natgillin/translations-raw huggingface dataset:
More specifically, momentary involuntary capture of attention to emotionally valenced speech sounds is faster for negative, and slower for positive utterances in burnout than in the control group as reflected by divergent P3a latencies even when the burnout symptoms are relatively mild.
Työuupuneet reagoivat sävyltään kielteiseen puheääneen tavallista nopeammin ja vastaavasti sävyltään myönteiseen puheääneen tavallista hitaammin.
Burnout is a psychological syndrome typically characterized by exhaustion, cynicism, and reduced professional efficacy.
Muita ominaispiirteitä ovat oman työn merkityksen kyseenalaistaminen sekä ammatillisen itsetunnon heikkeneminen.
Burnout is also associated with dysfunctions in cognitive control needed to monitor and update information in working-memory as reflected by a decrease in task-related P3b responses over posterior scalp and increase over frontal areas.
Toiseksi, työmuistiprosessoinnin aikainen aivotoiminta poikkeaa siten, että työuupuneilla tehtävätyöskentelyyn liittyvät aivovasteet olivat eri tavalla jakautuneet aivokuorella kuin tavallisesti: uupuneilla vasteet olivat pienemmät päälaenlohkolla ja suuremmat otsalohkon alueella.
Although, combustion is effective, it is expensive due to high energy and equipment requirements.
Vaikkakin kyseinen keino on tehokas, sen energia- ja laitevaatimukset tekevät siitä kalliin.
This thesis evaluates three treatment options to treat these contaminants in soil: 1) the use of fungi growing on pine bark, 2) the use of fungal enzymes, and 3) treatment with both fungi and wood derived biochar.
Tässä väitöskirjassa arvioidaan seuraavien kolmen erilaisen vaihtoehdon soveltuvuutta maan puhdistukseen: 1) männyn kaarnalla kasvavien sienten käyttö, 2) sienistä eristettyjen entsyymien käyttö ja 3) sienten sekä puuperäisen biohiilen käyttö.
The most efficient fungus, P. velutina, degraded 80% of TNT in 2.5 months.
Tehokkain sieni, P. velutina hajotti jopa 80% TNT:sta kahden ja puolen kuukauden aikana.
The addition of biochar and fungi to PAH- contaminated soil may help to reduce the risk of leaching of contaminants to ground water and above all to promote remediation of contaminated soils.
Biohiilen ja sienten lisääminen yhdessä PAH-pilaantuneeseen maahan voi pienentää haitallisten yhdisteiden huuhtoutumista pohjavesiin ja ennen kaikkea mahdollistaa pilaantuneen maan puhdistamisen.
Fungal treatment of TNT-contaminated soil was applied in both laboratory and in pilot scale experiments.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa toteutettiin TNT:lla pilaantuneen maan sienikäsittelyjä sekä laboratoriossa että pilot-mittakaavan kokeissa.
TNT metabolites, namely 4-amino-2,6-diaminotoluene and 2-amino-4,6-diaminotoluene, accounted for less than 0.5% of the original TNT concentration at the end of the incubation.
Kokeen lopussa TNT:n haitallisia hajotustuotteita, 4-amino-2,6-diaminotolueenia ja 2-amino-4,6-diaminotolueenia oli maassa vain alle 0,5% alkuperäisestä TNT-määrästä.
Agrocybe praecox and P. velutina survived well in the amended soil and were selected for further studies.
Agrocybe praecox ja P. velutina kasvoivat hyvin biohiiltä sisältävässä maassa, ja ne valikoituivat jatkokokeisiin.
P. velutina degraded 70% of TNT in 49 days, and no further degradation occurred during the next 58 days of incubation.
P.velutina kykeni hajottamaan jopa 70% TNT:sta 49 päivässä, mutta kokeen jatkuessa vielä 58 päivää TNT ei enää hajonnut enempää.
However, innovative technologies such as the use of fungi and/or biochar can offer an alternative option that is friendly to the environment in treating such soils.
Uudet innovatiiviset tekniikat, kuten sienten ja biohiilen käyttö voivatkin osoittautua varteenotettaviksi ja ympäristöystävällisiksi vaihtoehdoiksi maan puhdistuksessa.
Pyrene-contaminated soil was amended with wood-derived biochar, and the ability of fungi to grow in the amended soil was tested.
Pyreenillä pilaantuneseen maahan lisättiin puusta valmistettua biohiiltä, ja sienten kykyä kasvaa maassa seurattiin.
White-rot fungi, Gymnopilus luteofolius, Kuehneromyces mutabilis, and Phanerochaete velutina grew in the contaminated soil and produced a significant amount of manganese peroxidase (MnP) in TNT contaminated soil during that incubation, but no laccase.
Valkolahosienet Gymnopilus luteofolius, Kuehneromyces mutabilis ja Phanerochaete velutina kasvoivat hyvin pilaantuneessa maassa ja tuottivat merkittävän määrän mangaaniperoksidaasia (MnP).
Treatment with fungal inoculum proved to be an effective treatment option as PCDD/Fs were degraded 62% and 64% of the WHO-TEQ (World Health Organisation Total Equivalent) value by Stropharia rugosoannulata and P. velutina, respectively, compared to a control where no degradation was observed.
WHO-TEQ (World Health Organisation Total Equivalent) asteikolla S. rugosoannulata hajotti 62% ja P. velutina 64% PCDD/F-yhdisteistä kun taas kontrollimaassa ilman sientä hajotusta ei tapahtunut.
The soil treatment process was scaled-up in a 0.56 m3 reactor with 0.3 t of TNT-contaminated soil and P. velutina grown on pine bark.
Suuremman mittakaavan koe toteutettiin 0,56 m3 bioreaktorissa, joka sisälsi 0,3 tonnia TNT:lla pilaantunutta maata.
In the laboratory experiments, fungi were tested for their capability to grow in soil contaminated with the explosive 2,4,6-trinitrotoluene (TNT) and to accelerate its degradation.
Laboratoriokokeissa seurattiin, miten sienet kykenevät kasvamaan 2,4,6-trinitrotolueenilla (TNT) pilaantuneessa maassa ja kykenevätkö ne edesauttamaan TNT:n hajoamista maassa, jossa räjähteen pitoisuus on 1000 mg kg-1.
For PCDD/F-contaminated soil, the approach was to treat the soil with either fungal inoculum or crude MnP.
PCDD/F-yhdisteillä pilaantunutta maata puhdistettiin sienikäsittelyllä tai sienen tuottamalla MnP-entsyymillä.
In non-sterile contaminated forest soil amended with biochar and incubated with one fungus, higher levels of pyrene (50%) was sorbed to the soil compared with a mere 13% in a similar soil without the fungus.
Epästerilissä humuspitoisessa metsämaassa sienen ja biohiilen yhteisvaikutuksesta 50% pyreenistä saatiin puhdistettua verrattuna 13% ilman sienikäsittelyä.
Fungi have shown strong potential to degrade these contaminants in soil.
Sienet ovat osoittautuneeet näiden yhdisteiden tehokkaiksi hajottajiksi.
Soils that are contaminated with organic aromatic compounds such as polyaromatic hydrocarbons (PAHs), polychlorinated dibenzo-p-dioxins and dibenzofurans (PCDD/Fs) and 2,4,6-trinitrotoluene (TNT) have previously been treated by combustion at elevated temperatures.
Tiivistelmä Polttokäsittely on perinteisesti polyaromaattisten hiilivetyjen (PAH), polykloorattujen dibentso-p-dioksiinien ja dibentsofuraanien (PCDD/Fs) hävittämiseksi käytetty menetelmä.
In addition, the role of fungi in pyrene sorption to amended soil was investigated.
Kokeessa tutkittiin myös sienten vaikutusta pyreenin adsoboitumiseen biohiileen.
In humus-poor sloam amended with biochar and incubated with fungus, only 9 12% pyrene was sorbed to amended soil.
Maassa, jossa humuspitoisuus oli alhainen, vastaavassa käsittelyssä vain 9-12% pyreenistä imeytyi biohiileen.
TNT concentration in the soil was 1000 mg kg-1 and the soil:fungal inoculum ratio was 30:1.
Maan ja sienisiirroksen suhde oli 30:1.
They had significant impact on forest soil with a higher organic matter content compared with sloam.
Molemmilla sienilajeilla saatiin samansuuntainen tulos: sienikäsitelyllä oli merkittävä vaikutus pyreenin adsorptioon etenkin paljon orgaanista ainesta sisältävässä metsämaassa.
Fungal treatment of pyrene-contaminated soil amended with biochar increased the sorption of pyrene up to 47 56% to biochar amended forest soils compared to the controls (13 25%) incubated without fungi.
Sienen lisäys biohiililtä ja pyreeniä sisältävään maahan auttoi pyreenin adsorptiota, jolloin yhteensä 47 56 % pyreenistä imeytyi biohiileen.
Fungal treatment provides a viable treatment option and an alternative to traditional treatment options such as combustion of soils that are contaminated with organic aromatic contaminants.
Orgaanisilla yhdisteillä pilaantuneen maan käsittely sienillä on varteenotettava vaihtoehto polttokäsittelyn sijasta.
However, when PCDD/F-contaminated soil was treated with crude MnP, no degradation was observed even though significant levels of MnP activity were detected in the soil.
Huolimatta siitä, että sienet tuottivat suuria määriä MnP:ia maassa hajottaessaan PCDD/F:ja, ei entsyymi yksinään kyennyt hajottamaan dioksiineja.
Strong fungal/biochar synergistic effects were observed in cases of the sorption of pyrene in the amended soils.
Maan puhdistusta PAH-yhdisteistä tutkittiin kahdessa erilaisessa maalajissa, jotka poikkesivat humuspitoisuutensa suhteen.
Concurrent self-reported psychotic-like experiences (PEs) may also complicate the diagnosis of mood disorders; hence the third aim was to investigate the prevalence of self-reported PEs in patients with mood disorders and to examine the factors that predict them.
Itsearvioidut psykoottistyyppiset kokemukset (PK) voivat myös vaikeuttaa mielialahäiriöiden diagnostiikkaa, minkä takia tämän tutkimuksen kolmantena tavoitteena oli tutkia PK:n esiintyvyyttä mielialahäiriöpotilailla ja kartoittaa tekijöitä jotka vaikuttavat PK:n raportointiin.
The Helsinki University Psychiatric Consortium (HUPC) Study surveyed 282 patients in psychiatric care on the grounds of ICD-10-DCR unipolar depression and BD.
Tämä tutkimus on osa Helsinki University Psychiatric Consortium (HUPC) tutkimusta, jossa tutkittiin 282 psykiatrian erikoissairaanhoidon potilasta, potilaita pyydettiin täyttämään seuraavat itsearviointikyselylomakkeet.
However, the relationships between self-reported features of BPD and neuroticism, attachment styles and traumatic experiences in childhood (TEs) are not fully understood.
EP:n itsearvioitujen piirteiden suhde lapsuusajan traumaattisiin kokemuksiin, kiintymyssuhdetyyliin ja neurotisismiin on kuitenkin puutteellisesti tunnettu.
Items reflecting cognitive-perceptual distortions and affective symptoms in BPD overlap with disorganized and cognitive-perceptual symptoms of SPD.
EP:n itsearvioidut oireet jotka heijastavat kognitiivisperseptuaalisia oireita ovat päällekkäisiä SP:n hajanaisuus- ja kognitiivisperseptuaalisten oireiden kanssa.
Self-reported features of BD and BPD such as "affective instability", "impulsivity", "irritability", "flight of thoughts" and "distractibility" appear to overlap in terms of content whereas other features are more specific, which may make it easier to distinguish them.
EP:n ja KM:n oireet "mielialan epävakaus", "impulsiivisuus", "ärtyneisyys", "ajatusten riento" ja "häiriöherkkyys" ovat häiriöille yhteisiä.
BPD shares some similar symptoms with both bipolar disorder (BD) and SPD, resulting in difficulties in distinguishing them.
EP:ssa on osittain samoja oireita sekä KM:n että SP:n kanssa, mikä vaikeuttaa näiden häiriöiden erotusdiagnostiikkaa.
Mood disorders and both Borderline (BPD) and Schizotypal (SPD) Personality Disorder often co-occur.
Kaksisuuntainen mielialahäiriö (KM) ja depressio esiintyvät usein samaan aikaan epävakaan (EP) ja skitsotypaalisen (SP) persoonallisuushäiriön kanssa.
BPD symptoms of behavioural dysregulation and the interpersonal deficits of SPD appear to be non-overlapping.
Sen sijaan EP:n tunne- ja käyttäytymissäätelyn häiriön oireet ja SP:n sosiaalisen eristäytyneisyyden oireet eivät olleet päällekkäisiä.
Symptoms of depression may aggravate self-reported features of SPD, and symptoms of anxiety features of BPD.
Masennusoireet voivat lisätä SP:n itsearvioituja piirteitä; ja ahdistusoireet voivat lisätä EP:n piirteitä mielialahäiriöpotilailla.
The fourth aim of the study, therefore, was to examine these relationships in patients with mood disorders.
Tämän tutkimuksen neljäntenä tavoitteena oli kartoittaa EP:n itsearvioitujen piirteiden suhdetta lapsuusajan traumaattisiin kokemuksiin, kiintymystyyliin ja neurotisismiin mielialahäiriöpotilailla.
Self-reported features of BPD and SPD are prevalent in patients with mood disorders.
Tutkimuksessa osoitettiin että itsearvioidut EP:n ja SP:n piirteet ovat yleisiä mielialahäiriöpotilailla.
Features of BPD are common in these patients and have a negative impact on the course of the disorders, hence it is important to focus on treatment.
EP:n itsearvioidut piirteet vaikuttavat kielteisesti mielialahäiriöiden kulkuun ja samanaikaisen EP:n hoito on tärkeä.
These include cognitive-perceptual distortions in SPD; distrustfulness, identity disturbance, dissociative and affective symptoms of BPD; and cognitive bias related to depressive or manic symptoms.
SP:n ja EP:n piirteet, depression, manian tai hypomanian kognitiiviset vääristymät ennustavat merkittävästi PK:n esiintymistä.
A young age, S5 Neuroticism and TADS predicted the MSI scores (p<0.001).
Nuori ikä, lapsuusiän traumaattiset kokemukset ja korkea neurotisismi ennustavat EP:n piirteitä mielialahäiriöpotilailla.
The second aim was to determine the overlapping and non-overlapping clusters of self-reported symptoms of BPD and SPD in patients with mood disorders.
Tämän väitöskirjan tavoitteena oli määrittää mitkä EP:n, SP:n ja KM:n itsearvioidut oireet ovat päällekkäisiä ja mitkä eivät.
TEs as well as high neuroticism independently predict the features of BPD in patients with mood disorders, and insecure attachment may partially mediate the relationship between childhood TEs and BPD features.
Turvaton kiintymyssuhde välittää osittain suhdetta lapsuusiän traumaattisten kokemusten ja EP itserarvioitujen piirteiden välillä mielialahäiriöpotilailla.
The oldest dated seeds and grains were medieval, the youngest were modern.
Vanhimmat siementen ja jyvien ajoitukset olivat keskiajalta ja nuorimmat olivat moderneja.
Garden history can and should be studied with both written sources and archaeobotanical methods.
Puutarhahistoriaa voi ja tulisi tutkia sekä kirjallisista lähteistä että arkeobotaniikan avulla.
The samples were floated and sieved in a laboratory, and macrofossil remains were identified and counted.
Näytteet kellutettiin ja seulottiin laboratoriossa ja makrofossiiliset kasvi- ja muut jäänteet määritettiin ja laskettiin.
Still, the maximum size of a sample was limited, although larger samples could have yielded more macrofossils and species.
Toisaalta, näytekoko oli rajoitettu, vaikka suuremmissa näytteissä olisi voinut olla enemmän makrofossiileja ja eri lajeja.
The research comprises four case studies and a review from five sites; Naantali Cloister, Kumpula Manor, and academic gardens in Uppsala, Turku and Helsinki.
Tutkimus koostuu neljästä tapaustutkimuksesta ja katsauksesta viideltä kohteelta; Naantalin luostarilta, Kumpulan kartanolta sekä Uppsalan, Turun ja Helsingin akateemisista puutarhoista.
The sites are partly linked historically to each other, and they reach from the 15th century to the 21st century.
Toisiinsa osin linkittyvien kohteiden historia ulottuu Ruotsin vallan aikaan alkaen 1400-luvulta ja yltäen 2000-luvulle.
Garden history has been studied in Finland mainly through historical sources, but not much with archaeological or archaeobotanical methods, although the importance of multidisciplinary work has been noted, since written sources available are often not sufficient.
Suomalaista puutarhahistoriaa on tutkittu historiallisista lähteistä, mutta ei kovin paljon arkeologian tai arkeobotaniikan avulla, vaikka kirjalliset lähteet eivät aina ole riittäviä.
The aims of this study were to elucidate a part of Finnish and Swedish garden history by means of archaeobotany, and to test archaeobotanical sampling in gardens in the absence of excavations with a sampler and applying AMS-radiocarbon dating.
Tutkimuksen tavoitteena oli valaista Suomen ja Ruotsin puutarhahistoriaa arkeobotaniikan avulla ja testata näytteenottomenetelmää ns. lapiokairalla puutarhoissa ilman arkeologisia kaivauksia AMS-radiohiiliajoitusten tuella.
Sampling was independent of excavations, and relatively quick.
Lapiokairamenetelmä oli kohtuullisen toimiva, kaivauksista riippumaton ja suhteellisen nopea.
Altogether 8,404 macrofossil plant remains belonging to 154 plant taxa were obtained.
Tutkimuksessa löydettiin 8404 kasvimakrofossiilia 154 eri kasvilajista tai -suvusta.
Written sources were necessary for the background, but in the cases of historical gardens, the literature gave historical contexts well enough.
Kirjalliset lähteet olivat taustan muodostamiseksi välttämättömiä, mutta historiallisten puutarhojen tapaustutkimuksissa riittäviä.
The Naantali Cloister case showed the importance of searching remains of garden plants also from structures outside of gardens.
Luostarin tutkimus osoitti, että on tärkeää etsiä puutarhakasvien jäänteitä myös puutarhojen ulkopuolisista rakenteista.
Nevertheless, in sites with no comprehensive plant lists, archaeobotany revealed valuable information of plants that could not be gained otherwise.
Kun kattavaa kirjallisuutta viljellyistä lajeista ei ollut, arkeobotaniikka paljasti arvokasta tietoa, jota ei olisi muuten saatu.
Still, quite few species that were mentioned in the plant lists were obtained as macrofossils in this study, perhaps due to the relatively poor state of preservation of the seeds in garden soil, and the probable scarce accumulation of seeds of cultivated species into the garden soil.
Kasvilistojen lajeista jokseenkin harvoja löydettiin makrofossiileina johtuen siementen suhteellisen huonosta säilyvyydestä puutarhamaassa ja viljeltyjen lajien siementen niukasta kertymisestä puutarhamaahan.
Soil samples were collected at four sites with a sampler from different levels from narrow pits, one by one in vertical series.
Maanäytteet kerättiin neljältä kohteelta ns. lapiokairalla kapeista kuopista yksitellen eri kerroksista vertikaalisissa sarjoissa.
Excavations are, however, often restricted for practical reasons, determining also sites for macrofossil analyses.
Arkeologisia kaivauksia rajoittavat usein kuitenkin käytännön syyt, mikä vaikuttaa myös arkeobotaanisen tutkimuksen kohteisiin.
Archaeobotany combines botany, archaeology and history, and studies useful plants and interactions between humans and plants in the past, including horticulture.
Arkeobotaniikka eli kasviarkeologia yhdistää kasvitiedettä, arkeologiaa ja historiaa, ja tutkii hyötykasveja sekä ihmisten ja kasvien vuorovaikutusta menneisyydessä.
Archaeobotany in Finland has revealed garden plant remains, but garden soils have not been investigated much.
Suomalainen arkeobotaniikka on tuonut tietoa puutarhakasveista, mutta puutarhojen maaperää on tutkittu vain vähän.
Archaeobotanical material, obtained from soil samples, i.e. macrosubfossil plant remains, is interpreted in archaeological and historical contexts.
Arkeobotaanisten maanäyteaineistojen makrosubfossiilisia kasvijäänteitä tulkitaan arkeologisessa ja historiallisessa kontekstissa.
Macrofossil plant remains included cereals, berries, ornamental, medicinal and garden plants, and cultural or garden weeds, indicating both consumption and garden cultivation at the sites.
Kasvijäänteissä oli viljoja, marjoja, koriste-, lääke- ja puutarhakasveja sekä kulttuuri- tai puutarharikkaruohoja.
An alternative sampling method may be one solution to carry out macrofossil studies in sites unlikely to be excavated, such as historical gardens.
Näin makrofossiilianalyysejä voidaan tehdä kohteista, joihin ei saada kaivauksia, kuten historiallisista puutarhoista.
Informative macrofossil sampling can be carried out both from excavations and straight from garden soil.
Makrofossiiliaineistoja saadaan sekä arkeologisilta kaivauksilta, että suoraan puutarhamaasta.
Other soil contents, such as fish scales and chips of wood and charcoal, referred to fertilization and thus also gardening.
Maanäytteiden sisältämät lannoitukseen viittaavat jäänteet, kuten kalojen suomut ja hiiltymättömän ja hiiltyneen puun lastut, ilmentävät myös puutarhanhoitoa.
Plant lists, when existing, give information of cultivated species, but not of plants consumed or having grown as garden weeds at the sites.
Kirjallisuuden kasvilajilistat kertovat viljellyistä lajeista, mutta eivät kohteilla hyödynnetyistä tai puutarharikkaruohoista.
In total 30 AMS-radiocarbon dates were measured from seeds, charred grains, and pieces of charred wood.
Siemenistä, hiiltyneistä jyvistä ja hiiltyneen puun lastuista mitattiin 30 radiohiiliajoitusta.
We use this modeling approach to study a partially unexplained pattern of diversification of hoofed mammals in Eurasia during the Late Miocene (11-5 Ma).
Käytämme kehittämiämme tekniikoita tutkiaksemme toistaiseksi osittain selittämätöntä ilmiötä tunnetusta fossiiliaineistosta, jossa voidaan havaita Euraasian alueella tapahtunut myöhäisen mioseenikauden (11-5 miljoonaa vuotta sitten) ungulaattien intensiivinen diversifikaatio.
In a slowly changing environment intermediate phenotypes are also more prone to extinction, whereas in a fast changing environment extreme phenotypes are seen to be in greater danger.
Osoitamme myös, että hitaasti muuttuvissa ilmastoissa fenotyyppisen vaihteluvälin keskivaiheilla olevat fenotyypit ovat alttiimpia sukupuutolle, mutta nopeasti muuttuvissa ilmastoissa sen sijaan ääripään fenotyypeillä on suurempi sukupuuttoriski.
This raises the general question whether trade-offs observed in nature are caused by physiological constraints or whether they are just implementations of an evolutionarily beneficial strategy.
Tutkimuksemme nostaakin esille sen, että luonnossa usein havaittavat korrelaatiot eivät välttämättä ole seurausta fysiologisista rajoitteista vaan siitä, että kyseiset korrelaatiot ovat evolutiivisesti hyödyllisiä.
In this thesis we use the framework of adaptive dynamics and bifurcation analysis to study evolution with a spatially explicit population model in an abiotic environment that changes over geological timescales.
Tässä väitöskirjassa käytämme matemaattisia populaatiomalleja ja nk. adaptiivisen dynamiikan teoriaa tutkiaksemme evoluutiota hitaasti (geologisella aikaskaalalla) muuttuvissa ilmastoissa.
We do not assume any physiological constraints on the production of seeds of any combination of size and germination time.
Oletamme, että kasveilla ei ole minkäänlaisia fysiologisia rajoitteita siinä, minkälaisia siemeniä ne voivat tuottaa.
In accordance with previous studies, we find that branching on an environmental gradient occurs when the environmental gradient is not too steep or shallow.
Vahvistamme aikaisemman tuloksen, jonka mukaan monomorfinen populaatio voi jakautua polymorfiseksi vain, jos ilmastogradientti ei ole liian pieni tai liian suuri.
However, we find that typically an Evolutionarily Stable Strategy is such that a correlation emerges between the two.
Osoitamme kuitenkin, että tyypillisesti kasvien kannalta evolutiivisesti paras strategia on tuottaa siemeniä siten, että niiden koon ja itämisajankohdan välillä on korrelaatio.
Specifically, we model an annual plant population and study the correlation of seed size and germination time.
Käytämme myös peliteoreettisia metodeja tutkiaksemme vuotuisen kasvipopulaation siementen koon ja itämisajankohdan välisen korrelaation evoluutiota.
Further, we find that it is typically intermediate phenotypes that undergo branching.
Lisäksi osoitamme, että polymorfisissa populaatioissa tyypillisesti uudet fenotyypit kehittyvät fenotyyppien vaihteluvälin keskivaiheilla.
Even though branching on a steep gradient is not possible for a monomorphic population, we find an interesting evolutionary hysteresis effect: depending on environmental history it is possible for a polymorphic population to evolve and inhabit a steep environmental gradient on which monomorphic branching does not occur.
Löydämme myös mielenkiintoisen hystereesi-ilmiön: polymorfisia populaatioita voi kehittyä myös jyrkille ilmastogradienteille, mikäli ilmastogradientti on jossain aiemmassa vaiheessa ollut sellainen, että alun perin monomorfinen populaatio on voinut jakautua ensimmäisen kerran.
Here evolution occurs through small mutational steps and via an invasion-substitution sequence.
Keskitymme tutkimaan fenotyyppien (havaittavien ominaisuuksien) evoluutiota, mikä yksinkertaistaa populaatiomalleja geneettisten yksityiskohtien kustannuksella.