natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AP-MS methods are suited to identify and quantify protein interaction and protein complex stoichiometries, while the BioID method provides information regarding transient or close-proximity interactions.
AP-MS-menetelmät soveltuvat proteiinien vuorovaikutuksen ja proteiinikompleksisten stoikiometrioiden tunnistamiseen ja kvantifiointiin, kun taas BioID-menetelmä tarjoaa tietoa ohimenevistä tai läheisistä vuorovaikutuksista.
First, we systematically applied the MAC-tag approach to 18 bona fide localization markers to generate a molecular context database for every cellular compartment.
Ensinnäkin sovelsimme systemaattisesti MAC-tag-lähestymistapaa 18 vilpittömässä mielessä tapahtuviin lokalisointimarkkereihin molekyylikontekstitietokannan generoimiseksi jokaiselle soluosastoon.
Furthermore, by comparing interaction data from several MAC-tagged mitochondrial proteins, we could define the unique interactors of GrpE-like proteins (GRPEL1 and GRPEL2) to investigate their specific roles in mammalian mitochondria.
Lisäksi vertaamalla useiden MAC-leimattujen mitokondriaalisten proteiinien vuorovaikutustietoja voimme määritellä GrpE: n kaltaisten proteiinien (GRPEL1 ja GRPEL2) ainutlaatuiset interaktorit tutkia niiden spesifisiä tehtäviä nisäkkäiden mitokondrioissa.
Cellular compartment organization, signaling transduction, and regulatory processes are governed by protein-protein interactions (PPIs).
Soluosastojen organisaatiota, signalointitransduktiota ja säätelyprosesseja säätelevät proteiini-proteiini-vuorovaikutukset (PPI).
Collectively, the presented thesis introduces the MAC-tag approach that can be used for mapping local protein interactome, predicting subcellular localization of POIs, and reconstructing the interaction network of the signaling pathway.
Esitetyssä tutkielmassa esitellään kollektiivisesti MAC-tag-lähestymistapa, jota voidaan käyttää paikallisen proteiinivuorovaikutuksen kartoittamiseen, POI: ien sub-sellulaarisen lokalisoinnin ennustamiseen ja signalointipolun vuorovaikutusverkon rekonstruointiin.
Next, we utilized the MAC-tag approach to map the interactome of the mammalian Hedgehog signaling.
Seuraavaksi käytimme MAC-tag-lähestymistapaa nisäkkäiden Hedgehog-signaloinnin interaktomin kartoittamiseen.
The affinity purification coupled mass spectrometry (AP-MS) and proximity-labeling methods such as BioID have been wildly applied to understand protein interaction networks.
Affiniteettipuhdistukseen kytkettyä massaspektrometriaa (AP-MS) ja läheisyysmerkintämenetelmiä, kuten BioID, on käytetty villisti ymmärtämään proteiini-vuorovaikutusverkkoja.
Using this molecular context as the reference, alignment interaction profile of other proteins of interest (POIs) on it can reveal the subcellular localization of the POIs.
Käytettäessä tätä molekyylikontekstia referenssinä, muiden kiinnostavien proteiinien (POI: t) kohdistusvuorovaikutusprofiili voi paljastaa POI: ien sub-sellulaarisen lokalisaation.
Similarly, we applied the MAC-tag approach on three sub-organelle localization markers of mitochondria to set up a sub-organelle molecular context proteome map.
Samoin sovelimme MAC-tag-lähestymistapaa mitokondrioiden kolmeen alaorganellin lokalisaatiomarkkeriin sub-organelle-molekyylin kontekstiproteomikartan perustamiseksi.
Additionally, in estimating indirect costs, Human Capital –method was applied.
Lisäksi epäsuorien kustannusten laskennassa käytettiin ns. Human Capital –menetelmää.
Additionally, an average of 2,763 potential years of life lost (PYLL) were lost due to premature deaths caused by fire.
Lisäksi menetettiin vuosittain keskimäärin 2763 potentiaalista elinvuotta ennenaikaisten kuolemien seurauksena.
The majority (76%) of the victims were males.
Valtaosa (76%) kuolleista oli miehiä.
Most of the victims were males (74%).
Valtaosa loukkaantuneista oli miehiä (74%).
Reducing severe injuries among elderly and deaths among young yield highest savings.
Vakavien vammojen ehkäisy iäkkäillä sekä palokuolemien ehkäisy nuorilla tuottaisi suurimmat säästöt.
The mean age was 52 years for males and 57 years for females.
Miesten keskimääräinen ikä oli 52 vuotta ja naisten 57 vuotta.
The aim of this register-based study was to examine the epidemiology of and burden caused by fatal and non-fatal fire-related injuries in Finland from 2000 through to 2010.
Tutkimuksen tarkoitus oli selvittää liekkivammojen (kuolemaan johtaneet ja ei-kuolemaan johtaneet) epidemiologiaa ja kustannuksia ajanjaksolla 2000-2010 maanlaajuisesti Suomessa.
On average, there were some 300 fire-related injury cases per year that led to inpatient care.
Keskimäärin vuosittain tapahtui 300 liekkivammaa, jotka vaativat vuodeosastohoitoa.
However, PYLL per person decreased from 34 years in 2000 to 25 years in 2010.
Kuolemaa kohti menetetyt elinvuodet vähenivät 34:stä (vuonna 2000) 25:een (vuonna 2010).
The direct average cost for health care was EUR 25,400 for a patient who had sustained a fire-related burn and EUR 3,600 for a patient who had sustained combustion gas poisoning.
Suorat hoitokustannukset liekkipalovammapotilaalle olivat 25 400 euroa ja palokaasumyrkytyspotilaalle 3 600 euroa.
The study is epidemiological and descriptive, in which traditional statistical methods (Poisson regression, linear regression, bootstrap, quantile regression, generalized additive model, Wilcoxon test, Kruskall-Wallis test) were used to describe the data.
Tutkimus on epidemiologinen ja kuvaileva, jossa perinteisiä tilastollisia menetelmiä käytettiin aineiston kuvailuun.
The overall annual average direct cost of fire-related injuries was EUR 6.2 million, of which burns accounted for EUR 5.9 million and combustion gas poisonings for EUR 0.19 million.
Näin ollen vuosittainen hoitokustannus liekkivammoille oli 6,2 miljoonaa euroa mistä 5,9 miljoonaa euroa syntyi liekkipalovammoista ja 0,19 miljoonaa euroa palokaasumyrkytysten hoidosta.
During this study period, in Finland (pop. 5.5 million) there was an average of 99 fire-related deaths per year, corresponding to 18 deaths per million of the population.
Ajanjaksolla 2000-2010 tapahtui keskimäärin vajaa 100 palokuolemaa vuodessa, mikä tarkoittaa noin 18 kuolemaa miljoonaa asukasta kohti Suomen 5,5 miljoonaisessa väestössä.
Severe burns and combustion gas poisoning, often associated with residential fires, are responsible for considerable morbidity and mortality.
Tuli ja liekit aiheuttavat usein syviä palovammoja ja myös pahimmillaan tappavia palokaasumyrkytyksiä.
The mean age was 40 years for males and 50 for females.
Miesten keskimääräinen ikä oli 40,4 vuotta, kun se oli naisilla 50,4 vuotta.
Overall, even excluding intangible costs – which were not considered in the present study – as much as EUR 43 million was lost annually due to fatal and non-fatal fire-related injuries, of which the most severe occurred in house fires.
Kaiken kaikkiaan noin 43 miljoonaa euroa menetettiin vuodessa liekkivammojen ja palokuolemien seurauksena.
The indirect costs of fire-related deaths and accounting for socio-economic deprivation and decreased productivity reached some EUR 31.1 million per year, ranging between EUR 800,000 for young females and EUR 91,000 for elderly males per person.
Epäsuorat kustannukset johtuen kuoleman takia menetetystä tuotannosta olivat keskimäärin 31,1 miljoonaa euroa vuotta kohti yhteenlaskettuna.
Fire-related injuries are among the most devastating injuries.
Liekkipalovammojen ilmaantuvuuden pienentyminen johtuu pääosin vammojen vähenemästä nuorilla.
Cost-effective preventive measures should be seeked after.
Kustannuksia ajatellen, asuntopalot voisivat olla hyödyllisin ehkäisevien toimenpiteiden kohde.
at an innocuous temperature of 43 C triggered descending inhibition without concomitant activation of descending facilitation both in physiological conditions and in experimental model of PD.
Kivuton kuumaneulastimulaatio 43oC lämpötilassa olevilla neuloilla vahvisti selektiivisesti kivun laskevaa inhibitiota koe-eläimillä sekä fysiologissa oloissa että kokeellisessa Parkinsonin tautimallissa.
In the current series of studies, simulated weightlessness and a partial depletion of dopamine in the striatum enhanced endogenous descending facilitation and depressed descending inhibition.
Painotonta olosuhdetta simuloiva tila sekä kokeellinen Parkinsonin tauti vahvistivat kivun laskevaa fasilitaatiota ja vaimensivat kivun laskevaa inhibitiota.
To study whether thalamic dopamine is involved in descending modulation of pain, the effects induced by microinjections of dopamine or dopamine D2 receptor antagonist into the thalamic mediodorsal (MD) / ventromedial (VM) nuclei on descending pain modulation were evaluated.
Mediaalisen talamuksen dopamiinihermotuksen merkitystä laskevan kivunmuuntelujärjestelmän toiminnan häiriölle tutkittiin annostelemalla mediaalisen talamuksen tumakkeisiin dopamiinia tai dopamiini D2 reseptorin antagonistia.
In the PD model, dopamine D2 receptors in the thalamic VM nucleus were involved in mediating the enhancement of descending pain inhibition induced by H.N.S.
Mediaalisen talamuksen VM-tumakkeen dopamiini 2-reseptori oli välittämässä kuumaneulastimulaation kipua inhiboivaa vaikutusta Parkinsonin tautimallissa.
Plasticity in descending modulation of pain : therapeutic effects of non-painful heating-needle stimulation and its potential mechanisms
Työsarjassa selvitettiin myös kuumaneulastimulaation terapeuttista vaikutusta ja vaikutusmekanismia kivulle herkistymiseen.
Furthermore, expression of Fos, a marker of neuronal activation, was determined in the spinal cord dorsal horn to reveal a spinal neuronal correlate for descending pain modulation.
Lisäksi tutkittiin selkäytimen takasarven eri solukerrosten osuutta laskevassa kivun muuntelussa käyttäen hermosolujen toiminnan mittarina c-FOS-merkkiaineen ilmentymistä.
In the present series of studies, contributions of descending pain facilitatory and inhibitory pathways to behavioral pain responses were assessed under physiological conditions in humans and rats, under a simulated weightlessness condition in rats, and in an experimental model of Parkinson’s disease (PD) in rats.
Koe-eläimillä aikaansaatiin patofysiologinen tilanne joko painotonta olosuhdetta simuloivalla tilalla tai kemiallisesti aikaansaadulla kokeellisella Parkinsonin taudilla.
In the spinal dorsal horn, changes in Fos expression in the superficial layers were associated with changes in descending facilitation and those in the middle/deep layers with changes in descending inhibition.
Kynnysmääritykset tehtiin ihoalueella, joka oli etäällä hypertonisella keittosuolalla käsitellystä lihaksesta, minkä vuoksi kynnysmuutokset kuvastavat keskushermostollisiin mekanismeihin perustuvaa sekundaarista hyperalgesiaa tai hypoalgesiaa.
applied at the non-painful temperature of 43 C enhanced selectively descending inhibition, and it may be explained by a difference in the density of capsaicin- and heat-sensitive fibers innervating these heating-needle stimulation targets.
Myös ihmiskokeissa kivuton kuumaneulastimulaatio 43oC lämpötilassa olevilla neuloilla vahvisti selektiivisesti kivun laskevaa inhibitiota.
This doctoral dissertation consists of three studies.
Väitöskirjatyö koostuu kolmesta tutkimuksesta.
Both microbes can help host plants against nutrient deficiency, pathogen infection, drought, and high salinity.
Molemmat mikrobit pystyvät auttamaan kasveja ravinnepuutoksissa, patogeeni-infektioissa, kuivuudessa ja korkeissa suolapitoisuuksissa.
Most importantly, co-inoculation of the microbes led to higher shoot biomass and photosynthetic efficiency than single-inoculation.
Ennen kaikkea mikrobien yhteissiirrostus johti suurempaan versojen biomassaan ja fotosynteettiseen tehokkuuteen kuin yhden mikrobin siirrostus.
Vegetated building envelope (VBE) might provide additional green spaces, delivering ecoservices, such as storm water management, air pollution mitigation, energy conservation, and urban heat island effect reduction.
Rakennusten viheriöiminen tarjoaa ekologisia hyötyjä, kuten hulevesien hallintaa, ilmansaasteiden lieventämistä, energian säästöjä sekä lämpösaarekeilmiön hillitsemistä.
This doctoral dissertation provides valuable references to build and maintain more stress-tolerant and vigorously growing plants on VBEs, in the hope of making VBE application more affordable and widely used.
Tämä väitöskirjatutkimus tuo arvokasta tietoa stressisietoisten ja voimakkaasti kasvavien kasvien perustamisesta ja ylläpitämisestä viherrakennuksissa ja parhaimmillaan tieto edistää ja laajentaa viherrakentamista.
The last study verified that plant growth-promotion via co-inoculation was achieved on vegetated roofs.
Kolmas tutkimus osoitti, että yhteissiirrostuksessa havaittu kasvien kasvulisäys tapahtui kasvullisilla katoilla.
Urban greening has gained increasing popularity in cities, in order to create a more livable environment.
Rakennusten viheriöiminen on kasvattanut suosiotaan kaupunkiympäristöissä.
Considering the growing conditions on VBEs are generally harsh, it is becoming imperative to investigate how to maintain plants on VBEs at their optimum.
Tyypillisesti viherrakennusten kasvuolosuhteet ovat vaativat, minkä vuoksi on tärkeää tutkia viherrakennusten kasvien optimaalista kasvua.
R. irregularis is an arbuscular mycorrhizal fungus (AMF) residing in plant roots, and B. amyloliquefaciens is a spore-forming bacterium residing outside root surface.
R. irregularis on arbuskulaarinen mykorritsasieni, joka kasvaa kasvien juurten kuorikerrosten sisään, kun taas B. amyloliquefaciens on itiöitä muodostava bakteeri, joka kasvaa kasvien juurten pinnoilla.
It also suggested that substrate pH and biochar amendment could influence R. irregularis colonization.
Tutkimustulokset viittasivat myös siihen, että kasvualustan pH ja biohiililisä vaikuttavat R. irregularis -sienen kolonisaatioon.
Moreover, R. irregularis colonization was affected by plant species, planting methods and their interactions, while B. amyloliquefaciens density was affected only by plant species.
Lisäksi kasvilajit, istutusmenetelmät ja niiden vuorovaikutukset vaikuttivat R. irregularis -sienen kolonisaatioon, kun taas B. amyloliquefaciens -bakteerin selviytymiseen vaikutti ainoastaan kasvilaji.
The second study showed that most tested plants in the lab could co-host both microbes, and R. irregularis colonization was improved by B. amyloliquefaciens.
Toinen tutkimus osoitti, että laboratorio-oloissa molemmat mikrobit pystyivät samanaikaisesti asuttamaan useimpia testikasveja, ja B. amyloliquefaciens -bakteeri edisti R. irregularis -sienen kasvua.
In return, the host plants support the microbes with root exudates rich in photosynthetic compounds.
Vastavuoroisesti isäntäkasvit luovuttavat mikrobeille yhteyttämistuotteita.
The present PhD project focused on maintaining plants in VBE systems by inoculating two beneficial microbes in the substrate, i.e., Rhizophagus irregularis and Bacillus amyloliquefaciens.
Väitöskirjatutkimuksessa tarkasteltiin Rhizophagus irregularis -sienen ja Bacillus amyloliquefaciens -bakteerin vaikutusta viherrakennusten kasvien hyvinvointiin.
Final part of the dissertation is dedicated to the polymerization induced self-assembly (PISA) of N-vinylcaprolactam as the only monomer.
Viimeinen osa väitöskirjasta keskittyy polymeroinnin indusoimaan itsejärjestymiseen (PISA).
Functionalization with azide bearing gold nanoparticles yielded particles that shrank in response to temperature, and due to AuNPs, the particles also shrank in response to blue light and to oscillating electric field.
Kultananopartikkelit saivat pehmeät partikkelit reagoimaan lämmön lisäksi myös siniseen valoon ja oskilloivaan sähkökenttään.
Possible applications include for example carriers of active ingredients such as drugs, biomolecules, reagents, and catalyst.
Pehmeät nanopartikkelit soveltuvat kokonsa, muovautuvuutensa ja läpäiseväisyytensä vuoksi aktiivisten ainesten kuljettimiksi, Tällaisia aineksia ovat esimerkiksi katalyytit ja lääkeaineet.
Propargyl containing PNVCL particles were also functionalized with carbohydrate azides based on either maltose or glucose to obtain particles with biorelevant functions.
Erillisessä työssä näihin pehmeisiin partikkeleihin liitettiin joko glukoosi- tai maltoosijohdannaisia.
The responsiveness allows for facile synthesis of nanoparticles in water and can be utilized in the loading and releasing active compounds from the soft nanoparticles.
Ärsykkeen seurauksena nämä pehmeät nanopartikkelit kutistuvat, kun partikkeleita turvottava vesi ja vesiliukoiset yhdisteet poistuvat partikkeleista.
Poly(N-vinylcaprolactam) (PNVCL) is a potential material for the construction of such soft nanoparticles as the polymer is non-toxic and thermoresponsive.
Tämä PNVCL polymeeri on kiinnostava myrkyttömyytensä ja lämpöherkkyytensä takia.
The morphology and colloidal properties of the carbohydrate functionalized particles were thoroughly investigated and compared to the propargyl functional particles and to particles synthesized without propargyl containing comonomer.
Tavoitteena oli tutkia partikkelien funktionalisoitavuutta tarkemmin ja valmistaa pehmeitä partikkeleita, joilla on pinnassaan biologisesti merkittäviä hiilihydraattiryhmiä.
First, the well-known precipitation polymerization method was used to synthesize colloidal PNVCL gel particles with semibatch method with propargyl acrylate as a comonomer to obtain particles with propargyl moieties on their outer shell.
Polymeroinnin kuluessa ja liukenemattoman lohkon kasvaessa, polymeeri muodostaa itsejärjestyneitä partikkeleita minimoidakseen liukenemattoman osan kontaktin veden kanssa.
Physical crosslinking based on a hydrogen bond donor, salicylic acid, was studied and proved to be effective in preventing the disassembly induced by cooling.
Polymeroinnissa aloitetaan liukoisesta polymeerista, ja siihen kasvatetaan liukenematon polymeeriketju.
From the broad variety of synthesis methods to produce PNVCL particles, selected methods are discussed, utilized and compared in this dissertation.
Väitöskirja käsittelee yleisellä tasolla, millaisia erilaisia polymeerisia pehmeitä nanopartikkeleita on olemassa ja kuinka niitä voi valmistaa.
However, the PISA produced PEG-PNVCL self-assemblies disassembled into dissolved polymer chains upon cooling as the PNVCL block became soluble.
PISA-reaktiolla valmistetaan kopolymeereja, jotka koostuvat liukoisesta ja liukenemattomasta toisiinsa liittyneestä polymeeriketjusta.
Thus, the functionalization of the PNVCL gel particles produced multi-responsive particles.
Näitä ryhmiä käyttämällä pehmeät nanopartikkelit saatiin koristeltua 2.8 nm kokoisilla kultananopartikkeleilla.
Changing climate and the Baltic region biota
Työssä tutkitaan ilmastonmuutoksen ja ilmaston vaihtelun vaikutuksia eliölajien ekologiaan Itämeren alueella.
The dominating source of large-scale climate variability in Europe, the North Atlantic Oscillation (NAO), had an impact on the population dynamics of the spittlebug (Philaenus spumarius), a common insect (study IV).
Laajasti Euroopan ilmaston vaihteluun jaksollisesti vaikuttava Pohjois-Atlantin värähtely (NAO) vaikutti sylkikaskaan populaatiokokoihin.
As the warm winters of the Holocene probably weren't as warm as the temperatures projected for the final decades of this century, the survival prospects of the ringed seal in the Baltic will probably be reduced in a way unprecedented in the history of the subspecies.
Tällöin talvien lämpötila ei kuitenkaan ollut todennäköisesti niin korkea kuin se ilmastomallien mukaan tulee todennäköisesti olemaan tämän vuosisadan lopulla.
The possibility of long-distance migrants using temperature to predict yearly variations in the advancement of spring in the breeding area and the relationships of changes between distribution and phenology are discussed.
Linnut pystyvät siten mahdollisesti joissain tapauksessa sopeuttamaan muuttoaikatauluaan niin, että saapuminen pesimäalueelle mukailee kevään etenemisen vuosien välistä vaihtelua.
As the correlation between the timing of migration and temperature, in this and other studies, is often located along the migration route (several hundreds of kilometres away from the breeding grounds), the responsiveness of bird spring migration timing to temperature change may be underestimated.
Kolmannen osatyön mukaan lämpötilan vuotuinen vaihtelu muuttoreitillä satojen ja jopa yli tuhannen kilometrin päässä vaikuttaa lintujen Suomeen saapumisen ajoitukseen.
In the northernmost parts of the Bothnian Bay, the ice climate is still projected to be suitable for breeding for most years.
Itämerennorpan nykyisistä poikimisalueista Suomenlahden, Saaristomeren ja Riianlahden jääpeite heikkenee pesimisympäristönä voimakkaasti tämän vuosisadan loppuun mennessä.
A relatively stationary lagged effect of winter NAO on mid-spring temperature was found in the Baltic area.
Yhteys kaskaisiin välittyi todennäköisesti ainakin toukkakuolleisuuden kautta, ja mahdollisesti myös talven NAO:n vaikuttaessa viipeellä myös kevään lämpötiloihin.
The mammalian species studied is the Baltic ringed seal (Pusa hispida botnica), a subspecies of the ringed seal.
Väitöskirjan neljännessä osatyössä osoitetaan lämpötilan ja sadannan vaikuttavan yleisen hyönteisen, sylkikaskaan populaatiokokoon Hangossa Tvärminnen eläintieteellisellä asemalla sijaitsevilla tutkimussaarilla.
It is shown (study I) that the projected changes in the ice climate for 2071–2100 in the southern breeding areas (the Gulf of Finland, the Archipelago Sea and the Gulf of Riga) are so large, that for most years successful breeding is unlikely.
Pohjanlahden pohjoisosassa Perämerellä jäätalvien keskimääräinen kesto sen sijaan mahdollistaa todennäköisesti itämerennorpan pesinnän myös vuosina 2071–2100.
These ecological responses to a changing climate can be better understood if the effects of recent yearly variations are known.
Johtopäätöksenä on, ettei norppa todennäköisesti selviydy näillä eteläisillä pesimäalueillaan, jos ilmastonmuutoksen toteutuu voimakkuudeltaan yleisesti käytettyjen malliversioiden mukaisena.
Based on an extensive material of subfossil seal finds, study (II) suggests that ringed seals have probably lived continuously in the Baltic Sea for more than 10,000 years, even surviving the Holocene Thermal Maximum (a several millennia-long warm period).
Ensimmäiset ajoitetut löydöt Itämeren sisäosista ovat Suomen puolelta Pohjanlahtea ja yli 10 000 vuoden ikäisiä.
Temperature data used in studies of bird spring migration phenology often comes from the breeding grounds.
Linnut saapuvat keskimäärin tavallista aikaisemmin, kun kevät on muuttoreitillä tavallista lämpimämpi.
This thesis utilizes these methods including a range of study species: a mammal, migratory birds, and an insect.
Väitöskirjan kaikilla tutkimuslajeilla on elinkierrossaan herkkiä vaiheita: norpalla jääelinympäristö, muuttolinnuilla muuton tarkka ajoitus, sylkikaskailla kuivumiselle herkkä aika, jonka toukka on sylkimäisen vaahtomuodostuman suojaamana.
As the lagged effect of winter NAO on spring temperatures in Northern Europe is well documented in meteorological literature, I propose that such lagged effects of winter NAO can, in many cases, be behind the associations found between winter NAO and spring migration phenology of long-distance bird migrants in Europe.
Esimerkiksi itämerennorpan suojelussa on myös selvää, että ilmastonmuutoksen hillinnän ohella on syytä vähentää muita itämerennorpan menestymistä haittaavia tekijöitä, sillä laji on nyt saanut ilmastonmuutoksesta uuden rasitustekijän.
The Baltic region is characterised by a strong seasonal climate.
Ilmastonmuutos vähentää tutkimuksen mukaan jääpeitteisen ajan kestoa Itämerellä.
The aim of this study was to discover mechanisms of autoimmunity in human APECED.
Tämän tutkimuksen tavoite oli löytää autoimmuniteetin mekanismeja APECED-potilaissa.
The IL-22 defect, in turn, increases microbial exposure and can imbalance the immune regulation even further.
IL-22 häiriö iholla johtaa puolestaan lisääntyneeseen mikrobialtistukseen, mikä voi edelleen johtaa immuunisäätelyn epätasapainoon.