natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Relevant scientific literature in epigenetics was gathered and used to produce both sets of materials.
Molempia materiaaleja varten perehdyttiin myös epigenetiikan teoriaan.
The most common resource teachers used to study epigenetics was non-scientific magazines.
Yleisin syy, miksi vastaajat eivät olleet opiskelleet epigenetiikkaa itsenäisesti, oli kiire.
The form of the continuing educational material for teachers is online material, which was one of the most common requests among the teachers who answered the survey.
Yksi eniten toivotuista muodoista täydennyskoulutusmateriaalille oli verkkomateriaali, joka valikoitui tässä tutkielmassa tuotetun materiaalin muodoksi.
Predictions about the impact of the materials on teachers’ and students’ understanding about epigenetics cannot be made either, since learning is an active process which requires effort from the learner.
Materiaalien toimivuutta on myös vaikea ennustaa, sillä vaikka täydennyskoulutusmateriaali sisältäisi kaiken tiedon, mitä biologian aineenopettaja epigenetiikasta tarvitsisi, on opettajalla itsellään parantuneen aineenhallinnan saavuttamisessa keskeinen rooli.
Epigenetic regulation was introduced as a new subject matter in National Core Curriculum for General Upper Secondary Schools 2015 in Finland.
Tarve täydennys- ja opetusmateriaalin tarpeelle nousi vuoden 2015 Lukion opetussuunnitelman perusteiden myötä, sillä "Solu ja perinnöllisyys (BI3)" -kurssille oli lisätty epigeneettinen säätely uutena opetettavana asiana.
In the study survey, the teachers reported specific individual educational needs which were acknowledged in the production of both sets of materials, alongside literature listed earlier.
Kyselyllä kartoitettuja opettajien toiveita ja tutkimuskirjallisuutta hyödyntäen tuotettiin kaksi erillistä materiaalikokonaisuutta.
Other possible questions for research or study designs could be about biology teachers’ expertise and continuing education in Finland.
Lisäksi tutkielman tulosten perusteella nousi useita mahdollisia tutkimuskysymyksiä liittyen aineenopettajien täydennyskouluttautumiseen ja aineenhallintaan yleisellä tasolla.
For example, the efficacy of the materials could be studied in a practical classroom situation.
Tutkielman yhteydessä syntyneitä mielenkiintoisia jatkotutkimusmahdollisuuksia ovat esimerkiksi materiaalin toimivuuteen liittyvät tutkimusasetelmat.
Both materials produced in this thesis meet the teachers’ requests revealed in the survey.
Tuotetut materiaalit vastaavat hyvin kyselyssä ilmenneitä opettajien tarpeita, vaikka kaikkia toiveita ei kyettykään toteuttamaan.
Biology teachers’ needs for material in epigenetics were studied with a survey which was distributed to the Biology and Geography Teachers’ Union’s e-mail list subscribers.
Biologian opettajien tarpeita ja toiveita täydennyskoulutus- ja lukioon soveltuvan opetusmateriaalin suhteen, sekä opettajien aiempaa epigenetiikan opiskelua kartoitettiin kyselytutkimuksella.
The form of educational material for upper secondary school teaching was most commonly requested to be online text or educational video.
Lukioon soveltuvan opetusmateriaalin muodoksi 6 toivoi verkkomateriaalia ja 5 opetusvideota.
Both populations have however, begun to recover, and their numbers have increased since the 1970s.
Molemmat populaatiot ovat kuitenkin alkaneet elpyä ja hylkeiden määrä onkin ollut kasvussa 1970-luvulta lähtien.
In Finland, fishermen have reported significant economic losses, and many consider seals as the main threat to their livelihood.
Suomessa kalastajat ovat ilmoittaneet merkittäviä taloudellisia tappioita ja monet pitävätkin hylkeitä suurimpana uhkana toimeentulolleen.
In order to achieve sustainable seal management, more information on their diet is thus needed.
Kestävän hyljekannanhoidon saavuttamiseksi, tarvitaankin niiden ruokavaliosta lisää ajankohtaista tietoa.
A total of 15 prey taxa, of which 13 fish species or groups were identified.
Kaiken kaikkiaan 15 saalisryhmää, joista 13 oli kalalajeja – tai ryhmiä tunnistettiin.
The Baltic ringed (Pusa hispida botnica) and grey seal (Halichoerus grypus) populations have experienced dramatic changes in their abundances since the early 20th century, when their populations were much larger than today but since then have declined due to over exploitation and reproductive challenges linked to environmental pollutants.
Itämerennorpan (Pusa hispida botnica) ja hallin (Halichoerus grypus) populaatiot ovat kokeneet dramaattisia muutoksia Itämeressä 1900-luvun alusta lähtien, jolloin niiden kannat olivat paljon suuremmat kuin nykyään, mutta jotka ovat sen jälkeen pienentyneet liiallisen pyynnin ja ympäristömyrkkyjen aiheuttamien lisääntymisongelmien takia.
This increase has led to more seal-inflicted damages to coastal fisheries resulting in the demand to control their populations.
Kasvaneet hyljekannat ovat johtaneet rannikkokalastukselle aiheutuvien vahinkojen lisääntymiseen ja sen myötä vaatimuksiin rajoittaa hyljekantoja.
Therefore, to shed light on the diet composition of Baltic seals in Finland, I examined the stomach contents from 156 ringed and 73 grey seals collected in 2017 across the Finnish sea area.
Tämän vuoksi tutkin vuonna 2017 Suomen merialueilla metsästettyjen 156 itämerennorpan ja 73 hallin mahan sisällön.
Furthermore, I analysed dietary differences between demographic factors (i.e. age and sex), and seals from different geographic regions.
Lisäksi tutkin demografisten tekijöiden (iän ja sukupuolen) ja eri alkuperäalueiden aiheuttamia eroja hylkeiden ruokavalioon.
Other important prey were gobies (Gobiidae), smelt (Osmerus eperlanus) and common whitefish (Coregonus lavaretus).
Muita tärkeitä lajeja olivat tokot (Gobiidae), kuore (Osmerus eperlanus) ja siika (Coregonus lavaretus).
However, our knowledge on the diet composition and foraging behaviour of Baltic ringed and grey seals in Finnish sea area is lacking.
Itämerennorpan ja hallin ruokavalion koostumuksesta ja ruokailutottumuksista Suomen merialueilla tiedetään kuitenkin vain vähän.
Ringed seal diet was dominated by benthic isopod Saduria entomon that was recovered from over half of the stomachs.
Itämerennorpan ruokavaliota hallitsi kilkki (Saduria entomon), jota esiintyi yli puolessa kaikista mahoista.
Other prey did not contribute substantially to grey seal diet. Additionally, the results of this study showed differences in diet composition between seals of different age and sex.
Tämän tutkimuksen tulokset osoittivat lisäksi eroja eri ikäisten ja sukupuolta olevien hylkeiden ruokavaliossa.
In addition to Saduria entomon, herring (Clupea harengus) were the most important fish species consumed.
Kilkin jälkeen, tärkein saalislaji oli silakka (Clupea harengus).
Laboratory work was conducted in Finnish Environment Institute’s (SYKE) Marine Research Laboratory in Viikki.
Laboratoriotyö suoritettiin Suomen ympäristökeskuksen (SYKE) merikeskuksen laboratorion tiloissa Viikissä.
As for now there is no ready-made methods.
Seurantaa varten ei ole kuitenkaan vielä valmiita menetelmiä.
Two smallest size classes (25-100 μm) made up 80 % of all the particles found.
Pienimmät kaksi kokoluokkaa (25-100 μm) vastasivat noin 80 % kaikista löydetyistä hiukkasista.
The Marine Strategy Framework Directive requires European member states to monitor the state of the marine waters, which includes also micro sized litter in subtidal sediments.
Meristrategiadirektiivi velvoittaa Euroopan unionin jäsenvaltiot seuraamaan meren tilaa, mihin sisältyy mikroroskien määrien arviointi merenpohjan sedimentistä.
Microplastics are small 1–5000 μm plastic particles, which can be found all around the world.
Mikromuovit ovat halkaisijaltaan 1–5000 μm kokoisia muovikappaleita, joita löytyy ympäristöstä kaikkialla maailmassa.
Microplastics in northern Baltic Sea bottom sediments : distribution and method development
Mikromuovit pohjoisen Itämeren pohjasedimentissä : alueellinen vaihtelu ja menetelmäkehitys
Smallest and second smallest size fractions differed significantly from three largest size classes.
Pienin kokoluokka erosi merkitsevästi neljästä suurimmasta ja toiseksi pienin kokoluokka kolmesta suurimmasta.
After extraction and purification, sample filters were fluorescent stained with Nile red dye and photographed with camera attached to stereomicroscope under fluorescent light.
Erottelun jälkeen näytteet värjättiin niilinpuna-värillä ja suodattimet kuvattiin stereomikroskooppiin kiinnitetyllä kameralla fluoresoivalla valolla.
Greatest concentrations, 22 microplastics per gram of dry sediment, was found from Porvoo, which differed significantly from Kotka and Vaasa.
Suurimmat mikromuovimäärät löydettiin Porvoon näytepisteeltä, josta eristettiin 22 mikromuovihiukkasta grammasta kuivaa sedimenttiä, mikä erosi merkitsevästi Kotkan ja Vaasan pisteistä.
This study is one of the very first microplastic studies from subtidal sediments of the northern Baltic Sea where quantities and spatial distribution of microplastics are evaluated.
Tämä tutkimus on yksi ensimmäisistä pohjoisen Itämeren sedimenttien mikromuovimääristä ja alueellisesta jakautumisesta tehty.
In the thesis, I discuss how disproportionally into size classes divided microplastics affects results and monitoring.
Tutkielmassa pohditaan sitä, kuinka mikromuovien painottuminen pienempiin kokoluokkiin vaikuttaa tuloksiin ja seurantaan.
As part of this work I developed a protocol for extracting microplastics from sediment without harming them and a way to count and measure particles from samples by using semi-automated software.
Työssä myös kehitettiin menetelmäprotokollaa, jolla muovit voidaan eristää sedimentistä niitä mahdollisimman vähän vahingoittaen ja laskea muovien kappalemäärät puoliautomaattisella tietokoneohjelmalla.
These results can be used in future for establishing national microplastic extraction protocol and monitoring program.
Tutkimuksesta saatuja tuloksia voidaan hyödyntää tulevaisuuden kansallista mikromuoviseurantaa suunnitellessa.
There was no significant difference in microplastic concentration between sediment core or grab samplers, but filter’s mesh size had significant effect on the results.
Eri näytteenottimien välillä ei havaittu merkitsevää eroa, mutta suodattimen silmäkoon huomattiin vaikuttavan merkitsevästi tuloksiin.
There were significant differences in microplastic concentrations between sampling stations on the coastline and in Pojo bay.
Mikromuovimäärissä havaittiin merkitseviä eroja näytepisteiden välillä koko rannikon alueella ja Pohjanpitäjänlahden näytepisteiden välillä.
In this Master thesis work I tested if Gemax- multi corer and Petite Ponar-grab had significant effect on number of microplastics in the sample and if filter’s mesh size affects results significantly.
Tässä työssä testattiin, onko Gemax-putkinoutimen ja Petite Ponar-kauhanoutimen välillä eroa mikromuovimäärissä ja vaikuttaako työssä käytetyn suodattimen silmäkoko tuloksiin merkitsevästi.
First part of samples was sediment from seven subtidal locations along the Finnish coast from Kotka to Vaasa, which were collected during summer 2017.
Työssä oli mukana 2017 vuonna kerätyt seitsemän rannikkonäytepisteen sedimentit kaupunkien lähistöltä Kotkasta Vaasan ulottuvalta alueelta ja vuonna 2018 seitsemästä näytepisteestä kerätyt sedimenttinäytteet Pohjanpitäjänlahdelta lounaiselta Uudeltamaalta.
Extracted microplastic samples were purified from organic matter by using hydrogen peroxide, enzymes and second density separation.
Mikromuovit tiheyseroteltiin sedimentistä sitä varten rakennutetulla erotteluputkella, minkä jälkeen suodatetut näytteet puhdistettiin vetyperoksidilla, entsyymeillä ja uudella tiheyserottelumenetelmällä.
Suggestions are presented for improving microplastic extraction protocol and monitoring.
Lopuksi työssä esitetään parannusehdotuksia menetelmään ja seurannan suorittamiseen.
In this thesis I explore possible reasons for the differences between areas.
Työssä tarkasteltiin mahdollisia syitä mikromuovimäärien eroihin alueellisesti.
Pictures were processed and fluorescent particles analyzed with ImageJ- software.
Kuvat käsiteltiin ja fluoresoivat hiukkaset analysoitiin ImageJ-ohjelmalla ja tulokset korjattiin kontrolleilla ja fourier-muunnosinfrapunalaitteella (FTIR) tehdyillä materiaalivarmistuksilla.
This finding is in line with other studies that studied microplastic concentrations in different size classes.
Tulos tukee jo aikaisemmin julkaistuja tuloksia eri kokoisten mikromuovien määristä.
In this Master thesis I explored how microplastics are spatially distributed in bottom sediments in the northern Baltic Sea. As part of this work effects of methods on microplastics extraction from sediment were evaluated.
Tässä pro gradu -tutkielmassa selvitettiin mikromuovien jakautumista pohjoisen Itämeren rannikon pohjasedimenteissä alueellisesti.
However, the small sample size should be taken into consideration when interpreting the results.
Pieni otoskoko tulee kuitenkin ottaa huomioon tuloksia tulkitessa.
The results did not support the hypotheses.
Tulokset eivät vastanneet hypoteeseja.
Statistical analyses were performed using GraphPad Prism.
Aineiston analysointi ja tilastollinen käsittely tehtiin GraphPad Prism -ohjelmalla.
Factors influencing treatment outcome were also investigated.
Lisäksi tutkittiin hoitovasteeseen vaikuttavia tekijöitä.
Remission rates were substantially lower than what has been reported in literature.
Remission saavuttaneiden kissojen prosenttiosuus oli huomattavasti pienempi kuin mitä kirjallisuudessa on raportoitu.
The veterinary patient database ProvetNet was used to search for cats with diabetes mellitus presented to the University of Helsinki, Small Animal Teaching Hospital and the Saari Small Animal Clinic between March 2006 and March 2016.
Aineisto koostui kissoista, joita hoidettiin diabetes mellituksen takia Yliopistollisessa pieneläinsairaalassa tai Saaren pieneläinklinikalla maaliskuun 2006 ja maaliskuun 2016 välisenä aikana.
This licentiate thesis consists of a literature review and a retrospective study.
Tutkielma koostuu kirjallisuuskatsauksesta ja retrospektiivisestä tutkimusosasta.
Cats with an optimal BCS were not more likely to achieve stable disease or remission.
Ihanteellisen kuntoluokan omaavilla kissoilla ei ollut suurempi todennäköisyys saavuttaa vakaa hoitovaste tai remissio.
The hypotheses were that diabetic cats with an optimal body condition score (BCS) are more likely to achieve stable disease requiring administration of exogenous insulin and are more likely to achieve remission, where administration of exogenous insulin is no longer needed.
Tutkimushypoteeseina oli, että ihanteellisen kuntoluokan omaavilla diabetes mellitusta sairastavilla kissoilla on suurempi todennäköisyys saavuttaa vakaa hoitovaste, jossa ulkoisen insuliinin annostelu on välttämätöntä ja suurempi todennäköisyys saavuttaa remissio, jossa ulkoisen insuliinin annostelua ei tarvita.
The aim of the retrospective study was to assess risk factors and treatment protocols of diabetes mellitus.
Retrospektiivisen tutkimusosion tavoite oli selvittää sairauden syntyyn liittyviä riskitekijöitä ja hoitoprotokollia.
The results were compared with current scientific evidence.
Tuloksia vertailtiin kirjallisuuskatsauksessa esiteltyyn tietoon.
Domestic shorthair cats had 1.7 times the risk of developing diabetes mellitus when compared to other breeds.
Maatiaiskissoilla oli 1,7-kertainen riski sairastua diabetes mellitukseen rotukissoihin verrattuna.
Neutered male cats had 2.8 times the risk of developing diabetes mellitus when compared to intact cats and neutered females.
Kastroiduilla uroskissoilla oli 2,8-kertainen riski sairastua diabetes mellitukseen kastroimattomiin uroksiin ja naaraskissoihin nähden.
Further research into risk factors for both diabetes mellitus and obesity as well as treatment protocols resulting in remission is needed, so evidence-based data can be used for prevention and remission of the disease.
Tutkimustyö diabetes mellitukselle ja lihavuudelle altistavista tekijöistä sekä remissioon johtavista hoitoprotokollista on tarpeen, jotta sairautta voidaan tehokkaasti hoitaa ja ennaltaehkäistä käytännön potilastyössä.
Measures should be taken to develop the database so the evaluation and recording of BCS is a convenient routine.
Potilastietojärjestelmää tulisi kehittää niin, että kuntoluokan arvioiminen ja kirjaaminen olisi tulevaisuudessa helppoa ja käytännöllistä.
Diabetes mellitus is a common endocrinopathy in cats.
Kissojen diabetes mellitus on yleinen endokrinologinen sairaus, joka muistuttaa ihmisen tyypin II diabetes mellitusta.
Investigating the relationship between BCS and diabetes mellitus was difficult due to incomplete documentation of BCS values and limitations of the veterinary patient database.
Kuntoluokan vaikutuksen arvioiminen kissojen sairastuvuudessa diabetes mellitukseen oli vaillinaista puutteellisten kirjaamiskäytäntöjen sekä potilastietojärjestelmän asettamien rajoitteiden vuoksi.
Data such as breed, gender, BCS and concurrent diseases were recorded for 123 cats.
Tiedot, kuten rotu, sukupuoli, kuntoluokka ja samanaikaiset sairaudet, kerättiin ProvetNet-potilastietojärjestelmästä.
It mainly resembles type II diabetes mellitus of humans, where the dysfunction of pancreatic beta cells together with peripheral insulin resistance causes increased blood glucose concentrations.
Tämä yhdessä kudosten insuliiniresistenssin kanssa johtaa kohonneisiin veren glukoosipitoisuuksiin.
Along with other risk factors such as breed and neuter status, obesity is closely related to the development of feline diabetes mellitus.
Esimerkiksi rodun, sukupuolen ja lihavuuden on raportoitu olevan riskitekijöitä sairauden puhkeamiselle.
The function of this thesis is twofold.
Tämän tutkielman tarkoitus on kaksitahoinen.
The information presented may also benefit the medical community, as humans are afflicted with a very similar disease.
Katsauksen tieto voi myös hyödyntää lääkäreitä, sillä ihmisillä on todettu hyvin samankaltainen sairaus.
This is well compensated, often over years, and does not at onset cause outward symptoms in the dog.
Regurgitaatiota pystytään kompensoimaan, usein vuosien yli, eikä tämä aiheuta koiralle oireita.
The disease is common, accounting for about 75% of cardiovascular diseases in the dog.
Sairaus on yleinen, aiheuttaen 75% sydän- ja verenkiertoelimistön sairauksista.
It can act as a reference for the compensatory changes that occur particularly in CVHD.
Se voi toimia CVHD:n kompensatoristen muutosten katsauksena.
Intrinsically, the heart compensates by recruitment of the Frank-Starling mechanism, as well as through eccentric hypertrophy.
Sisäisesti, sydän kompensoi rekrytoimalla Frank-Starling mekanismin sekä eksentrisellä hypertrofialla.
Also, mechanisms are similar regardless of receptor location, thus the thesis has general applicability, especially with regards to the renin-angiotensin system.
Säätelymekanismit ovat myös samankaltaisia reseptorin sijainnista huolimatta ja näin usein yleisesti sovelettavissa, varsinkin reniini-angiotensiini-järjestelmän kohdalla.
In this literature review I discuss the compensatory changes that occur in CVHD, intrinsic and extrinsic, that allow for the maintenance of a satisfactory mean arterial pressure despite the reduction in forward stroke volume, and also, how they eventually fail.
Tässä kirjallisuuskatsauksessa käsittelen sydämmen sisäisiä ja ulkoisia kompensatorisia muutoksia jotka tukevat riittävän keskiverenpaineen ylläpitämistä CVHD:ssä siitä huolimatta, että eteenpäin suuntautuva iskutilavuus on alentunut.
However, as valvular degeneration continues, and the regurgitant fraction of the total stroke volume grows, a point of decompensation may be reached.
Läppärappeuman edetessä regurgitoitu osa iskutilavuudesta kuitenkin kasvaa, ja dekompensaatiopisteen saavuttaminen voi ajankohtaistua.
The antidiuretic and antinatriuretic effects of angiotensin II and the hormones it activates, namely aldosterone and vasopressin, lead to an increase in blood volume, aiding in blood pressure upkeep.
Angiotensiini II, sekä sen aktivoimat aldosteroni ja vasopressiini, vaikuttavat antidiureettisesti ja antinatriureettisesti, nostaen verentilavuutta ja näin verenpainetta.
The natriuretic peptide system acts to counterbalance the effects of renin-angiotensin system activation.
Natriureettinen peptidi-järjestelmä vastapainottaa reniini-angiotensiini-järjestelmän vaikutuksia.
Extrinsically, there is activation of the sympathetic nervous system as well as the renin-angiotensin system.
Ulkoisista tekijöistä sympaattinen hermosto ja reniini-angiotensiini-järjestelmä aktivoituvat.
A large part of the thesis focuses on the far reaching consequences of circulatory renin-angiotensin activation.
Suuri osa tutkielmasta keskittyy verenkierron reniini-angiotensiini-järjestelmän moninaisiin ja pitkälle kantautuviin seurauksiin.
Eccentric hypertrophy involves the cardiac renin-angiotensin system and also bradykinin, with generally opposing effects.
Sydämen reniini-angiotensiini-järjestelmä sekä bradykiniini ovat eksentrisessa hypertrofiassa osallisena ja niiden vaikutukset ovat yleisesti vastakohtaiset.
Canine chronic valvular heart disease (CVHD) is a degenerative disease, primarily affecting the mitral valve apparatus.
Koirien krooninen sydänläpän sairaus (CVHD) on rappeumasairaus, jonka pääkohde on mitraaliläppä.
It also attempts to explain general molecular mechanisms of interactions between the hormones and autacoids involved and their receptors.
Selostan kuitenkin myös miten osalliset hormonit ja kudoshormonit vaikuttavat reseptoreihinsa.
In CVHD, congestive heart failure occurs foremost by increase of the regurgitant fraction, that at first leads to atrial enlargement, then to increased atrial pressures, and eventually pulmonary edema.
Tämä johtaa ensin eteisen laajentumaan, sit eteispaineen kasvuun, ja lopulta keuhkoödeemaan.
Myxomatous degeneration of the valve causes valvular insufficiency, and regurgitation of blood into the atrium.
Myksomatoottinen läppärappeuma aiheuttaa läpän vuotoa ja veren regurgitaatiota eteiseen.
This is a necessary starting point for possible medical modulation of the disease.
Molekulaaristen mekanismien tuntemus toimii aloituskohtana, mikäli taudinkuvaa halutaan muokata lääkkeellisesti.
In the literature search, 3552 references were found.
Hakustrategialla löydettiin yhteensä 3552 viitettä.
The results concerning infection were inconsistent.
Tulehduksen suhteen tulokset olivat ristiriitaisia.
The main weakness is, that only one person performed the critical steps of this study, which might increase the risk of bias and reduce the repeatability of the study.
Tutkielman heikkoutena on, että kriittiset työvaiheet suoritti ainoastaan yksi henkilö, mikä lisää harhan riskiä ja voi vähentää tutkimuksen toistettavuutta.
In this systematic review a total of 23 articles were included comprising of 21 comparative clinical studies and two previous literature reviews.
Lopulliseen kirjallisuuskatsaukseen hyväksyttiin yhteensä 23 artikkelia, joista 21 oli vertailevia kliinisiä alkuperäistutkimuksia ja kaksi aiemmin toteutettuja kirjallisuuskatsauksia.
The methodological quality of the included studies is reviewed.
Tutkimukseen sisällytettyjen tutkimusten laatu arvioidaan.
These sites cause a notable amount of pain and discomfort to the patients and open wounds also introduce a risk for infection.
Osaihosiirteen ottokohdat aiheuttavat huomattavaa kipua ja epämukavuutta potilaille, minkä lisäksi avoimiin haavoihin liittyy infektion riski.
Generally, the reporting of the clinical original studies was not comprehensive enough for proper evaluation of methodological quality.
Kliinisten alkuperäistutkimusten raportointi oli monilta osin puutteellista niiden menetelmällisen laadun arvioimiseksi.
The systematic and transparent way of conducting the literature search, the review of the methodological quality and the reporting of the outcomes can be considered as a strength of this thesis.
Tämän tutkielman vahvuutena voidaan pitää kirjallisuushaun, menetelmällisen laadun arvioinnin ja tulosten raportoinnin toteuttamista läpinäkyvästi ja järjestelmällisesti.