natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The acute phase response was even greater in herds of high morbidity and with a bacterial combination of F. necrophorum and D. nodosus.
Ajotulehduksen alkuvaiheessa havaittiin verinäytteiden perusteella voimakas akuutin vaiheen tulehdusvaste, joka oli voimakkaampi korkean sairastuvuuden tiloilla ja eläimillä, joilla todettiin bakteeriyhdistelmä F. necrophorum ja D. nodosus.
The aim of this thesis was to investigate the characteristics of the IP outbreaks in Finnish dairy herds and to explore the morbidity, clinical manifestation and degree of inflammation of the affected animals in these outbreaks.
Tutkimuksen tavoitteena oli tutkia ajotulehdusepidemioita, kuten eläinten sairastuvuutta, taudin kliinistä kuvaa, sairastuneiden tulehdusvastetta ja ajotulehduksen bakteriologiaa.
In these outbreaks morbidity in IP has been substantial, which has led to the extensive use of antimicrobials and heavy financial losses associated with affected herds.
Koska sairastuneet hoidetaan antibiooteilla, aiheutuu epidemiasta isoja taloudellisia tappioita tiloille.
Cows with other hoof diseases and control cows were sampled similarly for comparison.
Ajotulehduslehmien lisäksi näytteitä otettiin terveiltä verrokkilehmiltä ja muita sorkkasairauksia sairastavilta lehmiltä.
Based on our study results, the same cow may have several hoof diseases and a thorough clinical inspection is essential in diagnosing IP, also during an IP outbreak.
Tulosten perusteella voidaan todeta, että ajotulehdus aiheuttaa vakavat oireet ja voimakkaan akuutin vaiheen vasteen, joten sairastuneille tulee antaa myös kipulääkitys.
The first two were observational, cross-sectional studies, which were performed on commercial free stall dairy herds.
Kaksi osatyötä toteutettiin lypsykarjatiloilla, joilla oli äskettäin puhjennut ajotulehdusepidemia.
However, various bacterial combinations existed in IP samples.
necrophorum –bakteeri, mutta näytteistä todettiin myös muita bakteereita ja bakteeriyhdistelmiä.
Thus, an anti-inflammatory should be included in the treatment of affected animals.
Lisäksi verinäytteistä analysoitiin tulehdusta ilmentäviä akuutin vaiheen proteiineja.
The research was focused on finding solutions to separating and identifying oligosaccharide isomers.
Tutkimus keskittyi etsimään ratkaisuja isomeeristen oligosakkaridien erottamiseen ja tunnistamiseen.
O-2 or/and O-3 arabinofuranosyl substituents of AXOS were determined by the presence or absence of diagnostic ions in the ESI-ITMS3 analysis in the negative mode.
(A)XOSien O-2- ja/tai O-3-arabinofuranosyylisubstituentit määritettiin diagnostisten ionien esiintymisen tai poissaolon avulla negatiivisella ESI-ITMS3 analyysilla.
Oligosaccharides potentially present in cereal matrices have attracted attention because of their health-related properties, such as prebiotic potential.
Viljamatriisien mahdollisesti sisältämistä oligosakkarideista on kiinnostuttu niiden terveysvaikutusten kuten potentiaalisten prebioottisten ominaisuuksien takia.
In the work performed for this thesis, mass spectrometry (MS) methods were implemented in the structural analysis of various enzymatically produced oligosaccharides.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa massaspektrometrisiä (MS) menetelmiä käytettiin erilaisten entsymaattisesti tuotettujen oligosakkaridien rakenteiden analysointiin.
Negative ionisation was found to be more informative than the positive ionisation mode in analysing the linkage positions.
Negatiivinen ionisaatio osoittautui hyödyllisemmäksi sidosten paikkojen analysoinnissa kuin positiivinen ionisaatio.
Coupling tandem mass spectrometry (MS/MS) to HILIC enabled the separation and identification of all AXOS by the combination of retention times and the MS/MS spectra.
HILICin ja tandemmassaspektrometrian (MS/MS) yhdistelmä mahdollisti kaikkien analysoitujen AXOSien erottamisen ja tunnistamisen niiden retentioaikojen ja MS/MS-spektrien avulla.
In addition to those that are naturally present, oligosaccharides can be formed during processing by the hydrolysis of cereal polysaccharides, such as arabinoxylan, by endogenous or microbial enzymes.
Viljojen luontaisten oligosakkaridien lisäksi endogeeniset ja mikrobien entsyymit voivat prosessoitaessa hydrolisoida polysakkarideja kuten arabinoksylaania oligosakkarideiksi.
CID-TWIMS-MS/MS was shown to be a powerful tool in differentiating the isomeric AXOS when both the fragment ions and the precursor ions were analysed.
CID-TWIMS-MS/MS osoittautui tehokkaaksi työkaluksi isomeeristen (A)XOSien analysoinnissa, kun analysoitiin sekä prekursori-ionit että pilkeionit.
The stepwise C-ion fragmentation in negative mode from the reducing end towards the non-reducing end allowed to study the linkage diagnostic fragment ions from the middle and the non-reducing end in both linear and branched oligosaccharides.
Negatiivisella ionisaatiolla voitiin toteuttaa vaiheittainen C-ionien pilkkominen pelkistävästä päästä kohti ei-pelkistävää päätä, mikä mahdollisti sidosten paikkojen analysoinnin myös oligosakkaridien keskeltä ja ei-pelkistävästä päästä sekä lineaarisista että haarautuneista oligosakkarideista.
Finally, the potential of travelling wave ion mobility spectrometry (TWIMS) combined with MS to differentiate the isomeric (A)XOS was evaluated.
Lopuksi selvitettiin ionien liikkuvuuteen perustuvan spektrometrisen (TWIMS) ja MS;n yhdistelmän kykyä erottaa isomeerisiä (A)XOSeja toisistaan.
To determine the linkage positions of linear mixed-linked glucooligosaccharides (GLOS), the feasibility of the positive and negative electrospray ionisation multiple-stage MS (ESI-ITMSn) were compared.
Moniulotteisen massaspektrometrisen menetelmän soveltuvuutta lineaaristen glukooligosakkaridien (GLOS) sidosten paikkojen määrittämiseen tutkittiin positiivilla ja negatiivilla sähkösumutusionisaatiolla ja ioniloukulla (ESI-ITMSn).
Next, the ability of ESI-ITMSn to detect the branching points and linkage positions of complex arabinoxylan-oligosaccharides (A)XOS was studied.
Seuraavaksi tutkittiin ESI-ITMSn menetelmän kykyä ilmaista sidosten ja haarautumien paikkoja rakenteeltaan monimutkaisista arabinoksylaanista pilkkoutuneista oligosakkarideista (A)XOS.
The ESI-ITMSn method, combined with 13C-isotope labelling, enabled the analysis of unique trisaccharides produced by dextransucrase as well as the further detailed analysis of the isomeric fragment ions.
Kun ESI-ITMSn menetelmään yhdistettiin yhdisteiden leimaus 13C-isotoopilla, voitiin analysoida kolme dektsraanisukraasientsyymin tuottamaa ainutlaatuista trisakkaridia ja niiden isomeeriset pilkeionit.
The ESI-ITMSn method provided structural information about the molecular weights, sequences and linkage positions of the linear mixed-linked GLOS and (A)XOS.
ESI-ITMSn menetelmällä saatiin tietoa lineaaristen GLOS ja (A)XOS oligosakkaridien molekyylipainoista, monosakkaridisekvenssistä ja sidosten paikoista.
To study the structures of the isomeric acceptor products formed by dextransucrase from LAB, 13C-labelling was applied with ESI-ITMSn.
Maitohappobakteerien dekstraanisukraasientsyymin tuottamien isomeeristen oligosakkaridien rakenteen tutkimiseksi käytettiin 13C-isotooppileimausta ja ESI-ITMSn menetelmää.
In sourdough fermentation, additional poly- and oligosaccharides may be produced by lactic acid bacteria (LAB).
Hapantaikinafermentaatiossa maitohappobakteerit saattavat tuottaa myös poly- ja oligosakkarideja.
The MS method was also coupled to hydrophilic interaction liquid chromatography (HILIC) to separate and identify the (A)XOS in mixtures.
(A)XOSien erottamiseksi ja tunnistamiseksi seoksista MS myös yhdistettiin hydrofiiliseen vuorovaikutukseen perustuvaan nestekromatografiseen menetelmään (HILIC).
It produces vascular tissues with two essential functions: the transport of water, nutrients and photoassimilates, and the physical support of the plant.
Tämä kasvusolukko tuottaa johtosolukoita, joilla on kaksi tärkeää tehtävää: veden, ravinteiden ja yhteytystuotteiden kuljetus sekä kasvin rakenteellinen tuki.
Plant development takes place through continuous changes in the size and shape of organs.
Kasvin kehitys tapahtuu sen eri osien koon ja muodon jatkuvien muutosten kautta.
Recent years have seen an increasing number of studies focused on the regulation of cambial activity, primarily because this meristem produces a great part of the Earth’s woody biomass, thereby fixing a large quantity of carbon.
Viime vuosina jällen toiminnan säätelyä selvittävien tutkimusten määrä on kasvanut: lisääntynyt kiinnostus heijastaa tämän kasvusolukon suurta merkitystä maapallon puubiomassan tuottamiselle ja sitä myötä hiilen sidonnalle.
In the developmental process called secondary growth, molecular factors and physical forces interact in the radial growth of stems and roots to produce their cylindrical shape.
Paksuuskasvussa molekulaariset tekijät ja fysikaaliset voimat toimivat yhdessä ja tuottavat varren ja juurien lieriömäisen muodon.
Cambium, the largest connected meristem in plants, is responsible for secondary growth.
Jälsi, joka on kasvin suurin yhtenäinen kasvusolukko, vastaa sen eri osien paksuuskasvusta.
The aim of this thesis is to explore aspects of radial growth which have thus far remained largely uncharacterized: the contribution of bark tissues, the role of mechanical forces, and the genetic robustness of cambial development.
Väitöskirjani tavoitteena on ollut tutkia kasvien paksuuskasvun nykyisellään vähän tunnettuja puolia: kuorisolukoiden, mekaanisten voimien ja geneettisen säätelyverkoston osuutta jällen toiminnassa.
Along the organs’ morphogenic gradients, cells derived from the undifferentiated meristematic stem cells follow different regulatory pathways leading to a variety of developmental trajectories and cellular functions.
Kasvi kasvaa sen kasvusolukkojen erilaistumattomien kantasolujen tuottamien uusien solujen avulla.
By hampering sexual selection and parental care, eutrophication holds a potential to influence, not only the fitness of individuals, but also population viability and community structure.
Muutokset lisääntymispäätöksissä, seksuaalivalinnassa ja hoivakäyttäytymisessä voivat vaikuttaa paitsi yksilöihin itseensä ja niiden jälkeläisiin, myös populaatioiden elinkykyyn ja eliöyhteisöihin.
My results emphasize that human-induced environmental changes can have severe consequences already through subtle alterations in animal behaviour.
Ihmisen aiheuttamilla ympäristömuutoksilla voikin olla mittavia seurauksia myös silloin, kun ne näyttävät aiheuttavan vain vähäisiä muutoksia eläinten käyttäytymisessä.
Eutrophication, due to enhanced growth of planktonic algae, leads to increased turbidity, decreased visibility and a narrowing of the light spectrum in the water column, as well as to increased siltation of decomposing algae and alterations in oxygen levels.
Se johtaa muun muassa planktisten levien runsastumiseen, minkä seurauksena vesi samenee, näkyvyys heikkenee, pohjalle laskeutuvan hajoavan eloperäisen aineksen määrä kasvaa ja happipitoisuudet niin vedessä kuin pohjallakin voivat muuttua.
I conducted a series of laboratory studies in which I manipulated water turbidity using cultivated planktonic algae and explored the effects of it on various aspects of sand goby reproduction: mating system and sexual selection (Chapter I), parental care and offspring survival (Chapter II and III), male mating success (Chapter III) and reproductive decisions under predation risk (Chapter IV).
Väitöskirjassani selvitin kokeellisesti, miten rehevöitymisen aiheuttama planktisten levien runsastuminen vaikuttaa hietatokon pariutumisjärjestelmään ja seksuaalivalintaan (Kappale I), koiraiden pariutumismenestykseen (Kappale III), jälkeläishoivaan ja jälkeläisten selviämiseen, kun koiras huolehti yhden naaraan kudusta (kappale II) tai suuresta kutulaikusta, jossa oli monen naaraan mätimunat (Kappale III) sekä lisääntymispäätöksiin pedon läsnäollessa (Kappale IV).
Due to intense male-male competition and female choice, large sand goby males can typically monopolize multiple matings, whereas some males do not get a chance to mate at all.
Jos pesän koko antaa myöten, yksi suuri kilpailukykyinen koiras voi saada usean naaraan mätimunat hoidettavakseen monen muun koiraan jäädessä kokonaan ilman pariutumisia.
Males caring for a single female egg clutch fanned their eggs less and spent more time away from their nest in turbid than clear water in the beginning of the care period.
Sameassa vedessä myös koiraiden hoivakäyttäytyminen muuttui: yhden naaraan kudusta huolehtivat koiraat tuulettivat mätimuniaan vähemmän ja viettivät enemmän aikaa pois pesiltään hoivajakson alussa kuin koiraat kirkkaassa vedessä (Kappale II).
When the fish were spawning in clear water, the number of eggs in the male’s nest increased with the total weight of the five females in his aquarium.
Kun koirailla oli tilaisuus pariutua useiden naaraiden kanssa, munamäärä niiden pesässä kasvoi naaraiden yhteispainon myötä kirkkaassa vedessä.
I found that in turbid conditions matings were more evenly distributed among males, opportunity for sexual selection was lower and mating success was less skewed towards large males than in clear water.
Levän samentamassa vedessä hietatokon pariutumisjärjestelmä mureni: pariutumiset jakaantuivat tasaisemmin koiraiden kesken kuin kirkkaassa vedessä ja seksuaalivalinta heikkeni (Kappale I).
All these changes to the environment hold the potential to interfere with the behaviour of aquatic organisms in many ways.
Osoitin, että planktisten levien runsastuminen vaikuttaa hietatokon lisääntymiskäyttäytymiseen monin tavoin.
Interestingly, when males were caring for a large egg clutch spawned by multiple females (Chapter III), neither parental care nor egg survival was affected by water turbidity.
Kun koirailla oli huolehdittavanaan usean naaraan mätimunat, hoivassa ja munien selviytymisessä ei ollut eroja samean ja kirkkaan veden välillä (Kappale III).
Despite decreased fanning early in the parental phase, egg survival was higher in turbid conditions.
Vähäisemmästä hoivasta huolimatta munat selvisivät sameassa vedessä paremmin.
Interestingly, latency to spawning was unaffected by turbidity, suggesting that the gobies experienced the predation threat equally high in turbid as in clear water, for instance because they relied on non-visual (e.g. chemical) predator cues at least under turbid conditions.
Hietatokkojen suhtautumiseen pedon läsnäoloon sameus ei näyttänyt vaikuttavan: kalat lykkäsivät riskialttiita lisääntymispuuhia pedon läsnäollessa sekä sameassa että kirkkaassa vedessä (Kappale IV).
In aquatic environments, a major anthropogenic change is eutrophication, with more than 400 eutrophicated coastal systems having been identified globally.
Rehevöityminen on Itämeren ja lukuisien muiden maailman vesistöjen suurimpia ympäristöongelmia.
It seems that this effect was due to a female decision to adapt spawning to water turbidity rather than a male decision to limit the number of eggs in his nest.
Vaikuttaa siltä, että naaraat säätelivät kutemiensa munien määrää veden sameuden mukaan.
In Chapter IV, I investigated the effects of algal turbidity and predation risk on one particular reproductive decision: the latency of gobies to spawn.
Väitöskirjatyössäni tutkin planktisten levien runsastumisen vaikutuksia kalojen lisääntymiskäyttäytymiseen.
Under low visibility, this advertisement component of care is likely to be less effective and may not be worth investing in.
Tutkimuspopulaatiossa pesäpaikkoja on niukasti ja kilpailu niistä on tiukkaa.
The law is central in enabling these operations.
Oikeudella on keskeinen rooli näiden toimintojen mahdollistajana.
The workings of the financial market contribute greatly to the exacerbation of income and wealth inequality.
Rahoitusmarkkinoiden toiminta edistää suuresti tuloerojen ja omaisuuden jakaantumisesta koskevan eriarvoisuuden pahenemiseen.
From there, it [i] examines the law of international finance and its relation to inequality, [ii] suggests an explanation for the nonchalance of the financial system and rules therein towards enlarging inequality, and [iii] proposes the inclusion of international financial market into the purview of international law research—the nexus of an international law of finance.
Tämän jälkeen se [i] tutkii kansainvälisen rahoituksen oikeutta ja sen suhdetta eriarvoisuuteen, [ii] ehdottaa selitystä sille, miksi rahoitussysteemi ja siihen liittyvät säännöt eivät piittaa eriarvoisuuden kasvusta, ja [iii] esittää, että kansainväliset rahoitusmarkkinat tulisi sisällyttää kansainvälisen oikeuden tutkimukseen erillisenä alana, jota kutsutaan kansainväliseksi rahoitusoikeudeksi.
The dissertation starts by describing the link between the international financial market and economic inequality.
Aivan ensimmäiseksi tämä väitöskirja tarjoaa kuvauksen kansainvälisten rahoitusmarkkinoiden ja taloudellisen eriarvoisuuden välillä vallitsevasta yhteydestä.
With the state as the central unit of analysis, the international law of finance could shed light on the various ways in which states contribute to, maintain and reproduce the problems of international finance, thereby broadening the imagination needed to deal with global economic inequality.
Ottaen huomioon valtion aseman keskeisenä analyysiyksikkönä kansainvälinen rahoitusoikeus voisi selventää erilaisia tapoja, joilla valtiot myötävaikuttavat, ylläpitävät ja uudelleentuottavat kansainvälisen rahoituksen ongelmia, siten laajentaen mahdollisuuksia tarttua globaaliin taloudelliseen eriarvoisuuteen.
Finance as the architecture that structures economic arrangements (so as to achieve goals by stewarding the assets needed) operates through legal arrangements and, perhaps even more importantly, international legal arrangements have normalized economic disparity.
Rahoitusarkkitehtuuri, joka jäsentää taloudellisia järjestelyjä (hoitamalla tarvittavia varoja haluttujen päämäärien saavuttamiseksi), operoi oikeudellisten järjestelyjen kautta, ja nämä oikeudelliset järjestelyt ovat normalisoineet taloudellista eriarvoisuutta.
The dissertation suggests that an international law of finance would be a field where international lawyers actively engage with the intertwined network of actors and rules in the financial market, where they master the vocabulary and grammar of finance, dissect the distributive significance of the legal design of the financial market, and make good use of their toolbox by examining the role of state in enabling financial market operations.
Väitöskirja esittää, että kansainvälinen rahoitusoikeus on ala, jolla kansainvälisen oikeuden juristit toimivat aktiivisesti muista toimijoista ja säännöistä koostuvan toisiinsa liittyvän verkoston kanssa, jolla juristit hallitsevat rahoituksen sanaston ja kieliopin ja analysoivat rahoitusmarkkinoiden juridisen rakenteen merkitystä tulonjaossa ja jolla he hyödyntävät osaamistaan tutkimalla valtion roolia rahoitusmarkkinoiden toimintojen mahdollistamisessa.
The rate of return from capital is significantly higher compared to labour and the extreme structural biases at the global level among states and at the domestic level among different groups of people systemically benefit the haves at the cost of the have-nots.
Työvoimaan verrattuna pääoman tuottoaste on merkittävästi suurempi, ja äärimmäinen rakenteellinen puolueellisuus hyödyttää systemaattisesti etuoikeutettuja vähemmän etuoikeutettujen kustannuksella niin globaalisti valtiotasolla kuin kansallisesti eri ihmisryhmien välillä.
The study examines the source of authority of this small but ubiquitous group of private actors, the significance of their ratings in both domestic and international financial markets, and their role as a cornerstone in the architecture of international finance—largely constructed by only a small number of states.
Esimerkkinä tällaisesta toiminnasta väitöskirja toteuttaa luottoluokituslaitoksia koskevan tapaustutkimuksen, joka analysoi tämän pienen mutta kaikkialla läsnä olevan yksityisen toimijaryhmän auktoriteetin lähdettä, toimijoiden tekemien luokitusten merkitystä niin kansallisilla kuin kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla ja niiden keskeistä roolia kansainvälisen rahoituksen arkkitehtuurissa, joka on suurelta osin muutamien valtioiden rakentamaa.
In summary, the prevalence of MIH seems to vary between regions for a reason that remains unknown.
Yhteenvetona voidaan todeta, että MIH:n esiintyvyys vaihtelee alueittain tuntemattomaksi jääneestä syystä.
This finding is waiting to be confirmed with further, prospective studies.
Tämä löydös vaatii vahvistuksekseen lisää tutkimuksia.
The Study I population was a convenience sample of 818 children aged 7–13 years from different regions of Finland.
Osatyössä I oli mukana 818 7–13-vuotiasta lasta eri puolilta Suomea.
Analyses did not show any significant association between MIH and the studied factors.
Analyysissä ei tullut esiin tilastollisesti merkittäviä yhteyksiä MIH:n ja tutkittujen tekijöiden välillä.
Study IV was a treatment practice survey among Finnish dentists (n = 765).
Osatyö IV selvitti kyselyllä suomalaisten hammaslääkärien hoitokäytäntöjä (n=765).
However, the prevalence of MIH varied regionally, and the difference was greatest between Jalasjärvi (8.0%) and Lappeenranta (25.2%).
Kuitenkin häiriön yleisyys vaihteli paikkakunnittain, ja ero oli suurin Jalasjärven ja Lappeenrannan välillä, 8,0%–25,2%.
Molar-Incisor Hypomineralization (MIH) is a developmental enamel defect affecting 1-4 of the first permanent molars (FPM) and frequently also permanent incisors.
Molaari-Inkisiivi Hypomineralisaatio (MIH) on ensimmäisten pysyvien poskihampaiden ja usein myös pysyvien etuhampaiden kiilteen kehityshäiriö.
MIH was a greater risk factor for caries than low SES.
MIH oli voimakkaampi karieksen riskitekijä kuin alhainen sosioekonominen asema.
The children who were diagnosed with acute otitis media and the children who were prescribed penicillin, amoxicillin, or macrolide antibiotics had increased risk for hypomineralization in FPMs and permanent incisors.
Lapsilla, joilla oli diagnosoitu akuutti välikorvantulehdus tai joille oli määrätty penisilliini-, amoksisilliini- ja makrolidi-antibiootteja, oli suurentunut riski ensimmäisten pysyvien poski- ja etuhampaiden kiillehäiriöön.
In addition, treatment practices varied from one area to another, and in the Helsinki-Uusimaa area it was more common than in other areas to refer an MIH patient forward.
Lisäksi hoitokäytännöt vaihtelivat alueittain, ja Uudellamaalla oli muita alueita yleisempää lähettää MIH-potilas eteenpäin sen sijaan, että hoitaisi itse.
Occurence of illnesses and exposure to antibiotics during the child’s first three years of life were investigated and the data was combined with the information of the dental examination.
Tiedot ensimmäisen kolmen ikävuoden sairauksista ja lääkityksistä yhdistettiin hammastutkimusaineistoon.
The most common choice for symptomatic, severely affected FPM was restoration with composite resin (45.0%).
Yleisin valinta oireilevan MIH-hampaan hoitoon oli yhdistelmämuovipaikkaus (45,0%).
Patient records of 287 children from two locations, Lammi and Jalasjärvi, were obtained from the local health centers.
Kahden paikkakunnan, Lammin ja Jalasjärven, terveyskeskuksista hankittiin tutkimukseen osallistuneiden 287:n lapsen hoitokertomukset.
In a subset of the patients (Study III) whose caries experience had also been recorded (n = 636), MIH was found to be associated with the occurrence of caries in FPMs (DMFT > 0) as well as with the number of decayed or filled FPMs.
Osajoukolla, joiden hampaiden reikiintyminen oli myös tutkittu (n=636), todettiin MIH:n olevan yhteydessä lisääntyneeseen karies- ja paikkausriskiin (Osatyö III).
Study II investigated the association between MIH and childhood illnesses and antibiotics.
Osatyö II selvitti MIH:n yhteyttä lapsuusiän sairauksiin ja lääkityksiin.
This thesis suggests a potential harmful effect of childhood illness or antibiotics on enamel development.
Väitöstutkimus antaa viitteitä sairauksien tai antibioottien epäsuotuisasta vaikutuksesta kiilteen kehitykseen.