natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The research focuses on five Western Europe young women who kept diaries covering 1940–1945 during the Second World War: Hélène Berr (1921–1945), Anne Frank (1929–1945), Isabelle Jesion (1926–1971), Elisabeth Kaufmann (1924–2003), and Anita Meyer (1929–).
Keskiössä on viisi nuorta naista – Hélène Berr (1921–1945), Anne Frank (1929–1945), Isabelle Jesion (1926–1971), Elisabeth Kaufmann (1924–2003) ja Anita Meyer (1929–) – jotka pitivät päiväkirjaa toisen maailmansodan aikaisessa Länsi-Euroopassa.
Berr, Jesion and Kaufmann lived in Paris, France, while Frank and Meyer lived in the Netherlands.
Berr, Jesion ja Kaufmann elivät päiväkirjaa kirjoittaessaan Pariisissa, Ranskassa, Frank ja Meyer Alankomaissa.
This study shows that diary writing was an important survival tactic and the starting point for everyday coping for these five young Jewish women.
Tutkimus osoittaa, että päiväkirjan kirjoittaminen oli tärkeä selviytymiskeino näille viidelle nuorelle juutalaisnaiselle, jokapäiväisen jaksamisen lähtökohta.
The other factors presented in the diaries that supported mental everyday survival were, for instance, support of family, friends, and boyfriends, reading, studying, and other ways of keeping busy, Jewish and national identity reinforced by persecution, religiosity, a spirit of resistance, humor, and a belief in the future.
Päiväkirjoista esiin nousevia muita henkistä selviytymistä edesauttavia tekijöitä olivat mm. perheen, ystävien ja rakastettujen tuki, lukeminen ja opiskelu sekä muilla tavoin itsensä kiireisenä pitäminen, vainojen myötä vahvistunut juutalainen ja/tai kansallinen identiteetti, uskonnollisuus, vastarintahenkisyys, huumori ja usko tulevaisuuteen.
This study is situated within new war history, which emphasizes the cultural historical interpretations of wars.
Tämä tutkimus on ns. uutta sotahistoriaa, jossa korostuvat sodan kulttuurihistorialliset tulkinnat.
The survival tactics are seen as a cultural historical phenomenon tied to its particular context.
Selviytymiskeinot nähdään kontekstiinsa sidottuna kulttuurihistoriallisena ilmiönä.
The analysis focuses on the practice of these tactics in different situations and the ways in which the diarists described them.
Tarkastelun keskiössä on niiden ilmeneminen käytännössä erilaisissa tilanteissa ja se, miten päiväkirjanpitäjät niitä kuvailivat.
This research also opens new perspectives in the research of autobiographical sources and the cultural history of writing by focusing on diaries written in extreme conditions.
Se avaa uusia näkökulmia myös omaelämäkerrallisten aineistojen tutkimukseen ja kirjoittamisen kulttuurihistoriaan nostaen paremmin esille äärimmäisissä oloissa kirjoitetut päiväkirjat.
The experience and everyday survival of Jewish persecution appears as written persecution in this study.
Juutalaisvainojen ja niiden keskellä selviytymisen kokemus näyttäytyy tutkimuksessa kirjoitettuna vainona.
This dissertation contributes a cultural historical perspective to the field of Holocaust research, which remains very oriented to political history.
Tämä väitöskirja tuo kulttuurihistoriallista näkökulmaa yhä vahvasti poliittiseen historiaan nojautuvan holokaustitutkimuksen kentälle.
In addition, this study examines the diaries from a broader perspective encompassing their nature and meaning to the diarists and the ways in which they depicted the war and the persecution of Jews.
Selviytymiskeinojen ohella tässä tutkimuksessa tarkastellaan myös laajemmin päiväkirjoja, niiden luonnetta ja merkitystä kirjoittajilleen sekä sitä, millaisina juutalaisvainot ja sota-aika piirtyvät niissä esiin.
Among other meanings, writing provided a way to keep the events of the time in memory for the diarists and possibly a wider readership and to stay alive in the diary pages despite the uncertainty of physical survival during the war.
Se antoi muiden merkitysten ohella väylän säilyttää muistissa ajan tapahtumat – niin itselle kuin mahdolliselle laajemmalle lukijakunnalle – ja jäädä elämään edes paperilla, vaikka konkreettinen yli sodan hengissä selviäminen oli epävarmaa.
In normal circumstances, diary writing can be an important therapeutic and time-management tool, but during the war and persecution, it also became an especially important life-saving activity.
Päiväkirjan kirjoittamisella on myös normaalioloissa esimerkiksi terapeuttista ja ajan järjestämiseen liittyvää merkitystä, mutta sodan ja vainon keskellä päiväkirjanpitäminen muodostui erityisen tärkeäksi elämänhalua säilyttäväksi toiminnaksi.
Survival Tactics in the Diaries of Young Women during Jewish Persecution in France and the Netherlands in the 1940s This doctoral dissertation examines the survival tactics of Jewish young women during Nazi Germany’s persecution of Jews.
Kirjoitettu vaino : Selviytymiskeinot juutalaisvainoista nuorten naisten päiväkirjoissa 1940-luvun Ranskassa ja Alankomaissa
In this study, surviving is linked to the tactics recorded in the diary texts that the writers themselves thought to be important to withstanding oppression.
Tutkimuksessa selviytyminen liittyy päiväkirjateksteistä nouseviin, kirjoittajien itsensä tärkeinä kokemiin keinoihin, joiden avulla ahdistavaa tilannetta oli mahdollista kestää paremmin.
Keywords: Open natural resource data, machine learning, model evaluation
Avainsanat: Avoin luonnonvara-aineisto, koneoppiminen, mallin evaluointi
Natural resource management, besides accurate data collection, also requires detailed analysis of this data, which in the era of data flood can be a cumbersome process.
Luonnonvarojen hallinta vaatii tarkan aineiston keräämisen lisäksi myös sen yksityiskohtaisen analysoinnin, joka tietotulvan aikakautena voi olla vaativa prosessi.
The results are important especially to forest industry since even slight improvements to the natural resource data sets utilized in practice can result in high saves in terms of operation time and costs.
Tutkimustulokset ovat tärkeitä erityisesti metsäteollisuudelle, koska pienetkin parannukset luonnonvara-aineistoihin käytännön sovelluksissa voivat johtaa suuriin säästöihin niin operaatioiden ajankäyttöön kuin kuluihin.
Model evaluation is also addressed in this thesis by proposing a novel method for estimating the prediction performance of spatial models.
Tässä työssä otetaan kantaa myös mallin evaluointiin esittämällä uuden menetelmän spatiaalisten mallien ennustuskyvyn estimointiin.
With the rising trend in both computational power and storage capacity, together with lowering hardware prices, data-driven decision analysis has an ever greater role.
Nousevan laskentatehon, tallennustilan sekä alenevien laitteistohintojen myötä datapohjainen päätöksenteko on yhä suuremmassa roolissa.
Classical model goodness of fit measures usually rely on the assumption of independently and identically distributed data samples, a characteristic which normally is not true in the case of spatial data sets.
Klassiset mallinvalintakriteerit nojaavat yleensä riippumattomien ja identtisesti jakautuneiden datanäytteiden oletukseen, joka ei useimmiten pidä paikkaansa spatiaalisilla datajoukoilla.
The proposed cross validation based evaluation method provides model performance estimation where optimistic bias due to spatial autocorrelation is decreased by partitioning the data sets in a suitable way.
Esitetty ristiinvalidointiin perustuva evaluointimenetelmä tarjoaa mallin ennustuskyvyn mitan, missä spatiaalisen autokorrelaation vaikutusta vähennetään jakamalla datajoukot sopivalla tavalla.
This information is usually obtained by manual on-site data collection, via automatic remote sensing methods, or by the mixture of the two.
Tämä paikkatietoaineisto kerätään usein manuaalisesti paikan päällä, automaattisilla kaukokartoitusmenetelmillä tai kahden edellisen yhdistelmällä.
Abstract Real life applications involving efficient management of natural resources are dependent on accurate geographical information.
Tiivistelmä Käytännön sovellukset, joihin sisältyy luonnonvarojen hallintaa ovat riippuvaisia tarkasta paikkatietoaineistosta.
In this thesis, we examine the predictability of terrain trafficability conditions and forest attributes by using a machine learning approach with geographic information system data.
Tämä väitöskirja tutkii maaston kuljettavuuden ja metsäpiirteiden ennustettavuutta käyttäen koneoppimismenetelmiä paikkatietoaineistojen kanssa.
Furthermore, the estimation capability of key forest attributes is inspected with a multitude of modeling and feature selection techniques.
Tarkastelemme lisäksi tärkeimpien metsäpiirteiden ennustettavuutta monilla eri mallintamistekniikoilla ja piirteiden valinnalla.
Quantitative measures on the prediction performance of terrain conditions using natural resource data sets are given through five distinct research areas located around Finland.
Maaston kuljettavuuden ennustamista mitataan kvantitatiivisesti käyttäen kaukokartoitusaineistoa viideltä eri tutkimusalueelta ympäri Suomea.
The research results provide empirical evidence on whether the used natural resource data is sufficiently accurate enough for practical applications, or if further refinement on the data is needed.
Väitöstyön tulokset tarjoavat empiiristä todistusaineistoa siitä, onko käytetty luonnonvaraaineisto riittävän laadukas käytettäväksi käytännön sovelluksissa vai ei.
Spatio-temporal data sets contain an intrinsic property called spatial autocorrelation, which is partly responsible for breaking these assumptions.
Spatio-temporaaliset datajoukot sisältävät luontaisen ominaisuuden, jota kutsutaan spatiaaliseksi autokorrelaatioksi.
Attention should be paid to prevent work disability at an early stage of life.
Työkyvyttömyyden ehkäisemiseen tulisikin kiinnittää huomiota jo varhaisessa elämänvaiheessa.
Due to population ageing and the increasing dependency ratio, maintaining a sufficient workforce has become an important national policy target in Finland.
Väestön ikääntymisen ja huoltosuhteen heikentymisen vuoksi riittävän työvoiman ylläpitämisestä on tullut tärkeä tavoite suomalaisessa politiikassa.
Especially disadvantaged families should be helped by providing low-threshold services to ensure that health problems leading to work disability are identified as early as possible.
Erityisesti vähäosaisemmille perheille olisi tarjottava matalan kynnyksen palveluita, jotta työkyvyttömyyteen johtaviin terveysongelmiin voitaisiin tarttua mahdollisimman varhain.
The studies use longitudinal register-based datasets on the Finnish or Swedish population over a fifteen years period from 1999–2014, with national representative samples.
Tutkimuksessa käytetään pitkittäisiä rekisteriaineistoja suomalaisesta ja ruotsalaisesta työikäisestä väestöstä ajanjaksolla 1999– 2014.
Previous studies have identified many risk factors associated with long-term work disability, of which one of the most important is low socioeconomic status.
Aikaisemmat tutkimukset ovat tunnistaneet monia pitkittyneeseen työkyvyttömyyteen liittyviä riskitekijöitä, joista yksi tärkeimmistä on matala sosioekonominen asema.
In particular, young adults whose parents have a tertiary education and who themselves have only a basic education are at a greatest risk of disability retirement.
Erityisesti nuoret aikuiset, joiden vanhemmilla on korkea-asteen koulutus ja itsellään perusasteen koulutus, ovat suurimmassa riskissä siirtyä työkyvyttömyyseläkkeelle.
To conclude, risks of developing a long-term work disability can be identified at different processes in childhood and in work life.
Yhteenvetona voidaan todeta, että pitkittyneen työkyvyttömyyden riski on tunnistettavissa erilaisissa prosesseissa sekä lapsuudessa, että työelämässä.
In addition, providing equal access to care, low-threshold services and modifying work environment according to individual’s work ability can help prevent the onset and development of long-term work disability, improve wellbeing at work and prolong working careers.
Yhdenvertainen hoitoon pääsy, matalan kynnyksen palvelujen tarjoaminen ja työympäristön muuttaminen yksilöllisen työkyvyn mukaan voi auttaa estämään pitkäaikaisen työkyvyttömyyden syntymistä, parantamaan työhyvinvointia ja pidentämään työuraa.
Understanding the risk factors associated with longterm work disability not only helps to prevent long-term work disability at the population level, but also helps to target preventive actions more effectively at those who need it, reducing social inequalities in well-being at work and in health.
Ymmärtämällä pitkittyneeseen työkyvyttömyyteen liittyviä riskitekijöitä voidaan sekä ehkäistä työkyvyttömyyttä väestötasolla, että kohdentaa ennaltaehkäiseviä toimia yhä tehokkaammin niitä tarvitseville, kaventaen työhyvinvointiin ja terveyteen liittyvää sosiaalista eriarvoisuutta.
As the population shrinks, prolonging working careers becomes one of the key factors in sustaining a sufficient workforce.
Väestönkasvun hidastuessa on työurien pidentäminen yksi tärkeimmistä keinoista riittävän työvoiman ylläpitämiseksi.
The second and third articles use a 70 % population sample of Finnish residents linked to data on sickness benefits and disability retirement.
Toisessa ja kolmannessa artikkelissa käytetään 70 % satunnaisotosta työikäisistä suomalaisista, yhdistettynä sairauspäiväraha- ja työkyvyttömyystietoihin.
The results of these articles demonstrate that the risk factors of long-term work disability and the associated socioeconomic disparities are associated with the family background and they are observed at an early phase during the life-course.
Ensimmäisen artikkelin tulokset osoittavat, että pitkittyneen työkyvyttömyyden riskitekijät ja siihen liittyvän sosioekonomiset erot ovat yhteydessä perhetaustaan ja ne ovat havaittavissa jo varhaisessa elämänvaiheessa.
Work disability, especially when it is long-term, is one of the main reasons for leaving the labour market early.
Etenkin pitkittynyt työkyvyttömyys on yksi keskeisimmistä syistä ennenaikaiseen työelämästä poistumiseen.
Measures should be tailored according to one’s socioeconomic position, as the development of long-term work disability varies between occupations.
Kaikki nämä toimenpiteet tulisi räätälöidä ammattiryhmän mukaan, sillä pitkäaikaisen työkyvyttömyyden kehitys vaihtelee niiden välillä.
These articles use a Cox proportional hazards model to study the role of sickness absence length and diagnosis as predictors of disability retirement in different occupational classes among women and men.
Näissä artikkeleissa tarkastellaan Coxin suhteellisten hasardien mallin avulla sairauspäivärahan pituuden ja diagnoosin roolia työkyvyttömyyseläkettä ennustavana tekijänä eri ammattiasemissa olevilla naisilla ja miehillä.
The role of diagnosis in the transition from sickness absence to disability retirement was similar across occupational classes.
Diagnoosin rooli sairauspäivärahalta työkyvyttömyyseläkkeelle siirryttäessä oli melko samankaltainen eri ammattiryhmissä.
Later in working life, sickness absence is another important factor in which the development of long-term work disability and the associated socioeconomic disparities develop.
Myöhemmin työelämässä sairauspäivärahakausi on toinen tärkeä nivelvaihe, jossa pitkittyneen työkyvyttömyyden kehitys ja siihen liittyvät sosioekonomiset erot kehittyvät.
The fourth article is based on a full population data of Swedish residents linked with data from labour market surveys and sickness insurance.
Neljännessä artikkelissa käytetään ruotsalaista väestöaineistoa yhdistettynä sairausvakuutustietoihin ja työelämätutkimuksissa kerättyihin aineistoihin.
This study examines the process leading to the development of a long-term work disability, and the socioeconomic differences in this process.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää pitkäaikaisen työkyvyttömyyden kehitysprosesseja sekä siinä ilmeneviä sosioekonomisia eroja.
Low level of education and low levels of parental education and income were associated with young adults’ disability retirement.
Vanhempien matala koulutus ja matalat tulot, sekä nuoren oma matala koulutus ovat yhteydessä nuoren aikuisen työkyvyttömyyseläkkeelle siirtymiseen.
Further analysis on the diagnoses revealed that while sickness absence due to respiratory diseases or circulatory diseases were the strongest predictors of disability retirement due to some other diagnostic group.
Lisäanalyysit osoittavat, että sairauspäiväraha hengityselinten tai verenkiertoelinsairauksien diagnoosilla ennustivat ennen kaikkea työkyvyttömyyseläkettä jollain muulla diagnoosilla.
In particular, long-term sickness absence due to mental and behavioural disorders or musculoskeletal diseases is linked to all-cause disability retirement and disability retirement due to same diagnostic group.
Erityisesti pitkittynyt mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöiden tai tuki- ja liikuntaelinsairauksien perusteella myönnetty sairauspäiväraha on vahvasti yhteydessä työkyvyttömyyseläkkeelle siirtymiseen mistä tahansa tai samasta diagnoosista.
Work disability can be prevented by intervening, for example, in the accumulation of sickness absence days and in the work environment.
Pitkittynyttä työkyvyttömyyttä voidaan ehkäistä myös myöhemmin työelämässä puuttumalla esimerkiksi sairauspoissaolopäivien kertymiseen ja psykososiaaliseen työympäristöön.
Long-term unemployed and manual workers have the highest risk of disability retirement, and non-manual employees have the lowest risk.
Pitkäaikaistyöttömillä ja työntekijäammateissa työskentelevillä on korkein ja ylemmillä toimihenkilöillä kaikkein matalin riski siirtyä työkyvyttömyyseläkkeelle.
However, the accumulation of sickness absence days increases the risk of disability retirement most strongly among non-manual employees, and the least among manual workers.
Kertyvät sairauspäivärahapäivät kuitenkin kasvattavat työkyvyttömyyseläkkeelle siirtymisen riskiä kaikkein voimakkaimmin ylemmillä toimihenkilöillä, ja hitaimmin työntekijäammatissa työskentelevillä.
Analysing the effect of a psychosocial work environment revealed that occupations with low levels of job demands or low job control, and especially with a combination of these, are associated with unfavourable accumulation of sickness absence and disability pension days.
Työympäristön näkökulmasta ammatit, joissa on matala työn vaatimustaso ja matala vaikutusmahdollisuuksien taso, tai joissa nämä molemmat yhdistyvät, ovat yhteydessä epäedulliseen sairauspäiväraha- ja työkyvyttömyyseläkepäivien kertymiseen.
However, to date very little research has been conducted on the mechanisms underlying the risk of long-term work disability and the associated socioeconomic disparities.
Pitkittyneen työkyvyttömyyden riskin ja siihen liittyvien sosioekonomisten erojen taustalla olevia mekanismeja on toistaiseksi tutkittu melko vähän.
Processes of long-term work disability and socioeconomic disparities : unwinding the roles of family background, sickness absence, and psychosocial work environment
Osatutkimukset käsittelevät sairauspäivärahakaudelle ja työkyvyttömyyseläkkeelle siirtymistä sekä niihin liittyviä sosioekonomisia eroja perhetaustan, sairauspäivärahahistorian ja psykososiaalisen työympäristön näkökulmista.
The first article is based on a 10 % population sample of Finnish residents and uses a discrete-time event history model to examine the association between educational attainment and family background on disability retirement in young adulthood.
Artikkelissa tutkitaan diskreetin elinaikamallin avulla perhetaustan ja kouluttautumisen yhteyttä nuorten aikuisten työkyvyttömyyseläkkeelle siirtymiseen.
The article examines the relationship between psychosocial work environment, or more precisely, the occupation-specific job demands and job control in occupations, and the risk of accumulating of sickness absence and disability pension days over time using group-based trajectory analysis and multinomial regression analysis.
Artikkelissa tutkitaan kehityspolkuanalyysin ja multinominaalisen regressioanalyysin avulla psykososiaalisen työympäristön yhteyttä sairauspäiväraha- ja työkyvyttömyyseläkepäivien kertymiseen pitkällä aikavälillä naisilla ja miehillä.
Contrarily, occupations with high levels of job demands and job control are associated with low accumulation of sickness absence and disability pension days.
Näiden matalaan kertymiseen ovat yhteydessä sen sijaan ammatit, joissa työn vaatimus- ja vaikuttamismahdollisuudet ovat korkeita.
At present there are approximately 130 000 geoenergy systems in use in Finland, and in 2018 almost 8000 new GSHPs were sold and installed in the country.
Suomessa on käytössä arviolta 130 000 maalämpöjärjestelmää, ja vuonna 2018 myytiin ja asennettiin lähes 8000 uutta maalämpöpumppua.
Meanwhile, a third of the respondents expressed their concern about quality problems.
Kolmannes vastaajista ilmaisi huolensa laatuongelmista.
Competition has been severe within the Finnish geoenergy sector in recent years.
Maalämpöalan sisäinen kilpailu on viime vuosina ollut ankaraa Suomessa.
The level of expertise varied among building control officials depending on their personal interests and experience.
Rakennusvalvontaviranomaisten asiantuntemuksen taso vaihteli riippuen omakohtaisesta kiinnostuksesta ja kokemuksesta.
Additionally, technical and geological instructions need to be developed to promote geologically sound reasoning in the handling of permits.
Lisäksi teknisiä ja geologisia ohjeistuksia tulee kehittää asiantuntevan lupakäsittelyn edistämiseksi.
Ground source heat pumps (GSHPs) are an established energy technology, and as such a noteworthy alternative to increase the share of renewable energy in the consumption.
Maalämpöpumput ovat vakiintunutta energiateknologiaa ja siten varteenotettava menetelmä lisätä uusiutuvan energian osuutta kulutuksesta.
The most common types were in order of frequency (1) borehole collapse, (2) discharge of artesian water, (3) harmful spreading of drilling dust and slurry, (4) heat exchanger pipes stuck during installation, (5) flooding caused by artesian water, and (6) heat transfer fluid leakages.
Yleisimpiä ongelmia olivat (1) energiakaivon sortuminen, (2) paineenalaisen (tai muutoin runsastuottoisen kaivon) pohjaveden purkautuminen porauksen yhteydessä, (3) porauspölyn tai -lietteen haitallinen leviäminen (4) lämmönkeruuputkien jumiutuminen kaivoon asennuksen yhteydessä, (5) paineenalaisen pohjaveden tulviminen, sekä (6) lämmönsiirtonesteen vuoto.
A large proportion of the questionnaire respondents referred to the consequent price competition at the expense of quality.
Lähes puolet kyselyyn vastanneista maalämpötoimijoista viittasi rajuun hintakilpailuun, jota käydään laadun kustannuksella.
In the questionnaire study, 62% of the respondents were of the opinion that the municipal Action Permit should require BHEs to be built following certain standards.
62 % kyselytutkimuksen vastaajista oli sitä mieltä, että toimenpideluvan pitäisi edellyttää lämpökaivon rakentamista tiettyjen standardien mukaisesti.
At present, voluntary training is available for GSHP installers and borehole drillers in Finland, but there are no statutory qualification requirements.
Tällä hetkellä maalämpöasentajille ja kaivonporareille on Suomessa tarjolla vapaaehtoista koulutusta ja sertifiointiohjelmia, mutta lakisääteisiä pätevyysvaatimuksia ei ole.
Qualification requirements for geoenergy practitioners need to be incorporated into these standards.
Näihin standardeihin pitää sisällyttää pätevyysvaatimukset maalämpöalan toimijoille.
The material for this thesis consisted of a questionnaire study among geoenergy practitioners, interview studies with geoenergy experts and municipal building control officials, heat pump statistics, legal texts, municipal regulations, and permit applications and decisions from municipalities and Regional State Administrative Agencies (AVIs).
Väitöskirjan aineistona olivat maalämpötoimijoiden keskuudessa tehty kyselytutkimus, maalämpöasiantuntijoiden ja kuntien rakennusvalvonnan henkilöstön haastattelut, lämpöpumpputilastot, lakitekstit, kunnalliset säännökset sekä kuntien ja Aluehallintovirastojen (AVI) käsittelemät maalämpölupahakemukset ja -päätökset.
The growth rate highlights the significance of good installation practices and public governance of the installations.
Järjestelmien nopea yleistyminen korostaa hyvien asennuskäytäntöjen ja asennusten julkisen kontrollin merkitystä.