natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There was high intra-species variation within each clade, but no geographic pattern was detected among the Nigerian isolates and also among the West and Central African isolates.
Näiden ryhmien sisällä havaittiin vaihtelua, muttei tarkempaa maantieteellistä ryhmittymistä.
Phylogenetic analysis also placed the Rigidoporus genus within the Oxyporus clade of the Hymaenochataeles.
Lisäksi Rigidoporus -suku sijoittui tämän tutkimuksen perusteella Hymaenochataeles-lahkon Oxyporus-sukuja sisältävään ryhmään, joten Rigidoporus-sukujen taksonomiaa tulisi vielä tarkistaa.
The fact that Rigidoporus microporus can switch to saprotrophic growth on dead cells of the tree led us to investigate the transcriptomic profiles of the fungus during growth on dead rubber wood.
Koska havaittiin, että Rigidoporus microporus pystyy elämään saprotrofina, seuraavaksi tutkimuksessa analysoitiin sienen geenien transkriptiota.
The lack of global studies comparing isolates from Asia and Africa where the majority of rubber plantations are located necessitated extending our molecular phylogeny studies to include isolates from other regions of the world.
Työssä tutkittiin sienen populaatiogenetiikkaa Aasiassa ja Afrikassa, jossa valtaosa kumista tuotetaan.
Twenty-four manganese peroxidase encoding genes were among a large number of oxidoreductases that were significantly up-regulated in rubber wood.
Lisäksi kumipuun hajottamisessa indusoitui glykosidihydrolaaseja, suuri määrä oksidoreduktaaseja, kuten 24 mangaaniperoksidaasia sekä useita rasvahappojen ja kumilateksin hajottamiseen liittyviä geenejä.
Most management practices for the disease have been carried out without adequate knowledge of the population genetics of the pathogen.
Luonnonkumin suuresta taloudellisesta merkityksestä huolimatta taudinaiheuttajan alkuperä ja biologia tunnetaan huonosti.
Our multi-gene molecular phylogenetic analysis suggests the presence of two distinctive species associated with the white rot disease.
Tulokset viittaavat siihen, että tautia aiheuttaisi kaksi erillistä sienilajia.
The transcriptome of the fungus during saprotrophic growth was also de novo assembled revealing a vast number of lignocellulose degrading enzymes.
Tutkimuksessa testattiin eri sienikantojen kykyä lahottaa kumipuuta.
Both Lahti and Queensborough are changing quickly and dramatically, which makes it difficult to identify the remaining vestiges of their woodworking past.
Sekä Lahti että Queensborough muuttuvat nopeasti ja dramaattisesti, mikä tekee niiden puuteollisuusmenneisyyksistä yhä vaikeammin tunnistettavia.
Research to date has largely focused on the redevelopment of seaports in large coastal cities, primarily in a North American context, yet significant changes are also taking place in smaller locations around the globe.
Aiempi tutkimus on keskittynyt lähinnä suuriin merisatamiin rannikkokaupungeissa viitaten erityisesti pohjois-amerikkalaiseen kontekstiin, vaikka merkittäviä muutoksia tapahtuu myös pienemmissä kaupungeissa ympäri maailman.
In particular, the study pays attention to the content of historical distinctiveness and examines how it is expressed in the contemporary built environment of the formerly industrial waterfronts: Lake Vesijärvi, in Lahti, Finland and in Queensborough, New Westminster, Canada.
Erityisesti kiinnitetään huomiota historiallisen omaleimaisuuden sisältöön ja selvitetään, miten se ilmenee nykyisessä rakennetussa ympäristössä aiemmin teollisilla ranta-alueilla: Lahdessa Vesijärven satamassa Suomessa ja Queensboroughssa New Westminsterissä Kanadassa.
While the term distinctiveness is often used in planning documents to refer to the waterfront s historical past, the term remains poorly defined.
Vaikka termi omaleimainen on toistuvasti mainittu suunnitteludokumenteissa ja vaikka sillä usein viitataan ranta-alueen historialliseen menneisyyteen, on termi hyvin epäselvästi määritelty.
As these industries declined and reorganized, the waterfronts they occupied have been redeveloped primarily into residential districts, particularly since the late 1980s.
Näiden teollisuudenalojen hiipuessa ja uudelleen muotoutuessa rannat ovat muuttuneet lähinnä asuinalueiksi erityisesti 1980-luvun lopusta lähtien.
Such developments may limit or destroy the use value of these areas while ignoring cultural histories and local identities, thereby limiting options for creating diverse cities.
Tämä kehitys voi rajoittaa tai jopa tuhota alueiden käyttötarkoituksia väheksyen samalla kulttuurihistoriaa ja paikallisia identiteettejä, kaventaen samalla mahdollisuuksia monimuotoisiin kaupunkeihin.
Planning processes that aim to promote the distinctiveness of historical waterfronts are instead, ironically, ignoring and at times actually erasing truly unique urban histories.
Suunnitteluprosessit, jotka pyrkivät markkinoimaan historiallisten ranta-alueiden omaleimaisuutta , itse asiassa ironisesti usein sivuuttavat tai jopa pyyhkivät pois todellisesti uniikkeja kaupunkihistorioita.
Historical distinctiveness as defined in this study consists of six interlocking and constantly evolving elements: international historical influences, historic uses of the waterfront and their reflection in local built environments, the waterfront s relation to the city, the multiple historic layers in the built form of the waterfront, comparative differences in architectural history, and varying values.
Historiallinen omaleimaisuus koostuu kuudesta, toisiinsa kytkeytyvästä elementistä, joita ei voida ymmärtää toisistaan irrallisina: kansainväliset historialliset vaikutteet, ranta-alueen historiallinen käyttö ja sen heijastuminen paikalliseen rakennettuun ympäristöön, ranta-alueen suhde muuhun kaupunkiin, eri aikakerrokset ranta-alueen rakennetussa ympäristössä, asema arkkitehtuurihistoriassa ja muuttuvat arvot.
This study presents the novel concept of historical distinctiveness and introduces a research framework through which it can be understood.
Tämä tutkimus tuo uuden konseptin, historiallinen omaleimaisuus, ja esittelee tutkimuskehikon, jonka avulla sitä voidaan ymmärtää.
This study demonstrates how new rebuilt environments are becoming more similar across sites, while also becoming more similar to non-waterfront areas in cities.
Tämä tutkimus osoittaa, kuinka näiden rantojen uudelleen rakennetut ympäristöt ovat kehittymässä yhä samankaltaisemmiksi paitsi toistensa kanssa, mutta myös samankaltaisemmiksi kaupunkien rannattomien alueiden kanssa.
Since the 1960s, and the advent of containerization, new commercial and residential developments began to replace the industrial operations that once characterized the waterfronts of port cities.
Jo 1960-luvulta lähtien, pitkälti konttiliikenteen kehityksen ansiosta, kaupalliset toiminnot sekä uudet asuinalueet alkoivat korvata teollisia toimintoja ranta-alueilla.
The concept of historical distinctiveness enables local histories and development trajectories to be revealed while widening the understanding of contemporary waterfront cities.
Historiallinen omaleimaisuus auttaa paljastamaan paikallishistorioita ja kehityskulkuja laajentaen samalla ymmärrystä nykyisistä rantakaupungeista.
In this study, two empirical examples are given of smaller cities, one in Finland and one in Canada, both of which historically served the woodworking industry.
Tässä tutkimuksessa käsitelläänkin kahta empiiristä tapausta pienemmistä kaupungeista, yhtä Suomesta ja yhtä Kanadasta.
Urban waterfront redevelopment is a global trend.
Kaupunkien ranta-alueet uudistuvat maailmanlaajuisesti.
By taking historical distinctiveness into account, cities can increase historical awareness and create possibilities for the future, thereby creating truly distinctive waterfronts.
Ottamalla historiallinen omaleimaisuus huomioon kaupungit voisivat nostaa menneisyyden merkitystä, löytää uusia ideoita sekä tulevaisuuden mahdollisuuksia kaupunkien ranta-alueita omaleimaisemmiksi kehitettäessä.
Furthermore, the appearance and design of new developments reflect a narrow appreciation of their industrial legacy.
Lisäksi hiljattain uudistuneiden ranta-alueiden rakennetut ympäristöt heijastelevat kapeaa ymmärrystä teollisista menneisyyksistä.
This study takes a new, multidisciplinary approach to waterfront research by advancing the concept of historical distinctiveness and revealing the ways that it is expressed within waterfront planning.
Tutkimuksessa selvitetään historiallista omaleimaisuutta ja tapoja, joilla sitä on ilmaistu rantasuunnitelmissa.
The plentiful rhetoric use of the notions of "Nazism", "fascism" and "propaganda" is also observed.
"Natsismin", "fasismin" sekä "propagandan" käsitteiden retorinen käyttö on erityisen huomion kohteena.
The French intellectuals Alain Finkielkraut and Bernard-Henri Lévy are identified as the main instigators of the controversy, while Emir Kusturica represents the opposing party in the debate.
Mm. ranskalaiset intellektuellit Alain Finkielkraut ja Bernard-Henri Lévy näyttäytyvät palkitsemisen kiivaina vastustajina, kun taas ohjaaja Kusturica edustaa polemiikin toista osapuolta.
The concepts of history culture, historical consciousness and history politics are utilised to form a coherent picture of the lines of influence and interest in the polemic.
Käsitekolmikko historiakulttuuri, historiallinen tioetoisuus ja historiapolitiikka luovat teoreettisen apparaatin debaatin syy- ja vaikutussuhteiden kartoittamiseen.
The Master's thesis examines the media controversy that the awarding of Sarajevo-born director Emir Kusturica's film Underground caused in France in 1995, during the Bosnian War.
Pro gradu -tutkielma tarkastelee Sarajevossa syntyneen elokuvaohjaajan, Emir Kusturican Underground-elokuvan palkitsemisesta noussutta mediakohua Ranskassa.
The controversy is approached with the theoretical conceptualisations of the presence of history and the political use of history.
Työn teoreettisena lähtökohtana toimi historian läsnäolo yhteiskunnassa sekä historian poliittinen käyttö.
It maps out the way the film and the polemic over Kusturica were approached by the various media intellectuals and journalists in the 149 articles published in three French newspapers, three weekly magazines and one news agency, during the year of 1995.
Tutkielmassa tarkastellaan, miten ranskalaiset "media-intellektuellit" ja journalistit kirjoittivat elokuvasta sekä Kusturicasta kolmen eri päivä- ja viikkolehden sekä yhden uutistoimiston raportoinnissa.
The thesis argues that the polemic is endemic of the French discomfort over the country's position in the post-Cold War world order, its level of involvement in the Yugoslav Wars of Secession and its memory of France's own pro-Nazi Vichy past.
Tutkielma argumentoi, että kyseinen mediakohu on vain yksi esimerkki ranskalaisen yhteiskunnan epävarmuuden tunteesta kylmän sodan loppumisen, Jugoslavian hajoamissotien ja maan oman Vichy-menneisyyden reaktivoitumisen ristiaallokossa.
The basic assumption, on which the thesis works on, is that the examination of the French controversy over Kusturica and Underground provides an ample case study of the various mental shifts apparent in the French public society in 1995.
Tutkielma peruslähtökohtana on ajatus Underground-polemiikista tapaustutkimuksena, sekä poikkileikkauksena ranskalaisen yhteiskunnan mentaalisten liikkeiden tarkkailuun.
The different discursive ways that the film and its maker were approached in French print media are conceptualised with three differing frames of discussion: Underground as a Yugoslav film, as a deception and as a scapegoat.
Kilpailevia diskursseja lähestytään kehysanalyysin (kehykset Underground jugoslaialaisena elokuvana, petoksena tai syntipukkina) sekä retoriikan analyysin metodologisten keinojen kautta.
Night eating disorder was not assessed in this study.
Yösyömishäiriötä ei kartoitettu tässä tutkimuksessa.
With the change of diagnostic criteria, the prevalence of atypical eating disorders fell from 3 % to 1.3%, and the 15-year incidence from 180 to 76 new cases per 100 000 person-years.
Diagnostisten kriteerien muutokset laskivat epätyypillisen syömishäiriön prevalenssin 3 %:sta 1,3 %:iin ja 15-vuotirinsidenssin 180:sta 76:een 100 000 henkilövuotta kohti.
In this study, the Diagnostic and Statistical research Manual of Mental Disorders (DSM) of American Psychiatric Association was used because it is used consistently in international research into eating disorders.
Tässä työssä käytettiin sh-ryhmittelyn pohjana Amerikan psykiatriayhdistyksen DSM-tautiluokituskäsikirjaa (Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders), koska sitä käytetään vakiintuneesti kansainvälisessä tutkimuksessa.
The current Fifth Edition of the DSM (DSM-5).was published in 2013.
Tällä hetkellä käytössä on vuonna 2013 julkaistu DSM-luokittelun viides painos (DSM-5).
The FinnTwin16-cohort includes all Finnish twins born in 1975-1979.
FinnTwin16-tutkimus on terveyden ja hyvinvoinnin pitkittäistutkimus, jossa on seurattu vuosina 1975 - 1979 Suomessa syntyneitä kaksosia.
The objective of this thesis was to survey and identify atypical eating disorders among Finnish young women in the FinnTwin16-cohort, and to find out how the changes in the diagnostic criteria of the DSM affects this group of eating disorders.
Tämän pro gradu-työn tarkoituksena oli kartoittaa FinnTwin16-kohortin avulla OSFED-syömishäiriöitä nuorilla suomalaisnaisilla ja selvittää, miten DSM-kriteerien muutokset vaikuttavat epätyypilliseen sh-ryhmään.
The disorders and the diagnostic criteria are collected in diagnostic manuals.
Sairaudet ja näiden diagnostiset kriteerit on koottu erilaisiin tautiluokituskäsikirjoihin.
The OSFED cases were sub-categorized as follows: 13 women had A-AN, ten A-BN, four PD 4, and five A-BED.
OSFED-tapaukset ryhmiteltiin edelleen alaluokkiin: A-AN-luokkaan jäi 13, A-BN-luokkaan 10, PD-luokkaan 4 ja A-BED-luokkaan viisi naista.
The previous edition was published in 1994 (DSM-IV).
Edellinen versio on vuonna 1994 julkaistu DSM-IV-luokittelukäsikirja.
Eating disorders are a group of psychiatric disorders characterized by disturbances in eating behaviors, attitudes towards food, and body image.
Syömishäiriöt (sh) ovat joukko psykiatrian erikoisalaan kuuluvia sairauksia, joille ominaisia piirteitä ovat vääristynyt syömiskäyttäytyminen ja suhtautuminen ruokaan sekä omaan kehonkuvaan.
The eating disorders specified in DSM-IV were anorexia nervosa (AN) and bulimia nervosa (BN).
DSM-IV-luokittelun mukaan varsinaisia syömishäiriöitä olivat anoreksia nervosa (AN) ja bulimia nervosa (BN).
The diagnoses of eating disorders are based on specific diagnostic criteria agreed upon by expert committees.
Eri sairauksien, myös syömishäiriöiden, diagnoosit perustuvat asiantuntijakomiteoissa sovittujen oireisiin liittyvien kriteerien täyttymiseen.
Using the diagnostic criteria of DSM-IV, 55 had AN, and 46 BN.
DSM-IV-diagnoosikriteerein heistä 55 sai AN- ja 46 BN-diagnoosin.
Of the female twins, 2835 returned the forms, and 548 of them were subsequently interviewed over the telephone for a more detailed picture of the person’s eating disorder.
Heistä osa, 548, haastateltiin puhelimitse tarkempaa sh-tutkimusta varten.
These groups also included the most underweight patients.
He olivat myös laihimmat ja paino on osalla tapauksista käynyt jopa huomattavan alipainon puolella.
Depression was linked to chronic, long-term OSFEDs and binge eating, whereas life crises lead to more severe but transient forms of OSFED.
Masennus oli aineistossa yhteydessä pitkäkestoisempiin syömishäiriöihin ja ahmimisoireiluun, kun kriisikokemukset laukaisivat useammin rajun, mutta lyhytkestoisen syömisoireilujakson.
According to the survey, 185 of the women had an eating disorder.
Kyselylomakkeen ja haastattelun perusteella 185 naisella oli sh-oireita.
The EDNOS cases were re-classified using the DSM-5 diagnostic criteria, whereby 31 of them were diagnosed with AN, 14 with BN, and one with BED.
Kun heidät ryhmiteltiin uudelleen käyttäen DSM-5-diagnoosikriteereitä, 31 naista sai AN-, 14 BN- ja 1 BED-diagnoosin.
An OSFED diagnosis was established in 38 women.
Näin ollen DSM-5-kriteerein OSFED-luokkaan jäi 38 naista.
EDNOS consists of binge eating disorder (BED), atypical anorexia (A-AN) and atypical bulimia (A-BN).
Loput kuuluivat luokkaan epätyypilliset sh:t (Eating Disorders Not Otherwise Specified, EDNOS), joita olivat ahmintahäiriö (BED), epätyypillinen (atyyppinen) anoreksia (A-AN) ja epätyypillinen bulimia (A-BN).
The remaining 84 women were diagnosed as having EDNOS.
EDNOS-ryhmään jäi 84 naista.
A-AN, or PD were more transient than other types of EDNOS: no one had an eating disorder for longer than five years.
Lyhytkestoisimmat OSFED-syömishäiriöt olivat A-AN ja PD; tämän ryhmän tapauksista kukaan ei oireillut yli viittä vuotta.
Seventy-six percent of the women studied were of normal weight.
Aineiston naisista 76 % oli joko normaalipainoinen tai lievästi ali- tai ylipainoinen syömishäiriöoireilun aikana.
The weight of the women in these groups continued to increase.
Tässä ryhmässä paino on pääsääntöisesti edelleen jatkanut nousuaan tutkimusjakson loputtua.
The questionnaire for mental disorders, including the eating disorders was sent to the twins in 1998.The eating disorder survey focused on women.
Vuonna 1998 tutkittaville lähetettiin syömishäiriöitä kartoittava kysely, johon vastasi 2835 naiskaksosta.
A-BED, and fluctuating OSFED were longest in duration.
Pitkäkestoisimmat sh:t aineistossa olivat A-BED ja muuntuvat.
The health and well-being of the twins has been followed regularly since the age of 16 using questionnaires and interviews.
Seuranta on aloitettu tutkittavien ollessa 16-vuotiaita.
In the updated edition, DSM-5, BED has been recognized as its own separate eating disorder, and the diagnostic criteria of AN, and BN has been revised and broadened.
DSM-5-luokittelussa anoreksian ja bulimian diagnostisia kriteereitä muutettiin väljemmiksi ja varsinaiseksi syömishäiriökseen otettiin myös BED.
The whole sample size was 929 respondents and the response rate was 37 percent.
Kokonaisotos oli 929 vastaajaa ja vastausprosentiksi muodostui 37 prosenttia.
The research methods used were statistical description, cross tables and qualitative thematic analysis.
Tutkimusmenetelminä käytettiin aineiston tilastollista kuvailua, ristiintaulukointia ja kvalitatiivista teemoittelua.
Lately there have been a lot of changes in forest organizations and in the forest professional’s work environment.
Metsäorganisaatioiden ja metsäammattilaisten työympäristössä on tapahtunut suuria muutoksia viime aikoina.
Forest data based on laser scanning is also quite inexpensive, it can be acquired very quickly and it is easy to update.
Laserkeilausperusteinen metsävaratieto on myös edullista ja sitä voidaan kerätä nopeasti ja sen päivittäminen on helppoa.
The sample was taken from three forest organizations (The Finnish Forest Centre, OTSO Forest Services and The Forest Management Associations).
Otos poimittiin metsäammattilaisista, jotka toimivat kolmessa eri organisaatiossa (Metsäkeskus, OTSO Metsäpalvelut ja Metsänhoitoyhdistykset).
Extensive mapping of forest areas is more often done with airplane or satellite remote sensing.
Laajojen metsäalueiden kartoituksessa käytetään yhä useammin lentokoneesta tai satelliitista tehtävää kaukokartoitusta.
This way it is possible to cut down costs and make mapping more efficient by reducing sample plots and using more remote sensing data.
Kartoituksia saadaan tehostettua ja kuluja karsittua vähentämällä maastomittauksia ja hyödyntämällä yhä enemmän kaukokartoitusaineistoa.
There are too many errors at reliability especially in young and untreated forest.
Etenkin laserkeilausperusteisen metsävaratiedon luotettavuuden vaihtelu nuorissa ja hoitamattomissa metsiköissä koettiin huonoksi.
There is also a difficulty to determine the ratio of tree species.
Lisäksi tietyt puustotunnukset, kuten puulajisuhteiden määrittäminen koettiin vaikeaksi.
This research is a very topical subject because forest data that is based on laser scanning is going to bring significant changes to the forest planning field practices.
Tämä tutkimus on ajankohtainen, koska laserkeilausperusteinen metsävaratieto muuttaa metsäsuunnittelun maastotöiden käytäntöjä olennaisesti.
Generally it can be said that forest data based on laser scanning is liked among the forest professionals and they would like to use it more in the future.
Yleisesti ottaen voidaan sanoa, että laserkeilausperusteinen metsävaratieto on otettu positiivisin mielin vastaan ja sen käyttöä halutaan jatkossa lisätä entisestään.
The purpose of this Master’s thesis is to find out what kind of views Finnish forest professionals have concerning forest data that’s based on laser scanning.
Tämän pro gradu -tutkielman tarkoituksena on selvittää, millaisia näkemyksiä metsäammattilaisilla on laserkeilausperusteisesta metsävaratiedosta.
The aim was to select forest professionals that use laser scanning based forest information at their work.
Kyselyyn pyrittiin valitsemaan vastaajiksi sellaisia metsäammattilaisia, jotka työskentelevät laserkeilausperusteisen metsävaratiedon parissa.
The strengths of laser scanning are that it is objective and it gives at least as accurate tree data measures as other methods.
Laserkeilauksen erityisenä vahvuutena pidetään sen avulla saatavien puustotietojen tarkkuutta ja objektiivisuutta.
One of these big changes is that forest data based on laser scanning is becoming a part of operative forest planning.
Yksi näistä suurista muutoksista on laserkeilausperusteinen metsävaratieto ja sen käytön yleistyminen operatiivisessa metsäsuunnittelussa.
This study focuses on this change from the perspective of an employee of a forest planning or advisory organization.
Tutkimuksessa keskitytään tähän muutokseen metsäsuunnittelu- ja -neuvontaorganisaatioiden työntekijöiden näkökulmasta ja teoreettisena kehyksenä tutkimukselle toimii toiminnan teoria.
The results of this study clearly show that a main part of forest professionals think that this new method is suitable for forest planning at least as an aid to making forest plans.
Tutkimukseen vastanneiden metsäammattilaisten mielestä laserkeilausperusteinen metsävaratieto soveltuu hyvin käytettäväksi metsäsuunnittelussa – ainakin apuvälineenä.
The Finnish Forest Centre and OTSO Forest services are using forest data based on laser scanning more often than The Forest Management Associations, but in all of these organizations there was a desire to use it more.
Organisaatioittain tuloksia tarkasteltaessa havaittiin, että Metsäkeskuksessa ja OTSO:ssa laserkeilausperusteista metsävaratietoa käytetään huomattavasti useammin kuin Metsänhoitoyhdistyksissä.
The aim is to find out how this new forest data suits forest planning and is the quality of the data good enough to make forest plans.
Kiinnostuksenkohde on metsäammattilaisten näkökulma uuden metsävaratiedon laadusta ja soveltuvuudesta metsäsuunnitteluun.
It is likely that new researched information is going to improve the usability of forest data that is based on laser scanning at forest planners’ everyday work.
Tutkimustietoa aiheesta on hyvin vähän ja todennäköisesti tutkimustiedon lisääminen aiheesta auttaa parantamaan laserkeilausperusteisen metsävaratiedon käyttöä metsäammattilaisten käytännön työssä.
The forest professionals also thought that there is still room for improvement in this new forest data collection method.
Kaikissa organisaatioissa tätä uutta metsävaratietoa haluttiin käyttää myös jatkossa yhä enenevässä määrin.
This research was implemented with web-based questionnaire and both quantitative and qualitative methods where used.
Tutkimus toteutettiin kyselytutkimuksena e-lomakkeen avulla.
There is very little previous research about this subject.
Menetelmässä on vielä kuitenkin parannettavaa.
Satu ihmislapsille [‛Koko Nor. A fairy tale for human children ] (1949) and its dream features from the perspective of the European tradition of literary nonsense.
Satu ihmislapsille (1949) unipiirteitä eurooppalaisen nonsensekirjallisuuden näkökulmasta.
It examines Viitaʼs long poem from several structural and thematic perspectives.
Tutkimuskysymystä selvitetään analysoimalla Kukunoria useista rakenteellis-temaattisista näkökulmista.