natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The thermal properties of the soil were determined by measuring the thermal conductivity and diffusivity of the soil at field capacity and at saturation.
Maan lämpöominaisuudet määritettiin mittaamalla maan lämmönjohtavuus ja lämmön diffusiviteetti kenttäkapasiteetissa ja kyllästyneenä.
There is very little research on using industrial by-products as soil amendments in peat soil.
Teollisuuden sivutuotteina saatavien maanparannusaineiden käytöstä turvemailla on hyvin vähän tutkittua tietoa.
Soil amendments had no effect on the hydraulic water conductivity or water-holding capacity of saturated soil at any matrix potential.
Maanparannusaineilla ei ollut vaikutusta kyllästyneen maan hydrauliseen vedenjohtavuuteen tai vedenpidätyskapasiteettiin missään matriisipotentiaalissa.
Soil amendment treatments had no effect on soil thermal conductivity or thermal diffusivity at field capacity.
Maanparannusainekäsittelyillä ei ollut vaikutusta maan lämmönjohtavuuteen tai lämmön diffusiviteettiin kenttäkapasiteettikosteudessa.
Soil amendments had no effect on the water-stable aggregates in field moisture.
Maanparannusaineilla ei ollut vaikutusta maan murujen vedenkestävyyteen kenttäkosteudessa.
The statistical analysis was conducted with IBM SPSS Statistics (version 25).
Tilastollinen analyysi suoritettiin IBM SPSS Statistics -ohjelmistolla (versio 25).
Vitamin D (58%) and multivitamin-multimineral (30%) supplements were the most used supplements in all age groups.
D vitamiini (58 %) ja monivitamiini-kivennäisaine (30 %) olivat käytetyimmät valmisteet kaikissa ikäluokissa.
Dietary supplements were categorized in to seven categories for the analysis: vitamin D, other single vitamin, single mineral, multivitamin-mineral, probiotics, fatty acids, and other supplements.
Ravintolisävalmisteet luokiteltiin analyysia varten seitsemään luokkaan: D-vitamiini, muu yksittäinen vitamiini, kivennäisaine, monivitamiini-monikivennäisaine, probiootti, rasvahappo ja muu valmiste.
Dietary supplement use in 3–6-year-old children
Ravintolisien käyttö 3–6-vuotiailla lapsilla
Every child should use vitamin D supplement all year round, despite the socioeconomic status or the area of residence.
Kaikkien lasten tulisi käyttää D-vitamiinilisää, sosioekonomisesta asemasta tai asuinalueesta huolimatta ympäri vuoden.
Conclusions: The supplement use varied from non-users to children using six different supplements.
Johtopäätökset: Ravintolisien käyttö vaihteli ei-käyttäjistä lapsiin, jotka käyttivät kuutta eri valmistetta.
3–6-year-old participants (n=864) were recruited from 66 daycare centers from Uusimaa and South Ostrobothnia.
Tukittavat 3–6-vuotiaat lapset (n=864) rekrytoitiin 66 päiväkodista kahdeksasta kunnasta Uudellamaalla ja Etelä-Pohjanmaalla.
In addition, the use of all supplements containing vitamin D were examined.
Lisäksi tarkasteltiin kaikkia D vitamiinia sisältäviä valmisteita.
The dietary supplement use in different age groups was tested with χ2-test.
Eri ravintolisien käyttöä ikäryhmittäin testattiin χ2-testillä.
Additionally, this study aimed to investigate the association between sociodemographic factors, special diets and dietary supplement use.
Lisäksi tutkimuksessa oli tavoitteena selvittää sosiodemografisten tekijöiden, erityisruokavalioiden ja ravintolisien käytön yhteyttä.
Results: 85% of the children used at least one dietary supplement during the previous month.
Tulokset: Tutkittavista 84 % käytti ainakin yhtä ravintolisää säännöllisesti edellisen kuukauden aikana.
Household income was positively associated with supplement use.
Perheen tulot olivat positiivisesti yhteydessä ravintolisien käyttöön.
The use of more than one supplement was associated with the area of residence but also with higher age and having less children in the family.
Useamman kuin yhden valmisteen käyttö oli yhteydessä asuinalueeseen ja lapsen korkeampaan ikään sekä perheen lasten lukumäärään.
The children received 20 different micronutrients from the supplements.
Tutkittavat saivat ravintolisistä 20 eri mikroravintoainetta.
The vitamin D use was associated with a higher household income and time of year.
D-vitamiinia sisältävän valmisteen käyttö oli yhteydessä perheen korkeampiin tuloihin ja mittausvuodenaikaan.
Introduction: Recent studies in 3–6-year-old children indicate that micronutrient intake from the diet is adequate apart from iron and vitamin D. Therefore, the recommended vitamin D supplementation is necessary all year round for children under the age of 18.
Johdanto: Viimeisimmän tutkimustiedon mukaan 3–6-vuotiaiden suomalaislasten mikroravintoaineiden saanti on riittävää lukuun ottamatta rautaa ja D-vitamiinia, jota lapsille suositellaan annettavan ravintolisänä ympäri vuoden.
83% of the children used any supplement containing vitamin D. There was no statistically significant difference between the age groups in the use of different types of dietary supplements (p0.05).
Eri ravintolisien käytössä ei havaittu tilastollisesti merkitsevää eroa eri ikäluokkien välillä (p>0,05).
However, 17% of the children did not use vitamin D supplement and on the other hand, six children received vitamin D more than the upper tolerable level.
17 % lapsista ei käyttänyt lainkaan D-vitamiinia sisältävää valmistetta ja D-vitamiinin turvallisen saannin yläraja ylittyi kuudella lapsella.
The supplement use during the previous month, including brand name, dose, and frequency was surveyed.
Lasten ravintolisien käyttöä edellisen kuukauden ajalta kartoitettiin valmisteen kauppanimen, pitoisuuden sekä käyttötiheyden tasolla.
Materials and methods: The data in this thesis is from the cross-sectional study of DAGIS -research project.
Aineisto ja menetelmät: Lasten ravitsemusta tutkittiin poikkileikkausasetelmassa vuonna 2014 käynnistyneessä DAGIS-hankkeessa.
The use of other supplements is necessary only in cases of food allergy or special diet or if the diet in unbalanced for some other reason and dietary supplements should not be used to replace a balanced diet.
Muihin ravintolisiin neuvotaan turvautumaan vain silloin, kun tietyn ravintoaineen saanti ruokavaliosta on riittämätöntä ruoka-allergian tai erityisruokavalion vuoksi.
Parents reported the supplement use of the child and filled in a background questionnaire.
Vanhemmat raportoivat lasten ravintolisien käytöstä ja täyttivät perheen sosiodemografisia tekijöitä kuvaavan taustatietolomakkeen.
Dietary supplement database containing the nutritional content of 678 different supplements was compiled.
Ravintolisistä koostettiin valmistetietokanta, joka sisältää jokaisen käytetyn ravintolisävalmisteen ravintosisällön.
The association between dietary supplement use and sociodemographic factors was analyzed with logistic regression.
Ravintolisien käyttöä tarkasteltiin logistisen regression avulla suhteessa taustatekijöihin.
The prevalence of recommended vitamin D supplement use was high but still there were children who did not receive any vitamin D from the supplements.
Kaikille lapsille suositellun D-vitamiinin käyttö oli yleistä, mutta silti lähes viidennes tutkittavista ei käyttänyt D-vitamiinivalmistetta lainkaan edellisen kuukauden aikana.
Child Health Clinics play an important role in making the importance on vitamin D supplement use known.
Neuvolan merkitys D-vitamiinilisän käytön tärkeydestä viestimisessä on keskeinen.
Aims: The aim of this study was to examine the use of dietary supplements and micronutrient intake from the supplements in 3–6-year-old children.
Tavoitteet: Pro gradu -tutkielman tavoitteena oli selvittää suomalaisten päiväkoti-ikäisten lasten ravintolisien käyttöä ja vitamiinien sekä kivennäisaineiden saantia ravintolisistä.
The mean daily intake of vitamin D from supplements in supplement users was 14 µg.
Ravintolisiä käyttäneet lapset saivat lisistä D-vitamiinia keskimäärin 14 µg, D-vitamiinin käyttösuosituksen ollessa 7,5 µg.
There are little studies on dietary supplement use in Finnish children, especially aged 3–6-years.
Lasten ravintolisien käyttöä on tutkittu Suomessa melko vähän, ja etenkin päiväkoti-ikäisten lasten ravintolisien käyttöä ja siihen yhteydessä olevia tekijöitä on tarpeellista tutkia.
To establish optimal parameters for the procedure, we analysed recombination efficiency under different transduction conditions.
Määrittääksemme menetelmälle optimaaliset parametrit, arvioimme rekombinaatiotehokkuutta eri transduktio-olosuhteissa.
The most efficient recombination was achieved after 5 days of induction in cultures.
Optimaalisissa olosuhteissa pystyimme saavuttamaan tehokkaan rekombinaation 5 päivän induktion jälkeen viljelmissä.
Treatment of PD remains to be at symptomatic management as the underlying mechanisms that trigger neurodegeneration are still not fully elucidated.
PD:n hoitoratkaisut painottuvat edelleen oireiden lievitykseen, sillä hermorappeumaa käynnistäviä tautimekanismeja ei vielä täysin ymmärretä.
pSer129-αSyn-positive LB-like aggregates were detected in all the PFF-treated cultures, however, with a greater accumulation in the DicerHET cultures.
pSer129-αSyn-positiivisia LB:n kaltaisia rykelmiä havaittiin kaikissa PFF-käsitellyissä viljelmissä.
Over the past two decades, microRNAs (miRNAs) have become a major area of interest within biomedical fields and gained increasing momentum in the context of neurodegenerative diseases.
Kahden edellisen vuosikymmenen aikana mikroRNA (miRNA)-molekyylit ovat herättäneet suurta kiinnostusta eri biolääketieteen aloilla ja saaneet erityistä huomiota hermorappeumasairauksien tutkimuksessa.
More specifically, primary cortical cultures, derived from Dicer flox/+ mice embryos, were transduced with Cre expressing lentiviral vectors (lenti-hSYN-T2A-Cre) to delete the "floxed" Dicer allele.
Tarkemmin ottaen, aivokuoren primääriviljelmät, jotka olivat peräisin Dicer flox/+ -hiirien alkioista, transdusoitiin Cre:tä ilmentävillä lentivirusvektoreilla (lenti-hSYN-T2A-Cre) "loxp-rajatun" Dicer-alleelin poistamiseksi.
Based on our earlier studies we presume that DA neurons may bear a specific vulnerability towards the age-related Dicer depletion.
Aikaisempien tutkimuksiemme perusteella oletamme, että DA-hermosolut ovat erityisen herkkiä ikääntymiseen liittyvää Dicer-entsyymitason alentumista kohtaan.
DicerHET primary neuronal culture model for studying role of miRNA biogenesis pathway in Parkinson’s disease
DicerHET primäärinen hermosoluviljemämalli miRNA-biogeneesireitin roolin tutkimiseksi Parkinsonin taudissa
Interestingly, increased aggregation was not accompanied by increased cell death, suggesting that DicerHET genotype does not increase vulnerability of cortical neurons to pSer129-αSyn aggregation.
Tämä ei kuitenkaan aiheuttanut lisääntynyttä solukuolemaa, mikä viittaa siihen, että DicerHET -genotyyppi ei lisää aivokuoren neuronien haavoittuvuutta pSer129-αSyn-kertymiä kohtaan.
More conclusive evidence on this intriguing relationship could be provided in future research using the DicerHET model that can be readily applied to primary DA cultures.
Tästä kiehtovasta yhteydestä olisi mahdollista saada lisänäyttöä tulevissa tutkimuksissa soveltamalla DicerHET- mallia yhtä helposti primäärisiin DA-neuroneihin.
Parkinson’s disease (PD) is one of the most prevalent neurodegenerative diseases with debilitating clinical manifestations that follow a chronic and progressive course.
Parkinsonin tauti (PD) on yleinen etenevä hermoston rappeumasairaus, jonka oireet pahenevat taudin edetessä.
The desired DicerHET genotype was generated in vitro by employing traditional Cre/loxP system in conjunction with a virally mediated Cre expression.
DicerHET-genotyyppi tuotettiin soluviljelmissä, yhdistämällä perinteistä Cre/loxP-systeemiä viruksen välittämään Cre-synteesiin.
Selective degeneration and dysregulation of specific neuronal populations is a common hallmark shared by neurodegenerative diseases affecting the aging population.
Tiettyjen hermosoluryhmien vajaatoiminta ja rappeutuminen on ikään liittyville hermoston rappeumasairauksille yhteinen ilmentymä.
However, we observed that DicerHET genotype did not attenuate survival of the cells, as assessed by immunohistochemistry.
Immunohistokemialliset värjäykset osoittivat kuitenkin, että DicerHET -genotyyppi ei heikentänyt solujen eloonjäämistä.
Further, as a proof of concept, we exposed the DicerHET cultures to pre-formed fibrils (PFFs) - a PD related stressor that causes αSyn aggregation.
Havainnollistaaksemme tutkimusmallin konseptia, altistimme DicerHET-viljelmät vielä ns. ennalta muodostetuille fibrilleille (pre-formed fibrils; PFF) – tämä on PD:een liittyvä stressitekijä, joka saa αSyn-proteiinit kertymään rykelmiin.
The main focus of this work was to validate the model and establish a standardized reproducible approach suitable for research that addresses the role of miRNA biogenesis in PD.
Tavoitteena oli kelpuuttaa malli ja luoda yhdenmukainen ja toistettava menetelmä tuleviin töihin, joissa tutkitaan miRNA-biosynteesin roolia PD:n tautimekanismissa.
Pathological hallmarks of PD involve gradual and specific loss of DA (DA) neurons and widespread presence of Lewy body (LB) inclusions that consist of aggregated presynaptic protein, α-Synuclein (αSyn).
Tautia luonnehtii dopamiinia (DA) tuottavien hermosolujen asteittainen rappeutuminen sekä merkittävät proteiinikertymälöydökset, ns. Lewyn kappaleet (Lewy body; LB), jotka koostuvat lähinnä presynaptisesta proteiinista nimeltä α-synukleiini (αSyn).
In recent developments, changes in mature miRNA profiles have been reported in aging tissue and many age-related diseases, including PD. More recently, a number of studies have found that the most essential enzyme in the miRNA biogenesis pathway, Dicer, exhibits reduced expression with aging.
Tuoreissa tutkimuksissa on myös havaittu, että Dicer:in, miRNA-molekyylien synteesireitin tärkeimmän entsyymin, ilmentyminen alentuu ikääntymisen myötä.
To these ends, a genetic mouse model based on heterozygous knockout of Dicer (DicerHET) was introduced to simulate Dicer downregulation.
Tätä mekanismia on pyritty jäljittelemään DicerHET hiirimallilla, joka perustuu Dicer-geenin heterotsygoottiseen mutageneesiin.
Initial investigations identified the DicerHET model as a promising tool for studying the relationship between disrupted miRNA biogenesis and neurodegeneration associated with PD. To facilitate future investigations and speed up screening of potential therapeutic compounds using this genetic model, in the current work, we aimed to produce a DicerHET in vitro model with a practical and convenient genetic engineering approach.
Alustavissa tutkimuksissa DicerHET-malli osoittautui lupaavaksi tutkimusmalliksi häiriintyneen miRNA-synteesireitin ja PD:hen liittyvän hermorappeuman välisen yhteyden tutkimiseen.
However, currently, there is no scientific nor political consensus over what effective adaptation is and how it should best be measured.
Kuitenkin tällä hetkellä ei ole tieteellistä tai poliittista yksimielisyyttä siitä, mitä tuloksellinen sopeutuminen on ja kuinka sitä tulisi mitata.
How to address and assess climate change adaptation?
Kuinka lähestyä ja arvioida ilmastonmuutokseen sopeutumista?
As climate change is already affecting our planet, it is urgent to ensure adequate support to the most vulnerable communities, sectors, and ecosystems to adapt to the changing climate.
Ilmastonmuutos vaikuttaa jo maapalloomme, joten on kiireellistä varmistaa riittävä tuki kaikkein heikoimmassa asemassa oleville yhteisöille, sektoreille ja ekosysteemeille.
: Results-based climate change adaptation and the role of trees and forests in projects funded by Adaptation Fund
: tulosperustainen ilmastonmuutokseen sopeutuminen sekä puiden ja metsien asema Adaptation Fundin rahoittamissa hankkeissa
Significantly less expected outcomes and outputs were set to reduce exposure to climate change impacts.
Merkittävästi vähemmän tuloksia ja tuotoksia oli määritelty liittyen ilmastonmuutoksen vaikutuksille altistumisen vähentymiseen.
Since the first years of the Adaptation Fund the projects have developed in regard to assessing their expected results with a few exceptions to the general trend.
Adaptation Fundin ensimmäisten vuosien jälkeen hankkeet ovat kehittyneet tuloksellisuuden arvioinnissa muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta.
In order to do that the projects are categorized into four categories based on their approach: 1. ecosystem-based adaptation projects; 2. engineered or sectoral adaptation projects; 3. community-based adaptation projects; and 4. small-scale funding modality projects.
Hankkeet luokiteltiin niiden lähestymistavan mukaisesti neljään luokkaan: 1. ekosysteemiperustaiset; 2. tekniset tai sektorispesifit; 3. yhteisöperustaiset; ja 4. pienrahoituksen kanavointiin keskittyvät hankkeet.
I analyse the ways these projects are planned to assess their effectiveness using three main research indicators: reducing vulnerability and increasing adaptive capacity; reducing exposure; and sharing of lessons-learned and increasing climate change adaptation science.
Sitä kuinka hankkeet oli suunniteltu osoittamaan niiden tuloksellisuutta analysoitiin kolmen päätutkimusindikaattorin avulla: vähentämällä haavoittuvuutta ja lisäämällä sopeutumiskapasiteettia; vähentämällä altistumista; ja jakamalla oppeja ja vahvistamalla sopeutumisen tieteellistä perustaa.
The national and regional implementing entities were more often struggling to set proper results frameworks.
Kansallisten ja alueellisten hanketoteuttajien tuloskehikoissa oli useammin haasteita.
Effective adaptation was mostly framed to contribute to reducing vulnerabilities that include measures to increase adaptive capacity.
Tuloksellinen ilmastonmuutokseen sopeutuminen pääosin käsitettiin johtavan haavoittuvuuden vähentymiseen pitäen sisällään sopeutumiskapasiteetin kasvattamiseen tähtääviä toimia.
The projects are analysed to test whether projects that address climate change adaptation similarly have also similarities in assessing effective adaptation.
Hankkeita vertailtiin, jotta pystyttiin selvittämään, onko samankaltaisesti ilmastonmuutokseen sopeutumista tavoittelevilla hankkeilla myös samankaltaisuuksia tuloksellisuuden mittaamisessa.
As a result of this, efforts are needed to improve both methodologies and guidance for assessing adaptation.
Tämän seurauksena menetelmiä ja ohjeistuksia tulisi kehittää, jotta sopeutumista voitaisiin arvioida.
The project proposals are further studied to gain understanding on how trees and forests are used to address and assess adaptation.
Hankesuunnitelmia tarkasteltiin myös muilta osin, jotta saatiin tietoa siitä, kuinka puita ja metsiä hyödynnetään sopeutumistoimissa ja niiden tuloksellisuuden arvioinnissa.
The act of cataloguing adaptation measures and further analysing their similarities and differences produces insights in two main areas: identifying how projects have been designed to address and assess adaptation effectiveness; and enhancing understanding on the role of trees and forests in adaptation initiatives.
Sopeutumiseen tähtäävien toimien luokittelulla ja näiden erojen ja samankaltaisuuksien analysoinnilla lähestyttiin aineistoa kahdesta näkökulmasta: identifioitiin kuinka hankkeet oli suunniteltu tavoittelemaan ja arvioimaan tuloksellista sopeutumista sekä selvitettiin puiden ja metsien merkityksestä sopeutumistoimissa.
Through a systematic review of projects funded by the Adaptation Fund, I categorize 30 adaptation projects.
Tässä tutkimuksessa järjestelmällisen katsauksen menetelmin tutkittiin 30 Adaptation Fundin rahoittamaa ilmastonmuutokseen sopeutumisen hanketta.
It can be concluded that the studied projects had differences in addressing and measuring of adaptation.
Voidaan todeta, että tarkastelluissa hankkeissa oli eroja siinä, kuinka sopeutumista ja sen tuloksellisuuden mittaamista lähestyttiin.
This includes studying the defined expected project results, indicators and baselines stated in projects’ results frameworks.
Tämä piti sisällään hankesuunnitelman tuloskehikossa määriteltyjen tulosten, mittarien ja lähtötasojen tarkastelun.
The scale of the financial resources that are expected to flow into climate change adaptation is likely to lead to a stronger emphasis on measuring and verifying results as there is international consensus that climate change adaptation interventions should be results-based.
Ilmastonmuutokseen sopeutumiseen tähtäävän rahoituksen odotetaan kasvavan ja johtavan tulosten mittaamisen ja todentamisen korostumiseen.
I focus on exploring the objectives, types, and limitations of adaptation metrics used in assessing adaptation but also provide recommendations.
Keskiössä ovat erilaisten valittujen mittaamistapojen mahdollisuuksien ja rajoitteiden selvittäminen, mutta tutkielma tarjoaa myös suosituksia.
Trees and forests had a more prominent role than would be assumed by the limited number of projects classified as forestry projects as 80% of the projects included trees and/or forests as part of activities, outputs, outcomes, or indicators.
80 prosenttia hankkeista sisälsi toimintoja, tuotoksia, tuloksia tai mittareita, jotka liittyivät puihin tai metsiin.
Interestingly successful adaptation was also framed as sharing of lessons-learned or communicating other findings to a wider audience, and also to measure channelling of funding, project management, or social inclusion aspects.One of the key findings is that how the project is to address adaptation also influences how effective adaptation is to be measured and verified leading to different typical strengths and challenges in assessing effectiveness.
Tuloksellinen sopeutuminen näyttäytyi myös opittujen asioiden jakamisena ja hankkeen muiden löydösten viestimisenä laajalle yleisölle sekä rahoituksen kanavointina, sosiaalisen inkluusion ja hankehallinnon tavoitteiden saavuttamisena.
Benin has 11.8 million inhabitants.
Beninissä on asukkaita 11.8 miljoonaa.
Participation in the study was voluntary.
Tutkimukseen osallistuminen oli vapaaehtoista.
Malnutrition is one of the worlds biggest health problems.
Aliravitsemus on yksi maailman suurimmista terveysongelmista.
Benin is ranked 165 on the Human Development Index.
Benin sijoittuu Human Development Index listauksessa sijalle 165.
Almost half of the population lives with less than 1.25 USD a day, which is the International Poverty Line.
Lähes puolet maan väestöstä elää alle 1.25 USD:lla päivässä, mitä pidetään virallisena köyhyysrajana.
The findings in this study are similar to previous studies.
Tämän tutkimuksen tulokset vahvistavat aikaisempia tuloksia.
All the children between the ages 6 and 23 months from the chosen villages were selected to the study if they filled the following criteria: the child was given complementary foods, they were not suffering from a severe illness, the family had lived in the region for the last two years and had no plans to move away during the next year.
Tutkimukseen otettiin mukaan kaikki 6 - 23 kuukauden ikäiset lapset valituista kylistä seuraavin kriteerein: lapsi sai lisäruokaa, lapsi ei saa kärsiä vakavasta sairaudesta, perhe on asunut alueella viimeiset kaksi vuotta, eikä heillä ole aikeita muuttaa seuraavan vuoden aikana.
It is associated with 45 percent of deaths among children under 5 years.
Aliravitsemuksen arvellaan olevan osasyynä jopa 45 prosenttiin alle 5-vuotiaiden kuolemista.
The field part of the study was done by the local Biodiversity International and Abomey Calavin university researchers and data collectors trained by the same.
Tutkimuksen kenttävaihe toteutettiin paikallisten Biodiversity International ja Abomey Calavin yliopiston tutkijoiden ja heidän kouluttamien kenttätyöntekijöiden voimin.
If the family had more than one child with the appropriate age the youngest one was chosen to the study.
Jos perheessä oli useampi sopivan ikäinen lapsi, valittiin mukaan tutkimukseen nuorin lapsista.
30,1 percent of the boys were stunted compared with 22,4 percent of the girls.
Pojista 30,1 prosenttia ja tytöistä 22,4 prosenttia oli kitukasvuisia.
Thus securing girl’s optimal growth and improving the nutritional status of women in reproductive age should be the focus of future interventions.
Tyttöjen kasvun turvaaminen ja lisääntymisiässä olevien naisten ravitsemustilan parantaminen tulisikin olla erityisen tärkeitä jatkotutkimuksen kohteita.