natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Separate models are estimated for shorter time periods in order to study the changes in the parameter values as well as to take into account the non-proportional effects between the time periods.
Erilliset mallit estimoidaan lyhyemmille aikaväleille, jotta voidaan tutkia muutoksia parametriarvoissa sekä ottaa huomioon ei-verrannolliset vaikutukset ajanjaksojen väleillä.
The regional unemployment rate is used to capture the macroeconomic conditions.
Aluellista työttömyysastetta käytetään kuvaamaan makrotalouden tilaa.
This study analyses the background of variation in unemployment duration using individual data from 1987 to 2000.
Tässä työssä analysoidaan työttömyyden kestoon vaikuttavia taustatekijöitä käyttäen yksilöainestoa vuosilta 1987 - 2000.
Duration dependence means how the elapsed length of unemployment changes the possibility of employment.
Duraatioriippuvuudella tarkoitetaan sitä, miten kulunut työttömyysjakson pituus vaikuttaa työllistymismahdollisuuteen.
Again, the severity of the recession might explain this if it caused workers to be laid off more randomly compared with other times.
Tämä voi selittyä jälleen laman vakavuudella, jos irtisanomiset kohdistuivat silloin satunnaisemmin ihmisiin muihin aikoihin verrattuna.
There seems to be strong negative duration dependence and only a relatively small effect of heterogeneity on the baseline hazard.
Duraatioriippuvuus vaikuttaa olevan selvästi negatiivista, ja ihmisten erilaisuudella näyttää olevan vain vähäinen vaikutus perushasardiin.
Generally, it is assumed that individuals who are laid off during a recession have weaker characteristics considering re-employment possibilities compared with other times.
Yleensä oletetaan, että laman aikana irtisanotuilla on huonommat ominaisuudet työllistymisen kannalta verrrattuna muihin aikoihin.
In addition, it is studied how the different type of people are influenced by the business cycle, and have the factors affecting unemployment duration changed during the period.
Lisäksi työssä tutkitaan, miten suhdannevaihtelu vaikuttaa eri tyyppisiin ihmisiin ja muuttuvatko työttömyyden kestoon vaikuttavat tekijät aikavälillä.
The dataset consists of a large random sample of Finnish workers entering unemployment.
Aineisto koostuu laajasta satunnaisotoksesta työttömäksi jääneitä suomalaisia.
The analysis is done using a proportional hazard model with a non-parametric specification for the baseline hazard.
Työn analyysi tehdään verrannollisen hasardin mallilla, jossa perushasardi on määritelty ei-parametrisesti.
The results suggest, surprisingly, that the characteristics of unemployed became better during the recession.
Tuloksien perusteella näyttää yllättäen siltä, että koostumus muuttui työllistymisen kannalta paremmaksi laman aikana.
The shape of the baseline hazard changes and some individual parameters have trends in the effects.
Perushasardin muoto muuttuu ja joidenkin yksilöitä kuvaavien parametrien arvoissa on trendejä.
The effect of compositional variation is found to be important.
Työttömien koostumuksen vaikutus osoittautuu merkitykselliseksi.
The main focus is on the relative contribution of macroeconomic conditions and compositional variation to unemployment duration.
Keskeisenä kiinnostuksen kohteena ovat makrotaloudellisen tilanteen ja työttömien ihmisten ominaisuuksien muutoksien vaikutuksissa työttömyyden kestoon.
Evidence against the ranking model is found because the duration dependence is not affected by the level of unemployment.
Analyysin perusteella työttömien valikointimalli (ranking model) ei saa tukea, koska työttömyysasteella ei ole vaikutusta perushasardin muotoon.
The transformative power of a pilgrimage thus supports the human rights claims.
Pyhiinvaelluksen transformatiivinen voima siis tukee ihmisoikeusvaatimuksia.
Human rights discourse is one of the transnational languages, which may be used to approach migration.
Ihmisoikeusdiskurssi on yksi transnationaalinen kieli, jonka avulla voidaan lähestyä siirtolaisuutta.
The cult of Fátima, which holds a strong nationalist tradition due to the legacy of the dictatorship, is now a stage for transnational and modern ideas.
Fátiman kultti, jolla on ollut vahva nationalistinen perinne erityisesti Portugalin diktatuurin aikaan, on nyt näyttämö transnationaaleille ja moderneille ideoille.
The context of this study is the Portuguese society, and the distinct but overlapping relationship between the Church and the state.
Tämän työn konteksti on Portugalilainen yhteiskunta, sekä kirkon ja valtion erillinen, mutta limittäinen suhde.
However, in the Portuguese society the Church has been constitutive to the history of the nation-state, and the so-called secularization process has not pushed it aside from the hegemonic position that it enjoys in the Portuguese society.
Portugalissa kirkko on kuitenkin ollut olennainen osa valtion historiaa, eikä ns. sekularisaatioprosessi ole työntänyt sitä syrjään hegemonisesta asemastaan Portugalilaisessa yhteiskunnassa.
This study aims at sketching the ways how abstract human rights articulations, such as the convention drafted in the United Nations for the protection of the human rights of migrants and their families, are made meaningful in a particular context.
Tämä tutkimus pyrkii hahmottamaan niitä tapoja, joilla abstrakteja ihmisoikeusmäärittelyjä, kuten Yhdistyneissä Kansakunnissa laadittua siirtolaisten ja heidän perheidensä ihmisoikeuksia turvaavaa sopimusta, tehdään merkitykselliseksi tietyssä kontekstissa.
This study has relied on media sources to sketch the main features of the Portuguese discourse on migration and the particular situations in which human rights discourse is used.
Tutkimuksessa on medialähteiden avulla pyritty hahmottamaan Portugalilaisen siirtolaiskeskustelun pääpiirteitä sekä niitä tilanteita, joissa ihmisoikeusdiskurssia käytetään.
A concrete example of the way how the Catholic actors unite human rights claims with religious rhetoric is a concern over the human rights of migrants brought forward by Bishop Januário Torgal Ferreira during the pilgrimage of Fátima.
Konkreettisena esimerkkinä katolilaisten toimijoiden tavasta yhdistää ihmisoikeusvaatimuksia uskonnolliseen retoriikkaan toimii Fátiman pyhiinvaelluksella esiin tuotu huoli siirtolaisten ihmisoikeuksien toteutumattomuudesta piispa Januário Torgal Ferreiran toimesta.
The central observation of this study is that human rights discourse functions as a definer of the relationship between the Church and the state, because it is associated with Catholic humanism which aims at balancing the secular politics of the state.
Tämän työn keskeinen havainto on se, että ihmisoikeusdiskurssi toimii eräänä määrittäjänä kirkon ja valtion suhteelle, koska se liitetään katoliseen humanismiin, mikä puolestaan pyrkii tasapainottamaan valtion sekulaaria politiikkaa.
This study traces the reasons which enable the religious to enter the public sphere of the modern society, and contribute to the construction of the intermediary role of the Catholic actors.
Tässä työssä pohditaan niitä syitä, jotka mahdollistavat uskonnon astumisen yhteiskunnan julkiselle alueelle modernissa yhteiskunnassa, ja edesauttavat katolilaisten toimijoiden välittävän roolin rakentumista.
Human rights become meaningful to the Catholic actors through the concept of family, and the convention on the human rights of migrants is interpreted as a countermovement to the emphasis on individualism, characteristic to the human rights system - thus supporting the Catholic conceptualization about the foundation of the well-being of both the individual and the society.
Ihmisoikeudet tulevat merkityksellisiksi katolilaisille toimijoille perhe-käsitteen kautta, ja siirtolaisten ihmisoikeussopimus tulkitaan vastaliikkeeksi ihmisoikeusjärjestelmän individualismin korostamiselle, ja siten tukien katolilaista käsitystä ihmisen ja yhteiskunnan hyvinvoinnin perustasta.
The convention protecting the human rights of migrants has not been ratified in any of the European countries so far, which the Catholic Church considers as a departure from the universality inherent to human rights.
Siirtolaisten ihmisoikeussopimusta ei ole vielä ratifioitu missään Euroopan maassa, mikä symboloi kirkolle katkosta ihmisoikeuksien universaalisuudelle.
In the modern society this relationship is often perceived as distinct, because the interference of the supernatural in the politics of the secular state is not wanted.
Uskonnon ja valtion suhde modernissa yhteiskunnassa mielletään usein erilliseksi, koska yliluonnollisen maailman ei haluta sekaantuvan sekulaarin valtion toimintaan.
The homilies of Portuguese Bishops have provided the central concepts through which the relationship between human rights, religion, and the state are discussed.
Portugalilaisten piispojen saarnojen ja puheiden avulla käsitellään ihmisoikeuksien, uskonnon ja valtion suhdetta keskeisten käsitteiden kautta.
This study considers the way the Church aims at addressing its transnational audience and at criticizing the national and regional spheres through a common concept to both human rights and Catholicism, the universal human family.
Työssä pohditaan, sitä, kuinka kirkko pyrkii puhuttelemaan transnationaalista yleisöään sekä kritisoimaan sekä valtiollista että alueellista tahoa ihmisoikeuksille että katolilaisuudelle keskeisen metaforan, universaalin ihmiskunnan muodostaman perheen, avulla.
The way the nature of the political community is perceived influences the range of people considered to be entitled to participate in political decision-making.
Se, millaiseksi poliittinen yhteisö ymmärretään luonteeltaan, vaikuttaa siihen, keitä pidetään oikeutettuina osallistumaan poliittiseen päätöksentekoon.
This material consists of the deliberations of governmental committees, government bills, the minutes of plenary sessions in parliament, and other parliamentary documents.
Aineisto koostuu komiteamietinnöistä, hallituksen esityksistä, eduskunnan täysistuntopöytäkirjoista sekä muista valtiopäiväasiakirjoista.
The ideal of multiculturalism is linked to a wider principle of equality.
Monikulttuurisuusideaali on kytketty kaikkia koskevan tasa-arvon periaatteeseen.
During the period of this research the number of immigrants and foreign residents in Finland increased dramatically.
Tutkimuksen kohteena olleen ajanjakson aikana maahanmuuttajien ja ulkomaalaisten asukkaiden määrä Suomessa kasvoi voimakkaasti.
The conceptual boundary between a Finn and a foreigner appears on the basis of this research to be virtually insurmountable.
'Suomalaisten' ja 'ulkomaalaisten' välinen käsitteellinen raja näyttää aineiston perusteella lähes ylittämättömältä.
The research method used was debate analysis, influenced by discourse analysis and new rhetoric.
Tutkimusmetodina on ollut diskurssi- ja retoriikka-analyysistä vaikutteita saanut debattianalyysi.
This research material covers both attitudes defending the differentiated rights of full citizens with regard to other residents, which emphasise the value of cultural homogeneity, and views according to which all residents should have extensive political rights so that everyone can influence the decisions which affect them.
Aineistossa esiintyy niin kannanottoja, joissa puolustetaan kansalaisten erioikeuksia muihin maassa asuviin nähden ja korostetaan kulttuurisen homogeenisuuden arvoa, kuin näkemyksiä, joiden mukaan poliittisten oikeuksien katsotaan kuuluvan kaikille maassa eläville, jotta jokainen voisi vaikuttaa itseään koskeviin päätöksiin.
An attempt to shed more light on the material has been made by comparing the political debate with more theoretical debates about multiculturalism, the political community, and the Finnish identity.
Aineiston tarkasteluun on pyritty saamaan lisävaloa myös rinnastamalla poliittinen keskustelu teoreettisiin, monikulttuurisuutta, poliittista yhteisöä ja suomalaisuutta koskeviin keskusteluihin.
In practice multiculturalism has however been considered to be an issue directly related to immigrants: firstly as being a consequence of their presence, and secondly as giving them the responsibility to learn Finnish customs and the Finnish language while preserving their own culture.
Monikulttuurisuuden on kuitenkin ajateltu koskevan erityisesti maahanmuuttajia: ensinnäkin sen katsotaan olevan seurausta heidän läsnäolostaan, toiseksi heidän tehtäväkseen sälytetään toisaalta suomalaisten toimintatapojen ja suomen kielen oppiminen, toisaalta 'oman kulttuurinsa' säilyttäminen.
The changes in immigration policy and policies regarding foreign residents were partly a consequence of this trend, and partly connected with Finland's accession to various European organisations, particularly the European Union and the European Council.
Maahanmuutto- ja ulkomaalaispolitiikan muutokset olivat osin seurausta tästä maahanmuuton lisääntymisestä, osin eurooppalaisiin yhteisöihin ja sopimuksiin liittymisestä.
The term Finn can be used to refer either to any Finnish citizen, or to someone who can be ethnically and culturally defined as Finnish.
Käsitteellä 'suomalainen' viitataan toisaalta Suomen kansalaisiin, toisaalta etnisesti tai kulttuurisesti suomalaisiksi määrittyviin ihmisiin.
The focus of this research has been the political debate in Finland on immigration and foreign residents during the period 1988-1999.
Tutkimuksen kohteena on Suomessa vuosina 1988-1999 maahanmuutosta ja ulkomaalaisista käyty poliittinen keskustelu.
Whether foreigners resident in Finland can ever actually become Finns will depend on whether Finnish identity stresses ethnic origin or Finnish citizenship, residence in Finland and participation in Finnish society.
Kysymykseen siitä, voivatko Suomeen asettuneet 'ulkomaalaiset' aikaa myöten muuttua 'suomalaisiksi' vaikuttaa ratkaisevasti se, painotetaanko suomalaisuuden määrittelyssä syntyperää ja etnisyyttä vai kansalaisuutta, Suomessa asumista ja yhteiskunnallista osallisuutta.
The main question to be studied was: What does this debate tell us about perceptions of Finland and the Finnish identity in more general terms, and of the relationship between the State and different cultures?
Varsinaisena tutkimusongelmana on sen selvittäminen, mitä keskustelu kertoo yleisemmistä Suomea ja suomalaisuutta sekä valtion ja kulttuurin suhdetta koskevista käsityksistä.
During the 1990s multiculturalism became the buzzword in policy regarding foreign residents.
Ulkomaalaispolitiikan iskusanaksi nousi 1990-luvun kuluessa 'monikulttuurisuus'.
For example, the main debate in asylum policy has continued to be between the sovereignty of the State and the effectiveness of administration on the one hand, and the legal protection and security of refugees on the other.
Vaikka ulkomaalaisia koskevat lait ovat muuttuneet suuresti, niitä koskevan argumentaation sisällön tasolla ei ole juurikaan tapahtunut muutoksia: Esimerkiksi turvapaikkapolitiikan perusjännite on koko ajan virittynyt yhtäältä valtion suvereenisuuden ja hallinnon tehokkuuden, toisaalta pakolaisten suojelun ja oikeusturvan periaatteiden väliin.
This thesis documents the main legislative changes which have affected the position of immigrants and foreigners in Finland during the period 1988-1999, together with the related parliamentary debates.
Kirjassa dokumentoidaan em. ajanjaksona tapahtuneet keskeiset maahanmuuttoa ja ulkomaalaisten asemaa koskeneet lakiuudistukset eduskuntakeskusteluineen.
The cost of involuntary job loss for displaced workers has been a focus of intensive study in recent years.
Irtisanotuksi tulemisen aiheuttamat kustannukset irtisanotuille työntekijöille ovat olleet aktiivisen tutkimuksen kohteena viime vuosina.
The same is not true for the workers who were displaced in 1997.
Vastaavaa vaikutusta ei havaittu vuonna 1997 irtisanottujen keskuudessa.
Both Ordinary Least Squares and Fixed Effects models are used to estimate the consequences of displacement.
Sekä tavallista pienimmän neliösumman menetelmää että fixed effects -mallia käytetään kustannusten estimoimiseksi.
The purpose of this study is to use a linked employer-employee panel data, constructed from administrative records by Statistics Finland, to investigate the cost of job displacement for private sector workers displaced in Finland during the years 1992 and 1997.
Tässä tutkimuksessa pyritään selvittämään Tilastokeskuksen laatiman laajan henkilötasolla yhdistetyn työntekijä-työnantaja -paneeliaineiston avulla irtisanomisesta syntyvää kustannusta Suomessa vuosina 1992 ja 1997 irtisanotuille yksityisen sektorin työntekijöille.
The final section of the study discusses possible explanations for the estimated losses.
Lopuksi työssä tarkastellaan mahdollisia selityksiä saaduille tuloksille.
The interpretation of the results on annual earnings is complicated by some technical difficulties and it should be done cautiously.
Vuosittaisissa ansiotuloissa tapahtuvien muutosten tulkinta ei ole aivan suoraviivaista tiettyjen teknisten haasteiden vuoksi.
These explanations include the loss of human capital, good job matches, deferred compensation, or privileged job market position.
Tarkasteltuihin selityksiin kuuluvat henkisen pääoman tai lykätyn tehokkuuspalkan menetykset sekä kohtaanto-ongelman keskimääräistä paremmin ratkaisseiden työsuhteiden katkeaminen ja hyvän työmarkkina-aseman menettäminen.
There are, however, considerable differences in the results of different studies.
Eri tutkimuksissa saaduissa tuloksissa on kuitenkin huomattavia eroja ja vastaava Suomea koskeva tutkimus on toistaiseksi ollut vähäistä.
Special emphasis is given to analyzing how asymmetric information regarding productive ability may influence wage and earnings after displacement.
Erityisesti tarkastellaan myös työntekijän tuottavuutta koskevan epäsymmetrisen informaation mahdollista vaikutusta irtisanomisen jälkeiseen tilanteeseen.
A corresponding estimate in the 1997 is less than 4 percent.
Vastaavat estimaattit vuonna 1997 irtisanotuille ovat noin 9,2 prosenttia ja hieman alle 4 prosenttia.
Furthermore, in the 1992 group, the annual earnings of displaced workers are almost 23 percent lower than in the comparison group still five years after displacement even according to the lowest of the estimates.
Vuonna 1992 lama-aikaan irtisanottujen ansiotulot tippuvat varovaisimpienkin estimaattien mukaan aluksi lähes 42 prosenttia ja ovat vielä viisi vuotta irtisanomisen jälkeen suhteellisesti lähes 23 prosenttia pienemmät kuin vertailuryhmässä.
Our main goal is to measure the ways in which involuntary job loss at some point in time affects the subsequent annual earnings and monthly wages of displaced workers when compared to similar workers who were not displaced.
Tutkimuksen pääasiallisena tarkoituksena on selvittää, miten irtisanominen tietyllä hetkellä vaikuttaa tuleviin palkkoihin ja ansiotuloihin, kun vertailuryhmänä käytetään vastaavia ei-irtisanottuja työntekijöitä.
Our first finding is that even re-employed workers displaced in 1992 suffer substantial and persistent losses in monthly wages: still five years after displacement their monthly wages are approximately 8 - 9.5 percent lower than in the control group.
Vielä viisi vuotta irtisanomisen jälkeen heidän kuukausipalkkojensa arvioitiin olevan noin 8 - 9,5 prosenttia alemmat kuin kontrolliryhmässä.
Even so, our results make it clear that displacement has a sizeable negative effect on annual earnings and that the relative magnitude of the following losses is importantly related to the time of displacement.
Silti niitä koskeva analyysi osoittaa selvästi, että irtisanotut kokevat huomattavan ansiotulojen menetyksen, jonka suuruus on oleellisesti sidoksissa irtisanomisen ajankohtaan.
In the 1997 group, the monthly wages of re-employed workers were not affected by displacement.
Tutkimuksen ensimmäinen keskeinen tulos on, että vuonna 1992 irtisanotut kokevat huomattavan kuukausipalkkojen laskun myös uudelleen työllistymisen jälkeen.
A typical conclusion in these studies has been that displaced workers suffer large and persistent losses as a consequence of their dismissal.
Tyypillisesti kustannukset on arvioitu suuriksi ja pitkäkestoisiksi.
Attempts were made to temper the tension between these two aims by means of programming policy.
Näiden kahden pyrkimyksen välinen jännite pyrittiin hallitsemaan ohjelmapolitiikan keinoin.
The company's strengths and weaknesses were recognised differently in the respective broadcasting organizations.
Oman yhtiön vahvuudet ja heikkoudet koettiin eri tavoin eri yhtiöissä.
The reforms emphasised independent decision-making within the channels, alongside a new working culture.
Uudistuksissa korostui kanavien itsenäinen päätöksenteko ja uusi työkulttuuri.
By means of the reforms, all three public broadcasters were able to preserve their share of listeners at a high level in the 1990s.
Uudistuksen avulla kaikki kolme yleisradioyhtiötä pystyivät säilyttämään kuunteluosuutensa korkeana 1990-luvulla.
In the early 1990s, the public service broadcasting companies of Norway, Sweden & Finland carried out a comprehensive reform of programme profiles, with a view to adapting their radio programming to the changed competitive situation.
Norjan, Ruotsin ja Suomen julkisen palvelun yleisradiot toteuttivat 1990-luvun alussa suuren ohjelmistouudistuksen, jolla yhtiöt pyrkivät sopeuttamaan radio-ohjelmistonsa muuttuneeseen kilpailutilanteeseen.
In the first part of the research there is a description of the structural change that took place in European radio broadcasting, and the author presents the basic concepts and theoretical framework of the development in the medium.
Tutkimuksen ensimmäisessä osassa kuvaillaan Eurooppalaisen radion rakennemuutosta ja esitellään radion muutoksen käsitteistö ja teoreettinen kehys.
The developments in the Nordic region are associated with the general process of deregulation of the European media branch in the period from the 1970s through to the 1990s.
Pohjoismainen kehitys liittyy osaksi eurooppalaista viestintäkentän sääntelyn purkamista eli deregulaatiota 1970 - 90-luvuilla.
The emergence of commercial radio obliged the traditional public broadcasting companies to re-examine their relationship with their audiences.
Kaupallisen radion synty pakotti yleisradioyhtiöt arvioimaan uudestaan yleisösuhteensa.
As one aspect of the programming reforms each company established a radio channel directed at youth and young adults.
Osana uudistusta kukin yhtiö perusti nuorille ja nuorille aikuisille suunnatun radiokanavan.
The underlying thrust of the entire change in radio was that the old static image defended itself against a perceived new dynamism.
Koko radion murroksen yleisvire oli, että vanha staattinen puolustautuu uutta dynaamista vastaan.
For the Norwegians it was values that took pride of place, for the Swedes it was know-how, and the Finns placed resources in the forefront.
Norjalaisilla olivat päällimmäisinä arvot, ruotsalaisilla osaaminen ja suomalaisilla resurssit.
The study seeks through comparisons to determine the reasons why the three Nordic public broadcasters initiated their channel reforms, what forces influenced the changes, and how the reforms were carried out in practice.
Tutkimus pyrkii selvittämään vertaillen, miksi kolme pohjoismaista julkisradiota teki kanavauudistuksensa, minkälaiset voimat muutokseen vaikuttivat ja miten muutos toteutettiin.
In this study the reorganization is examined primarily from the perspective of these youth channels.
Tässä tutkimuksessa uudistuksia tarkastellaan lähinnä nuorisokanavien näkökulmasta.
In all three countries the public broadcasters arrived at a solution by which the radio channels were profiled to different sections of the total audience.
Kaikissa kolmessa maassa yleisradioyhtiöt päätyivät ratkaisuun, jossa radiokanavat profiloitiin erilaisille osayleisöille.
The third section examines the process of change in the public broadcasting companies and the causes bearing on it from the perspective of decision-makers interviewed after the event.
Kolmannessa osassa tutkitaan julkisradioiden muutosprosessia ja siihen johtaneita syitä haastateltujen päättäjien näkökulmasta.