natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Stalin's Great Terror practically shut down Soviet cultural diplomacy while, at the same time, the interest of Western visitors toward the ‘great experiment’ of Soviet society began to fade.
Tutkimukseni osoittaa, että Paavolaisen Neuvostoliiton-matka on huomionarvoinen myös suuremmassa mittakaavassa: Stalinin vainot olivat käytännössä lopettaneet Neuvostoliiton kulttuuridiplomatian, ja samalla länsimaisten vierailijoiden kiinnostus neuvostoyhteiskunnan "suurta kokeilua" kohtaan hiipui.
Ultimately, the continuing interest in Paavolainen and his writings is the result of his own deliberate choice: where modernism and totalitarianism were encountered, his method was to perceive and expose, not to over-explain or pontificate.
Paavolaisen teoksiin ja henkilöön edelleen kohdistuva kiinnostus on lopulta seurausta hänen omasta valinnastaan: kun moderni ja totalitaarinen kohtasivat, hän etsi ja esitti, kun moni muu selitti ja saarnasi.
His ‘cultivation’, or the attempt to get him to respond to favourably to anything he encountered, was the responsibility of VOKS vice-chairman Grigorij Hejfec, who was not only a veteran of foreign operations for the Soviet secret police but, like Paavolainen, was a well-travelled cosmopolitan.
Kaikki tutustumiskohteet olivat merkittäviä Neuvostoliiton yhteiskunnallisen projektin kannalta, ja Paavolaisen "kultivoinnista", toisin sanoen pyrkimyksestä saada tämä suhtautumaan näkemäänsä ja kokemaansa mahdollisimman suopeasti, oli päävastuussa VOKS:in varapuheenjohtaja Grigori Heifets, salaisen poliisin ulkomaankomennusten veteraani ja kokenut kosmopoliitti.
Its contrast to the ‘mythical-biological’ worldview of National Socialism was obvious.
Ero "myytillisbiologiseen" Saksaan ja sen ideologian tarjoamaan maailmanselitykseen oli päivänselvä.
His visits to Germany and South America resulted in three essayistic books titled Kolmannen Valtakunnan vieraana (‘As a Guest of the Third Reich’), Lähtö ja loitsu (‘Departure and Spell’) and Risti ja hakaristi (Cross and Swastika’), known together as the Pako pimeyteen (‘Escape into Darkness’) trilogy.
Saksan- ja Etelä-Amerikan-matkojensa seurauksena Paavolainen kirjoitti Pako pimeyteen -trilogiana tunnetut esseistiset teokset Kolmannen Valtakunnan vieraana (1936), Lähtö ja loitsu (1937) sekä Risti ja hakaristi (1938).
In this study, two key moments are highlighted among Paavolainen’s various experiences of the Nuremberg Party Rally of 1936: the rally of the Reichsarbeitsdienst, or ‘Reich Labour Service’; and the rally of the political leaders.
Tässä tutkimuksessa vuoden 1936 Saksan-matkan tapahtumien joukosta nostetaan esille kaksi Paavolaisen avainkokemusta, työpalvelun ja poliittisten johtajien katselmukset Nürnbergin puoluepäivillä.
Against the backdrop of the Great Terror, Paavolainen did not consider the Soviet Union to be all that ‘international’, but he still witnessed an ideology that he regarded as being rational, technological and scientific and that also expressed its appreciation for culture.
Stalinin vainojen 1936–1938 haavoittama Neuvostoliitto ei lopulta näyttäytynyt Paavolaiselle kovin kansainvälisenä, mutta hän kohtasi matkallaan silti rationaalisen, tieteen ja tekniikan ideologian, joka korosti arvostavansa kulttuuria.
Sources, methods and framework The research attempts to define the context of Paavolainen’s written cultural criticism by examining its links with other prevailing perceptions of culture and politics in Europe in the second half of the 1930s.
Aineisto, menetelmät ja viitekehys Asetan Paavolaisen kirjoittaman kulttuurikritiikin kontekstiinsa tarkastelemalla sen yhteyksiä muihin 1930-luvun jälkipuoliskon eurooppalaisesta kulttuurista ja politiikasta vallitseviin käsityksiin, joita on syntynyt sekä aikalaiskokemusten että myöhemmin laadittujen historian esitysten perusteella.
This research is a comprehensive discussion and analysis of Paavolainen’s writings and his travels from 1936 to 1939.
Tutkimukseni käsittelee Paavolaisen kirjoituksia ja niiden taustalla olleita ulkomaanmatkoja vuosina 1936–1939.
The book would also have inevitably changed the overall grand narrative of Paavolainen’s cultural criticism.
Samalla Paavolaisen kulttuurikritiikin suuri linja olisi väistämättä muuttunut.
At the same time, however, had the visit to the Soviet Union taken place earlier, he probably would never have had the opportunity to go to South America – something that itself resulted in a ground-breaking departure from his otherwise European-focused writing.
On kuitenkin muistettava, että jos Neuvostoliiton-vierailu ja siihen perustuva teos olisivat toteutuneet jo aiemmin, hän ei todennäköisesti olisi koskaan saanut tilaisuutta Etelä-Amerikan-matkaan ja siitä seuranneeseen, Lähdössä ja loitsussa ja Ristissä ja hakaristissä näkyvään irtiottoon kulttuurikritiikkinsä Eurooppa-keskeisyydestä.
My assessment of Paavolainen’s interpretation of ‘modern’ and ‘totalitarian’ is based on his own perception of how the two concepts interacted.
Arvioin Paavolaisen käsityksiä modernista ja totalitaarisesta tarkastelemalla hänen tapaansa lähestyä näiden välistä jännitteistä vuorovaikutussuhdetta.
My thesis sits within a framework of debates over intellectuals, culture and politics that continue today.
Siten tutkimuksen teoreettisena viitekehyksenä ovat yleiseen sovellettavuuteen pyrkivät, jatkuvasti keskustelun kohteena pysyvät tulkinnat intellektuelleista, kulttuurista ja politiikasta.
In the 1920s, post-civil war Finland was exposed to the phenomena of liberal modern culture, and Paavolainen’s generation was the one that found this the most fascinating.
Kaksikymmenluvulla liberaali modernismi oli merkinnyt Paavolaiselle uusien kulttuuristen ilmiöiden kokonaisuutta, jolle juuri hänen sukupolvensa oli sisällissodan jälkeisessä Suomessa vastaanottavaisin.
Only then can any assessment of the unfamiliar and threatening but simultaneously fascinating pre-Second World War world have any relevance.
Tutkimukseni havainnollistaa, kuinka toisesta maailmansodasta rakentuva muuri on ylitettävä, jotta arviot sen toisella puolella avautuvasta vieraasta ja uhkaavasta, mutta samalla kiehtovasta maailmasta ja sen selittäjistä voivat edelleen olla merkityksellisiä.
Paavolainen’s reactions to these illustrate why the same cultural perception that had previously focused on what he understood as liberal and modern was between 1936 and 1939 focused on encounters between the modern and the totalitarian.
Niiden avulla on mahdollista ymmärtää, miksi aiemmin kaksikymmenlukulaisen modernin nykyajan ilmiöitä arvioinut kulttuurikriitikon katse vuosina 1936–1939 kohdistui modernin ja totalitaarisen kohtaamisiin.
The aim here is to give a more nuanced explanation for this apparent lacuna.
Tämä on kuitenkin epämääräistä, ja parempia selityksiä voidaan antaa.
He deliberately repositioned his cultural perception between the more ‘involved’ and the more ‘distanced’.
Hänen kulttuurinen katseensa oli harkitusti välillä osallistuva ja välillä etäisyyden säilyttävä.
It also provides a commentary on previous studies about Paavolainen.
Kommentoin tutkimuksessani myös Paavolaiseen liittyvää tutkimusta ja muuta kirjoittelua, jotka jatkuvat edelleen.
In this study, Paavolainen’s essays are most of all read parallel to the writings of Koskenniemi and Vaaskivi.
Paavolaisen kulttuurikritiikkiä on tutkimuksessani luettu rinnakkain eniten V. A. Koskenniemen ja Tatu Vaaskiven kirjoitusten kanssa.
In this research, I have defined Paavolainen’s method of approaching his topics of interest as ‘cultural perception’, since it describes the nature of his interaction with the surrounding world.
Kirjoitan Paavolaisen "kulttuurisesta katseesta", koska se kuvaa hänen vaikuttamisensa tapaa.
The books Paavolainen wrote and the journeys he made during the restless years of the late 1930s are often interpreted in a different context from his modernist period of the 1920s and from his later critical and self-critical wartime writings that focus on the national and political climate of Finland.
Kolmekymmenluvun lopun jännitteisinä vuosina syntyneitä kirjoja ja niihin liittyneitä matkoja on monesti tulkittu erillään sekä Paavolaisen 1920-luvun modernismin kaudesta että Synkän yksinpuhelun kansallisesta ja henkisestä tilityksestä, mutta tämän tutkimuksen havaintojen perusteella hänellä ei ollut kolmea erillistä kulttuurikriitikon roolia, vaan yksi.
While witnessing the Nuremberg party rally, Paavolainen experienced the full force of totalitarian propaganda and a culture that promised to create a ‘new man’ and a ‘new society’.
Nürnbergin puoluepäiviä seuratessaan Paavolainen näki ja koki lähietäisyydeltä, miten totalitaarinen, uuden ihmisen aikaa julistava yhteiskunta ja kulttuuri esittäytyivät huolellisesti valmistellussa, mittasuhteiltaan valtavassa propagandanäytöksessä.
But Paavolainen also realised that in Hitler’s Germany by definition, and also in the Soviet Union after the purges, intellectuals who wanted to retain their individuality and critical qualities were never more than a necessary evil.
Mutta samalla hän tiedosti, että yksilöllisyytensä ja kriittisyytensä säilyttävät intellektuellit olivat totalitaarisissa yhteiskunnissa korkeintaan välttämätön paha, Hitlerin Saksassa jo lähtökohtaisesti ja Neuvostoliitossakin viimeistään poliittisen terrorin myötä.
Amid this environment, organising Paavolainen’s visit was both an exceptional operation and a calculated risk for VOKS.
Tällaisessa tilanteessa matkan järjestäminen oli VOKS:ille poikkeuksellinen operaatio ja samalla tietoinen riski, sillä Paavolaisen ei-kommunistinen tausta tiedettiin, eikä takeita toivotuista tuloksista ollut.
Thus, as the concept of ‘modern’ became politicised and more complex, so Paavolainen’s own interpretation of what was modern and contemporary was put to the test. Consequently, Paavolainen’s attention was drawn specifically to the ‘new’ culture that totalitarian movements were so eager to preach.
Kun modernin käsite problematisoitui ja politisoitui, myös Paavolaisen tulkinnat "nykyaikaa" määrittävistä ilmiöistä joutuivat koetukselle.
While their rise owed much to the unique environment of the ‘modern’ world, they were also quick to prohibit alternate forms of modernism.
Moderni maailma oli mahdollistanut niiden syntymisen ja menestyksen, mutta valtaan päästyään ne kielsivät vaihtoehtoiset modernismit.
A planned book about his visit to the Soviet Union was halted by the outbreak of the Second World War.
Neuvostoliitto-kirja jäi toisen maailmansodan jalkoihin eikä koskaan toteutunut.
Although Paavolainen's book about the Soviet Union was never written, his surviving notes indicate that he would likely have identified major differences between the two ideologies and their respective cultural impact.
Vaikka Neuvostoliitto-kirja jäi toteutumatta, voidaan pitää todennäköisenä, että Paavolainen olisi asettanut matkan kokemuksiin liittyvissä muistiinpanoissaan korostuvan ja uuvuttavankin rationaalisuuden vastakkain myytillisbiologisen "fascismin" kanssa.
Most of the documents are memos produced by officials of VOKS, the All-Union Society for Cultural Relations with Foreign Countries, which was the organisation responsible for Paavolainen’s visit.
Yksityiskohtaisen käsittelyn on mahdollistanut Venäjän valtionarkistosta löytynyt aineisto, josta suurin osa on Paavolaisen matkaa hoitaneen VOKS:in eli Yleisliittolaisen ulkomaisten kulttuurisuhteiden yhdistyksen edustajien laatimia raportteja.
By the turn of the 1920s, Paavolainen had already established himself within Finland’s cultural elite as a well-known poet, journalist and essayist.
Paavolainen oli noussut suomalaisissa kulttuuripiireissä tunnetuksi runoilijaksi, toimittajaksi ja esseistiksi jo tulenkantajien-vuosinaan 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa, jolloin hän omaksui modernin "nykyajan" esittäjän roolin.
Still, the Pako pimeyteen trilogy is not based merely on recollections, but rather a quite extensive reading of his contemporary intellectuals, including Swedish visitors to Germany, although Paavolainen made some of their influences his own.
Taustalla oli lukeneisuutta, ja varsinkin yhteyksiä ruotsalaisten Saksan-kävijöiden teksteihin on enemmän kuin Paavolainen on halunnut mainita.
The results in this thesis can be interpreted as instances of this principle.
Tämän väitöskirjan tulokset voidaankin tulkita kyseisen periaatteen ilmentyminä.
We also study the Möbius function and its autocorrelations.
Tutkimme myös Möbiuksen funktiota ja sen autokorrelaatioita.
For products of exactly two primes, we improve a result of Harman.
Tasan kahden alkuluvun tulojen tapauksessa parannamme Harmanin tulosta.
We also establish a number of other additive results for this same set of primes.
Osoitamme myös useita muita additiivisia tuloksia samalle alkulukujen osajoukolle.
We then derive a number of applications regarding the largest prime factors of consecutive integers, including a logarithmic version of a conjecture of Erdős and Turán.
Johdamme sitten useita sovelluksia koskien peräkkäisten lukujen suurimpia alkutekijöitä -- mukaan lukien logaritmisen version eräästä Erdősin ja Turánin konjektuurista.
Lastly, in the fourth article, we study binary correlations of multiplicative functions with logarithmic weights.
Lopuksi neljännessä artikkelissa tutkimme multiplikatiivisten funktioiden binäärisiä korrelaatioita logaritmisilla painoilla.
The proofs use sieve methods and transference principles for additive equations in primes.
Todistukset käyttävät seulamenetelmiä sekä ns. transferenssiperiaatteita additiivisille yhtälöille alkulukujen joukossa.
A famous conjecture of Chowla asserts that products of shifts of the Möbius function should have mean zero.
Chowlan kuuluisa konjektuuri väittää, että Möbiuksen funktioiden translaatioiden tuloilla pitäisi olla keskiarvo nolla.
In the third article, together with T. Tao we settle a logarithmic version of this conjecture in all the cases involving an odd number of shifts.
Kolmannessa artikkelissa yhdessä T. Taon kanssa ratkaisemme logaritmisen version tästä konjektuurista kaikissa tapauksissa, joissa translaatioiden määrä on pariton.
We show that almost all intervals of nearly optimal length contain a product of exactly three primes.
Osoitamme, että melkein kaikki välit, joiden pituus on lähes optimaalisen lyhyt, sisältävät tasan kolmen alkuluvun tulon.
In the first article, we consider the problem of finding almost primes in almost all short intervals, which is a natural approximation to the problem of finding primes in short intervals.
Ensimmäisessä artikkelissa tarkastelemme melkein alkulukujen löytämistä melkein kaikilta lyhyiltä väleiltä; tämä on luonnollinen approksimaatio alkulukujen löytämiselle lyhyiltä väleiltä.
The second article is about the Goldbach problem for a sparse subset of the primes.
Toinen artikkeli koskee Goldbach-ongelmaa eräälle harvalle osajoukolle alkulukuja.
This complements Tao's earlier result that the two-point Chowla conjecture holds with logarithmic weights.
Tämä täydentää Taon aikaisempaa tulosta, jonka mukaan kahden pisteen Chowlan konjektuuri pätee logaritmisilla painoilla.
A central principle in multiplicative number theory is that multiplicative structures, such as the primes or the values of a multiplicative function, should not correlate with additive structures of various types.
Keskeinen periaate multiplikatiivisessa lukuteoriassa on, että multiplikatiivisten objektien (kuten alkulukujen tai multiplikatiivisten funktioiden arvojen) ei pitäisi korreloida additiivisten objektien kanssa.
We prove an asymptotic formula for these correlations for a wide class of multiplicative functions, extending an earlier result of Tao.
Todistamme asymptoottisen kaavan näille korrelaatioille, joka pätee laajalle luokalle multiplikatiivisia funktioita ja parantaa Taon aikaisempaa tulosta.
Vinogradov famously showed that any large odd number is the sum of three primes, so it is natural to study the same problem with the summands coming from a subset of the primes.
Vinogradov osoitti kuuluisassa työssään, että jokainen riittävän suuri pariton luku on kolmen alkuluvun summa, joten on luonnollista tarkastella vastaavaa ongelmaa alkulukujen osajoukoille.
This thesis is comprised of four articles in multiplicative number theory, a subfield of analytic number theory that studies questions related to prime numbers and multiplicative functions.
Tämä väitöskirja koostuu neljästä artikkelista multiplikatiivisessa lukuteoriassa, joka on alkulukuja ja multiplikatiivisia funktioita tutkiva analyyttisen lukuteorian haara.
The proofs are based on careful analysis of Dirichlet polynomials related to almost primes.
Todistukset perustuvat melkein alkulukuihin liitettyjen Dirichlet'n polynomien tarkkaan analysointiin.
Moreover, we prove a new estimate for character sums over reducible quadratic polynomials.
Lisäksi todistamme uuden arvion karakterisummille yli jaollisen toisen asteen polynomin arvojen.
Improving a result of Matomäki, we show that a special set of primes, consisting of primes representable as one plus the sum of two squares, satisfies the ternary Goldbach problem.
Parantaen Matomäen tulosta osoitamme, että vastaus ternääriseen Goldbach-oneglmaan on positiivinen niiden alkulukujen joukolle, jotka voidaan esittää ykkösen ja kahden neliöluvun summana.
Within the TAG regioisomer 16:1-16:1-16:0 in sea buckthorn pulp oil, the enantiomeric ratio of sn-16:1-16:1-16:0 to TAG sn-16:0-16:1-16:1 was 70.5:29.5.
Yhdisteen sn-16:1-16:1-16:0 suhde sen sn-16:0-16:1-16:1 enantiomeeriin oli tyrnimarjan hedelmälihassa 70,5:29,5.
The other most abundant TAG species included mainly TAGs with three different FAs, which were not possible to analyze with the current methodology.
Muut merkittävimmät jakeet koostuivat pääsiassa kolme erilaista rasvahappoa sisältävistä triasyyliglyseroleista, joiden analysoiminen ei ollut mahdollista tässä tutkimuksessa käytetyllä menetelmällä.
All new information concerning chiral retention behavior is essential for further development in the field.
Yhdisteiden retentiokäyttäytymisen perusteellinen selvittäminen on välttämätöntä jatkokehityksen kannalta.
Food lipids are mainly found in the form of triacylglycerols (TAG) containing three structurally identical or different fatty acids.
Elintarvikkeiden lipidit koostuvat pääosin triasyyliglyseroleista, joissa on kolme samanlaista tai erilaista rasvahappoa.
Overall, the results clearly showed the non-random positional distribution of natural FAs, and the abundance of unsaturated FAs in the position sn-2, which is common in plant oils.
Kokonaisuudessaan tulokset osoittivat selvästi luonnon rasvahappojen ei-sattumanvaraisen paikkajakauman ja tyydyttymättömien rasvahappojen runsauden asemassa sn-2, mikä on tyypillistä kasviöljyille.
Novel chromatographic methods (RP- and chiral-phase HPLC) combined with mass spectrometry (MS) were used in the practical work for separation and identification of regioisomers (the positional distribution of fatty acids between the positions sn-2 and sn-1/3) and enantiomers (the positional distribution of fatty acids in the positions sn-1, sn-2, sn-3) of nutritionally important TAGs.
Nykyaikaisia kromatografisia menetelmiä (käänteisfaasi- ja kiraalifaasinestekromatografia) yhdistettyinä massaspektrometriaan (MS) käytettiin ravitsemuksellisesti tärkeiden triasyyliglyserolien regioisomeerien (rasvahappojen paikkajakauma asemien sn-2 and sn-1/3 välillä) ja enantiomeerien (rasvahappojen paikkajakauma asemien sn-1, sn-2 and sn-3 välillä) erottamiseen ja tunnistamiseen.
The positional distribution of fatty acids is under genetic control.
Rasvahappojen paikkajakauma on geneettisesti säädelty.
The studies included development of a chiral chromatographic method based on sample recycling.
Lisäksi kehitettiin näytteen kierrätykseen perustuva kiraalikromatografinen menetelmä.
The chiral nature of other macromolecules in food, such as proteins and carbohydrates, is well established in science but the chirality of lipids and their functions has been a long-standing question.
Muiden ravinnon makromolekyylien kuten proteiinien ja hiilihydraattien kiraalisuus tunnetaan tieteessä jo varsin hyvin, ja myös lipidien kolmiulotteisia rakenteita ja niiden vaikutuksia on pyritty selvittämään jo vuosikymmenten ajan.
The aim of this work is to contribute to this research area of chirality by giving fresh insights into new methods and chromatographic retention behavior of TAGs, and to study the detailed molecular structure of individual TAGs in natural fats and oils.
Tutkimustyön tavoitteena oli kehittää rasvojen kiraalisuuden tutkimusta, soveltaa uusia menetelmiä triasyyliglyserolien kromatografisen retentiokäyttäytymisen selvittämiseen sekä tutkia luonnon rasvojen ja öljyjen yksittäisten triasyyliglyserolien yksityiskohtaista molekyylirakennetta.
Chiral phase liquid chromatography combined with mass spectrometric analysis proved to be a reliable method for analysis of lipid stereoisomers in food and other biological systems.
Kiraalinen nestekromatografia yhdistettynä massaspektrometriaan tarjoaa luotettavan menetelmän ravinnon ja muiden biologisten matriisien lipidien isomeerien analysoimiseen.
Overall, the results revealed new information about the methodology and the chiral elution behavior of TAGs.
Kokonaisuudessaan tuloksena saatiin uutta tietoa menetelmistä ja yhdisteiden eluutiokäyttäytymisestä kiraalisessa ympäristössä.
Despite the promising progress in the stereospecific analysis of individual TAGs the elution order of TAG enantiomers is challenging to predict due to the complicated intermolecular forces involved in chiral recognition mechanisms.
Vaikka yksittäisten triasyyliglyserolien yksityiskohtaisen molekyylirakenteen analysointi on viime vuosikymmenen aikana huomattavasti kehittynyt, on haasteellista ennustaa enantiomeerien eluutiokäyttäytymistä johtuen monimutkaisista molekyylien välisistä kiraalisista vuorovaikutuksista.
In TAG biosynthesis, fatty acids are specifically esterified in glycerol in enzyme-catalyzed reactions resulting in distinctive TAG species that are not randomly built.
Rasvahapot ovat esteröityneet glyseroliin entsyymikatalysoidussa triasyyliglyserolien biosynteesissä muodostaen kombinaatioita, jotka eivät ole sattumanvaraisia.
A TAG enantiomer with an unsaturated FA in the sn-1 position eluted ahead of its enantiomer despite the length of carbon chains or the number of DBs.
Enantiomeeri, jossa tyydyttymätön rasvahappo oli asemassa sn-1, eluoitui toista enantiomeeria nopeammin hiiliketjun pituudesta tai kaksoissidosten lukumäärästä riippumatta.
The method developed during the PhD project was also successfully applied to an enantiomeric purity assessment of synthesized TAGs.
Väitöskirjatyössä kehitetyn menetelmän osoitettiin olevan tehokas myös synteesituotteiden enantiopuhtauden määrittämisessä.
Presence of both saturated and unsaturated fatty acid favored the separation by the chiral columns.
Asymmetristen triasyyliglyserolien tyydyttynyt ja tyydyttymätön rasvahappo edistivät erottumista.
The suitability of different MS/MS methods in the analysis of TAG regioisomers was investigated.
Tutkimuksessa tarkasteltiin eri massaspektrometristen menetelmien soveltuvuutta triasyyliglyserolien regiospesifiseen analyysiin.
The chiral-phase [2 × cellulose tris-(3,5-dimethylphenylcarbamate)] recycling HPLC method in a polar-organic phase enabled resolution of 17 out of the 21 enantiopairs of TAGs studied.
Tutkitusta 21:stä triasyyliglyserolista 17:sta saatiin enantiomeerit erotettua toisistaan käyttäen näytteen kierrätykseen perustuvaa nestekromatografiaa, jossa oli kiraalinen stationaarifaasi [2 × selluloosa tris-(3,5-dimetyylifenyylikarbamaatti)] ja eluenttina metanoli.
ESI-MS/MS and NIAPCI-MS/MS were applied to study the regiospecific composition of TAGs in human milk, and ammonia NICI-MS and MS/MS to confirm the enantiospecific structures of TAGs of sea buckthorn pulp oil as the model food component.
Ammoniakki NICI-MS- and MS/MS -menetelmien avulla varmistettiin mallielintarvikkeena tutkitun tyrnimarjan hedelmälihan öljyn triasyyliglyserolirakenteet enantiospesifisessä analyysissä.