natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The findings highlight that adults in low-income households engage more in their children’s preventive healthcare when the opportunity cost of being away from work is low.
Löydökset korostavat sitä, että matalatuloiset kotitaloudet käyttävät enemmän aikaa lasten ennaltaehkäisevään terveydenhuoltoon, kun työstä poissaolon vaihtoehtoiskustannus on matala.
In a decisionmaking experiment in the laboratory, I find that the take-up increases when prospective borrowers are offered a flexible choice between joint and individual liability loans.
Pää- töksentekoa tarkastelevan laboratoriokokeen tulosten mukaan luottoja hyödynnetään enemmän, mikäli lainanottajille tarjotaan mahdollisuus valita joustavasti yhteis- tai yksilövastuullinen laina.
This validates that direct monetary incentives to the mother can improve her uptake of maternal healthcare.
Äideille kohdennetut suorat rahalliset kannusteet voivat siis lisätä äideille suunnattujen terveydenhuoltopalveluiden käyttöä.
The final essay investigates the role of demand-side incentives to mothers and supply-side incentives to community health workers (ASHAs) in improving maternal and child health, in a nationwide health intervention in India.
Viimeinen essee käsittelee kysyntäpuolelle (äidit) ja tarjontapuolelle (terveyden- hoitajat) kohdistettujen kannustimien vaikutuksia äitien ja lasten terveyteen.
The first essay studies take-up issues of microcredit loans.
Ensimmäinen essee käsittelee mikroluottojen puutteellista hyödyntämistä.
This doctoral dissertation explores the challenges that lead to underutilisation of welfare products and policies in credit and health, among the poor in developing countries.
Esseitä luotto- ja terveyspalveluiden käyttöönottoon liittyvistä haasteista kehittyvissä maissa Tämä väitöskirja tutkii kehittyvissä maissa asuvien köyhien kohtaamia haasteita, jotka johtavat hyvinvointipolitiikan ja -tuotteiden puutteelliseen hyödyntämiseen.
The essays in the area of Applied Microeconomics included herein shed light on whether resources in welfare policies for the poor are channelised along the right path, and if not, how they could be improved.
Jokaisen esseen kohdalla tarkastellaan sitä, ohjautuvatko köyhiin kohdistetut hyvinvointipolitiikat oikein, ja jos eivät, miten hyvinvointipolitiikkaa voitaisiin tehdä paremmin.
Results suggest that more risk-averse borrowers are less willing to take up individual liability loan, and less selfish borrowers are more inclined to take up joint liability loan.
Riskiä karttavat lainanottajat ovat haluttomam- pia ottamaan lainan, josta he ovat yksin vastuussa.
The results collectively imply that microloan contracts must be designed according to heterogeneous preferences of borrowers in order to increase take-up; furthermore, there should be enough flexibility in the offered choice-set that leads to better self-selection.
Nämä tulokset yhdessä tarkoittavat, että mikroluottosopimukset tulisi suunnitella huomioimalla lainanottajien yksilölliset preferenssit, jotta niiden hyödyntäminen kasvaisi.
The programme entitled socio-economically backward mothers with cash assistance if they chose to give birth at public health institutions, and simultaneously employed ASHAs to act as a direct link between a pregnant woman and the public healthcare delivery system.
Intiassa tehty terveydenhuoltoreformi tarjosi huonossa sosioekonomisessa asemassa oleville äideille rahallista avustusta, mikäli he päättivät synnyttää julkisessa terveydenhuolto- laitoksessa.
In the second essay, I conduct an empirical investigation of Ugandan households and find that while facing a negative income shock or an adverse health shock, poor households are more prone to take their children for immunisation.
Toinen essee käsittelee sitä, miten köyhät ugandalaiset kotitaloudet investoivat ennaltaehkäisevään terveydenhuoltoon kohdatessaan yksilökohtaisia shokkeja.
Nevertheless, the stronger effect of the ASHA’s presence ascertains that information on the importance of health and healthcare can bridge the gap to the low use of healthcare by the poor and that it can be effectively addressed by incentivising the supply-side.
Tämän lisäksi informaatiolla voidaan todeta olevan tärkeä rooli, sillä terveydenhoitajien läsnäollessa reformin vaikutukset voimistuivat, eli informaatio voi lisätä köyhien terveyspalveluiden käyttöä.
Eligible mothers with both cash transfer and ASHA’s guidance outperformed the eligible mothers receiving only cash transfer in various maternal and neonatal outcomes.
Ne äidit, jotka avustusten lisäksi saivat ohjausta terveydenhoitajilta, pärjäsivät paremmin useilla mittareilla.
The expectations are organized in four dimensions: 1) devoted to the child – fulfilling herself, 2) emotional bond – rational task, 3) fulfilling expectations – unconstrained, 4) independent – sharing motherhood.
Odotukset jäsentyvät neljälle ulottuvuudelle: 1) lapselle omistautuva – itseään toteuttava, 2) emotionaalinen side – rationaalinen tehtävä, 3) odotuksia toteuttava – omaehtoinen, 4) itsenäinen - äitiyttä jakava.
In media discourse, good motherhood is constructed by mother’s independence and personal space, the richness of social life, professional identity and personal choices.
Mediapuheessa hyvää äitiyttä konstruoi äidin itsenäisyys ja oma aika, sosiaalisen elämän rikkaus, ammatillinen identiteetti ja persoonalliset valinnat.
The double messages that are shown by these dimensions can undermine mothers' self-esteem, produce feelings of insufficiency or pressure them to perform motherhood.
Ulottuvuuksien kautta esille tulevat kaksoisviestit voivat heikentää äitien itsetuntoa, tuottaa riittämättömyyden tunteita tai yllyttää suorittamaan äitiyttä.
The professional supporting of motherhood also requires a balancing act so that mothers will not be idealised or blamed based on cultural expectations.
Myös äitiyden ammatillinen tukeminen edellyttää tasapainoilua, jottei äitejä idealisoida tai syyllistetä kulttuurisia odotuksia vasten.
In the analyzed discussions, motherhood is constructed from the viewpoints of child's needs (professionals) and woman's needs (media).
Analysoitavana olevissa keskusteluissa äitiyttä konstruoidaan lapsen tarpeiden (ammattilaiset) ja naisen tarpeiden (media) näkökulmista.
This kind of features can indicate that mothers' needs for help are not met or understood in child welfare.
Tällaiset piirteet voivat kertoa siitä, että äitien avuntarpeet jäävät lastensuojelutyössä kohtaamatta ja ymmärtämättä.
The research frame aims to make explicit alternative ways to construct motherhood as good or insufficient, as well as to challenge to consider the bases and consequences of different interpretations in child welfare.
Tutkimuksen tavoitteena on tehdä näkyväksi vaihtoehtoisia tapoja konstruoida äitiyttä hyvänä tai riittämättömänä sekä haastaa pohtimaan erilaisten tulkintojen perusteita ja seurauksia lastensuojelutyössä.
2) What kind of expectations for motherhood the mother interviews in media construct?
2) Millaisia äitiyden odotuksia median äitihaastattelut konstruoivat?
The method of analysis is qualitative reading method that proceeds in the terms of the research material, is feminist and critically oriented, and employs the ideas and concepts of thematisation, discourse analysis and feminist methodology.
Analyysimenetelmänä on laadullinen, aineistojen ehdoilla etenevä, feministisesti ja kriittisesti sävyttynyt lukutapa, joka hyödyntää teemoittelun, diskurssianalyysin ja feministisen metodologian ideoita ja käsitteitä.
The research questions are: 1) what is the focus of the professionals' discourse of worry considering mothers, and what kind of cultural expectations for motherhood it constructs?
Tutkimuksessa kysytään 1) Mihin ammattilaisten äitejä koskeva huolipuhe kiinnittyy ja millaisia kulttuurisia äitiyden odotuksia se konstruoi?
3) What kind of expectation horizon for motherhood these two discourses together produce?
3) Millaisen äitiyden odotushorisontin nämä puhekäytännöt yhdessä tuottavat?
The professionals discuss situations in which mother's actions contravene the cultural image of a good mother and expose the child to danger, and professional intervention is needed.
Ammattilaiset puhuvat tilanteista, joissa äitien toiminta rikkoo kulttuurista hyvän äidin kuvaa, vaarantaa lapsen hyvinvointia ja äitiyteen joudutaan puuttumaan ammatillisesti.
This discourse demonstrates braking, reinterpreting and moulding cultural and professional expectations for motherhood in order to make them more suitable for oneself.
Mediapuhe on puhetta kulttuuristen ja ammatillisten äitiyden odotusten rikkomisesta, uudelleen tulkinnasta ja niiden muovaamisesta itselle sopiviksi.
The interpretations of professionals portray proficient evaluations that focus on mothers' individual capabilities and characteristics, and which are made from the viewpoint of child's interests.
Ammattilaisten tulkinnat kuvaavat taitavaa lapsen edun näkökulmasta tehtyä arviointia, jonka kiintopisteenä ovat äidit yksilöllisine ominaisuuksineen ja piirteineen.
Mother's interaction relationships, feelings, behaviour and attitudes are at the centre of the professional discourse of worry.
Ammatillisen huolipuheen keskiössä ovat äidin vuorovaikutussuhteet sekä äidin tunteet, käyttäytyminen ja asenteet.
An array of diverse and contradictory cultural expectations that pull mothers into different directions is identified from the research material.
Aineistojen kautta rakentuu moninaisten ja ristiriitaisten, äitejä eri suuntaan vetävien kulttuuristen odotusten kirjo.
The major genetic contribution comes from the highly polymorphic Human Leukocyte Antigen (HLA) genes, of which the HLA class II (DR-DQ) genes confer the strongest effect, while others, such as the HLA class I, comprise a minor effect.
Tärkein genettinen vaikutus on hyvin polymorfisella Human Leukocyte Antigen (HLA) -geenialueella, jonka luokan II (DR-DQ) geeneillä on selkeästi voimakkain vaikutus, kun taas toisilla, kuten luokan I varianteilla, vaikutus on vähäisempi.
This was established by utilizing two large datasets: nuclear families from The Finnish Pediatric Diabetes Register (FPDR) and a follow-up cohort collected in the framework of The Finnish Type 1 Diabetes Prediction and Prevention (DIPP) study.
Työssä hyödynnettiin kahta suurta data-aineistoa: Suomen pediatrisen diabetesrekisterin ydinperheaineistoa sekä Suomen tyypin 1 diabeteksen ennustamista ja ehkäisyä (DIPP) tutkivan projektin puitteissa kerättyä seurantakohorttia.
The results from the FPDR showed that the HLA-A*24, B*39:01 and B*39:06 alleles were associated with type 1 diabetes, but the risk was restricted to specific HLA-DR-DQ haplotypes.
Diabetesrekisterin tulokset osoittivat, että HLA-A*24, B*39:01 ja B*39:06 alleelit assosioituivat tyypin 1 diabetekseen, mutta vaikutus oli rajoittunut tiettyihin HLA-DR-DQ haplotyyppeihin.
An asymptomatic pre-diabetes period preceding the clinical onset is characterized by autoantibodies against pancreatic islet antigens in the peripheral blood.
Ennen kliinistä diabetesta tautia edeltää oireeton esidiabetes, jonka aikana perifeeriseen verenkiertoon ilmaantuu autovasta-aineita haiman saarekesoluja vastaan.
The results from the DIPP cohort elaborated that the HLA class I effect was pinpointed to the pre-diabetes phase characterized by multiple autoantibodies.
DIPP-kohortin tulokset osoittivat luokan I varianttien vaikutuksen kohdistuvan esidiabeteksen vaiheeseen, jolle on tunnusomaista useiden autovasta-aineiden läsnäolo.
This thesis focused on the association of specific HLA class I alleles with type 1 diabetes risk and with diabetes-associated autoimmunity.
Tässä väitöskirjassa keskityttiin tiettyjen HLA luokan I varianttien vaikutukseen tyypin 1 diabeteksen sairastumisriskiin sekä siihen liittyvän autoimmuunireaktion eri vaiheisiin.
The presence of HLA-A*24 or B*39:01 allele was associated with faster progression to disease onset.
HLA-A*24 tai B*39:01 alleelin läsnäolo liittyi nopeampaan tautiprogressioon henkilöillä, joilla oli useita autovasta-aineita.
This thesis highlights the heterogeneous etiology of type 1 diabetes with multiple pathways to the same clinical disease.
Nämä tulokset tukevat ajatusta tyypin 1 diabeteksen heterogeenisesta etiologiasta.
No effect was detected with early stages of autoimmunity specified by the first appearance of autoantibodies indicating that class I variants are not involved in the triggering events initiating the autoimmune reaction but affect the later stages of the ongoing autoimmune process.
Tämä viittaa siihen, että HLA luokan I variantit eivät osallistu autoimmuunireaktion laukaisevaan tapahtumaan, vaan vaikuttavat sen sijaan käynnissa olevan autoimmuuniprosessin myöhäisempiin vaiheisiin.
The results also emphasized population differences in type 1 diabetes risk with the HLA-B*39:01 effect being characteristic to the Finnish population whilst the effect seem to be absent in many other parts of the world.
Esimerkiksi HLA-B*39:01 alleelilla näyttää olevan huomattavasti suurempi riskivaikutus suomalaisessa väestössä kuin useissa muissa populaatioissa.
Supporting this, the A*24 allele was associated with steeper decline of first-phase insulin response in children with multiple autoantibodies whereas no effect was observed in children with one or zero autoantibodies.
HLA-A*24 alleelilla havaittiin myös yhteys alenevaan ensivaiheen insuliinivasteeseen henkilöillä, joilla oli useita autovasta-aineita.
Type 1 diabetes is an autoimmune disease, and it is one of the most common chronic diseases of childhood.
HLA-A*24 ja B*39 alleelien vaikutus tyypin 1 diabeteksen riskiin Tyypin 1 diabetes on autoimmuunisairaus, joka on yksi yleisimpiä lapsuusiän kroonisia sairauksia.
However, unmodified TFOs have certain limitations such as poor triplex stability at physiological pH and poor cellular delivery.
TFOjuosteiden käyttökelpoisuutta rajoittavat kuitenkin esimerkiksi kolmoisjuosteen heikko pysyvyys fysiologisessa pH:ssa ja heikko kulkeutuminen soluun.
With TFO-based recognition, it would be possible to detect these double-helical RNA molecules and interfere with their function.
TFO-juosteiden avulla näitä kaksijuosteisia RNAmolekyylejä voitaisiin havaita ja niiden toimintaan voitaisiin vaikuttaa.
TFPNAs with an appropriate pattern of γ-(R)-hydroxymethyl and γ- (S)-guanidinylmethyl modifications preferred stoichiometric Hoogsteen-face binding to a microRNA-215 model, and the γ-(S)-guanidinylmethyl modifications also enhanced the cellular uptake of TFPNAs.
TFPNAt, joiden sopiviin kohtiin oli liitetty γ-(R)-hydroksimetyyli- tai γ-(S)-guanidinyylimetyyliryhmiä, suosivat stoikiometristä, Hoogsteen-vetysidoksiin perustuvaa sitoutumista mikroRNA-215-malliin.
Furthermore, this thesis describes 19F-labeled TFO probes able to recognize variable nucleobases in the pyrimidine strand of double-helical DNA.
Lisäksi tässä väitöskirjatyössä kehitettiin 19F-leimattuja TFO-koettimia, joiden avulla pystyttiin tunnistamaan yksittäisiä nukleoemäksiä DNA-kaksoisjuosteen pyrimidiinijuosteessa.
In the present thesis, TFOs and triplex-forming peptide nucleic acids (TFPNAs) were modified to increase their affinity for DNA and RNA duplexes.
Tässä väitöskirjatyössä TFO-juosteita ja kolmoisjuosteen muodostavia peptidinukleiinihappoja (TFPNAt) muokattiin kemiallisesti, jotta niiden sitoutumisvoimakkuus DNA- ja RNA-kaksoisjuosteisiin kasvaisi.
The binding affinity for DNA duplexes could be increased by conjugating TFOs with neomycin, a known groove binder.
Sitoutumisvoimakkuutta DNA-kaksoisjuosteisiin saatiin kasvatettua liittämällä TFO-juosteisiin neomysiiniä, joka pystyy sitoutumaan kolmoisjuosteen isoon uurteeseen.
The binding affinity and specificity of TFPNAs for RNA duplexes could be increased by introducing chiral backbone modifications.
TFPNAjuosteiden sitoutumisvoimakkuutta ja -spesifisyyttä taas saatiin kasvatettua kiraalisilla TFPNA-rakenteilla.
Sequence-selective binding to double-helical DNA would enable controlling the function of a certain gene through triplex formation, which makes TFOs potential therapeutic agents.
Sekvenssiselektiivinen sitoutuminen kaksijuosteiseen DNA:han voisi mahdollistaa haluttujen geenien toiminnan säätelemisen.
Additionally, 19F-labeled RNA target hairpins and 19F NMR spectroscopy were used to reveal detailed information on the stoichiometry and transition between alternative binding modes, stoichiometric PNA/RNA triplex and ternary (PNA)2/RNA triplex invasion complex.
Lisäksi 19F-leimattujen RNA-kaksoisjuosteiden ja 19F-NMRspektroskopian avulla paljastui yksityiskohtaista tietoa TFPNA-juosteiden vaihtoehtoisista sitoutumismekanismeista.
Triplex-forming oligonucleotides (TFOs) have received considerable interest because of their ability to recognize double-helical DNA and RNA sequenceselectively.
Kaksoiskierteisen DNA:n ja RNA:n tunnistaminen muokattujen kolmoisjuosteen muodostavien oligonukleotidien ja peptidinukleiinihappojen avulla Kolmoisjuosteen muodostavat oligonukleotidit (TFOt) ovat herättäneet suurta mielenkiintoa, sillä ne pystyvät sitoutumaan kaksijuosteiseen DNA:han ja RNA:han sekvenssiselektiivisesti.
In recent years, the recognition of double-helical RNA through triplex formation has attracted increasing interest because of the central role of noncoding, double-helical RNA in cellular processes and gene expression.
Myös kaksijuosteisella, ei-koodaavalla RNA:lla on merkittävä rooli geenien ilmenemisessä.
This research is based on data from questionnaires and interviews.
Tutkimuksessa hyödynnetään kyselylomake- ja haastatteluaineistoja.
In parents’ perceptions, the social environment of a child was based on the opportunities that the nearest surroundings provided.
Vanhempien näkemyksissä lapsen sosiaalinen maailma rakentui lähiympäristön tarjoamista mahdollisuuksista.
Questionnaire data (N=156) was collected during the "Origins of Exclusion in Early Childhood" research project which examined peer relations, social skills, and social behavior among children from nursery to primary school during a 3-year follow-up study.
Kyselylomakeaineisto (N=156) kerättiin "Origins of Exclusion in Early Childhood"-tutkimusprojektissa, jossa tutkittiin lasten vertaissuhteita, sosiaalisia taitoja sekä sosiaalista käyttäytymistä kolmen vuoden seurantatutkimuksena päiväkodista kouluun.
Parents have high appreciation of social skills and try to teach them systematically to their children.
Vanhemmat arvostivat paljon sosiaalisia taitoja ja pyrkivät opettamaan niitä lapsilleen systemaattisesti.
Parents act on the firm belief that the friendship relations of a child are solely his own affair.
Vanhempien toimintaa näyttää ohjaavan vakaasti se uskomus, että lapsen kaverisuhteet ovat pelkästään hänen oma asiansa.
According to parents who have children with peer problems, everyday support is not always available, and the support network is not satisfactory.
Vertaissuhdeongelmaisten lasten vanhempien mukaan arjen tukea ei kuitenkaan ole aina saatavilla, eikä tukiverkosto tyydyttänyt vanhempia.
The primary assistance comes from the informal network of friends, acquaintances, colleagues, spouse, and own parents.
Ensisijaisena tukitahona on epävirallinen verkosto, joka koostuu ystävistä, tuttavista, työtovereista, puolisosta ja omista vanhemmista.
Difficulties in parent-child interaction, superficial and inconsistent directing of social skills, behavior, and relationships, as well as deficiencies in family resources can obstruct the development of social skills in a child.
Vanhempien ja lasten vuorovaikutuksen vaikeudet, ylimalkainen ja epäjohdonmukainen sosiaalisten taitojen, käyttäytymisen sekä suhteiden ohjaus sekä monet perheen voimavarojen puutteet voivat haitata vakavasti lapsen sosiaalisen kompetenssin kehittymistä.
The parents who had children with peer problems had insufficient knowledge of the child’s abilities and competence in order to provide timely instructing and necessary support in a suitable manner.
Vertaissuhdeongelmaisten lasten vanhemmat eivät olleet riittävän hyvin perillä lapsen taidoista ja kyvykkyydestä tuottaakseen oikea-aikaista ohjausta ja tukeakseen lasta riittävästi sopivilla tavoilla.
However, parents have the capacity to evaluate their child’s social ability and the will to succeed in their upbringing task.
Vanhemmilla on kuitenkin taitoa arvioida lapsensa sosiaalista kyvykkyyttä ja halua toimia hyvin kasvatustehtävässään.
The results regarding parents’ direct influence indicate that parents consider free-time activities an important factor for building social competence.
Vanhempien suoriin vaikutustapoihin liittyvien tulosten mukaan vanhemmat pitävät harrastuksia merkittävänä sosiaalista kompetenssia edistävänä tekijänä.
Earlier findings tell that parents’ direct and indirect influences have a significant effect on the shaping and quality of social competence in a child.
Vanhempien epäsuorilla ja suorilla vaikutustavoilla on havaittu olevan merkittävää vaikutusta lapsen sosiaalisen kompetenssiin muotoutumiseen ja sen laatuun.
Parent influences can be indirect or direct.
Vanhempien vaikutuksessa voidaan erottaa epäsuora ja suora vaikutus.
Indirect influence includes parents’ socio-economic status, parenthood and parenting practices and parent–child interaction.
Vanhempien epäsuoraan vaikutukseen kuuluvat perheen sosioekonomiset tekijät, vanhemmuuteen ja lastenkasvatukseen liittyvät käytännöt sekä lapsen ja vanhemman välinen vuorovaikutus.
This research reveals that parents have the capacity of make an accurate evaluation of the social skills and social behavior of their children.
Tutkimuksen pohjalta voidaan todeta, että vanhemmat pystyvät arvioimaan hyvin yksityiskohtaisesti lapsensa sosiaalisia taitoja ja käyttäytymistä.
The research gives indications that parents whose children do not have peer problems are more sensitive and reciprocal, act more on the child’s perspective and needs, and focus more on emotional skills and temperament than parents whose children have peer problems.
Tutkimus antaa viitteitä, että eiongelmaisten lasten vanhemmat ovat sensitiivisempiä, vastavuoroisempia ja lapsen näkökulmaa ja tarpeita lähtökohtanaan pitäviä sekä tunnetaitoihin ja tunnetilan käsittelyyn keskittyvämpiä kuin ongelmaisten lasten vanhemmat.
Based on the analysis of socio-economic factors, in families where children have peer problems there is a correlation between economic problems, father’s unemployment, use of social support, child’s need for special support, and child’s peer problems.
Sosioekonomisia tekijöitä koskevan tarkastelun perusteella vertaissuhdeongelmaisten lasten perheiden taloudelliset ongelmat, isien työttömyys ja lapsen erityisen tuen tarve olivat yhteydessä lapsen sosiaalisten suhteiden ongelmiin.
The parents of children with peer problems need more guidance in authoritative parenting.
Vertaissuhdeongelmaisten lasten vanhemmat tarvitsisivat opastusta ohjaavan vanhemmuuden löytämiseksi.
Almost all parents in this research felt that being a parent and bringing up children were positive factors which brought satisfaction to their lives.
Lähes kaikki tutkimukseen osallistuneet vanhemmat kokivat vanhemmuuden ja kasvatustehtävän kuitenkin hyvin myönteisenä ja tyytyväisyyttä tuottavana asiana elämässä.
For competent parenthood, the unofficial network consisting of people close to the family provides an important support to the parent and a resource for the upbringing of children.
Kyvykkään vanhemmuuden kannalta epävirallinen läheisistä muodostunut tukiverkosto on tärkeä vanhemman apu ja kasvatuksen turva.
In this research, the child’s social network consists of the relationships which are created in home environment, family, school, daycare, or free-time activities.
Vanhempien käsityksissä lasten sosiaalinen verkosto rakentui kotiympäristössä, koulussa, päiväkodissa sekä suvun ja harrastusten parissa muodostuneista suhteista.
Children who had no peer problems engaged more in multiple free-time activities than children with problems.
Ei-ongelmaisilla lapsilla oli enemmän ja monipuolisempia harrastuksia kuin ongelmaisilla lapsilla.
The parent descriptions revealed also the difficulties of coordinating work and family life.
Työn ja perheen yhteensovittamisen vaikeus tuli myös esille vanhempien kuvauksissa.