natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The standardized curriculum and teaching practices, coupled with the negative stereotyping of San children and parents by the educators, are far from providing a safe and effective learning environment.
Standardisoitu opetusohjelma ja opetustavat eivät kykene takaamaan turvallista ja tehokasta oppimisympäristöä, mitä lisäksi pahentaa opettajien san-lapsiin ja heidän vanhempiin kohdistuvat kielteiset stereotypiat.
The Devil’s Claw harvesting collaborative project is a leading example of a culturally-responsive initiative contributing to several domains of local well-being, while the recently-established Biocultural Community Protocol is a model community-led legal instrument encompassing customary laws, institutions and crucial building blocks of local identity.
Hiljattain perustettu biokulttuurinen yhteisösäännöstö (Biocultural Community Protocol), on malli yhteisön johtamasta laillisesta toimijasta, joka käyttää hyväksi paikallista tapaoikeutta, sen instituutioita ja paikallisidentiteetin tärkeitä elementtejä.
This violates the United Nations Declaration on the Rights of Indigenous Peoples and contradicts the human right to food.
Tämä on ristiriidassa Yhdistyneiden kansakuntien alkuperäiskansojen oikeuksia koskevan julistuksen kanssa ja rikkoo ruoan saannin ihmisoikeutta.
The study began with an initial ethnographic phase, followed by qualitative and quantitative data collection throughout three extended periods of fieldwork (five months each) between 2016 and 2018 in the eastern part of BNP.
Tutkimus alkoi alustavalla etnografisella osalla, jota seurasi laadullisen ja määrällisen aineiston kerääminen kolmen pitkäkestoisen kenttätyöjakson (kunkin kesto viisi kuukautta) aikana vuosina 2016–2018 BNP:n itäosissa.
In-depth interviews with Khwe elders reveal how historical and political events and cultural norms have shaped diets over the past five decades.
Khwe-kansan vanhusten syvähaastattelut paljastivat, kuinka historialliset ja poliittiset tapahtumat ja kulttuurinormit ovat muuttaneet ruokavalioita viimeisten viiden vuosikymmenen aikana.
No direct association was found between socio-economic variables and diet quality.
Sosioekonomisten muuttujien ja ravinnon laadun välillä ei ollut suoraa yhteyttä.
National and regional policy and practice need urgent reform in order to secure user rights over land and resources, and to ensure a just food system for the Indigenous inhabitants of the BNP.
Kansalliset ja alueelliset säännöstöt ja käytännöt kaipaavat kiireellistä uudistamista, jotta taataan maan ja resurssien turvallinen käyttöoikeus ja turvataan oikeudenmukainen ruokajärjestelmä BNP:n alkuperäiselle väestölle.
This dissertation is the outcome of a four-year multidisciplinary study aiming to understand the underlying causes of food and nutrition insecurity among a Namibian San community, the Khwe San people in Bwabwata National Park (BNP).
Tämän väitöstyön pohjana on neljä vuotta kestänyt monitieteellinen tutkimus, jonka tarkoitus on ymmärtää ruoka- ja ravitsemusturvattomuuden perustavaa laatua olevat syyt Namibian San-yhteisössä (Khwe San), Bwabwatan kansallispuistossa (Bwabwata National Park, BNP).
The findings of this dissertation demonstrate that the dietary diversity of the study population is extremely low (the average dietary diversity score was below 2.5 out of 10).
Tulokseni osoittavat, että tutkimuspopulaation ruokavalio on hyvin yksipuolinen (keskimääräinen ruokavalion monipuolisuusindeksi oli 2,5/10).
Nevertheless, substantial gaps in nutritional knowledge prevent many of the Khwe from making informed food choices.
Merkittävät aukot ravitsemusta koskevissa tiedoissa estävät kuitenkin monia Khwe-Saneja tekemästä oikein perusteltuja ruokavalintoja.
The diets of former hunter-gatherers, and the diets of many Indigenous Peoples worldwide, are changing at a fast pace, and malnutrition has become a widespread problem.
Monien alkuperäiskansojen ruokavalioiden tapaan entisten metsästäjäkeräilijöiden ruokavaliot vaihtuvat nopeasti, ja aliravitsemuksesta on tullut laajalle levinnyt ongelma.
The results of the dissertation anticipate guiding future policy and development interventions to improve dietary adequacy among San people by: ensuring access to nutritious foods in an inclusive, participatory manner; supporting informed dietary behaviour; strengthening community capitals, and; fostering positive change in the food environment.
Väitöstyön tulokset ennakoivat tulevaisuudessa sovellettavaa ohjaavaa säännöstöä ja kehitysinterventioita, joilla parannetaan San-kansan ruokavalion laatua seuraavasti: takaamalla ravinnerikkaiden ruoka-aineiden saanti inklusiivisella, osallistavalla tavalla, tukemalla tietoon perustuvaa ravitsemuskäyttäytymistä, vahvistamalla yhteisöllisiä pääomia sekä edistämällä myönteisiä muutoksia ruokaympäristössä.
Research methods included participant observation, a socio-economic survey, a dietary intake survey, structured and semi-structured interviews, and village meetings.
Tutkimusmetodeja olivat osallistava havainnointi, sosioekonominen kyselytutkimus, ruoka-ainekysely, strukturoidut ja osittain strukturoidut haastattelut sekä kyläkokoukset.
Assessment of the most advocated food strategy in BNP, namely crop cultivation, reveals that both institutional factors and local practices are influencing the poor production outcome.
BNP:n alueelle ulkoa aktiivisimmin ajetun ruokastrategian, peltoviljelyn analyysi osoitti, että sekä institutionaaliset tekijät että paikalliset käytännöt selittivät heikkoja tuotantotuloksia.
Experiencing rapid changes in socio-cultural and environmental settings over their recent history, and being the target of many development projects, their traditional food system has undergone substantial changes over the past few decades, and little has to date been done to examine these changes or the implications they may have.
Yhteisön käytyä läpi nopeita sosiokulttuurisia ja ympäristön muutoksia lähihistorian aikana ja oltua lukuisten kehityshankkeiden kohteena sen perinteinen ruokajärjestelmä on merkittävästi muuttunut muutaman viime vuosikymmenen aikana.
Several reports highlight the severity of food insecurity among the San people - a generic term for several Southern African Indigenous ethnic groups – calling for research to investigate the quality and specificities of their contemporary diet and its influencing factors.
San-kansan – yleinen nimitys monille eteläisen Afrikan alkuperäisille etnisille ryhmille – ruokaturvattomuus on todettu useissa raporteissa, mikä osoittaa, että on tarpeen tutkia heidän nykyisen ruokavalionsa laatua ja erityisominaisuuksia sekä siihen vaikuttavia tekijöitä.
However, the restricted and recently denied access to bush habitats due to externally imposed conservation regulations had caused severe perturbations in the local food availability.
Kuitenkin ulkoa päin asetetut luonnonsuojelusäännökset ovat rajoittaneet ja hiljattain kieltäneet pääsyn metsäalueille, mikä on aiheuttanut vakavia häiriöitä paikallisen ravinnon saantiin.
The importance of crop cultivation was ranked highly, although its dietary contribution was found to be minimal.
Peltoviljelyä Khwe-Sanit pitivät tärkeänä, vaikka sen tuottama lisäys ruokavalioon on todettu vähäiseksi.
The Khwe are trapped in a vicious cycle of malnutrition due to a dysfunctional local food system in which they have no agency over the food sources, and are deprived of access to their natural food resources on their traditional lands.
Khwe-Sanit ovat jääneet ansaan aliravitsemuksen noidankehään, koska heidän paikallinen ruokajärjestelmänsä ei toimi, heillä ole valtaa omiin ruokalähteisiinsä, ja heiltä on evätty pääsy metsästykseen ja keräilyyn perustuviin perinteisiin ruokalähteisiinsä.
This study found the main determinants of current Khwe food choices to be sensory drivers, access, food insecurity, costs, and health concerns.
Tutkimuksessa havaittiin, että Khwe-Sanien ihmisten nykyisiä ruokavalintoja määrittivät aistinvaraiset tekijät, ruuan saatavuus, ruokaturvattomuus, ruuan hinta ja käsitykset terveellisyydestä.
Despite the centralised governmental support efforts, yields remain low due to the incompetence, conflicts and disharmonised approaches between the various governmental institutions.
Syitä tähän ovat taitamattomuus sekä hallinnon eri instituutioiden ristiriidat ja toimenpiteiden yhteensopimattomuus.
Moreover, the principal findings point to the fact that the Khwe San lack access to adequate food in terms of quantity, nutritional value and cultural meaning.
Työn tärkeimmät tutkimustulokset osoittavat, että Khwe-Sanien ruokaturva on puutteellinen sekä ruoan riittävyyden että ravitsemuksellisen arvon osalta ja myöskin ruoan saatavuuden kulttuurisessa ulottuvuudessa.
This dissertation contributes to the growing body of knowledge on food environment and food choice studies in rural settings of low- and middle-income countries by introducing new conceptual and methodological nuances.
Tämä väitöstyö tuo lisää tietoa köyhien ja kehittyvien maiden maaseutujen ravintoympäristöä ja ruoan valintaa koskevaan kasvavaan tietämykseen.
Among the local food sources, bush, governmental food aid and agricultural fields are perceived by the Khwe as being the most important.
Khwe-Sanit pitävät paikallisista ruuanlähteistä tärkeimpinä metsää, valtion jakamaa ruoka-apua ja viljeltyjä peltoja.
Current preferences for traditional foods was found to be divided, strongly influenced by access, but traditional food preferences have also declined due to erosion of traditional knowledge.
Perinteisten ruoka-aineiden suosio on myös vähentynyt niitä koskevan perinnetiedon rapautumisen vuoksi.
Further research of the food environment provided some explanations for the low dietary diversity score, with several nutritional food groups missing from the local food environment.
Paikallisesta ruokaympäristöstä puuttui lukuisia ravitsemuksellisesti tärkeitä ruoka-aineryhmiä.
The dissertation applies a food systems approach in an attempt to understand the contemporary food environment and food choices of the Khwe San and assesses one particular food strategy, namely crop cultivation in more depth, both from community and stakeholders’ perspectives.
Väitöskirjatyössä sovelletaan ruokajärjestelmä- (food system) lähestymistapaa pyrkimyksenä selvittää Khwe Sanien nykyinen ruokaympäristön tila ja ruokavalinnat.
The study describes the current state of community capitals and the environmental context within which crop cultivation takes place, all of which play a defining role in outcomes, but remain largely disregarded by the highly authoritative governmental agencies.
Tutkimus kuvaa nykyisiä peltoviljelyn harjoittamiseen liittyvää yhteisöllistä pääomaa sekä viljely-ympäristön ominaisuuksia.
Lactobacillus rhamnosus GG (LGG) and C. albicans were the species we selected for the sub-studies that followed, because LGG showed the strongest inhibitory activity, and C. albicans was the most susceptible yeast.
Lactobacillus rhamnosus GG-probiootti (LGG) osoittautui tutkituista probiootti bakteereista tehokkaimmaksi estämään Candida albicans-sienen kasvua.
Further evaluated was also the susceptibility of biofilm species to commercial mouthwashes.
Tätä taustaa vasten tutkimussarjassa selvitettiin myös, vaikuttaako probioottien lisääminen biofilmeihin kaupallisten suuvesien tehoon torjua haitallisia bakteereja.
Our study hypothesis was that probiotics integrate into oral biofilms, interact with species in the biofilms, and thus alter their pathogenic potential, which further reduces the risk for some common infectious oral diseases.
Tutkimuksen taustalla olivat havainnot, joiden mukaan probioottibakteerit eivät integroituisi biofilmiin ja/tai siinä vaikuttaisi muihin, haitallisiin mikrobeihin kuten streptokokkeihin ja hiivasieneen.
Second, we assessed the potential risk for lactobacilli on dental hard tissues by investigating the pH of the spent culture medium of lactobacilli in planktonic cultures and in single-species biofilms, as well as when co-cultured with other microbes.
Tutkimuksissa todettiin, että probioottien vaikutus hiivasieneen riippui ko. mikrobin lajista, kasvatusalustan pH:sta sekä käytetystä sokerilähteestä.
In the following series of in vitro studies, we aimed to investigate the interactions between probiotic lactobacilli and opportunistic oral pathogen species under various conditions.
Kokonaisuutena tutkimussarja tuotti uutta tietoa probioottibaktereiden ja erityisesti LGG:n merkityksestä suun biofilmeissä.
In conclusion, LGG could inhibit the growth of C. albicans; however, C. albicans promoted the growth of LGG.
Tutkimusasetelmasta riippuen LGG joko edisti tai esti streptokokkien kasvua biofilmissä.
Investigations on probiotic properties in the presence of oral pathogens in vitro could facilitate and expand our understanding of inherent modes of probiotic activity.
Tutkimuksen tulokset osoittivat myös, että probiootti biofilmissä ei vaikuttane haitallisesti hammasterveyteen ja että siitä saattaa olla hyötyä suun hiivainfektioiden torjunnassa ja ettei probioottia tarvitse huomioida suuvesiä käytettäessä.
The inhibitory activity of probiotic lactobacilli against C. albicans was strain-dependent and varied according to pH and carbohydrate source.
Toisessa koesarjassa todettiin, ettei biofilmiin integroitu probioottinen laktobasilli aiheuttanut merkittävää pH laskua, mikä havainto voidaan tulkita hammasystävälliseksi.
Probiotics in Oral Health : Interactions between Probiotics and Oral Biofilms
Tässä kokeellisessa tutkimussarjassa selvitettiin terveysvaikutteisten probioottibakteerien merkitystä suun biofilmimallia käyttäen.
(2) What modes are dominant, and why?
(2) Millaiset käytännöt ovat vallitsevia ja miksi?
This thesis is a qualitative ethnographic study on the intersection of care, social work and third sector research.
Tämä väitöskirja on hoivan, sosiaalityön ja kolmannen sektorin tutkimuksen leikkauskohtaan sijoittuva laadullinen etnografinen tutkimus.
And, finally, (3) Under what conditions do specific modes of care tend to be enacted?
(3) Mitkä olosuhteet vaikuttavat siihen, millaisiksi käytännöt muodostuvat?
The principal aim of the research is to understand why some NGOs engage in collaborative decision-making with their beneficiaries, while others "objectify" senior citizens by paternalistically treating them as passive receivers of social services.
Tutkimuksen tavoitteena on ymmärtää, miksi jotkut toimijat osallistavat vanhuspalveluiden käyttäjät päätöksentekoprosesseihin, kun taas toiset kohtelevat ikääntyneitä passiivisina objekteina.
I conclude that the last has been a consistently determinant characteristic of the paternalistic mode of care in a broad range of the Russian NGOs providing non-governmental elderly care.
Johtopäätökseni on, että viimeksi mainittu kehitys on pääasiallinen paternalistisia hoivakäytäntöjä synnyttävä tekijä suuressa osassa Venäjän kansalaisjärjestöpohjaisia vanhuspalveluja.
Altogether, I studied 16 NGOs that provide elderly care, including state-dependent veteran organisations, independent third-sector organisations, self-help support groups as well as several volunteer movements, all of which are involved in providing care services to older people.
Työssäni olen tutkinut kuuttatoista vanhuspalveluja tuottavaa kansalaisjärjestöä, joihin sisältyy niin valtiota lähellä olevia veteraanijärjestöjä, itsenäisiä kolmannen sektorin järjestöjä, itseapuryhmiä kuin vapaaehtoisliikkeitäkin.
Accordingly, the research questions are: (1) What care modes – participatory or paternalistic – do St. Petersburg-based non-governmental elderly care providing non-governmental organisations (hereafter ECP NGOs) apply in their work?
Tutkimuskysymykseni ovat: (1) Millaisia hoivakäytäntöjä – osallistavia vai paternalistisia – on käytössä kolmannen sektorin järjestämissä vanhuspalveluissa Pietarin seudulla?
The key analytical concepts regarding non-governmental elderly care in St. Petersburg are the "participatory" and "paternalistic" modes of care, which can be distinguished by the ability of care receivers to influence decision-making over process and content of care.
Keskeisiä käsitteitä tutkimuksessani ovat "osallistava" ja "paternalistinen" hoivakäytäntö, joiden avulla pureudun siihen, millaiset mahdollisuudet vanhuspalvelujen käyttäjällä on vaikuttaa hoivaansa koskevaan päätöksentekoon ja sen sisältöön.
I review three alternative explanatory mechanisms for the dominance of paternalistic care among studied NGOs: dependence on the state, historically evolved institutional constraints (path dependency) and, finally, the NGO-isation of the third sector.
Vertailen kolmea eri hypoteesia, jotka voivat mahdollisesti selittää paternalististen hoivakäytäntöjen yleisyyttä: järjestön riippuvuus valtiosta, ajan mittaan syntyneet institutionaaliset rajoitteet (polkuriippuvuus) ja järjestöjen ammattimaistuminen ja byrokratisoituminen.
Combining the method of feminist ethnography and extended case study methods, I use participatory observations, semi-structured interviews with fifty research participants and analysis of documents, multimedia data and other relevant sources to provide evidence for the dominance of the objectifying, or paternalistic, mode of care in care work practices by the Russian NGOs.
Nojaten feministisen etnografian tutkimustraditioon ja laajennetun tapaustutkimuksen metodiin tutkimusaineistoni koostuu osallistuvasta havainnoinnista, puolistrukturoiduista haastatteluista (50 haastateltavaa), asiakirjojen analyysista ja media-aineistoista.
It aims to provide an in-depth analysis of the organisation of elderly care provision by NGOs in St. Petersburg, the second-largest city in Russia, and its surroundings, in the context of the global trends of third-sector NGO-isation, recent Russian social policy transformations and the rise of the ideology of active ageing.
Tärkeitä konteksteja ovat globaali kolmannen sektorin ammattimaistuminen ja byrokratisoituminen (NGOization), Venäjän viimeaikaiset sosiaalipoliittiset uudistukset sekä aktiivinen ikääntyminen -ajattelun yleistyminen.
In some cases, it leads to disregard of the interests of beneficiaries, less connection between NGOs and community, and a mismatch between the growing support for the ideology of active ageing and the actual practices of care managers and caregivers.
Seurauksena syntyy myös ristiriita aktiivisen ikääntymisen ideologian ja hoivatyön käytäntöjen välillä.
Non-Governmental Elderly Care in Russia : Participation or Objectification?
Tutkimukseni osoittaa, että vallitsevat hoivakäytännöt kolmannen sektorin vanhustyössä Venäjällä ovat paternalistisia ja objektivoivia.
This definition for situational engagement is rather new and was developed during the research.
Tämä tilannekohtaisen sitoutumisen määritelmä on uusi ja kehittyi tutkimuksen aikana.
Nevertheless, it has a strong theoretical background in flow-theory and research focusing on situational interest.
Tästä huolimatta, tutkimuksella on vankka teoreettinen tausta flow-teoriassa ja tutkimuksessa, joka keskittyy tilannekohtaiseen kiinnostukseen.
The result existed when using three-level hierarchical logistic regression models that took account of classroom, student and response levels.
Tämä tulos esiintyi kolmetasoisessa hierarkkisessa logistisessa regressioanalyysissa, jossa huomioitiin luokkahuoneen, oppilaan ja yksittäisten oppilaiden vastausten tasot.
Thus, it is reasonable to assume that the role of different activities in science lessons is something that should be emphasised e.g. in teacher education.
Täten on järkevää olettaa, että erilaisten luonnontieteen oppitunneilla olevien aktiviteettien asemaa tulisi korostaa esimerkiksi opettajankoulutuksessa.
However, if we want to have a closer look on the activities that engages students, the focus should be on student situational engagement.
Jos kuitenkin haluamme saada tarkempaa tietoa niistä aktiviteeteista, jotka sitouttavat oppilaita, tulee huomio kiinnittää oppilaiden tilannekohtaiseen sitoutumiseen.
In this research, student situational engagement was defined as balance between high situational interest of an ongoing task, high evaluation of students' own situational skills and high situational challenge experienced when working on the task.
Tässä tutkimuksessa oppilaiden tilannekohtainen sitoutuminen määritellään tasapainoksi meneillään olevan tehtävän tarjoaman korkean tilannekohtaisen kiinnostuksen, oppilaiden korkeaksi itsearvioimien tilannekohtaisten taitojen ja tehtävän korkean tilannekohtaisen haasteellisuuden välillä.
Study II and III extended the investigation by focusing on activities used in science classes in an international context.
Osatutkimukset II ja III laajensivat ensimmäistä osatutkimusta keskittyen luonnontieteen oppituntien aktiviteetteihin kansainvälisessä yhteydessä.
Due to the novelty of the research, Study I aimed at uncovering the level of student situational engagement in eight science classes in Helsinki area.
Tutkimuksen uutuuden takia osatutkimus I pyrki kartoittamaan, kuinka tilannekohtaisesti sitoutuneita oppilaat olivat kahdeksassa luonnontieteen luokkahuoneessa Helsingissä.
The result revealed that student situational engagement varied by their grade level and gender.
Tuloksen mukaan oppilaiden tilannekohtainen sitoutuminen vaihtelee sukupuolen ja luokka-asteen välillä.
This information could be used to highlight the role of well-structured lesson plans that include carefully selected activities when teacher training students prepare their practice lessons in pedagogical studies.
Väitöskirjan antamaa tietoa voidaan käyttää korostamaan hyvin suunnitellun ja tarkoin valittuja aktiviteetteja sisältävän tuntisuunnitelman merkitystä opetusharjoittelijoille, kun he suunnittelevat heidän ensimmäisiä oppituntejaan osana pedagogisia opintoja.
Student situational engagement was selected as main research subject, because it has several benefits for students' learning.
Oppilaiden tilannekohtainen sitoutuminen valikoitui tutkimuksen kohteeksi, koska se hyödyttää oppilaiden oppimista useilla eri tavoilla.
The main finding of Study III was that scientific practices, especially connected to modeling, were related to higher level of student situational engagement.
Osatutkimuksen III keskeisen tuloksen mukaan tiedekäytännöt, etenkin mallintamiseen liittyvät, ovat yhteydessä oppilaiden tilannekohtaisen sitoutumisen korkeampaan tasoon.
The result supported previous findings that lecturing was associated with lower levels of situational engagement.
Tämä tulos oli yhtenevä aiemman tutkimuksen kanssa, jonka perusteella luennointi on yhteydessä matalampaan tilannekohtaisen sitoutumisen tasoon.
Research has traditionally focused on student engagement, measuring it with questionnaires or observations.
Aikaisempi tutkimus on tyypillisesti keskittynyt oppilaiden yleiseen sitoutumiseen mitaten sitä kyselylomakkeilla tai havainnoimalla oppitunteja.
Furthermore, student situational engagement is something that can be enhanced and modified by different activities that teachers decide to use in their science lessons.
Tämän lisäksi tilannekohtaista sitoutumista on mahdollista kehittää ja säädellä erilaisilla aktiviteeteilla, joita opettajat käyttävät oppitunneillaan.
This dissertation consists of three original studies in which data was collected using experience sampling method (ESM).
Väitöskirja koostuu kolmesta artikkelista, joissa aineisto kerättiin kokemusotantamenetelmällä.
Girls as a group reported above average situational engagement in life science lessons and boys in exact science lessons.
Tytöt ryhmänä raportoivat keskiarvoa korkeampaa tilannekohtaista sitoutumista elämän (biologian) tiedon oppitunneilla ja pojat eksaktien (fysiikka ja kemia) tieteiden oppitunneilla.
However, there were more variation in classroom activities that were related to higher levels of situational engagement.
Kuitenkin niiden luokkahuoneaktiviteettien välillä, jotka ovat yhteydessä oppilaiden korkeampaan tilannekohtaiseen sitoutumiseen, oli enemmän vaihtelua.
Study II showed that classroom activities were indeed related to student situational engagement.
Osatutkimuksen II tuloksen mukaan luokkahuoneaktiviteetit ovat yhteydessä oppilaiden tilannekohtaiseen sitoutumiseen.