natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The thesis builds on a Heideggerian place-based ontology that acknowledges "placedness" as the general condition for human experience and existence.
Tutkielma nojautuu heideggerilaiseen paikkaperusteiseen ontologiaan, jonka mukaisesti ihmisen olemisen paikkasidonnaisuus on sitä oleellisesti määrittävä ominaisuus.
The central outcome of the thesis is that the idiosyncratic and often not-so-obvious experiential qualities inherent in the most familiar environments and places are crucial when looked at from the viewpoint of comprehensive well-being, thus forming a subject that requires more attention when trying to enhance the sustainability of our urban life-form from an all-encompassing perspective.
Väitöskirjan mukaan arkisten kaupunkipaikkojen perustavanlaatuinen asema kokemuksellisen identiteettimme ja kokonaisvaltaisen hyvinvointimme osatekijänä on huomioitava paremmin, mikäli tavoitteena on kokonaisvaltaisesti kestävä kaupungistuminen.
This distinction is not acknowledged adequately enough in common accounts of place, including certain forms of place-based urban planning and urban development, such as various design-led place-making policies and practices.
Väitöskirjan keskeisen argumentin mukaan jälkimmäistä, luonteeltaan ontologista paikkatulkintaa ei ole otettu riittävästi huomioon tämän päivän paikkakeskeisessä diskurssissa, jota myös useat vallitsevat kaupunkisuunnittelun ja -kehittämisen käytännöt osaltaan hyödyntävät.
The canonical affordances inherent in our daily environments largely define the contents of our everyday life, as well as our understanding of our everyday life.
Arkielämämme paikat ovat oleellinen osa identiteettiämme, ja ne muovaavat ympäristökokemustamme tottumisen ja normalisaation kautta.
As ontological structures, places cannot in principle be encountered and thus thematized as objects of conscious experience.
Väitöskirjan mukaan arkisia kaupunkipaikkoja ei lähtökohtaisesti tulisi tarkastella vain ns. universaalin kokijan ja tälle ominaisen paikkakokemuksen kautta, vaan erilaisten paikkojen merkitys kokemuksen perusrakenteena tulisi huomioida kattavammin.
Grain yield presents one of the most important traits in breeding, but has low predictability due to low heritability.
Satotason nostaminen on yksi jalostuksen tärkeimmistä tavoitteista, mutta sen ennustettavuus on heikko alhaisen periytyvyyden vuoksi.
In conclusion for oat and barley, prediction of grain yield was improved by 4% and 9% with multi-trait prediction, and by 9-14% and 11-28% with trait-assisted prediction compared to prediction of grain yield alone, respectively.
Kauralla ominaisuusavusteinen ennustaminen paransi ennustamiskykyä 9-14% ja ohralla 11-28% verrattuna sadon ennustamiseen yksittäisenä ominaisuutena.
FHB resistance is a troublesome trait to breed, since the disease cannot be reliably scored visually, but extensive laboratory analysis is needed to obtain resistance phenotypes.
Punahomeen kestävyys kauralla on haastava ominaisuus jalostaa, koska tautia ei voida luotettavasti havaita pellolla, vaan kestävyyden selvittäminen vaatii laboratorioanalyyseja.
The prediction accuracy was increased for both crops when GE interaction was added into the prediction model.
Ennustamiskyky parani molemmilla viljoilla, kun yhdysvaikutus lisättiin ennustemalliin.
The results from the analysis imply that GE interaction exists within the breeding data sets, and should be taken into account upon prediction.
Tutkimuksen tulokset viittasivat siihen, että yhdysvaikutusta esiintyy molemmissa jalostusohjelmissa, ja se tulisi ottaa huomioon satoa ennustettaessa.
The studies improved prediction of central traits simultaneously enabling the prediction in the early breeding generations, and showed the significance of GE interaction, and most of all, showed that historical breeding data can be used to predict the important traits.
Lisäksi tutkimuksessa osoitettiin yhdysvaikutuksen merkitys jalostusohjelmissa, ja ennen kaikkea todettiin, että historiallista jalostusohjelmassa kerättyä tietoa voidaan käyttää tärkeiden ominaisuuksien genomiseen ennustamiseen.
The correlations suggested that data set of oat was not as sufficient as the data set for barley to explore the quantity of GE interaction.
Tutkimuksen tulokset viittasivat siihen, että kauran tutkimusaineisto ei ollut yhtä riittävä aiheen tutkimiseen kuin ohralla.
In order to achieve this aim, breeding data sets from oat and barley were used in the study.
Tämän väitöskirjan tutkimusaineisto koostuikin kauran ja ohran jalostusohjelmissa kerätyistä tiedoista.
These studies present tools for practical breeding in order to meet the demand to accelerate crop improvement.
Nämä työkalut ovat ensijaisen arvokkaita, kun halutaan vastata lisääntyvään ruoantuotannon tavoitteisiin, parantaa viljelyn tuottavuutta sekä tehostaa jalostusprosessia.
The prediction models contained effects due to lines, genetic, environmental covariates, GE interaction and genotype by environmental covariates interaction.
Tutkimukset keskittyivät jalostusprosessin "hankaliin" aiheisiin, kuten sadon ennustamiseen, punahomeen kestävyyteen sekä genotyypin ja ympäristön yhdysvaikutukseen.
The original publication I concentrated on improving grain yield prediction for oat and barley.
Väitöksen ensimmäinen julkaisussa tarkasteltiin kauran ja ohran sadon genomista ennustamista.
The prediction of genomic estimated breeding values (GEBVs) was improved by using multi-trait prediction.
Sadon genomisten jalostusarvojen (GEBV) ennustamista parannettiin käyttämällä monimuuttujamenetelmiä, joissa hyödynnettiin sadon kanssa korreloivia ominaisuuksia, kuten kasvuaikaa ja valkuaispitoisuutta.
The aim of this study was to detect usability of genomic prediction for different breeding dilemmas.
Tämän väitöskirjan ensisijainen tavoite oli selvittää genomisten ennusteiden käytettävyyttä kasvinjalostuksessa.
The original publication III explored the extent of GE interaction within breeding data sets of oat and barley.
Väitöksen kolmannessa julkaisussa tutkittiin genotyypin ja ympäristön yhdysvaikutuksen laajuutta kauran ja ohran jalostusohjelmissa.
In addition, FHB resistance consists of multiple components.
Lisäksi punahomeen kestävyys ei ole vain yksi ominaisuus vaan koostuu useammasta toisiinsa liittyneestä ominaisuudesta.
For this reason, using genome-wide marker information to promote resistance breeding should be done solely with genomic selection (GS), where all the marker effects are used to enrich resistance alleles within the breeding population.
Tuloksista voitiin päätellä, että kestävyyden nostamiseksi tulisi hyödyntää genomisia ennusteita, joissa ei hyödynnetä niinkään yksittäisiä kestävyyteen liittyviä geenialueita vaan rikastetaan kestävyyttä hyödyntäen kaikkia olemassa olevia kestävyysgeenialueita.
All of the conducted studies proved the usability of genomic prediction in solving principal questions in the breeding process.
Väitöksessä tehdyt tutkimukset osoittivat genomisen ennustamisen käyttökelpoisuuden jalostuksessa.
In addition, benefit of trait-assisted prediction was examined.
Lisäksi tutkittiin ominaisuusavusteisen ennustamisen hyötyjä, missä linjasta jo olemassa olevia tietoja käytettiin ennustamishetkellä.
Meanwhile, phenotypes were collected from multiple years and locations of historical breeding data.
Jalostusprosessissa lajikekandidaatteja testataan erilaisissa ympäristöissä useina vuosina.
No significant associations between FHB related traits and genetic markers were discovered with reasonable correction of population structure and genetic relationship between the studied oat lines.
Tutkimuksessa tehdyssä assosiaatiokartoituksessa ei löytynyt punahomeen kestävyyteen vaikuttavia geenialueita.
The original publication II focused on Fusarium head blight (FHB) resistance in oat.
Väitöksen toisessa julkaisussa keskityttiin punahomeen kestävyyteen kauralla.
The second step of the analysis contained genomic prediction with six different models.
Tutkimuksessa myös ennustettiin satoa kuudella tilastollisella mallilla, joilla selvitettiin ennustamiskyvyn parantumista.
At first, the genetic correlations between trial locations within year were calculated and used to compute mean across the years.
Yhdysvaikutus ilmenee, kun eri testauspaikoilla tai vuosina, tutkitut lajikkeet eivät järjesty samalla tavalla vaan järjestys vaihtelee huomattavasti.
Together, the data of the line genotypic and phenotypic information formed the training population used in the analysis.
Edistyneemmissä malleissa hyödynnettiin yhdysvaikutusta ja ympäristöä kuvaavia muuttujia, kuten koepaikkojen säätietoja.
The studied lines were genotyped with genome-wide markers.
Perinteisesti jalostusarvo saadaan selville lajikkeen jälkeläisiä tarkastelemalla.
All four studies were observational follow-up studies.
Kaikki osatutkimukset ovat empiirisiä seurantatutkimuksia.
The population for Study III comprised 4,105 participants with type 1 diabetes, of whom 202 suffered an incident stroke.
Osatutkimus III:n potilasaineisto koostuu 4105 tyypin 1 diabetesta sairastavasta henkilöstä, joista 202 sairastui ensimmäiseen aivohalvaukseen seuranta-aikana.
The population for Studies I, II, and IV comprised 4,083 participants with type 1 diabetes, of whom 149 suffered an incident stroke.
Osatyö I, II ja IV:n potilasaineisto koostuu 4083 tyypin 1 diabetesta sairastavasta henkilöstä, joista 149 sairastui ensimmäiseen aivohalvaukseen seuranta-aikana.
Background: Type 1 diabetes is a chronic condition that increases the risk of stroke.
Taustaa: Tyypin 1 diabetes on krooninen sairaus, johon liittyy kohonnut aivohalvauksen riski.
Participants and methods: This study was conducted as part of the nationwide, multicenter FinnDiane Study, which aims to discover the genetic, environmental, and clinical risk factors associated with diabetic complications in individuals with type 1 diabetes.
Tutkimusaineisto ja menetelmät: Tutkimus on osa FinnDiane-tutkimusta, joka on koko Suomen kattava monikeskustutkimus, jonka tavoitteena on kartoittaa liitännäissairauksien riskitekijöitä tyypin 1 diabeteksessa.
Conclusions: Individuals with type 1 diabetes, who suffer a stroke, are generally of poor health and suffer from diabetic microvascular complications, high blood pressure, and poor glycemic control.
Johtopäätökset: Aivohalvaukseen sairastuneilla tyypin 1 diabetesta sairastavilla henkilöillä on usein taustalla riskitekijöitä, kuten diabeteksen liitännäissairauksia, korkea verenpaine sekä heikko verensokeritasapaino.
The overall likelihood of survival following an incident stroke was poor, and 53% of the participants died during the mean follow-up period of 3.4 years.
Ennuste aivohalvauksen jälkeen oli heikko, yli puolet aivohalvaukseen sairastuneista kuolivat noin kolmen vuoden seuranta-aikana.
Results: The incidence of stroke and its subtypes (i.e., ischemic stroke, lacunar infarction, and hemorrhagic stroke) increased with the presence of both severe diabetic retinopathy and advancing diabetic kidney disease.
Aivohalvauksen sekä sen alaluokkien (aivoinfarkti, lakunaarinen infarkti ja aivoverenvuoto) esiintyvyys oli korkea henkilöillä, joilla oli samanaikaisesti diabeteksen liitännäissairauksia, kuten diabeteksen silmäsairaus tai diabeteksen munuaistauti.
Yet, only a few prior studies have investigated the incidence and risk factors associated with stroke and its subtypes in individuals with type 1 diabetes.
Tutkimuksia aivohalvauksen esiintyvyydestä ja riskitekijöistä tyypin 1 diabetesta sairastavilla on tästä huolimatta vain vähän.
A long duration of diabetes, poor glycemic control, high systolic blood pressure, and a history of smoking were all independent risk factors for ischemic stroke, while high systolic blood pressure and a lower body mass index increased the risk of hemorrhagic stroke, along with severe diabetic retinopathy and diabetic kidney disease.
Näiden lisäksi pitkä diabeteksen kesto, heikko verensokeritasapaino, korkea verenpaine ja tupakointi lisäsivät riskiä sairastua aivoinfarktiin.
Aim: This study sought to examine the incidence and risk factors associated with stroke in individuals with type 1 diabetes.
Tavoitteet: Väitöskirjan tavoitteena oli selvittää aivohalvauksen esiintyvyyttä ja riskitekijöitä tyypin 1 diabetesta sairastavilla henkilöillä, sekä selventää mikä on aivohalvauksen jälkeinen ennuste ja mitkä tekijät tähän vaikuttavat.
This could be achieved through regular measurements of the blood pressure and blood glucose levels of individuals with type 1 diabetes, in addition to screening for early markers of diabetic kidney disease.
Säännöllinen verenpaineen ja verensokerin seuranta sekä diabeteksen munuaistaudin seulonta ovat tärkeitä, jotta voidaan tunnistaa henkilöt, jotka ovat suuressa riskissä sairastua aivohalvaukseen tyypin 1 diabeteksessa.
It also sought to elucidate the prognosis and related predictors following an incident stroke in individuals with type 1 diabetes.
Tämän lisäksi on epäselvää, miten sairastettu aivohalvaus vaikuttaa tyypin 1 diabetesta sairastavien henkilöiden ennusteeseen.
Both elevated systolic blood pressure and diabetic kidney disease represent important risk factors with regard to the development of stroke.
Matala painoindeksi, korkea verenpaine ja diabeteksen liitännäissairaudet taas lisäsivät riskiä sairastua aivoverenvuotoon.
The risk of stroke increased in a linear fashion with increasing blood pressure.
Aivoverenvuotoon liittyi suurempi kuolleisuus kuin aivoinfarktiin.
The measurement were carried out successfully and the result were considered to be reliable and provide many other opportunities for the future.
Mittaukset onnistuivat hyvin ja tulokset arvioitiin olevan laadultaan luotettavia, joten ne tarjoavat monia muita mahdollisuuksia tulevaisuudessa.
Future challenges remain the filtering of large amounts of data and the application of measuring equipment in further research.
Tulevaisuuden haasteina säilyvät edelleen suuren tietomäärän suodattaminen sekä mittauslaitteiden soveltaminen jatkotutkimuksissa.
In the future, better accuracy could be achieved with more accurate measuring devices as well as data obtained from this work.
Tulevaisuudessa parempaan tarkkuuteen voitaisiin päästä tarkemmilla mittalaitteilla sekä tämän työn pohjalta saaduilla tiedoilla.
The purpose of this was to find out the changes in the field during the growing season, which would also affect the tractor's mobility.
Tämän tarkoituksena oli saada selville pellossa kasvukauden aikana tapahtuvat muutokset, jotka vaikuttaisivat myös traktorin liikkumiskykyyn.
Development of a real-time measurement method for analyzing the influence of tire-soil contact on agricultural tractor mobility
Reaaliaikaisen mittausmenetelmän kehittäminen renkaan maaperäkontaktin vaikutuksen analysoimiseksi maatalouden maataloustraktorien liikkuvuuteen
The results clearly indicated the factors influencing the tractor’s mobility and the different stages of the tillage could be recognized.
Tulokset osoittivat selvästi traktorin liikkuvuuteen vaikuttavat tekijät ja maanmuokkauksen eri vaiheet pystyttiin havainnoimaan.
The properties of the field were monitored by monthly penetrometer measurements as well as SoilScout sensors embedded in the ground, which indicated the moisture and temperature of the ground at that depth in real time.
Pellon ominaisuuksia seurattiin kuukausittain suoritetuilla penetrometri mittauksilla sekä maahan upotetuilla SoilScout antureilla, jotka kertoivat maan kosteuden sekä lämpötilan kyseisessä syvyydessä reaaliajassa.
The measurement equipment developed in the work is well suited for its purpose in terms of measurement accuracy and economical affordability.
Työssä kehitetty mittauslaitteisto soveltuu tarkoitukseensa mittaustarkkuuden sekä kustannustehokkuutensa puolesta hyvin.
The purpose of this thesis was to design, build and test a system, which is capable of measuring in real time simple quantities influencing on tire-soil contact of agricultural tractors mobility.
Tämän tutkielman tavoitteena oli suunnitella, rakentaa ja testata helposti asennettava ja käytettävä mittauslaitteisto, joka pystyisi mittaamaan reaaliajassa yksinkertaisia suureita, joiden avulla olisi mahdollista arvioida renkaiden ja maaperän välisen kontaktin vaikutusta maataloustraktorien liikkuvuuteen.
The Raspberry was chosen as a computer because of its demanding low space, low cost, and versatility of interfaces.
Raspberry Pi valittiin tietokoneeksi sen vähäisen tilavuusvaatimuksen, alhaisen hinnan sekä liitäntöjen monipuolisuuden vuoksi.
Accelerometers were placed on top of the rear axle of the tractor at both ends in housings printed for them and distance sensors were mounted behind the rear axle.
Kiihtyvyysanturit sijoitettiin traktorin taka-akselin päälle molempiin päihin koteloihin ja etäisyysanturit kiinnitettiin akselin takapuolelle.
The sensors were calibrated, and their sensitivity checked before performing the experiments while driving in the field.
Anturit kalibroitiin ja niiden herkkyys tarkistettiin ennen kokeiden suorittamista peltoajossa.
The measuring equipment is based on acceleration and distance sensors connected to the Arduino Uno microcontroller.
Kehitetty mittauslaitteisto perustuu Arduino Uno mikrokontrolleriin kytkettyihin kiihtyvyys- ja etäisyys antureihin sekä traktorin väylätietojen lukemiseen.
All sensors were logged by using Raspberry's Raspbian operating system with a python program.
Kaikkia antureita luettiin RaspberryPi:n sarjaporttiin liitetyn Arduinon välityksellä ja tiedot tallennettiin tehdyllä python ohjelmalla.
The tractor’s CAN bus was logged and the data was saved using a CAN bus card connected to a Raspberry Pi minicomputer.
CAN-väylän lukeminen ja tietojen tallentaminen tapahtui RaspberryPi pienoistietokoneeseen liitetyn CAN-väylä kortin avulla.
The data was analyzed with time series analysis methods.
Aineistoa käsiteltiin aikasarja-analyysimenetelmien pohjalta.
The two species share very similar ecological traits as forest pests, whose population densities fluctuate in approximately ten-year cycles.
Lajit ovat ekologialtaan hyvin samankaltaisia metsätuholaisia, joiden populaatiotiheys on huipussaan noin kymmenen vuoden välein.
The aim was to see whether the populations fluctuate synchronously, does elevation have an effect in species occurrence, and can winter temperature variables be used to model the population development of the species.
Tarkoituksena oli selvittää, onko lajien kannanvaihtelu synkronoitunutta, vaikuttaako korkeusvyöhyke lajien esiintymiseen, ja voidaanko talviaikaisilla lämpötilamuuttujilla mallintaa hyönteispopulaatioiden kehitystä.
The study was based on a 33-year long light trap time series from Värriö research station and local climate data from Finnish Meteorological Institute.
Tutkimus pohjautui Värriön tutkimusasemalla kerättyyn 33-vuotiseen valopyydysaikasarjaan sekä Ilmatieteen laitoksen säätilastoihin paikalliselta havaintopisteeltä.
Both species occurred in less numbers with the increase in elevation.
Kummankin lajin havaintomäärät vähenivät havaintopaikan korkeuden kasvaessa.
These sensitive ecosystems will likely experience significant, rapid, and even irreversible changes.
Ilmastonmuutos nostaa ilmakehän lämpötilaa erityisen paljon pohjoisilla leveysasteilla, joiden häiriöherkät ekosysteemit tulevat todennäköisesti kokemaan merkittäviä, äkkinäisiä ja jopa peruuttamattomia muutoksia.
The minimum temperatures of December, January, and April seemed to have the most notable effect on the population development.
Joulu-, tammi-, ja huhtikuun minimilämpötiloilla havaittiin olevan kaikista korostunein säätelevä vaikutus.
The outbreaks of autumnal moth and winter moth in northern Fennoscandia have already been documented to be prolonged and spread out to new geographical areas.
Esimerkiksi pohjoisen Fennoskandian tunturikoivikoissa tavattavien tunturimittarin ja hallamittarin joukkoesiintymien on jo nyt havaittu olevan totuttua pitkäkestoisempia ja levittäytyneen uusille maantieteellisille alueille.
The trends also differed with elevation.
Trendit olivat kuitenkin hieman toisistaan poikkeavia eri korkeusvyöhykkeillä.
The regulatory effect of winter temperature variables could be modeled only for winter moth with the methods utilized in this study.
Talvilämpötilojen vaikutus kannanvaihteluun pystyttiin tämän tutkielman menetelmillä mallintamaan ainoastaan hallamittarille.
Temperatures in December and January featured the most significant increasing trends based on many different temperature variables examined in this study.
Joulu- ja tammikuun lämpeneminen olikin tilastojen pohjalta kaikista talvikuukausista huomattavinta useiden tutkittujen lämpötilamuuttujien valossa.
The effects of winter temperature and shared niche on population dynamics of autumnal moth and winter moth
Talvilämpötilan ja jaetun ekologisen lokeron vaikutukset tunturimittarin ja hallamittarin populaatiodynamiikkaan
This points to the conclusion of winter moth having good potential to increase its abundance in the future.
Tämä todennäköisesti parantaa hallamittarin runsastumisen mahdollisuuksia tulevaisuudessa.
Winter moth was most prominently increasing in mountain birch belt and the decrease in autumnal moth numbers was most significant in traps outside of the mountain birch belt.
Hallamittarihavaintojen lisääntyminen oli erityisen merkittävää nimenomaan tunturikoivikossa ja tunturimittarin väheneminen merkittävintä muualla kuin tunturikoivikossa.
Population fluctuations of autumnal moth and winter moth were observed to be well synchronized regardless of the difference in magnitude of the actual catch numbers.
Tunturimittarin ja hallamittarin kannanvaihtelun havaittiin olevan synkronoitunutta, vaikka yksilömäärissä olikin merkittävä suuruusluokkaero lajien välillä.
This study focused on jointly analyzing the population dynamics of these two geometrids and the regulatory effects of winter temperatures.
Tässä tutkielmassa perehdyttiin tunturimittarin ja hallamittarin keskinäiseen populaatiodynamiikkaan sekä talvilämpötilojen vaikutuksiin dynamiikan taustalla.
They can defoliate vast mountain birch forests during the epidemic peaks.
Epidemiahuippujen aikana ne voivat syödä suuria tunturikoivikkoalueita täysin lehdettömiksi.
Winter moth catch numbers had an increasing trend whereas autumnal moth catch numbers were declining.
Koko aikasarjan matkalla tarkasteltuna hallamittarin havaintomäärissä oli nouseva trendi, kun taas tunturimittarin havaintomäärät olivat laskussa.
Nowadays the term is widely used in the food industry, for example in product packaging and marketing.
Termiä kuitenkin käytetään nykyisin laajalti esimerkiksi elintarvikkeiden pakkauksissa ja markkinoinnissa.
Methodology This research is qualitative in nature.
Metodologia Tutkimus on luonteeltaan laadullinen.
"The more industrial, the less natural" : Consumer perceptions of natural food
"Mitä teollisempi, sitä vähemmän luonnollinen" : Kuluttajien näkemyksiä luonnollisesta ruuasta
To assess the research topic, ten thematic, semi-structured interviews were conducted with urban Finnish women aged 23-32 years.
Aineistona on käytetty kymmentä puolistrukturoitua teemahaastattelua, joissa haastateltiin suomalaisia kaupunkilaisia naisia iältään 23-32 vuotta.
Objectives The term natural is highly ambiguous and there is no clear definition, what actually is natural food.
Tavoitteet Sana luonnollinen on hyvin monitulkintainen eikä ole olemassa selkeää määritelmää, mitä oikeastaan on luonnollinen ruoka.
They were generally open to new foods, hence less neophobic.
Haastateltavat olivat yleisesti ottaen avoimia uusille ruoille eli toisin sanoen vähemmän neofobisia.
The study offers some interesting insights especially for developers of novel food products.
Tutkimus tarjoaa mielenkiintoisia näkemyksiä erityisesti uusien ruokatuotteiden kehittäjille.
Furthermore, three different meanings were found to be associated with naturalness of food: 1) healthiness, 2) familiarity and 3) locality.
Lisäksi luonnolliseen ruokaan liitetään kolmenlaisia merkityksiä: 1) terveellisyys, 2) tuttuus ja 3) paikallisuus.