natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They share certain common modernist traits: attention to the word, an intimate, unconventional voice, and a concern with audience.
Runoilijoilla on tiettyjä yhteisiä, modernisteille tyypillisiä piirteitä: sanojen pohtiminen, intiimi, epäsovinnainnen ilmaisu ja lukijoiden mielessä pitäminen.
First the poets’ early works are reviewed and their contemporaries are mentioned to provide a poetic context.
Aluksi tarkastellaan runoilijoiden varhaistuotantoa ja yleiskuvan aikaansaamiseksi mainitaan muita heidän ikäpolvensa runoilijoita.
In detailed case studies some prominent art works produced in Florence between 1490 and 1503 are discussed within a framework of contextual analysis, narrative theory and iconography.
Firenzessä 1400-luvun lopussa maalattuja teoksia Marian ja Elisabetin kohtaamisesta esitellään kolmen tapaustutkimuksen kautta yksityiskohtaisesti ja oman aikansa historiallisen kontekstin sisällä.
The second part of the study presents an analysis of the concept of the narrative altarpiece and highlights the complexities involved in combining a narrative content with the traditional devotional function of the altarpiece.
Analyysi erittelee alttarimaalauksen monivaiheiseen tuotantoprosessiin vaikuttavia tekijöitä ja osoittaa miten erilaiset kirkkotilat ja niiden käyttäjät loivat uusia merkityksiä alttarimaalauksien esittämille aiheille.
Altarpieces by Domenico Ghirlandaio, Piero di Cosimo and Mariotto Albertinelli represent visual manifestations of a cult of the Visitation with roots in late medieval devotional practices.
Luukkaan evankeliumin kertomus Neitsyt Marian vierailusta Elisabetin luona sai myöhäiskeskiajalla kukoistaneen Neitsyt Mariaan liittyvän kultin myötä uutta sisältöä.
Although the Visitation was a well-known story in both verbal and visual representations since the early medieval period, it became a popular subject of altarpieces only towards the end of the fifteenth century.
Raamatullisena kertomuksena se liittyi kiinteästi sekä Jeesuksen syntymästä kertovaan tarinaan että Johannes Kastajan elämäkertaan, mutta jo keskiajalla siitä tuli myös tärkeä osa jatkuvasti kasvavaa Neitsyt Mariaan liittyvää kulttia.
The study focuses on the Visitation as a narrative subject of altarpieces in late fifteenth-century Florence.
Pyhiin kertomuksiin perustuvien narratiivisten aiheiden esiintyminen alttarimaalauksien yhteydessä analysoidaan laajassa sosiaalihistoriallisessa kontekstissa.
Devotional practices focusing on the Visitation belong in a context of late medieval Marian devotion and in 1389 a new feast of the Visitation was introduced into the liturgical calendar of the Catholic Church.
Taidehistorian alaan kuuluva väitöskirjatutkimus käsittelee Marian ja Elisabetin kohtaamiseen liittyvän uskonnollisen kultin historiaa ja sen ilmenemismuotoja 1400-luvun italialaisessa taiteessa.
The Visitation exemplifies an increasing preference for narrative subjects within the genre of the altarpiece.
Kirjassa pohditaan lisäksi miten narratiivinen aihe muutti katsojan suhtautumista alttarimaalaukseen ja sen tärkeäksi koettuun tehtävään herättää uskonnollisia tunteita.
Simultaneously with the gradual acceptance of the new feast, visual representations of the Visitation began to appear at the centre of altarpieces.
Kertovien aiheiden suosion kasvuun 1400-luvun jälkipuoliskolla vaikutti ratkaisevalla tavalla narratiivisen alttarimaalauksen kyky yhdistää rukoukseen ja hartauteen kutsuvia piirteitä tunteisiin ja mielikuvitukseen vetoavaan kertomukseen.
From Steely Nation-State Superman to Conciliator of Economical Global Empire – A Psychohistory of Finnish Police Culture 1930-1997
Kansallisvaltion teräsmiehestä valtakunnan sovittelijaksi : Poliisikulttuurin psykohistorialliset solmukohdat 1930-1997
On the other hand, however, they have had to safeguard themselves at the emotional level against the predominance of this same organizational role.
Tunnetasolla poliisin on pitänyt suojautua myös tämän organisaatioroolin hallitsevuudelta.
On the one hand, policemen have, at the practical level, constructed their policing identity by protecting their inner self in their organizational role at work against the projections of anger and fear in society.
Tutkimuksessa selviää, että suomalainen poliisimies on tehtävätasolla katsottuna rakentanut poliisiuttaan suojaten sisintään omalla organisaatioroolillaan ja siihen liitetyillä julkisilla merkityksillä yhteiskunnassa vellovia projektioita ja vihapuhetta vastaan.
The cases analyzed formed different plateaus of study.
Tutkimus luotaa tätä muutosta erilaisten tapaustutkimusten valossa.
Robert Reiner argues that at the level of self-comprehension, policemen disparage the dimension of politics in their work.
Poliisitutkija Robert Reiner muistuttaa, että vaikka poliisin tehtävänä on pääsääntöisesti järjestyksen säilyttäminen yhteiskunnassa, ei sen tehtävänä kuitenkaan ole tämän järjestyksen reunaehtojen luominen.
From Steely Nation-State Superman to Conciliator of Economical Global Empire – A Psychohistory of Finnish Police Culture 1930-1997 My study concerns the way police culture has changed within the societal changes in Finnish society between 1930 and 1997.
Tutkimuksen aikaväli 1930−1997 kattaa suomalaisen yhteiskunnan modernisoitumiskehityksen ja näkee poliisin toiminnan muuttuneen osana yhteiskunnallisen muutoksen kontekstia.
He advises police researchers to ask themselves how it feels to be a member of the police.
Tutkimus pyrkii ymmärtämään poliisin tunnekokemusta työstään ja pohtii millä tavoin poliisin toimintaa ohjataan tunnetasolla julkisuudessa.
According to Crank, police culture is defined by a mindset which thinks, judges and acts according to its evaluations filtered by its own preliminary comprehension.
Tämän lisäksi tutkimusote on monitieteinen ja hyödyntää uusinta feminististä kulttuurintutkimusta ja ranskalaisen filosofin, Gilles Deleuzen ja psykiatrin, Felix Guattarin teoksissaan kehittelemää halun filosofiaa.
The fifth plateau of larger changes in Finnish police culture then occurred during the 1980s as an aftermath of the former decade.
Kolmannessa osassa kuvataan ns. talouspuheen aikakauden tuloa 1980-luvun talousrikosjuttujen ja Matti Yrjänä Joensuun poliisiromaanien kautta sekä päädytään lopulta Tehtaankadun poliisimurhien mediauutisoinnin luotaamiseen poliisikulttuurisen muutoksen kuvastajana.
The research was conducted by examining the psycho-historical plateaus traceable within Finnish police culture.
Suomalaisen poliisikulttuurin psykohistoria avaa uuden näkökulman tutkia poliisia.
According to police researcher Timo Korander, this figurative expression embodies the nature of police culture as a crew culture which is partly hidden from police chiefs who are at a different level.
Kansallisvaltion teräsmiehestä valtakunnan sovittelijaksi kertoo miten poliisin työidentiteetti on tutkimusajalla muuttunut ja saanut uudenlaisia sävyjä.
The concept of ethos expresses very well the self-made mentality as an ethical tension which prevails in police work between communal belonging and individual freedom of choice.
Teos edustaa psykohistorian tutkimusalaa sen pyrkiessä luotaamaan tiedostetun ja esitietoisen kommunikaation välistä dynamiikkaa poliisin ja yhteiskunnan välillä.
In an era of globalization, and after the heyday of the welfare state, this can produce heightened challenges for Finnish police culture.
Siirryttäessä markkinatalouspuheen kyllästämään jälkiteolliseen yhteiskuntaan on keskeisiksi poliisihyveiksi kohotettu neuvottelutaidot.
Police culture consists of all the unsaid assumptions of being a policeman, the organizational structures of police, official policies, unofficial ways of behaviour, forms of arrest, procedures of practice and different kinds of training habits, attitudes towards suspects and citizens, and also possible corruption.
Se koettaa nähdä poliisikulttuurin muutoksessa katkoksia ja epäjatkuvuuksia, mutta myös yleisiä jatkuvuuksia, joka asettaa kysymään, mikä poliisin rooli yhteiskunnassa on yleisemmin ollut, ja millaisia paineita tämä poliiseille on asettanut.
This idea expresses the day-to-day basis of the mentality of taking care of business which policing produces as a necessity for dealing with everyday hardships.
Tämän työssä luodun tunneryhmän tehtävänä on ollut tasapainottaa tehtäväorganisaation tuottamaa roolietäisyyttä ja henkilösuhteisiin uppoutumista suhteessa asiakkaiden tai yhteiskunnan vaatimuksiin.
Among these processes are the values, beliefs, rituals, customs and advice which standardize their work and the common sense of policemen.
Tätä tehtävää on saanut palvella oman veljeskunta ja ryhmäidentiteetin tuottaminen, sen uusintaminen ja identiteetiksi tallentaminen erilaisten epämuodollisten käytäntöjen kautta.
The second plateau consisted of the examinations of alleged police assaults towards the Communists during the Finnish Continuation War of 1941 to 1944 and the threats that societal change after the war posed to Finnish Society.
Ajallisesti tutkimus jakautuu kolmeen jaksoon: ensimmäisessä osassa kuvataan aikaa ns. maahengen aikakaudella ensimmäisessä tasavallassa ja siirtymävaiheessa toiseen tasavaltaan, toisessa osassa kuvataan ns. suunnittelujärjestelmän aikakautta 1960−1970 -luvuilla.
My study shows that police culture has transformed from a "stone cold" steely fixed identity towards a more relational identity that tries to solve problems by negotiating with clients instead of using excessive force.
Keskeinen muutos poliisien työidentiteetin tasolla hahmottuu näkyväksi suhtautumisessa voimankäyttöön.
However, in this process of change there is a traceable paradox in Finnish policing and police culture.
Tutkimuksen keskeinen löydös poliisien työidentiteettien kohdalla koskee tätä muutosta.
The material consists of 3120 warning legends that have been recorded in the years 1881‒1981, mainly in Southern Savo and Southern Ostrobothnia, partly in Northern Savo and Northern Ostrobothnia.
Aineistona on 3120 varoitustarinaa, jotka on tallennettu vv. 1881 1981 pääosin Etelä-Savosta ja Etelä-Pohjanmaalta ja osittain myös Pohjois-Savosta ja Pohjois-Pohjanmaalta.
Women moralise each other harsher than do men.
Naiset moralisoivat toisiaan voimakkaammin kuin miehet.
I try to find out whether there are regional differences and similarities.
Haen alueellisia eroja ja yhtäläisyyksiä.
I look for explanations for the perceptions made in, above all, the cultural context but also with the view of the development of judicial history.
Pyrin löytämään havainnoille selityksiä ennen muuta kulttuurisista konteksteista, mutta myös oikeushistorian näkökulmista ja kehityskuluista.
My study is focused on belief legends relating to some type of offence (a crime, an infringement or another kind of misdeed) and its consequences.
Käsittelen uskomustarinoita, joissa kerrotaan jostakin rikkomuksesta (rikoksesta, rikkomuksesta tai muusta väärästä teosta) sekä teon seurauksista.
In my research I discuss belief legends as representations of folk morals.
Tarkastelen tutkimuksessa uskomustarinoita kansanomaisen moraalin representaatioina.
Women s occupations are connected with home and family, whereas men s fields of activities are wider.
Niissä esiintyvät naisten toiminnot liittyvät selvästi kotiin ja perheeseen, kun miesten toimintapiiri on laajempi.
As a research method I apply discourse analysis to outline the schematic model of the legends, the superstructure, and the substance of the legends, the semantic macrostructure.
Tutkimusmenetelmänä sovellan diskurssianalyysiä, jonka avulla pyrin hahmottamaan tarinoiden skemaattisen mallin, superstruktuurin, ja niiden keskeisen sisällön, semanttisen makrostruktuurin.
Doing wrong is not one s private affair because it can have consequences for the life of a whole community, and therefore, it is in a community s interest to control the conduct of its members.
Väärin tekeminen ei ole ihmisen yksityisasia, koska teolla voi olla seurauksia koko yhteisön elämään.
The most common punishing figure in Southern Savo is the Devil, in Southern Ostrobothnia the Dead, in Northern Savo God, and in Northern Ostrobothnia the Dead or God.
Yleisin rankaisijahahmo Etelä-Savossa on piru, Etelä-Pohjanmaalla vainaja, Pohjois-Savossa Jumala ja Pohjois-Pohjanmaalla vainaja tai Jumala.
Transgression of Christian traditions is the most frequently committed offence in all geographical areas surveyed.
Kristillisen tapakäyttäytymisen loukkaukset ovat yleisimpiä rikkomuksia kaikilla maantieteellisillä tutkimusalueilla.
The legends are man-centric.
Tarinat ovat hyvin mieskeskeisiä.
I have collected the material at the Folklore Archives of the Finnish Literature Society.
Aineiston olen poiminut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkistosta.
Warning legends have an explicit focus on offence committed by a single person.
Varoitustarinat keskittyvät selkeästi yksin tehtyihin rikkomuksiin.
In folk morals women are treated more severely than men.
Kansanomainen moraali on kohdellut naisia ankarammin kuin miehiä.
Through belief legends people are taught to respect human beings and the rest of creation, to obey the Christian religion and God, and to be moderate in search of wealth.
Uskomustarinoiden avulla kehotetaan kunnioittamaan ihmisiä ja muuta luomakuntaa, olemaan kuuliainen uskonnolle ja Jumalalle sekä keräämään varallisuutta kohtuullisesti.
Warning legends relating to what is wrong or right are clearly an expression of peasant folklore.
Oikeasta ja väärästä kertovat varoitustarinat ovat selkeästi talollisten perinnettä.
Folk Morals : Research on Belief Legends from Savo and Ostrobothnia
Kansanomainen moraali : Tutkimus savolaisista ja pohjalaisista uskomustarinoista
The most rigid folk morals are manifested in legends from Northern Savo, where narratives of mortal sin are more frequent than in other areas.
Ankarin moraali tulee esille Pohjois-Savon tarinoissa, joissa kuolemansynneistä kerrotaan muita alueita yleisemmin.
The most common types of offences are violations of law and transgressions of Christian traditions and of social conduct.
Rikkomuksissa esiintyy lainvastaisia tekoja sekä kristillisen tapakäyttäytymisen ja sosiaalisen tapakäyttäytymisen rikkomuksia.
The influence of the revivalist movements may be alleged in explanation of this phenomenon.
Taustalla on todennäköisesti herätysliikkeen vaikutusta.
In this way a community has contributed to the socialization of its members so as to make them comply with common norms and morals.
Uskomustarinoita on käytetty oikeaan käyttäytymiseen ohjaamisessa ja siten yhteisö on sosiaalistanut jäseniään hyväksymiensä normien ja moraalin noudattamiseen.
Folk morals advise people to be moderate in every sense.
Kansanomainen moraali ohjaa kaikinpuoliseen kohtuuteen.
Characteristic of the legends from Ostrobothnia is the emphasis on community, while the legends from Savo lay stress on individuality.
Pohjalaisissa tarinoissa näkyy yhteisöllisyyden selkeä leima, kun savolaisissa tulee esille yksilöllisyys.
Also I apply quantitative methods such as cross tabulations in order to establish regional differences and similarities in the concentrated and far abstracted semantic macrostructure of the legends.
Löytääkseni tarinoiden tiivistetyn ja pitkälle abstrahoidun semanttisen makrostruktuurin yhtäläisyyksiä ja eroja käytän apuna kvantitatiivisia menetelmiä, kuten ristiintaulukointeja.
The legends from Ostrobothnia manifest a more explicit distinction between the offence committed by a woman and one committed by a man than do legends from Savo.
Pohjanmaan tarinoissa on selkeämpi ero naisten ja miesten välisissä rikkomuksissa kuin Savon tarinoissa, mikä selittynee alueilla harjoitetuilla elinkeinoilla ja niihin liittyneellä sukupuolten välisellä työnjaolla.
In the 1990s almost half of the new forest students were women.
1990-luvulla naisia oli jo lähes puolet uusista metsäylioppilaista.
Even if all the individuals and some separate groups, such as female foresters and the younger generation of foresters, did not always share the same experiences, the vision of forest professionalism was collectively recognized and often even approved.
Vaikka kaikki yksilöt ja monet erilliset ryhmät, kuten vaikkapa naismetsänhoitajat tai nuoremman polven metsänhoitajat, eivät aina ole jakaneet samoja kokemuksia, käsitys oikeasta metsänhoitajuudesta on yleisesti tunnistettu, jopa tunnustettu.
Despite this however, there has been a long-term vision of a firm profession based on joint experiences, shared memories and the common task of foresters in the Finnish forestry.
Siitä huolimatta ammattikunta on säilyttänyt yhtenäisyyttä, jonka perustana ovat olleet käsitykset yhteisistä kokemuksista, muistoista ja työtehtävästä Suomen metsien parissa.
The main material of this research consists of biographical interviews, altogether 226 life stories of Finnish foresters, as well as foresters private photograph collections and articles in forest students' magazines.
Tutkimuksen keskeisimmän lähdeaineiston muodostavat 226 metsänhoitajan elämäkerralliset haastattelut, valokuvakokoelmat ja metsäylioppilaiden lehdet.
By studying the manifestations of a culture it is possible to interpret the culture itself.
Kulttuuria voi tutkia analysoimalla kulttuurin ilmauksia.
The forester education was organized in the Evo Forest Institute 1862 1908, at the University of Helsinki since 1908 and additionally at the University of Joensuu since 1982.
Metsänhoitajaksi valmistuttiin Evon metsäopistosta vuodesta 1862 korkeimman metsäopetuksen yliopistoon siirtämiseen saakka 1908.
The content of both work and education of Finnish forest professionals has faced huge changes during the 19th and 20th centuries.
Sekä metsänhoitajan koulutus että työ ovat kohdanneet 1900-luvun kuluessa monia muutoksia.
The male-dominated profession gained its first female members already in the 1920s, and the number of female students rose gradually from the 1970s onwards.
Ensimmäiset naiset valmistuivat metsänhoitajiksi 1920-luvulla, mutta merkittävämmin naisten määrä kasvoi vasta 1970-luvulla.
The aim of the research is to interpret the professional culture of Finnish university-educated foresters in historical perspective.
Herrana metsässä tarkastelee suomalaisten metsänhoitajien ammattikulttuuria historiallisessa perspektiivissä.
Through foresters' own attitudes and narratives of themselves, the study is focused on forest professionalism as a cultural process of successive generations of foresters.
Metsänhoitajien omien suullisten, visuaalisten ja kirjallisten kertomusten kautta metsänhoitajuus hahmottuu sukupolvien kulttuurisena prosessina.
This study is the first published Ph. D. dissertation of a large oral history project "Forestry Professions in a Changing Society" 1999 2002 collected by The Finnish Forest History Society, the University of Helsinki (Ethnology) and The Finnish Forest Museum Lusto.
Se on ensimmäinen laaja tutkimus, joka pohjautuu Metsähistorian Seuran, Helsingin yliopiston Kulttuurien tutkimuksen laitoksen kansatieteen oppiaineen ja Suomen Metsämuseo Luston vuosina 1999 2002 toteuttamaan metsäperinteen tallennushankkeeseen Metsäammatit metsätalouden murroksessa, jossa tallennettiin yli tuhannen metsäammattilaisen kokemuksia.
At first all the vacancies were in the service of the Board of Forestry, but during the 20th century the working opportunities of foresters significantly expanded, even outside the traditional areas of forestry or abroad.
1800-luvun metsänhoitajia työllisti lähes yksinomaan metsähallinto, mutta 1900-luvun kuluessa koulutuksella päädyttiin varsin monenlaisiin eri työpaikkoihin, usein kuitenkin metsähallitukseen, metsäteollisuuteen tai yksityismetsätalouteen.
The feeling of togetherness the forester spirit which was created in a tight-knit student group which kept in touch also later as professionals was needed to make the work possible.
Opiskeluaikana syntynyt metsämieshenki vahvisti opiskelijakurssien yhteisyyttä myös työelämässä hyvin vaalittu metsämieshenki oli edellytys työtehtävän toteuttamiselle.
An Ethnological Study on Finnish Forest Professionalism.
Herrana metsässä : Kansatieteellinen tutkimus metsänhoitajuudesta
The shared idea of "a real forest professionalism" is like a model narrative, a point of comparison, which is needed while looking for one s own professional identity.
Oikea metsänhoitajuus tiivistyy metsänhoitajuuden metatarinaan, ammattikunnan kulttuuriseksi perinnöksi, jolla on merkitystä yksilöiden ja yhteisön identiteetin rakentamisessa.
What is the meaning of joint experiences and shared memories in the profession?
Tutkimuksessa kysytään, miten metsänhoitajiksi tullaan, miten metsänhoitajina ollaan ja mikä on ammattikunnan yhteisten kokemusten ja muistojen merkitys.
There seems to be an astounding consensus of opinion concerning forest professionalism in the oral, visual and written stories of foresters.
Näiden kertomusten kautta metsänhoitajuus näyttäytyy hämmästyttävän yksimielisenä ja yhtenäisenä.
At the same time the whole area of Finnish forestry had integrated more versatile values concerning the forests and their use.
1900-luvun lopulla metsäalan moniarvoistuminen muutti alan perinteisiä työtehtäviä ja metsänhoitajia työllistyi yhä enemmän myös metsäalan ulkopuolelle ja kansainvälisiin tehtäviin.
Bucking Glances: On Body, Gender, Sexuality and Visual Culture Research
Vikuroivia vilkaisuja : Ruumis, sukupuoli, seksuaalisuus ja visuaalisen kulttuurin tutkimus
The research material is heterogeneous, consisting of representations of contemporary art, advertisements, and fashion images.
Väitöskirjan tutkimusmateriaali koostuu nykytaiteen, mainonnan ja muodin kuvista.
In Finnish, the term vikuuri is the vernacular or broken form of the term figure, i.e. figuuri.
Kolmanneksi vikurointi viittaa epänormatiivisiin muotoihin: vikuureihin eli viallisiin muotoihin.
The article "See-through Closet: Female Androgyny in the 1990s Fashion Images, New Woman and Lesbian Chic" analyzes the late 1990s fashion advertisements through the concept of female androgyny.
Väitöskirjassa analysoidaan myös 1990-luvun ja 2000-luvun alun kansainvälistä muotikuvastoa, muun muassa Calvin Kleinin androgyynejä lapsiaikuisia esittäviä Ck One ja Ck Be -parfyymimainoksia sekä Voguesta otettuja muotikuvia, joissa naiset esitetään maskuliiniseen tyyliin puettuina androgyyneinä tai toisiaan intohimoisesti koskettelevina feminiinisinä hahmoina.
Teemu Mäki, Orlan and the Ambivalence of the Grotesque Body" problematizes the concept of heroic masculinity through the analysis of the Finnish artist Teemu Mäki's masochistic performance The Good Friday (1989).
Väitöskirjassa analysoidaan muun muassa suomalaisen Teemu Mäen masokistista videoperformanssia The Good Friday (1989), ranskalaisen Orlanin monivuotista kauneusleikkausperformanssia The Re-Incarnation of Saint Orlan (1990-1993) sekä suomalaisen Heidi Romon valokuvasarjaa Keittiö ja pukuhuone (2003), jonka kautta analysoidaan ruoan ja naiseuden intohimoista suhdetta.
The research challenges normative meanings of visual representations and opens up space for more non-conventional readings attached to femininity and masculinity.
Vikurointia käytetään tutkimuksessa välineenä, jonka avulla haastetaan naiseuteen ja mieheyteen liittyviä vallitsevia käsityksiä.
The PhD dissertation "Bucking Glances: On Body, Gender, Sexuality and Visual Culture Research" consists of theoretical introduction and five articles published between 2002-2005.
Ruumis, sukupuoli, seksuaalisuus ja visuaalisen kulttuurin tutkimus" lähtökohtana on, etteivät visuaaliset representaatiot vain heijasta todellisuutta vaan tuottavat sitä aktiivisesti.
The articles analyze the position of visual representations in the processes of knowledge production on acceptable genders, bodies, and sexualities in contemporary Wes¬tern societies.
Tutkimuksessa se merkitsee analyyttisen katseen suuntaamista stereotyypittäviin diskursseihin ja institutionaalisiin käytäntöihin, joiden avulla hyväksyttäviä identiteettejä tuotetaan.
The article "Woman, Food, Home. Pirjetta Brander's and Heidi Romo's Works as Bucking Representations of Femininity" analyses the production and queering of heteronormative femininity and family through the analysis of art works.
Pirjetta Branderin huoneinstallaation Panic Room (2003) yhteydessä tutkimuksessa puretaan oletusta kodin ja perheen normaaliudesta samoin kuin kodin asemaa naiseutta määriteltäessä.