natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The intervention outcomes differ between some of the geographical contexts.
Intervention tuloksissa havaitaan eroja maiden välillä.
Higher baseline consumption levels are connected to higher reductions in both household practices.
Korkeammat lämpötilat ja pesumäärät seurantajaksolla ovat yhteydessä suurempiin vähennyksiin haastejaksoilla.
Thesis aims to investigate the motivations of the 2018’s planned policy in Finland, that would have allowed small companies to lay off workers easier.
Tutkielman tavoite on tutkia Suomeen vuonna 2018 ehdotettua lakimuutosta, joka olisi mahdollistanut pienille yrityksille helpomman työntekijöiden irtisanomisen.
It can also be attributed to the different characteristics of small and large firms.
Haasteet voivat liittyä myös pienten yritysten erilaiseen tilanteeseen.
In addition, even if the employment could increase when dismissal conditions are eased, effects would be relatively small in the theoretical framework.
Lisäksi, vaikka irtisanomissuojaa pienissä yrityksissä olisi helpotettu, olisivat vaikutukset teoreettisesti olleet melko pieniä.
It is found that there are differences in the employment decisions: employers do not want to hire any worker, they know that some perform better than other and there are incentives to choose a suitable worker.
Tältä osin on selvää, että työnantajilla on kannustumia palkata tietynlainen työntekijä; kaikki työntekijät eivät suoriudu tehtävistä samalla tasolla.
At first, thesis discusses about effort and employees in a more general level using the one difference of dismissal conditions that exists in the Finnish labor market.
Aluksi tutkielma tuo esille, kuinka yleisesti ottaen työntekijät eivät ole samanlaisia, vaan työsuhteiden päättymisen todennäköisyys on erilainen irtisanomissuojan vaihdellessa.
Small companies may have harder to find a suitable worker for the potentially open position.
Vaikka pienillä yrityksillä on mahdollisesti hankalampaa saada päteviä työntekijöitä, moraalikadolla asiaa ei saada selitettyä.
It is theoretically motivated, that easing dismissal conditions could improve employment through increased effort that can follow from the easing of dismissal conditions.
Irtisanomisen helpottaminen nostaa teoriassa työntekijöiden yrittämisen tasoa, mikä voi parantaa mahdollisuuksia työllistää uusia työntekijöitä.
It was assumed that when companies that were small enough could dismiss workers more easily, they would hire more employees, which would increase overall employment.
Muutosta perusteltiin sillä, että työllisyys paranisi, mikäli pienet yritykset kykenisivät palkkaamaan uusia työntekijöitä helpommin irtisanomisehtojen ollessa löysemmät.
However, there is not found a moral hazard problem that could only exist in small companies.
Tämän jälkeen pohditaan moraalikatoa pienissä yrityksissä.
Because the objectives have been extensive and by their nature abstract, it has been impossible to form effective policy governance to achieve them.
Koska tavoitteet ovat olleet laajat ja luonteeltaan abstraktit, tehokkaan poliittisen ohjauksen muotoileminen niiden saavuttamiseksi on ollut mahdotonta.
The research methodology utilized in this study is systematic concept analysis.
Tutkimusmetodini on ollut systemaattinen käsiteanalyysi.
2) What values and norms do the mental health policy governance documents contain?
2) Mitä arvoja ja normeja poliittisen ohjauksen asiakirjat sisältävät?
Key words: Mental health policy, human rights, mental disorders, public authority, service systems, agency
Asiasanat: mielenterveyspolitiikka, ihmisoikeudet,mielenterveyden häiriöt, julkinen valta, palvelujärjestelmä, toimijuus
These trends led to a political decision to dismantle hospital institutions, which was justified as strengthening the human rights of the seriously ill.
Näistä muodostui poliittinen päätös sairaalainstituutioiden purkamiseksi, joka perusteltiin vakavasti sairaiden kansalaisten ihmisoikeuksien vahvistamisella.
Following five research questions were formulated: 1) What has been the political governance guiding the implementation of Finnish mental health policies?
Tutkimusongelman ratkaisemiseksi muotoilin viisi tutkimuskysymystä: 1) Mitä on ollut poliittinen ohjaus, jonka varassa suomalaista mielenterveyspolitiikkaa on harjoitettu?
Following international examples, Finland began to dismantle psychiatric hospitals in the 1980s.
Mielisairaaloita ryhdyttiin purkamaan Suomessa 1980-luvulla kansainvälisen esimerkin mukaan.
The concepts and paradigms utilized in the development process documents have directed the focus away from the questions relating to the realization of fundamental and human rights.
Kehittämistyössä käytettyjen asiakirjojen käsitteet ja niihin sidoksissa olevat paradigmat ovat pikemminkin suunnanneet huomiota pois ihmis- ja perusoikeuksien toteutumisen kannalta tärkeistä kysymyksistä.
In the following decades, such objectives no longer appear in the written documents governing mental health policies.
Seuraavilla vuosikymmenillä muotoilluissa asiakirjoissa tällaisia tavoitteita ei enää aseteta.
3) How is mental health work understood and perceived in such mental health policy documents, what objectives do they set, and in which direction have they steered the development of mental health practices?
3) Miten mielenterveystyö on ymmärretty ja hahmotettu poliittisissa asiakirjoissa, mitä tavoitteita sille on asetettu ja mihin suuntaan ohjausasiakirjat ovat kehittäneet mielenterveystyötä?
4) Which mental health-related aspects have been left out of or received little attention in the mental health policy documents?
4) Mitkä näkökulmat on jätetty poliittisissa asiakirjoissa vähälle huomiolle tai huomiotta?
4) It has not been possible to ensure the fundamental and human rights of seriously ill citizens with a development process focused on the service system.
4) Vakavasti sairaiden ihmis- ja perusoikeuksia ei ole onnistuttu turvaamaan palvelujärjestelmään keskittyneen kehittämistyön avulla.
The primary sources consists of public policy documents describing the objectives, phenomena, and ideas that are then examined with the help of secondary sources which make up the research literature for this study.
Aineistona olivat julkisen vallan ohjausasiakirjat, joissa kuvattuja tavoitteita, ilmiöitä ja ideoita tutkin erilaisten tutkimusten avulla, joista muodostui tämän tutkimuksen lähdekirjallisuus.
Examining mental health policy governance in Finland from 1970 to the present leads to the following observations: 1) The first documents governing mental health policies written in Finland clearly include concepts that concern the protection of the fundamental and human rights of seriously ill citizens.
Tutkimalla mielenterveyspoliittisten kysymysten ohjaamista Suomessa 1970-luvulta nykypäivään, olen tehnyt seuraavat huomiot: 1) Ensimmäisissä mielenterveyspolitiikkaa ohjaavissa asiakirjoissa käytetään vakavasti sairaiden ihmis- ja perusoikeuksien turvaamista kuvaavia käsitteitä, oikeudet asetetaan tavoitteeksi ja muotoillaan keinoja niiden takaamiseksi.
2) The focus of mental health policies changed from protecting the fundamental and human rights of seriously ill citizens to the management of the mental health and wellbeing of the entire population.
2) Mielenterveyspolitiikan painopiste siirtyi vakavasti sairaiden ihmis- ja perusoikeuksien turvaamisesta koko väestön mielenterveyden ja hyvinvoinnin hallintaan.
Changes relating to the treatment of mental health disorders were influenced by many different ideas and objectives influenced by them.
Muutoksen taustalla vaikutti monia erilaisia ajattelusuuntauksia ja niitä heijastavia tavoitteita.
The research material includes primary sources and secondary sources.
Tutkimuskirjallisuus jakaantui aineistoon ja lähteisiin.
5) How have Finnish mental health policies influenced the safeguarding of the fundamental and human rights of citizens with mental health disorders?
5) Kuinka suomalainen mielenterveyspolitiikka on vaikuttanut mielenterveyden häiriöön sairastuneiden ihmis- ja perusoikeuksien toteutumiseen?
Finnish Mental Health Policy – Public Authority Governance in Protecting the Human Rights of Those with Mental Health Disorders.
Suomalainen mielenterveyspolitiikka – julkisen vallan ohjaus mielenterveyden häiriöön sairastuneiden ihmisoikeuksien turvaamiseksi.
The aim of this research is to examine how public authority, in carrying out its mental health responsibilities, has sought to secure the fundamental and human rights of its citizens.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on ollut tarkastella suomalaisen mielenterveyspolitiikan muodostumista sairaaloiden lakkauttamisen jälkeen ja selvittää, miten julkinen valta on mielenterveystyötä ohjatessaan pyrkinyt turvaamaan kansalaisten perus- ja ihmisoikeudet.
3) The Finnish mental health policy focuses on the promotion of health, preventive care and development of a service system as part of welfare state policy.
3) Suomalainen mielenterveyspolitiikka on terveyden edistämiseen, ennaltaehkäisemiseen ja hoidon kehittämiseen keskittyvää hyvinvointivaltion politiikkaa.
5) The ethos of wellbeing and preventive healthcare has steered attention away from the improvement of the position of the seriously ill. Public authority’s definition of a good life as well as the central focus of mental health governance in the development process of the service system has resulted in the seriously ill being forgotten in seemingly inclusive outpatient care.
Julkisen vallan määrittelemän hyvän elämän ja palvelujärjestelmän kehittämiseen keskittyneen mielenterveystyön ohjauksen vaikutuksesta vakavasti sairaat ihmiset unohtuivat avohoidon näennäisosallisuutta tuottaviin palvelumuotoihin.
The cornea is divided to three cellular compartments; epithelium, stroma and endothelium.
Sarveiskalvossa on kolme solukerrosta; epiteeli, strooma ja endoteeli.
Cornea is the outermost surface of the eye that refracts light to the lens and protects the sensitive ocular machinery.
Silmän pintaa peittää sarveiskalvo, joka sekä taittaa silmään tulevaa valoa, että toimii suojana silmän herkälle näköaistinkoneistolle.
The tear film provides another layer of protection to the ocular surface, because it contains anti-inflammatory and antimicrobial components as well as assists eyelid movements.
Kyynelrauhanen tuottaa kyynelnesteen hydrofiilisen osan ja erittää siihen anti-inflammatorisia ja antimikrobiaalisia tekijöitä.
By lineage tracing of the Bmi1+ cells, we followed renewal dynamics in the central cornea and estimated the turnover of the epithelium to be 2-8 weeks in adult mice.
Sain selville, että Bmi1+ monistajasolut ylläpitävät epiteeliä 2-8 viikon ajan, jonka jälkeen solut pyyhkiytyvät kuolleina kyynelnesteeseen ja poistuvat silmän pinnalta.
We studied the role of Ectodysplasin-A (Eda) gene in the LG.
Tutkin Ektodysplasiini-A (Eda) -geenin roolia kyynelrauhasen kehityksessä ja silmän tasapainotilan ylläpidossa.
Immediate progeny of the stem cells, the progenitor cells, localize to the limbus, peripheral, and central cornea.
Sarveiskalvon kantasolut sijaitsevat kalvon reunoilla, limbuksessa.
We extended our analysis of the corneal barrier to encompass an accessory organ of the eye, the lacrimal gland (LG, tear gland).
Laajensin tutkimustani sarveiskalvosta myös silmän apuelimen, kyynelrauhasen, toimintaan.
Using the abrasion model, we showed that the Bmi1+, central, corneal progenitor cells do not contribute to wound healing.
Tein hiiren epiteeliin pintahaavan ja seurasin Bmi1+ solujen jakautumista haavan paranemisen aikana.
Corneal epithelium is renewed continuously throughout life by stem cells.
Niin ihmisillä kuin hiirilläkin kantasolut tuottavat uusia epiteelisoluja koko elämän ajan.
This work provides new information regarding the development of Eda-linked DED.
Tämä tutkimus tuo uutta tietoa sarveiskalvon tasapainon ylläpidosta sekä terveessä että paranevassa silmässä.
Instead, lack of EDA resulted in modulation of LG secretion and the development of a dry eye disease (DED).
Eda-geenin puutos muutti rauhasen toimintaa niin, että tutkimushiiret alkoivat kärsiä silmäoireista, erityisesti kuivasilmäisyydestä.
We optimized a method to perform in vivo epithelial abrasion injury on mouse cornea.
Osana tätä tutkimusta jatkojalostin menetelmää, jolla voidaan tehdä hiiren silmän pinnalle haava.
Our work focuses on the corneal epithelium, which is located closest to the tear film and, together with the film, forms a physiological barrier to pathogens and small particles from the environment.
Yhdessä epiteeli ja sen päällä lepäävä kyynelneste mahdollistavat silmäluomien liikkeet, estävät taudinaiheuttajien pääsyn silmään ja muodostavat fysikaalisen suojan silmän pinnalle.
Krt19 expression gradually restricted from the central cornea to the limbus, concomitantly with eyelid opening and epithelial stratification, which are the hallmarks of postnatal maturation of the murine cornea.
Havaitsin, että monistajasoluissa ilmenee Bmi1-geeni ja seurasin geenin avulla monistajasolujen jakautumista ja elinkaarta sarveiskalvolla.
The development of this assay was instrumental for the experiments that followed.
Näistä uloin on epiteelisolujen kerros.
Eda is critical in the development of ectodermal appendages, however LG development was not affected by the loss-of-function mutation in Eda.
Bmi1+ solut jatkoivat jakautumista normaalisti ja eivät osallistuneet epiteelin sulkeutumiseen haavan jälkeen.
This is in line with evidence from renewal studies of the limbal stem cells, suggesting a general decrease of corneal epithelial renewal upon aging.
Kantasolut tuottavat ensin monistajasoluja, jotka jakautuvat aktiivisesti ennen kuin niistä syntyy erilaistuneita epiteelisoluja.
In this assay, we shed light on the cooperation between cornea and the LG in homeostasis and injury.
Lisäksi se avaa näkökulman siihen, miten sarveiskalvon ja sen apuelimen, kyynelrauhasen, yhteistyö vaikuttaa silmän terveyteen.
In the sixth and final chapter, I present and analyse three different productions I have participated in as a working group member and performer during 2018 and 2019.
Kuudennessa ja viimeisessä kappaleessa esittelen ja analysoin kolme produktiota, joihin olen osallistunut työryhmän jäsenenä vuosien 2018 ja 2019 aikana.
I detail six areas of focus: equality and transparent communication, energy use, enjoyment, temporality and time, locality and delegating responsibility.
Kappaleessa rajaan kuusi keskeistä teemaa: tasa-arvo ja läpinäkyvä viestintä, energiankäyttö, viihtyvyys, ajallisuus ja ajankäyttö, paikallisuus sekä vastuunjako.
In the first chapters I will describe the terms ecology and sustainability as they are used in the frame of this work and will provide a short historical summary of the Western sustainability movement.
Opinnäytteen ensimmäisissä kappaleissa määrittelen ekologian ja kestävyyden käsitteet tämän työn kontekstissa ja luon lyhyen katsauksen länsimaisen kestävyysliikkeen historiaan.
The three productions are: Their Limbs Their Lungs Their Legs, a big stage dance production, and the artistic part of my thesis; Of being in the Dark, a site-sensitive outdoors piece and olento / olio / otus / eläin / eläjä, a first exploration phase towards a movement and sound piece.
Tarkastelen kestävien työtapojen näkökulmasta seuraavia kolmea esitystä suuren näyttämön tanssituotantoa Their Limbs Their Lungs Their Legs, joka on opinnäytteeni taiteellinen osa, paikkasensitiivistä retkiesitystä Pimeässä olemisesta sekä ääni- ja liiketeos olento / olio / otus / eläin / eläjä ensimmäistä työvaihetta, jossa keskityimme liikepraktiikan kehittämiseen ja produktion suunnitteluun.
In the performing arts context, my interest is centred on how working groups should structure their work socially, materially and artistically to respect and accurately depict this symbiotic real.
Esittävien taiteiden sisällä kiinnostukseni keskittyy työryhmien kestävään toimintaan ja siihen, miten työryhmät voisivat rakentaa työnsä sosiaalisesti, materiaalisesti ja taiteellisesti kaiken elämän symbioottista olemusta osuvasti kuvaten ja kunnioittaen.
The fifth chapter consists of questions and thematic areas of focus for artistic working groups in the field of performing arts to consider when formulating sustainability guidelines for their work.
Työni viides kappale koostuu kysymyksistä ja aihealueista, jotka esittävän taiteen työryhmien tulisi mielestäni ottaa huomioon hahmotellessaan kestävää työrakennetta.
In the fourth chapter I give a deeper insight to ecologically complex storytelling and what kind of forms it might take in performance.
Neljännessä kappaleessa syvennyn ekologisesti tiedostavaan tarinankerrontaan ja sen mahdollisiin ilmenemismuotoihin esittävissä taiteissa.
In the written part of my thesis, I am looking into how sustainability thinking should be reformulated in feminist, post-humanist ontological terms, and how this renewed sustainability thinking could inform the working structures of artistic working groups in the field of performing arts.
Opinnäytteeni kirjallisessa osassa hahmottelen kestävyysajattelua uudelleen feministisen, post-humanistisen ja ontologisen teorian pohjalta, sekä etsin tapoja soveltaa tätä ajattelua esittävän taiteen kentällä toimivien taiteellisten työryhmien työrakenteissa.
Through this articulation, I reformulate sustainable equality and subjectivity through post-human philosophy and feminist theory.
Tämän rajauksen pohjalta muotoilen post-humanistista filosofiaa ja feminististä teoriaa apunani käyttäen ei-ihmiskeskeistä kestävää tasa-arvoajattelua ja subjektikäsitystä.
In the third chapter I will articulate what I see as the main issues in conventional sustainability thinking, namely anthropocentrism, the admiration for austerity and the inability to change business-as-usual.
Kolmannessa kappaleessa esittelen kolme ajatusmallia, jotka näen perinteisen kestävyysajattelun suurimpina ongelmina: ihmiskeskeisyyden, karuuden ja nuukuuden ihannoinnin sekä totutuissa käytännöissä pitäytymisen.
I have a special emphasis on the importance of formulating new language and representational narratives – both in the arts and other everyday contexts – to acknowledge the ecological and symbiotic nature of human and nonhuman subjects and their shared habitat planet Earth.
Omassa kestävyysajattelussani uudenlaisen kielen ja narratiivien muodostaminen on erityisen tärkeässä roolissa, koska inhimillisen ja ei-inhimillisen elämän sekä jaetun elinympäristömme Maan ekologisen ja symbioottisen luonteen tunnustaminen vaatii ihmiskeskeisyydestä poispäin nojaavaa tarinankerrontaa – niin taiteen eri aloilla kuin muissakin arkisissa konteksteissa.
This chapter is greatly influenced by my own experiences in production processes and is complemented with a few exemplary practices from the European contemporary performance field.
Oma kokemukseni taiteellisissa työryhmissä ohjaa voimakkaasti argumentointiani tässä kappaleessa ja sitä värittävät valikoidut esimerkilliset käytännöt ja teokset eurooppalaisen nykyesityksen kentältä.
My personal experiences in professional education and productions runs as an exemplary thread throughout the thesis.
Tässä työssä käytän omia kokemuksiani ammattiopinnoissa ja esittävän taiteen produktioissa esimerkkeinä erilaisista kestävistä ja kestämättömistä toimintatavoista.
The focus is on "why" and "how" we as humans should start practicing a non-anthropocentric worldview to formulate ecologically-minded and sustainable life and work practices.
Työni ytimessä on ajatus ihmiskeskeisyydestä luopumisesta, joka on välttämätöntä ekologisesti tiedostavien ja kestävien työ- ja elämäntapojen muodostamisessa.
These practices should be equality-driven, keen on enjoyment and regenerative energy, and globally aware but locally invested.
Kestävien toimintatapojen laatimisessa korostetaan kaikkien olevaisten iloa, nautintoa ja viihtymistä, varmistetaan niille riittävän levon määrä ja annetaan aikaa uusiutumiseen.
I write about authority, use of language, feelings, jealousy, judgement, facilitating and listening.
Kirjoitan auktoriteetin kokemisesta, kielen merkityksestä, tunteista, kateudesta, tuomitsemisesta, fasilitoimisesta ja kuuntelemisesta.
The research method for my analysis is phenomenology-hermeneutic approach.
Tutkimusmetodi on fenomenologis-hermeneuttinen.
This research is based on three auto narratives of situations where I have been in a role of either art pedagogue, pupil or student.
Tutkielma perustuu kolmeen omaelämänkerralliseen kertomukseen tilanteista, joissa olen ollut oppilaan, opiskelijan tai taidepedagogin asemassa.
To broaden my academic understanding towards a mindset of learning, I look into Jack Mezirow's theory of habits of thought.
Keskeinen osa tutkielmani teoreettista osuutta ovat Jack Mezirowin teoriat ajatusmallien kuvaamisesta.
I have transformed personal experiences into a platform to learning.
Olen käyttänyt omaelämänkerrallisia kertomuksiani alustana oppimistapahtumalle.
In this written work, I refer to bell hooks in my intersectional exploration of feminism.
Tutkielman teoreettinen viitekehys perustuu bell hooksin intersektionaalista feminismiä käsitteleviin kirjoituksiin.
I also refer to Leena-Maija Rossi's ideas of gender pressure and stereotypical structures, in order for the research to have an intercultural effect.
Painottaessani tutkimuksen kulttuureiden välistä luonnetta viittaan myös Leena-Maija Rossin sukupuolten paineita ja niiden stereotyyppisiä rakenteita käsitteleviin teksteihin.
In the first auto narrative, I am in a position of a student in a primary school in Kouvola, 2004.
Ensimmäinen osa aineistoa on kertomus Kouvolasta vuodelta 2004, jolloin olin oppilaana peruskoulun tanssinopetuksessa.
In the third piece of data in the form of an auto narrative, I was completing a teaching practice module in Palestine from the University of the Arts Helsinki's Master's Degree Programme in Dance Pedagogy.
Suoritin tällöin opetusharjoitteluani osana Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun tanssinopettajan opintoja Al Arroubissa Palestiinassa.
I reflect my pedagogical progress based on these three experiences, in order to understand the context of gender pressure in learning situations.
Näiden kolmen kertomuksen pohjalta reflektoin kokemuksiani sukupuolen asettamista paineista taideopetuksessa.
I am reflecting Leena Rouhiainen to maintain a connection between artist work and research method.
Peilaan Leena Rouhiaisen ajatuksiin ylläpitääkseni käytännöllisen pedagogiikan ja tutkimusotteeni suhdetta.
To study my pedagogical development, I review Paulo Freire's theory of dialogue.
Näissä tilanteissa teoreettinen osuus pohjautuu Paulo Freiren ajatuksiin.
Throughout this thesis, I study the effect of dialogue and gender stereotypes in social situations in art pedagogical context.
Tutkin dialogin merkitystä taidepedagogisissa tilanteissa.
In this work, I examine my development in pedagogical practices and theoretical understanding.
Maisterityössäni tutkin taidepedagogisen praktiikan muutosta feministisen teorian näkökulmasta.
My research question "Explorations and reflections on teaching, habits of thought and dialogue after a visit in Al Arroub 2017 as a feminist: Complex comparison between gender understandings and art pedagogy" guides the research throughout this work.
Narratiivien analysoinnissa dialogi, feministinen tutkimus sekä yksilöllisen ajatusmallin tarkastelu toimivat lähtökohtina.
I examine my own feelings, thoughts and learning.
Tutkielmani yhdistelee kommunikaation, taiteen ja kohtaamisen analyysejä.
Excessive daytime tiredness was significantly more common in girls than in boys (P=0.001).
Kevätväsymys oli huomattavasti yleisempää tytöillä kuin pojilla (P=0.001).
This was done by having a total of 275 students from the Capital Region of Finland answer structured questionnaires in late autumn and spring.
Tutkimus oli kyselytutkimus, jossa 275 opiskelijaa pääkaupunkiseudulta vastasivat strukturoituihin kysymyslomakkeisiin myöhäissyksyllä ja keväällä.
Girls were significantly more tired than boys, while also being more depressed and stressed.
Tytöt olivat huomattavasti poikia väsyneempiä sekä myös masentuneempia ja stressaantuneempia.
The prevalence of springtime excessive daytime tiredness was 31.6% and that of springtime excessive daytime sleepiness was 12.8%.
Keväällä väsymyksen esiintyvyys oli 31.6% ja uneliaisuuden esiintyvyys oli 12.8%.