natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Reinterpretations and further development of ideas during the design process was observed in this research, while the participants were using the applications that were evaluated as good or excellent in terms of usability that contradicts with the findings of previous studies.
Osallistujat kykenivät tekemään luonnoksistaan uusia tulkintoja ja edelleenkehittämään suunnitteluideioitaan, joka on ristiriidassa aiempien tutkimusten tulosten kanssa.
To enable authentic real life working environment and style for the participants and to gather research data remotely a remote multi-method was designed for data gathering of this re-search that included questionnaire-, written- and screen events video data.
Jotta osallistujilla oli mahdollisuus työskennellä heille tavanomaisella tavalla ja tavanomaisessa ympäristössä ja jotta tutkimusaineisto voitiin kerätä internetin välityksellä, monimenetelmäinen etätiedonkeruumenetelmä kehitettiin tätä tutkimusta varten.
Little is known about ICT usage's effects on the craft-design process nor about usability of digital design tools meant for craft design.
Tällä hetkellä näistä vaikutuksista ja suunnittelutyökalujen käytettävyydestä tiedetään hyvin vähän.
Furthermore, individuals need emotional support to adapt to their new life situation.
Lisäksi yksilöt tarvitsevat tukea uuteen elämäntilanteeseen sopeutumisessa.
A total of 233 Finnish persons with TBI participated in the Wave 1 of the international QOLIBRI (Quality of Life after Brain Injury) validation study in 2004—2006.
Yhteensä 233 suomalaista aivovamman saanutta osallistui kansainväliseen elämänlaatumittarin (QOLIBRI) validointitutkimukseen vuosina 2004—2006.
The aim of this study was to examine: What kind of occasions do the participants report as the happiest or unhappiest after TBI, and how are these related to the life areas within the ICF framework.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella: Millaisia tapahtumia osallistujat raportoivat onnellisimmiksi ja onnettomimmiksi aivovamman saamisen jälkeen ja miten nämä tapahtuvat voidaan yhdistää eri elämän osa-alueisiin ICF viitekehyksen avulla.
The most frequently reported life areas for both happy and unhappy occasions were Interpersonal interactions and relationships, followed by Community, social and civic life in happy occasions, and Mental functions and Services, systems and policies in both happy and unhappy occasions.
Useimmin mainitut elämän osa-alueet sekä onnellisimmissa että onnettomimmissa tapahtumissa olivat henkilöiden välinen vuorovaikutus ja ihmissuhteet, joita seurasivat onnellisiin tapahtumiin liittyvät yhteisöllinen, sosiaalinen ja kansalaiselämä ja onnettomiin tapahtumiin liittyvät palvelut, hallinto ja politiikka.
The individuals' own descriptions about the happiest/unhappiest occasions were linked to the most precise ICF categories.
Yksilöiden omat kuvaukset onnellisimmista ja onnettomimmista tapahtumista aivovamman jälkeen yhdistettiin parhaiten vastaaviin ICF kategorioihin.
Previous studies have examined quality of life among people with traumatic brain injury (TBI) using quantitative measures and/or structured questionnaires.
Aikaisemmissa tutkimuksissa aivovamman saaneiden elämänlaatua on tarkasteltu käyttäen pääosin kvantitatiivisia mittareita tai strukturoituja kyselylomakkeita.
Recently some studies have focused on the patient's own perception of TBI and used the International Classification of Functioning, Disabilities and Health (ICF) framework to examine quality of life from a wider perspective of functioning.
Äskettäin eräät tutkimukset ovat keskittyneet potilaan omaan näkemykseen aivovammasta ja sen seurauksista elämäntyytyväisyydelle käyttäen Toimintakyvyn, toimintarajoitteiden ja terveyden kansainvälistä luokitusta (ICF) laajempana viitekehyksenä toimintakyvylle.
From the individuals' perspective, rehabilitation should focus on supporting social relationships, participation in community activities, using services and helping the persons to cope with the demands of the environment.
Lisäksi tutkimus antaa kliinikoille tärkeää tietoa yksilön näkökulmasta elämäntyytyväisyyttä kohentavista tekijöistä, joiden mukaan kuntoutuksen tulisi keskittyä tukemaan sosiaalisia suhteita, osallistumista yhteisölliseen elämään ja auttaa yksilöitä selviytymään ympäristön asettamista haasteista.
Regression analysis showed that younger age, longer post-traumatic amnesia, fewer symptoms of anxiety and depression, happy occasion related Mental functions and Community, civic and social life, and not reporting an unhappy occasion related to Mental functions, yet reporting unhappy occasions related to Interpersonal interactions and relationships, were associated with higher perceived quality of life.
Regressioanalyysissä korkeampaa elämäntyytyväisyyttä ennustivat nuorempi ikä, pidempi posttraumaattinen amnesia, vähäiset depressio- tai ahdistusoireet, onnellisten tapahtumien yhteydessä raportoidut mielentoiminnot ja palvelut, hallinto ja politiikka sekä se, että ei raportoinut onnettomien tapahtumien yhteydessä mielentoimintoja, mutta raportoi henkilöiden väliseen vuorovaikutukseen ja ihmissuhteisiin liittyviä tapahtumia.
An additional aim was to examine how are these life areas, as well as demographics variables, injury severity, and emotional state associated with the individuals' quality of life.
Toisena tavoitteena oli tarkastella, miten nämä elämän osa-alueet, yksilön taustatekijät, aivovamman vakavuus ja yksilön emotionaalinen tila ovat yhteydessä elämäntyytyväisyyteen.
Correlation and regression analysis were used to examine the association with demographic variables, injury related variable, emotional state, most frequently reported life areas and perceived quality of life.
Korrelaatio- ja regressioanalyysillä tarkasteltiin demografisten tekijöiden, vamman vakavuuden, yksilön emotionaalisen tilan ja useimmiten raportoitujen elämän osa-alueiden yhteyttä koettuun elämäntyytyväisyyteen.
The aesthetics of the performance is built on the basis of this costume experience.
Esityksen estetiikka rakentuu tämän pukukokemuksen pohjalta.
The study is a phenomenological hermeneutical research on experiences.
Tutkimus on fenomenologis-hermeneuttinen kokemuksen tutkimus.
Awareness developed in the interaction between the costume and the body may have effects on the interaction with other performers as well as with the environment.
Puvun ja ruumiin vuorovaikutuksessa kehittynyt tietoisuus voi vaikuttaa myös esiintyjän vuorovaikutukseen muiden esiintyjien ja ympäristön kanssa.
In craft science costumes have been studied mostly from the design's point of view.
Käsityötieteessä esiintymispukuja on tutkittu enimmäkseen pukusuunnittelun näkökulmasta.
The data was gathered during a three-day workshop called Somatic Movement & Costumes, Creating Characters which was held in Helsinki in autumn 2015.
Aineisto kerättiin Deanin Helsingissä syksyllä 2015 opettamalta kolmipäiväiseltä Somatic Movement & Creating Characters -kurssin yhteydessä.
Somatic costumes are costumes which create multi-sensorial experiences for the performer.
Somaattiset puvut ovat pukuja, jotka luovat esiintyjälle moniaistisen kokemuksen.
The data was analyzed by inductive content analysis, in which the interview was reflected upon, including the experiences of the researcher in the process.
Aineisto analysoitiin aineistolähtöisellä sisällönanalyysillä, jossa tutkijan omia kokemuksia peilattiin Deanin haastatteluun.
Somatic Costumes™ can support the performer's individual artistic expression.
Somaattisilla puvuilla on mahdollista tukea esiintyjän yksilöllistä ilmaisua.
Consider costume as a life being like anybody else : Benefits of Sally E. Dean’s Somatic Costumes™ in performing and creating characters
Kohtele pukua kuten ketä tahansa elävää olentoa : Sally E. Deanin somaattisten pukujen hyödyt esiintymisessä ja roolihahmon luomisessa
In all, Somatic Costumes™ can affect the performer's awareness of oneself and one's body.
Kaikkineen somaattisilla puvuilla on mahdollista vaikuttaa esiintyjän tietoisuuteen itsestään ja ruumiistaan.
The research data consists of Sally E. Dean's interview and researcher's own experience about Somatic Costumes™.
Tutkimusaineisoon kuuluu Sally E. Deanin haastattelu ja tutkijan omat kokemukset sekä niistä tehdyt muistiinpanot somaattisten pukujen käyttämisestä.
It's also possible to apply the knowledge on Somatic Costumes™ in user-oriented costume design.
Lisäksi somaattisista puvuista saatua tietoa on mahdollista soveltaa esimerkiksi käyttäjälähtöisessä pukusuunnittelussa.
However, developing awareness through Somatic Costumes™ requires that the performer acknowledges the costume and seeks an equal relationship with it.
Tietoisuuden kehittyminen somaattisen puvun kautta vaatii kuitenkin esiintyjältä puvun kuuntelemista ja tasavertaisen vuorovaikutussuhteen rakentamista pukuun.
The study shows that multi-sensorial experiences created by Somatic Costumes™ help the performer in generating new kind of movement and character material.
Tutkimus osoittaa, että somaattisten pukujen luomat moniaistiset kokemukset auttavat esiintyjää tuottamaan uudenlaista liike- ja roolihahmomateriaalia.
The knowledge on how Somatic Costumes™ affect performers, the making of performances and the creation of characters can be utilized in performance arts.
Tietoa somaattisten pukujen vaikutuksista esiintyjiin, esitysten rakentamiseen ja roolihahmojen luomiseen on mahdollista hyödyntää esitystaiteessa.
The subject of the study is Sally E. Dean's Somatic Costumes™ and how they affect actor's performing and the creation of characters.
Tutkimus käsittelee Sally E. Deanin somaattisia pukuja (Somatic Costumes™) ja niiden vaikutusta esiintymiseen ja roolihahmon luomiseen.
The study aims to explore the experiential and interactive role of somatic costumes in making performances and creating characters.
Tämän tutkimuksen tarkoitus on tarjota uusi näkökulma puvun määrittelemiseen esityskontekstissa tuomalla esiin somaattisen puvun mahdollisuuksia kokemuksellisena ja vuorovaikutuksellisena osapuolena esityksen tekemisessä ja roolihahmojen luomisessa.
The 30 participants participated in the study as volunteers from the School of Art, Design and Architecture in Aalto University from November 2014 to March 2015.
Yhteensä 30 tutkittavaa osallistui tutkimukseen vapaaehtoisina Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta Aalto-yliopistosta marraskuusta 2014 maaliskuuhun 2015.
They relied on familiar topic choices but also were capable of creating analogies.
He turvautuivat tuttuihin aihevalintoihin, mutta pystyivät myös kehittämään analogioita.
Freely Improvising ideas : Ideas and Analogies in a Planned Design Experiment
Improvisoiden vapaasti ideoita : Ideat ja analogiat suunnitellussa design-kokeessa
We selected the 15 out of 30 interviews to represent the data in our studies.
Valitsimme haastatteluista 15 edustamaan aineistoa.
Designers sought meaning for their sketching and experimenting as well.
Suunnittelijat etsivät myös yhtä lailla merkitystä luonnostelulleen ja kokeiluilleen.
My study was a part of the multidisciplinary research project Handling Mind: Embodiment, Creativity and Design which concentrated on studying relations between mind, body and materials combining the fields of psychology, neuroscience and creativity.
Tutkimukseni oli osa monitieteellistä tutkimusprojektia – Handling Mind: Embodiment, Creativity and Design, joka keskittyi tutkimaan mielen, kehon ja materiaalin suhteita toisiinsa yhdistellen eri aloja aina psykologiasta ja neurologiasta luovuuteen.
I organized the Stimulated Recall (SR) interviews with my colleague to collect data.
Yhdessä kollegani kanssa järjestimme Stimulated Recall -haastattelut hankkiaksemme oman tutkimuksemme aineistoa varten.
The analysis revealed that designers had different ideas emerging from internal stimuli, for example, from their mental library or they were impressed by external stimuli, for instance, material, tools and cup images from the experiment.
Analyysi paljasti suunnittelijoilla olleen erilaisia ideoita, jotka olivat peräisin esimerkiksi heidän mentaalisesta kirjastostaan käsin tai he vaikuttuivat ympäristöstä tulleista ärsykkeistä, kuten materiaaleista, välineistä ja koeasetelman kuppikuvista.
The ideation phase represents an iterative and vibrant nature of the design process.
Ideointi näyttäytyy kehämäisenä ja elävänä osana suunnitteluprosessia.
The experiment represented an external design constraint: it confined the problem space and narrowed down the alternative solutions.
Koeasetelma itsessään edusti ulkoista rajoitetta rajaten ongelmia ja vähentämällä ratkaisumahdollisuuksia.
Previous studies have brought out the meaning of available sources of inspiration, and designers' competence to adapt the essential parts of the original sources and transform them into design outputs regarding the aspects of novelty and functionality.
Aikaisemmat tutkimukset ovat tuoneet esiin saatavilla olevien inspiraationlähteiden merkityksen, suunnittelijoiden kyvykkyyden muokata tärkeimmät osat inspiraationlähteistä ja siirtää ne lopputuotokseen toiminnallisuus ja uutuus silmällä pitäen.
They performed copying, designing or free improvising tasks by drawing or forming clay.
Tutkittavat tekivät kopiointi, suunnittelu ja vapaita improvisointitehtäviä piirtäen tai savea muovaten.
Designers had concrete and abstract ideas, but also the abstractions of ideas were developed.
Suunnittelijoilla oli konkreettisia sekä abstrakteja ideoita kuin myös näiden yhdistelmiä yltäen vieläkin käsitteellisemmälle tasolle ideoinnissa.
Even this minimalistic design experiment revealed that designers are able to use their mental sources of inspiration and capable of picking profitable stimuli from their surroundings in new and uncertain situations for adapting and developing ideas further.
Vaikka koe edustikin minimalistista suunnitteluprosessia, se osoitti, että suunnittelijat pystyivät hyödyntämään mielensä inspiraatiolähteitä ja keräämään käyttökelpoisia ideoita ympäristöstään uudessa ja epävarmassa tilanteessa muokaten ja kehittäen ideoita eteenpäin.
The aim of the study was to investigate ideas and idea generation of designers in free improvisation tasks at conceptual level in the experiment, planned primarily for the physiological and neurological measurements.
Tutkimuksen tarkoituksena oli ymmärtää suunnittelijoiden ideoita ja idean kehitystä vapaissa improvisaatiotehtävissä psykofysiologisiin ja neurologisiin mittauksiin luodussa koeasetelmassa.
Therefore, I developed my research questions concerning ideas and idea development in freely improvising tasks in a new design situation.
Näistä lähtökohdista käsin suunnitteluongelmani rajautuivat koskemaan ideoita ja idean kehitystä vapaissa improvisointitehtävissä uudessa suunnittelutilanteessa.
I analyzed the transcript data by qualitative content analysis: the classification scheme was both data and theory driven.
Analysoin litteroidun aineiston teoriaohjaavaa sisällönanalyysiä hyödyntäen.
Previous research has focused on investigating various fields of the design process, as well as the ideation phase, but investigating idea generation in the context of neuroscientific research is a new and interesting chance for the research.
Kuitenkin idean kehitys neurotieteen kontekstissa on uusi ja kiinnostava mahdollisuus tutkimukselle.
The neurological study did not reveal what and how participants felt, thought and experienced during the experiment which was the main interest in my study.
Kiinnostukseni oli suunnittelijoiden omissa kokemuksissa, ajattelussa ja tuntemuksissa, sillä neurologinen tutkimus jättää vastaamatta näihin kysymyksiin.
The research was conducted as a qualitative research.
Tutkimus toteutettiin laadullisena tutkimuksena.
The data was processed using the Atlas.ti program.
Aineistoa käsiteltiin Atlas.ti-ohjelman avulla.
At the initial stage, the material was encoded in a transparent manner.
Alkuvaiheessa aineistoa koodattiin avoimesti.
In the final stage, the created code words were used to create a thematic network, which displayed the data's most often emerged themes.
Lopulta luoduista koodisanoista luotiin temaattinen verkosto, josta ilmeni aineistosta useimmiten esille nousseet teemat.
Responses included a total of 82 autistic children and their families.
Vastaukset käsittivät yhteensä 82 autismin kirjon lapsen perheet.
75 participants responded to the questionnaire, in addition a pilot interview was attached to the data.
Kyselylomakkeeseen vastattiin 75 kertaa, lisäksi aineistoon liitettiin kyselyn luomisvaiheessa tehty koehaastattelu.
In addition, one of the themes that arose was the world of sound in homes, especially the sound stimuli.
Tämän lisäksi yksi esille nousseista teemoista oli kodin aistimaailma, erityisesti ääniärsykkeet.
The data was collected through an online questionnaire.
Tutkimuksen aineisto kerättiin internet-kyselyllä.
In addition to that, the research also aimed to chart the housing needs of the families of the children with autism spectrum and what kind of solutions made in the construction stage of homes could reduce the need for housing modifications and increase the suitability of the homes for the families.
Lisäksi tutkimus pyrki kartoittamaan autismin kirjon lapsen perheen asumistarpeita ja sitä, millaisilla rakennusvaiheen ratkaisuilla muutostöiden tarvetta voitaisiin vähentää ja asunnon soveltuvuutta perheiden tarpeisiin lisätä.
A home for the whole family : The housing needs of the families of children with autism spectrum
Koko perheelle sopiva koti : Autismin kirjon lapsen perheiden asumistarpeet
Since the people with autism spectrum typically have hypersensitivity and/or hyposensitivity of the senses, one of the research questions was: do these atypical sensory reactions increase the need for housing modifications.
Koska autismin kirjon henkilöille aistien yli- ja aliherkkyydet ovat tyypillisiä, oli yksi tutkimuskysymyksistä vaikuttavatko nämä epätyypilliset aistireaktiot asumiseen lisäämällä muutostarvetta.
Based on the data, more flexible residential solutions to serve the needs of autistic families and would reduce the need for housing modifications or moving.
Aineiston perusteella joustavammat asuinratkaisut palvelisivat myös autismin kirjon perheiden tarpeita ja vähentäisivät tarvetta muutostöihin tai asunnon vaihtamiseen.
The purpose of this study is to identify factors associated with the housing of the family of children with autism spectrum.
Tämän tutkielman tarkoitus on kartoittaa autismin kirjon lapsen perheen asumiseen liittyviä tekijöitä.
Housing services aimed of people with autism spectrum often pay attention to sense sensibility, but in a standard apartment the same consideration might require housing modifications.
Autismin kirjon henkilöiden asumispalveluissa aistiherkkyydet huomioidaan, mutta tavallisessa kodissa niiden huomioiminen saattaa vaatia muutostöitä.
The data showed that the needs of the families of children with autism spectrum for housing development aspirations are very similar, as other families with children.
Aineistosta selvisi, että autismin kirjon lasten perheiden asumisen kehittämistoiveet ovat hyvin samanlaisia, kuin lapsiperheillä yleensäkin.
Based on the data multi-family homes experienced a sound insulation problem.
Aineiston perusteella moni perhe koki kotinsa äänieristyksen ongelmalliseksi.
Sound insulation investing in the construction phase would serve autistic families and reduce the need for housing modifications.
Äänieristykseen panostaminen rakentamisvaiheessa palvelisi autismin kirjon perheitä ja vähentäisi asuntojen muutostöiden tarvetta.
In addition, the research aimed to chart the need for modifications.
Lisäksi selvitettiin muutostöitä harkinneiden ja tehneiden määrä.
Concerns about safety and the need for space were two of the three main themes arosen from the data.
Vahvasti esille nousivat tilantarve ja huoli turvallisuutena.
The sample consisted of 262 mother-child dyads participating in the Glychyrrhizin in Licorice-study.
Otos koostui 262 Glychyrrhizin in Licorice -tutkimuskohorttiin kuuluvasta äiti-lapsiparista.
In order to prevent anxiety disorders it is important to understand the predisposing factors to anxiety.
Ahdistuneisuushäiriöiden ennaltaehkäisemiseksi on tärkeää ymmärtää niille altistavia tekijöitä.
High negative emotionality and its subfactors anger, fear, sadness and low soothability were associated with several anxiety symptoms.
Korkea negatiivinen emotionaalisuus sekä sen alapiirteet vihaisuus, pelko, surullisuus ja matala rauhoittuvuus olivat yhteydessä useisiin ahdistuneisuusoireisiin.
Children assessed their anxiety symptoms with the Screen for Child Anxiety Related Disorders when they were 12 years old.
Lapset arvioivat ahdistuneisuusoireitaan Screen for Child Anxiety Related Disorders -kyselyllä ollessaan noin 12-vuotiaita.
Mothers assessed their child's temperament with the Children's Behavior Questionnaire and their parenting style with the Parent Behavior Inventory when the children were 5,5 years old.
Äidit arvioivat lapsensa temperamenttia Children's Behavior Questionnaire -kyselyllä ja vanhemmuuttaan Parent Behavior Inventory -kyselyllä lasten ollessa 5,5-vuotiaita.
Anxiety disorders and anxiety symptoms are common even as a child, and they cause a major burden to the child as well as to the society.
Ahdistuneisuushäiriöt ja -oireet ovat yleisiä jo lapsilla, ja niistä aiheutuu merkittävää haittaa niin yksilölle kuin yhteiskunnalle.
The findings give also some preliminary support to the "goodness of fit" –model, indicating that the effect of parenting style on children's anxiety symptoms may depend on child's temperament.
Tulokset antavat alustavaa tukea "goodness of fit" -yhteensopivuusmallille viitaten siihen, että vanhemmuuden tyylin vaikutus lapsen ahdistuneisuusoireisiin voi riippua lapsen temperamentista.
Child's temperament's and parenting style's associations with child's anxiety symptoms
Lapsen temperamentin ja vanhemmuuden tyylin yhteys lapsen ahdistuneisuusoireisiin
The influence of child's temperament and parenting style on children's anxiety symptoms have both been studied, but the results are partly controversial, and there's only a limited number of longitudinal studies.
Sekä varhaisen temperamentin että vanhemmuuden vaikutusta lapsen ahdistuneisuusoireisiin tutkittu, mutta tulokset ovat osittain ristiriitaista, ja pitkittäistutkimuksia on rajallisesti.
Low effortful control and its subfactor low inhibitory control were associated with symptoms of school phobia, and low intensity pleasure was associated with panic symptoms.
Matala tahdonalainen itsesäätely ja sen alapiirre matala inhibitorinen kontrolli olivat yhteydessä koulupelon oireisiin, ja matalan intensiteetin mielihyvä paniikkihäiriön oireisiin.
The findings give support both to the independent effect of temperament to children's anxiety symptoms and interactions between temperament and parenting.
Tutkimustulokset tukevat sekä varhaisen temperamentin itsenäistä vaikutusta lapsen ahdistuneisuusoireilulle että yhdysvaikutuksia vanhemmuuden tyylin kanssa.
The aim of this study is to examine the associations between child's temperament and anxiety symptoms, associations between parenting style and child's anxiety symptoms, and whether parenting style is a moderator between the association with temperament and anxiety symptoms.
Tässä tutkimuksessa tutkitaan lapsen temperamentin ja vanhemmuuden tyylin itsenäisiä vaikutuksia lapsen ahdistuneisuusoireisiin sekä sitä, moderoiko vanhemmuuden tyyli lapsen temperamentin ja ahdistuneisuusoireiden välistä yhteyttä.
Anxiety symptoms were associated with hostile/coercive parenting style, but not with supportive/engaged parenting style.
Korkea vihamielisen vanhemmuuden taso oli yhteydessä ahdistuneisuusoireisiin, mutta tukea antava vanhemmuus ei.
The importance of interactions between temperament and parenting style has been emphasized, but the amount of interaction studies is scarce.
Yhä enemmän on painotettu temperamentin ja vanhemmuuden tyylin yhdysvaikutuksia lapsen ahdistuneisuusoireiden taustalla, mutta tutkimustietoa aiheesta on vasta vähän.
Both parenting styles moderated some of the associations between temperament traits and anxiety symptoms.
Sekä tukea antavan että vihamielisen vanhemmuuden havaittiin moderoivan useiden temperamenttipiirteiden ja ahdistuneisuusoireiden välistä yhteyttä.