natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Secondly, firms providing district heating to users outside their plant area are more likely to have close and multidimensional relations with the local public sector.
Infrastruktuuria tuottavien yritysten suhteet paikalliseen julkisvaltaan ovat tyypillisesti tiiviitä, eivätkä yritykset halua luopua näiden suhteiden ja infrastruktuurin tuottamiseen perustuvasta järjestelmästä.
Using a unique dataset of 404 large and medium-sized industrial enterprises in 40 regions of Russia, the essay examines public infrastructure provision by Russian industrial enterprises.
Kolmannessa esseessä hyödynnetään laajaa yrityshaastatteluaineistoa ja tarkastellaan yritysten osallistumista paikallisen infrastruktuurin tuottamiseen.
The papers present a combination of both theoretical and empirical analysis on some of the key issues Russia has faced during its somewhat troublesome transformation from state-controlled command economy to market-based economy.
Niiden yhteinen teema on alueiden ja paikallishallinnon rooli Venäjän talouden transitiossa.
The main research questions are: what were the rules that influenced the timber trade; and by whom they were set up?
Millaisia olivat kauppakirjojen ehdot ja kuka määritti ne?
The forest organisations such as Central Forestry Board Tapio (Keskusmetsäseura Tapio) and associations of forest owners (metsänhoitoyhdistykset) helped private forest owners in gaining more control over the timber marking.
Myös Keskusmetsäseura Tapio, metsänhoitolautakunnat ja metsänhoitoyhdistykset opastivat metsänomistajia puukaupan solmimisessa.
These written and unwritten rules regulated, for instance, the timber marking and measurement.
Sen sijaan he vaikuttivat kauppakirjoissa tarkemmin määrittelemättömiin puukaupan vaiheisiin, kuten leimaukseen ja mittaukseen.
This research investigates the rules conformed to this timber trade.
Teos selittää puukaupan sääntöjen historiallista kehitystä ja tarjoaa lukijalle taustatietoja tämän päivän puukaupan tarkasteluun.
The Central Union of Agricultural Producers (MTK) negotiated with the Central Association of Finnish Woodworking Industries (SPKL) about changing the rules of the measurement practices.
Metsäteollisuus yhtenäisti puukaupan sääntöjä mm. Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton (SPKL) puitteissa.
This changed in the 1930s as the private forest owners and their organisations became more active.
Metsänomistajat saivat muutoksia puukaupan sääntöihin vasta 1930-luvulla, jolloin metsänomistajakunta oli aiempaa järjestäytyneempi ja metsäteollisuus kärsi ajoittain puupulasta.
In the timber trade the seller (forest owner) and the buyer (the employee of the forest company) agreed to the rules of the timber trade.
Puukaupassa myyjä (yksityismetsänomistaja) ja ostaja (metsäteollisuusyritys) sopivat puumäärän ja kauppahinnan ohella mm. leimauksesta, mittauksesta ja kauppahinnan maksusta.
The Finnish forest industry bought more than half of the timber used in factories and sawmills in the 1930s from non-industrial private forests (NIPF).
Väitöskirjassa selvitetään, miten metsäteollisuus osti tarvitsemansa puun itäsuomalaisilta yksityismetsänomistajilta vuosina 1919−1939.
Despite this the forest companies were still in charge of the measurement process in most cases.
Metsäteollisuus vastasi edelleen puutavaranmittauksesta, mutta säädösten asettamissa rajoissa.
In timber marking, the forest owner selected trees to be included in the timber trade and gained more information, which he could use in the negotiations.
Leimausluettelot lisäsivät myyjien tietoa puuston määrästä ja arvosta, mikä kohensi heidän neuvotteluasemaansa.
Earlier the relative weakness of the private forest organisations had diminished their negotiation positions.
Metsänomistajien valmiuksia neuvotella puukaupan säännöistä heikensivät metsänomistajakunnan ja heitä tukeneiden organisaatioiden hajanaisuus.
Even though SPKL did not support any changes, the new timber measurement law was accepted in the year 1938.
Puutavaranmittausta muutettiin vuonna 1938 säädöksin, jotka määrittivät mittauksen toteuttamisen ja asettivat viralliset mittaajat ratkomaan mittaukseen liittyneitä riitoja.
At the same time the forest industry experienced a shortage of timber, especially pulp wood, and this provided the private forest owners with more leverage.
Maataloustuottajain Keskusliitto vaikutti erityisesti puutavaranmittauslain valmisteluun ja metsänhoitolautakunnat ja -yhdistykset yksityismetsien leimaukseen.
Neither the private forest owners nor the forest organisations had much influence over these contracts.
1900-luvun alussa metsäteollisuus asetti kauppakirjojen ehdot eivätkä yksityismetsänomistajat pystyneet niihin merkittävästi vaikuttamaan.
Moreover, the written reminiscences collected by the Finnish Literature Society in the early 1970s were used to analyse the views of individual sellers and buyers.
Tutkimusajanjakson alussa metsäteollisuus päätti ostettujen yksityismetsien leimaamisesta, mutta viimeistään 1930-luvulla metsänomistajien edustajat leimasivat merkittävän osan myytävistä metsistä ennen puukaupan solmimista.
Socialist Realism instead of Formalism : the Formation and Development of the Soviet Music Control System 1932-1950
Sosialistista realismia formalismin sijaan: neuvostomusiikin kontrollijärjestelmän synty ja kehitys 1932-1950
With my new archival findings I give a more detailed picture of the financial background for the 1948 campaign.
Uusien arkistolöytöjen avulla luon aikaisempaa yksityiskohtaisemman kuvan vuoden 1948 anti-formalismikampanjan taloudellisista taustoista.
My detailed discussion of such case-studies as Ivan Dzerzhinskii’s The Quiet Don, Dmitrii Shostakovich’s Lady Macbeth of Mtsensk District, Vano Muradeli’s The Great Friendship, Sergei Prokofiev’s Story of a Real Man, Tikhon Khrennikov’s Frol Skobeev and Evgenii Zhukovskii’s From All One’s Heart backs with documentary precision the historically revisionist model of the development of Soviet music.
Tutkimukseni Ivan Dzerzhinskin Hiljaa virtaa Don, Dmitri Shostakovitshin Mtsenskin kihlakunnan Lady Macbeth, Vano Muradelin Suuri ystävyys, Sergei Prokofievin Tarina todellisesta ihmisestä, Tihon Hrennikovin Frol Skobeev ja Evgenii Zhukovskin Täydestä sydämestä oopperoista tukee totalitarismia kritisoivaa, revisionistista näkemystä neuvostojärjestelmästä ja sen toiminnasta.
At the same time the independence of the significal financial authorities of Soviet theatres was restricted.
Myös teattereiden taloudellista itsenäisyyttä rajoitettiin.
I show that musical discussions developed as bureaucratic ritualistic arenas, where it became more important to reveal the heretical composers, making scapegoats of them, and requiring them to perform self-criticism, than to give directions on how to reach the artistic goals of Socialist Realism.
Siksi musiikin keskusteluista syntyi byrokraattisia ritualistisia areenoja, joissa tuli paljon tärkeämmäksi paljastaa "harhaoppiset" säveltäjät ja vaatia heitä esittämään kritiikkiä ja itsekritiikkiä kuin antaa konkreettisia ohjeita sosialistisen realismin vaikeasti tulkittavan määritelmän mukaisten oopperoiden säveltämiseksi.
Accusations of formalism were connected to the criticism of the conciderable financial, material and social privileges these composers enjoyed in the leadership of the Union.
Formalismisyytöksiä vahvistivat heidän nauttimiinsa huomattaviin taloudellisiin, aineellisiin ja sosiaalisiin etuisuuksiin samanaikaisesti kohdistuva kritiikki.
In February 1948, composers belonging to the elite of the Union of Soviet Composers, e.g. Dmitri Shostakovich and Sergei Prokofiev, were accused in a Central Committee Resolution of formalism, as been under the influence of western modernism.
Neuvostoliiton säveltäjäeliittiin kuuluneita säveltäjiä, kuten Dmitri Shostakovishia ja Sergei Prokofievia syytettiin formalismista, lännen modernismin vaikutteista Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean päätöslauselmassa helmikuussa 1948.
I have studied the control of the composition, staging and reception of the opera case-studies, which remain obscure in the West despite a growing scholarly interest in them, and have created a detailed picture of the foundation and development of the Soviet music control system in 1932-1950.
Laajaa arkistoaineistoa hyödyntäen olen analysoinut lännessä sangen tuntemattomiksi jääneiden oopperoiden säveltämisen ja näyttämöllepanon valvontaa ja vastaanottoa ja luonut siten yksityiskohtaisen kuvan Neuvostoliiton musiikin valvontajärjestelmän synnystä ja kehityksestä vuosina 1932-1950.
The cuts in the governmental funding allocated to Soviet theatres contradicted the intensified ideological demands for Soviet operas.
Oopperateattereiden rahoituksen vähentäminen oli kuitenkin ristiriidassa oopperaan kohdistuneiden ideologisten vaatimusten kanssa.
The independent position of the music funding organization of the Union of Soviet Composers (Muzfond) to decide on its finances was an exceptional phenomenon in the Soviet Union and contradicted the strivings to strengthen the control of Soviet music.
Neuvostoliiton säveltäjäliiton rahoitusorganisaation (Muzfond) itsenäisyys päättää taloudestaan oli Neuvostoliitossa ainutlaatuinen asia ja selvästi ristiriidassa musiikkipoliittisen järjestelmän vuoden 1948 kampanjan aikana vahvistuneiden kontrollipyrkimyksien kanssa.
The financial audits of the Union of Soviet Composers did not, however, change the elite status of some of its composers, except for maybe a short duration in some cases.
Säveltäjäliiton talouden tarkastukset eivät kuitenkaan muuttaneet pitkäksi aikaa säveltäjäliiton eliitin asemaa.
Because the representatives of the party and government organs controlling operas could not define which kind of music represented Socialist Realism, the system as it developed during the 1930s and 1940s did not function effectively enough in order to create such a centralised control of Soviet music, still less could Soviet operas fulfil the highly ambiguous aesthetics of Socialist Realism.
Kun musiikkia valvovat puolue- ja hallintovirkailijat eivät osanneet määritellä, millainen sosialistista realismia edustavan oopperan pitäisi käytännössä olla, musiikin valvontajärjestelmä ei voinut toimia tarpeeksi tehokkaasti.
When one opera was found to be unacceptable, this lead to a strengthening of control by the party leadership, which lead to more operas, one after the other, to be revealed as failures.
Oopperoiden toistuvat epäonnistumiset lisäsivät kontrollia ja johtivat uusiin oopperoihin, jotka eivät miellyttäneet puoluejohtoa.
Whereas it has been widely assumed in the public that the Soviet music policy system had a "top-down" structure of control and command that directly affected musical creativity, in fact my research shows that the relations between the different levels of the music policy system were vague, and the viewpoints of its representatives differed from each other.
Olen kuitenkin osoittanut väitöskirjassani, että Neuvostoliiton musiikkipoliittisen järjestelmän eri elinten väliset valta- ja vastuusuhteet olivat epäselvät ja niiden edustajat erimielisiä oopperoista ja niiden kontrollista.
The effect on consumer sentiment is ambiguous.
Vaikutus kuluttajien luottamukseen on epäselvä.
It is found that measurement errors have affected aggregate production or investment in Finland, United States, United Kingdom and Sweden.
Havaitsin, että bruttokansantuotteen mittausvirheet ovat vaikuttaneet tulevaan kokonaistuotantoon tai investointeihin Suomessa, Yhdysvalloissa, Englannissa ja Ruotsissa.
This thesis aims to verify the applicability of these findings to other countries, as well as study the link between measurement errors in gross domestic product and sentiment.
Työni tavoitteena on yleistää nämä tulokset muihin maihin ja lisäksi selvittää bruttokansantuotteeseen sisältyvän mittausvirheen vaikutusta odotuksiin.
Additionally it has been demonstrated that measurement errors in the Index of Leading Indicators affect forecasts by professional economists as well as future industrial production in the United States.
Lisäksi on osoitettu, että mittausvirheet Leading Indicators –komposiitti-indikaattorissa vaikuttavat talousennusteisiin ja tulevaan teolliseen tuotantoon Yhdysvalloissa.
The relationship between measurement errors and future output is explored using data from Finland, United States, United Kingdom, New Zealand and Sweden.
Tutkin bruttokansantuotteen mittausvirheiden vaikutuksia tulevaan tuotantoon Suomen, Yhdysvaltojen, Englannin, Uuden-Seelannin ja Ruotsin aineistoilla.
Previous empirical studies suggest that measurement errors in gross national product affect future aggregate production in the United States.
Aiemmin tehdyt empiiriset tutkimukset ovat osoittaneet, että mittausvirheet bruttokansantulossa vaikuttavat tulevaan bruttokansantuloon Yhdysvalloissa.
This thesis is primarily empirical, so the theoretical basis, strategic complementarity, is discussed quite briefly.
Empiirisen tutkimukseni taustalla oleva teoreettinen oletus on strateginen komplementaarisuus.
This measurement error can be gauged as the difference between the latest revised statistic and its initial announcement.
Niinpä ensimmäisiin julkistuksiin sisältyy mittausvirhettä, jota voidaan kuvata viimeisimmän ja ensimmäisen tilastojulkistuksen erotuksena.
In this circumstance a statistical announcement which suggests aggregate production is high would increase each agent’s incentive to produce, thus resulting in higher aggregate production.
Näin ollen tilastojulkistus, jonka mukaan kokonaistuotanto on suurta, luo insentiivin jokaiselle yksittäiselle toimijalle tuottaa enemmän.
Initial announcements of aggregate production are subject to measurement error, because many of the data required to compile the statistics are produced with a lag.
Ensimmäiset kokonaistuotantoa kuvaavat tilastot ovat luonteeltaan ennakollisia, koska tilastojen laatimiseen tarvittavat lähdeaineistot valmistuvat viiveellä.
Assuming aggregate production statistics help forecast future aggregate production, these measurement errors are expected to affect macroeconomic forecasts.
Olettaen, että kokonaistuotantotilastot auttavat tulevan kokonaistuotannon ennustamisessa, näiden mittausvirheiden pitäisi vaikuttaa makroennusteisiin ja toimijoiden odotuksiin.
In this way the existence of strategic complementarity provides the theoretical basis for output fluctuations caused by measurement mistakes in aggregate production statistics.
Strategisen komplementaarisuuden vallitessa mittausvirheet kokonaistuotantotilastoissa voivat aiheuttaa suhdannevaihteluita.
Assuming agents’ macroeconomic forecasts affect their production choices, these measurement errors should affect future output through sentiment.
Jos toimijoiden makroennusteet vaikuttavat tulevaan tuotantoon, niin mittausvirheet vaikuttavat odotusten kautta myös tulevaan tuotantoon.
Professional forecasts and consumer sentiment in the United States and Finland, as well as producer sentiment in Finland, are used as the measures of sentiment.
Odotusten osalta käytän aineistona ammattiennustajien tekemiä kokonaistuotantoennusteita ja kuluttajabarometria Suomesta ja Yhdysvalloista sekä yritysten suhdannebarometria Suomesta.
Using statistical techniques it is found that measurement errors in gross domestic product affect forecasts and producer sentiment.
Tilastollisin menetelmin havaitsin, että mittausvirheet bruttokansantuotteessa vaikuttavat kokonaistuotantoennusteisiin ja yritysten suhdannenäkymiin.
This thesis studies empirically whether measurement errors in aggregate production statistics affect sentiment and future output.
Tässä työssä tutkin empiirisesti kokonaistuotantotilastojen ensimmäisiin julkistuksiin sisältyvän mittausvirheen vaikutusta odotuksiin ja tulevaan tuotantoon.
This thesis explores the relationship between measurement errors in gross domestic production and sentiment and future output.
Työssäni käsitellään bruttokansantuotteen mittausvirheen vaikutuksia odotuksiin ja tulevaan tuotantoon.
However, it is a model in which higher aggregate production increases each agent’s incentive to produce.
Kyseessä on oletus, jonka mukaan jokaisen toimijan insentiivi tuottaa on positiivisesti riippuvainen kokonaistuotannon määrästä.
Are liberal values such as individuality, autonomy and liberty; and democratic values such as equality, inclusion and popular sovereignty mutually conflictual or supportive?
Ovatko liberaalit arvot, kuten yksilöllisyys, autonomia sekä vapaus; ja demokraattiset arvot, kuten tasa-arvo sekä yhteiskunnallisen moninaisuuden sisällyttäminen päätöksentekoon, keskenään ristiriidassa vai tukevatko ne toisiaan?
Are individual rights threatened by public participation in politics; do constitutionally protected rights limit the inclusiveness of democratic processes?
Uhkaisiko kansalaisten laajempi osallistuminen poliittiseen päätöksentekoon yksilöiden oikeuksia, vai rajoittaako oikeuksien suojaaminen perustuslailla kansanvallan toteutumista?
The central concepts are: liberalism, democracy, legitimacy, deliberation, inclusion, equality, diversity, conflict, public sphere, rights, individualism, universalism and contextuality.
Tutkimuksessa käytettyjä keskeisiä käsitteitä ovat demokratia, oikeudet, vallan oikeutus, julkisuus, liberalismi, avoin keskustelu, osallistuminen, konflikti, tasa-arvo, moninaisuus.
Democratic Legitimacy and the Politics of Rights : A comparative analysis of the conceptual relationship between democracy and rights in contemporary political theories
Democratic Legitimacy and the Politics of Rights on politiikan teorian tutkimus, joka analysoi vallan oikeutusta, selvittää kansanvallan suhdetta yksilön oikeuksiin ja vertailee oikeuksien asemaa erilaisissa nykyajan politiikan teorioissa.
The relationship between rights and democracy is studied through the following questions: are rights to be seen as external constraints to democracy or as objects of democratic decision making processes?
Keskeiset kysymykset, joihin tutkimus etsii vastauksia, ovat: onko yksilön oikeudet nähtävä kansanvallan ulkoa annettuna perustana, johon poliittisella päätöksenteolla ei saa puuttua edes enemmistön tuella, vai tulisiko ne nähdä ensisijaisesti poliittisten päätösten kohteena?
The central argument promoted in the thesis is that while the deconstruction of modern rationalism indicates that rights are political constructions as opposed to externally given moral constraints to politics, this insight does not delegitimize the politics of universal rights as an inherent part of democratic institutions.
Vaikka kritiikki osoittaa oikeuksien olevan poliittisten päätösten hedelmiä eikä luonnosta annettuja sääntöjä, oikeudet kytkeytyvät erottamattomasti kansanvallan omiin ihanteisiin.
The research indicates that democracy and universal individual rights are mutually interdependent rather than oppositional; and that democracy is more dependent on an unconditional protection of universal individual rights when it is conceived as inclusive, participatory and plural; as opposed to robust majoritarian rule.
Tutkimuksessa vertailukohteina ovat kolme lähestymistapaa: perinteinen liberaalidemokraattinen teoria, jonka mukaan yksilön oikeudet muodostavat vallan oikeutuksen tärkeimmän perustan; neuvottelevan demokratian teoria, joka pyrkii lisäämään kansalaisten osallistumista julkiseen päätöksentekoon ja joka näkee oikeudet sekä kansanvallan mahdollistajina että poliittisten päätösten kohteena; ja radikaali demokratian teoria, joka pyrkii sisällyttämään päätöksentekoon kaikki sosiaaliset ryhmät ja poliittiset opit ilman, että yleiset oikeudet asettaisivat rajoja julkisen keskustelun sisällölle.
Analyzing feminist critique of liberal discourse, the dissertation also raises the question about Enlightenment ideals in current political debates: are the universal norms of liberal democracy inherently dependent on the rationalist grand narratives of modernity and incompatible with the ideal of diversity?
Tutkimus osoittaa, että vaikka kritiikki perinteisen edustuksellisen demokratian riittämättömästä kyvystä sisällyttää kaikkien kansalaisten näkökulmia päätöksentekoon on usein aiheellista, yksilönoikeuksista tinkiminen ei voi lisätä kansanvallan moninaisuutta, tasa-arvoisuutta eikä demokraattisuutta.
Democratic Legitimacy and the Politics of Rights is a research in normative political theory, based on comparative analysis of contemporary democratic theories, classified roughly as conventional liberal, deliberative democratic and radical democratic.
Tutkimuksessa perehdytään myös feministisen teorian ja radikaalidemokraattisten teorioiden puitteissa esitettyyn oikeusajattelun kritiikkiin.
Anti-Semitism in Finnish journals and literature 1918-1944
Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918-1944
There had been cycles in the activity of anti-Semitic writing in Finland, obvious peaks appearing in 1918 1919, 1929 1931, 1933 1938 and 1942 1944.
Kirjoitusten määrässä voi nähdä selkeät huiput vuosien 1918 1919, 1929 1931, 1933 1938 ja 1942 1944 aikana.
Of the 433 magazines, journals and newspapers which were used in this study, 71 or 16.4 per cent had at least one article that can be identified as anti-Semitic; especially the magazines of national socialists and other extreme right parties were making anti-Semitic annotations.
Tutkimuksessa käytetyistä 433 aikakauslehdistä 71:ssä eli 16,4 prosentissa oli ainakin yksi juutalaisvastainen kirjoitus.
The main sources of this study have been over 400 Finnish periodicals and magazines, literature and text books published between 1918 and 1944.
Tutkimuksen lähdemateriaalina ovat yli 400 suomalaista aikakauslehteä, jotka ilmestyivät vuosien 1918 ja 1944 välillä sekä lisäksi aikalaiskirjallisuutta, oppikirjoja ja arkistomateriaalia.
Several known Finnish anti-Semitic writers had some kind of link with Germany.
Monen juutalaisvastaisesti kirjoittaneen elämänvaiheista löytyykin suora yhteys Saksaan.
The theory of Jews as outsiders has been a popular explanation as well as xenophobia, chimerical anti-Semitism and the socio-economic models.
Juutalaisvastaisuutta on pyritty selittämään erilaisilla malleilla, kuten ulkopuolisuudella, toiseudella, ksenofobialla, sosioekonomisilla ja harhamallisilla selitysmalleilla.
This vast number of magazines includes those of the army and the civil guard, religion, humour and the papers of the Finnish extreme right.
Aikakauslehtimateriaali on hyvin kattavasti läpikäyty ja mukana on erilaisia lehtiä pilalehdistä armeijan ja suojeluskuntien julkaisuihin, uskonnollisista lehdistä äärioikeiston julkaisuihin.
At least half of these known writers had studied at the university, including as many as 10 priests.
Selkeästi juutalaisvastaisia mielipiteitä esittäneitä kirjoittajia oli puolestaan 50: yli puolella heistä oli yliopistokoulutus ja erityisesti pappien osuus oli lähdemateriaalissa suuri, sillä heitä oli kaikkiaan kymmenen.
A proof of the slight influence of these extreme right anti-Semitic ideas is that, beside the tightening of policy towards Jewish immigrants in 1938 and the handing over of eight of these refugees to Germany in 1942, the official policy of Finland never became anti-Semitic.
Juutalaisvastaisuus ei myöskään koskaan, lukuun ottamatta pakolaispolitiikan tiukennusta ja kahdeksan pakolaisen luovutusta Saksaan, tullut Suomen valtion viralliseksi politiikaksi.
As was stated before, despite the cycles in the number of writings, there does not appear to have been any noticeable change in public opinion.
Vaikka juutalaisvastaisessa kirjoittelussa näkyi selkeitä syklejä, ei mikään osoita, että ihmisten suhtautumisessa olisi noina aikoina tapahtunut laajemmin huomattavia muutoksia.
The immoral acts associated with Jews in the articles were mostly regarded as universal habits, qualities and/or modes of action, that is, unconnected with any particular Finnish Jew.
Juutalaisvastaisten henkilöiden kirjoituksissa juutalaisiin liitetyt paheet olivat luonteeltaan yleisiä, niitä ei edes yritetty yhdistää kehenkään nimettyyn suomalaiseen juutalaiseen vaan niiden väitettiin olevan yleisesti juutalaisten ominaisuuksia tai toimintatapoja.