löydös.
Some favorable trends concerning DAP use in LTCFs during recent years, such as decrease of ARS scores in NHs, or disappearance of certain high potential DAPs, were observed.
Suotuisiakin muutoksia havaittiin, kuten se että tiettyjen vahvojen antikolinergien, kuten antihistamiini hydroksitsiinin käyttö loppui kokonaan seuranta-aikana.
Older multimorbid people in declining health as regards cognitive and physical performance are especially vulnerable to these adverse effects, such as dizziness, confusion and cognitive decline.
Antikolinergien tunnettuja haittavaikutuksia ovat mm. suun kuivuminen, huimaus ja kognition heikkeneminen.
Despite clinical guidelines which advise against the use of DAPs, they have remained widely used in this frail population of older adults in long-term care, as roughly one in two residents in LTCFs use them.
Huolimatta suosituksista ja siitä, että nykyisin näiden lääkkeiden haitoista iäkkäillä tiedetään enemmän, ei antikolinergien käyttö ole vähentynyt lähivuosien aikana, vaan palveluasumisessa suuntaus on ollut jopa kasvava.
Furthermore, the relationships between anticholinergic burden and associated factors were also investigated by comparing three internationally well-established anticholinergic scales.
Lisäksi selvitettiin kolmen eri antikolinergikriteeristön yhteneväisyyksiä ja eroavaisuuksia sekä niiden kykyä psyykkisen hyvinvoinnin ennustajana.
Overall, residents with dementia, poor nutritional status, and dependency on another person’s assistance had lower HRQOL than those without dementia, those well-nourished or not dependent.
Sen sijaan antikolinergien käytön ja psyykkisen hyvinvoinnin välillä todettiin yhteys siten että antikolinergeja käyttävien psyykkinen hyvinvointi oli huonompi kuin heidän, joilla ei ollut näitä lääkkeitä käytössä.
Cumulative DAP use, reflecting a greater anticholinergic burden, increases the risks of adverse outcomes.
Haitat myös lisääntyvät usean antikolinergin samanaikaisessa käytössä, jolloin puhutaan antikolinergisesta kuormasta.
However, after stratification according to cognitive and functional status, no significant differences in HRQOL between the ARS-score groups were any longer seen.
Toimintakyvyn, ravitsemuksen ja kognition mukaan ryhmiteltynä antikolinergisen kuorman ja terveyteen liittyvään elämänlaadun välillä ei havaittu yhteyttä.
Drugs with anticholinergic properties (DAPs) are known to have a large spectrum of adverse effects affecting both the peripheral and central nervous system.
Haittavaikutukset ilmenevät usein voimakkaampina käytettäessä lääkkeitä, joilla on vahva antikolinerginen potentiaali.
All background data on demographic factors, medication use, and diagnoses of chronic and acute medical conditions were retrieved from medical records.
Iäkkäiden lääkityksen säännölliseen arviointiin ja sen myötä antikolinergisten lääkkeiden ja antikolinergisen kuorman tunnistamiseen tulisi kiinnittää entistä enemmän huomiota.
The medications were classified according to WHO Anatomical Therapeutic Chemical (ATC) criteria.
Tietyt psyykenlääkkeet olivat yleisimmin käytössä olevia antikolinergisia lääkkeitä.
Trained study nurses performed the assessments needed, using the same structured study protocol at each time point.
Joka toisella oli säännöllisessä käytössä jokin antikolinerginen lääke.
The three scales included partly the same, but mostly different drugs, and the scales only partly overlapped each other.
Yksiselitteistä määritelmää antikolinergiselle lääkkeelle ei ole, vaan eriäviä kriteeristöjä ja listauksia on kansainvälisessä kirjallisuudessa lukuisia.
The origin of molecular hydrogen in bedrock
Molekyylisen vedyn alkuperä kallioperässä
Volume of H2 (0,4 %) differed considerably when compared with the previous study (28 %).
H2 pitoisuus (0,4 %) erosi huomattavasti aiemmin mitatusta (28 %).
There are many challenges in the sampling of deep and narrow bore holes, especially related to the intention of preserving original conditions and also preventing gas contamination.
Näytteenottoon syvistä ja kapeista kairarei’istä sisältyy haasteita liittyen varsinkin alkuperäisten olosuhteiden säilyttämiseen ja kaasukontaminaation välttämiseen.
High amounts of H2 have been observed worldwide in deep bedrock aquifers.
Vetyä (H2) on havaittu maailmanlaajuisesti suuria määriä syvällä kallioperän halkeamissa olevissa pohjavesissä.
H2O–H2 system re-equilibrates relatively fast in a geologic timescale, which means that the possible isotopic fingerprint of H2 origin is lost.
H2O–H2 -systeemi tasapainottuu verrattain nopeasti geologisella aikaskaalalla, jolloin mahdollinen informaatio H2 alkuperästä menetetään.
There wasn’t any clear correlation with host rock lithology and H2 concentration nor α (H2O–H2) either, except in Juuka, where lithology, α (H2O–H2), pH, and H2/He ratio summoned with high H2 volume (12,8 %) strongly indicates serpentinization as origin of H2.
Suoraa korrelaatiota ei havaittu myöskään litologian ja H2 määrän tai α (H2O–H2) kanssa, paitsi Juuassa, jossa litologia, α (H2O–H2), veden pH ja H2/He -suhde yhdistettynä korkeaan H2 pitoisuuteen (12,8 %) viittaisi vahvasti serpentinisaatioon H2 lähteenä.
In the results, isotope geochemical analyses were applied by using H2O–H2 system as a geothermometer.
Tuloksiin sovellettiin mm. isotooppigeogemiallinen analyysi käyttäen H2O–H2 -systeemiä geotermometrinä.
As part of the study, in the summer of 2019 new sampling was conducted in the Pinomäki borehole, in Pori by using tube sampling method and also field measurements were applied.
Osana tutkimusta kesällä 2019 suoritettiin uusi vesi- ja kaasunäytteenotto Porin Pinomäen kairareiästä letkuprofiilimenetelmällä ja suoritettiin samalla kenttämittauksia.
Sources and interaction processes of H2 within bedrock are poorly known so far, but recognizing those are important on order to identify risks related to various deep bedrock utilizing projects, such as repository of the nuclear waste.
Sen alkuperä ja vuorovaikutusprosessit kallioperässä tunnetaan huonosti, mutta niiden selvittäminen on tärkeää mm. kallioperän hyödyntämiseen tähtääviin projekteihin, kuten ydinjätteen loppusijoitukseen liittyvien riskien tunnistamiseksi.
Results of the water analysis from Pori borehole were consistent with previous studies thus confirming two distinct water layers.
Pinomäen kairareiän vesianalyysien tulokset vahvistivat aikaisemmat tutkimukset kahdesta selkeästi erilaisesta vesikerroksesta.
Samples were later analyzed with ion chromatographic and spectrometric methods.
Saadut vesi- ja kaasunäytteet analysointiin ionikromatografisilla ja spektrometrisilla menetelmillä.
α (H2O–H2) values were partially in similar range as fractionation related to some specific hydrogen forming processes, but there wasn’t a clear connection and values from different processes were overlapping each other.
α (H2O–H2) arvot vastasivat osittain H2 fraktioitumista sitä tuottavissa prosesseissa, mutta selkeää yhteyttä ei löytynyt ja toisaalta monet prosessit saattavat tuottaa samankaltaisia arvoja.
Results of the isotopic composition of the hydrogen gas revealed extremely low values from -816 to -848 ‰ relative VSMOW which are among the most depleted δ2H-H2 values ever measured in the world.
H2 oli isotooppikoostumukseltaan hyvin köyhtynyttä 2H suhteen ja mitatut arvot -816…-848 ‰ VSMOW ovat alimpien maailmalla mitattujen joukossa.
In this study, H2 isotope data collected in previous studies in Finland from Pori, Pyhäsalmi, Juuka and Outokumpu deep bore holes representing various lithologies were used.
Tutkimusaineistoon kuului aiemmin Suomessa kerättyä dataa H2 liittyen Porin, Pyhäsalmen, Juuan ja Outokummun syväkairarei’istä, joiden litologioissa on vaihtelua.
In addition to α (H2O–H2), other parameters such as relative gas volumes, isotopic composition of water, temperature data, water pH, H2/He ratio of gasses were summarized.
Myös kaasujen suhteelliset tilavuudet, veden stabiilit isotoopit, lämpödata, veden pH, kaasujen H2/He -suhde olivat tarkastelussa.
In addition to further H2 sampling, recommendations for further studies include studying H2 producing reactors to investigate the effect of different H2 forming process to the isotope fractionation of H2.
Jatkotutkimuksia ajatellen voisi olla hyödyllistä lisänäytteenottojen lisäksi tutkia esim. reaktorikokeilla erilaisten H2 tuottavien prosessien vaikutuksia H2 isotooppifraktioitumiseen.
In addition, several proposed low temperature H2 producing processes were reviewed via literature in order to investigate if α (H2O–H2) might help to identify the source of H2.
Lisäksi perehdyttiin tieteellisten julkaisujen kautta matalissa lämpötiloissa H2 tuottaviin prosesseihin tarkoituksena selvittää isotooppigeokemiallisin menetelmin, että voiko α (H2O–H2) antaa vihjeitä H2 alkuperästä.
On the other hand, since H2 was clearly in a disequilibrium state, it might indicate the presence of possible active H2 forming processes.
Toisaalta koska kairareikien H2 ei ollut tasapainottunut, niin tutkimusaineiston kairareikien kallioperässä voi tulkita olevan mahdollisesti aktiivisia H2 tuottavia prosesseja.
Aim of this study was to investigate if there is a correlation between H2 or fractionation factor α (H2O–H2) and the lithology of the host rock.
Päämääränä oli tutkia H2 määrän ja fraktioitumiskertoimen α (H2O–H2) mahdollista korrelaatiota ympäröivän kallioperän litologian kanssa.
According to isotope analysis, in most of the boreholes in the study, except Outokumpu, H2 is not in equilibrium with groundwater when compared to in situ temperatures.
Tutkimuksen kairareikien H2 koostumukset osoittivat isotooppianalyysin perusteella tasapainottumista pohjaveden suhteen lähinnä Outokummussa.
Philosophers Stanley Cavell, who sustained the orientation of Ordinary Language Philosophy – the original context for Austin’s philosophy – and Judith Butler, who has expanded the range of performativity from speech to, for instance, the fields of gender theory and political activism, feature as the most important participants in the discussion.
Tässä kehityskulussa painottuu ensinnäkin erityisesti Stanley Cavellin myötä yhteys ’tavallisen kielen filosofiaan’, filosofian suuntaukseen, joka oli Austinin ajattelun alkuperäinen konteksti, ja toiseksi performatiivisuuden suhde valtaan, normeihin ja konventioihin.
Veijo Meri – Kalle Holmberg, dir. Kalle Holmberg) and it was performed at Tampere Workers’ Theatre as the 100th anniversary production of the theatre in 2001.
Väitöskirjani esitysanalyyttisessa osuudessa keskityn tutkimaan Kalle Holmbergin Tampereen Työväen Teatteriin ohjaamaa esitystä Tulitikkuja lainaamassa eli elämän ihmeellisyys (2001).
The production was a multilayered and palimpsestuous composition that combined an adaptation of a popular classic, Tulitikkuja lainaamassa (Gone to Borrow Matches) by Maiju Lassila, with a selection of related texts both from literary and biographical sources.
Teatterin tyylilajien ja traditioiden lisäksi paikannan esitystä määrittäviä normeja ja konventioita Tulitikkuja lainaamassa -romaanista tehtyjen sovitusten esitystraditiosta sekä vaihtelevasta suhtautumisesta kirjailija Maiju Lassilaan / Irmari Rantamalaan / Algot Untolaan.
The discussion about the concepts of the performative, performativity and a speech act is multifaceted and ramified.
Draaman, teatterin ja esitystutkimuksen aloille performatiivisuus ja Austinin ajattelun pohjalta kehitetty puhetekojen teoria ovat rantautuneet useassa eri vaiheessa ja muodossa, ja niitä on sovellettu moniin eri tarkoituksiin.
This study presents an introduction to Austin’s original theorization about exploring speech as action.
Austin keskittyi puhetekoihin; omassa tutkimuksessani tarkasteltavana ovat teatterilliset teot.
The main source for this discussion is How to Do Things with Words (1962), a book that was posthumously composed and edited based on Austin’s lecture notes.
Toinen yhdistävä tekijä on lähtötekstien, Austinin luentojen pohjalta kirjaksi kootun How to Do Things with Words -teoksen ja Lassilan Tulitikkuja lainaamassa -romaanin näennäinen helppolukuisuus ja -tulkintaisuus, ja niiden tulkintatraditioiden jakaantuminen.
The analysis of the aesthetic features of the production, the conventions to which it relates, its contexts and intertexts as well as its relation to the assumed audience exposes fractures in the conception of theatre and the identification assumed to its spectators.
Tarkastelen esitystä ja sen taiteellisia ratkaisuja suhteessa teatterin traditioihin ja tyylilajeihin ja tunnistan niissä niin modernin kuin postmodernin sekä eeppisen teatterin ominaispiirteitä.
The focus of the study is two-fold.
Mahdolliset avioliitot ovat myös kertomuksen henkilöiden keskeinen puheenaihe.
The case study for which the majority of this dissertation is dedicated is called Tulitikkuja lainaamassa eli elämän ihmeellisyys (Gone to Borrow Matches or The Strangeness of Life) (adapt.
Untolan asema sodan hävinneen punaisen puolen marttyyrina oli esityksessä merkittävä tekijä erityisesti koska Tulitikkuja lainaamassa eli elämän ihmeellisyys kuului TTT:n 100-vuotisjuhlaohjelmistoon.
First the trajectory of the concept is examined and an appropriate interpretation to suit the purposes of performance analysis is formulated.
Performatiivisuuden käsitettä on sekä sovellettu että teoretisoitu monin eri tavoin ja useista eri lähtökohdista, eikä käsitys siitä, mistä performatiivisuudessa on kyse, ole vakiintunut yhdenmukaiseksi.
A debate between Jacques Derrida and John R. Searle is discussed thoroughly because of its further influence, particularly in the fields of theatre and performance studies, which is the home ground of this study.
Muotoilen oman tulkintani performatiivisuudesta J. L. Austinin filosofisen ajattelun pohjalta, jota ovat vieneet eteenpäin filosofit Jacques Derrida, Stanley Cavell ja Judith Butler sekä kirjallisuudentutkija Shoshana Felman.
The continuation of the discussion on performativity is presented selectively.
Lähestyn väitöskirjassani teatteriesitystä performatiivisuuden näkökulmasta.
My study shows how an analysis that explores a theatre production from the viewpoint of performativity offers a possibility for a nuanced understanding of a theatre production as a communicative act whose success is dependent on several aspects in the entirety of the deed.
J. L. Austinin performatiivisten puhetekojen muistetuin esimerkki on avioliiton solmiminen, jossa muutamien henkilöiden oikeissa olosuhteissa lausumat ilmaukset muuttavat kahden ihmisen keskinäisen suhteen juridisesti, kulttuurisesti ja sosiaalisesti määritellyksi liitoksi.
The school is expected to support the future skills of the pupils.
Koululta odotetaan oppilaiden tulevaisuustaitojen tukemista.
The step-by-step process based on the pedagogical model made the process clear and transparent.
Pedagogisen mallin mukainen projektin eteneminen teki prosessista selkeän ja läpinäkyvän.
Research has shown that methods and models that focus not only on solving a problem, but also on the people who solve the problem are important in teaching.
Tutkimus osoittaa, että sellaiset menetelmät ja mallit, joissa ei keskitytä pelkästään ongelman ratkaisemiseen vaan myös ongelmaa ratkaiseviin henkilöihin ovat opetuksessa tärkeitä.
In order for teachers to be able to guide the learners’ innovative activities, it is important that teachers themselves have a broad understanding and skills related to these processes.
Jotta opettajat voivat ohjata oppilaiden uutta luovaa toimintaa, on tärkeää, että opettajilla itsellään on laaja ymmärrys ja taidot näihin prosesseihin liittyen.
However, in-service teachers raised concerns regarding guidance not being valued as much in school as teaching.
Opettajat nostavat esille huolen, ettei ohjaamista arvosteta koulussa yhtä paljon, kuin opettamista.
However, only a process in which the pupil is involved in all its stages, including planning and goal setting, is relevant to the pupil and allows going deeper, leading to the pupils’ commitment.
Kuitenkin vain prosessi, jossa oppilas saa olla mukana sen kaikissa vaiheissa, suunnittelu ja tavoitteiden asettaminen mukaan lukien, ja jonka hän kokee merkitykselliseksi ja johon hän voi syventyä, johtaa sitoutumiseen.
According to the analysis, being allowed to make choices in the problem-solving process and seeing the process leading to output is related to commitment and thus to motivation and learning.
Se, että ongelmanratkaisun prosessiin osallistuja saa tehdä valintoja ja näkee prosessin johtavan tuotokseen, on yhteydessä sitoutumiseen ja sitä kautta motivaatioon ja oppimiseen.
The research also provides new insights into the guidance of problem-solving processes and how these processes can be used to support learning and the development of thinking skills.
Tutkimus antaa uutta tietoa ongelmanratkaisuprosessien ohjaamiseen ja siihen, miten näiden prosessien avulla voidaan tukea oppimista ja ajattelutaitojen kehittymistä.
However, the results also suggest that there seem to be a number of barriers to the use of creative problem-solving methods in teaching, such as not being familiar with or able to use them, or that they only promote learning for some students, lack of time or attitude towards the practice of using problem-solving tools in teaching.
Tulosten mukaan luovan ongelmanratkaisun työtapojen käytölle näyttäisi olevan useita esteitä, kuten se, ettei niitä tunneta tai osata käyttää tai että ne edistävät vain joidenkin oppilaiden oppimista, niiden harjoitteluun ei riitä aikaa tai esteenä on asenne.