natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Before him, there is no evidence of notaries public as city scribes, and his introduction to the office of the city scribe in 1429 presents a clear recognition of a need of a person of legal credibility at the service of the council after their dispute with the diocesan church in the 1420’s.
Erityisen hyvin tämä näkyy Joachim Muterin (1429–56/60) virkaan tulossa 1429, jota edeltänyt hiippakuntakirkon, dominikaanikonventin ja raadin kiista oikeudesta koulunpitoon Tallinnan alakaupungissa 1424–27 teki selväksi, että kyetäkseen puolustamaan etujaan korkeammissa oikeusasteissa, raadilla tuli olla käytettävissään henkilö, joka kykeni vaativien juridisesti pätevien asiakirjojen tekoon.
From the second quarter of the 14th century, the central task of the scribes was the control of the registers of basic information about the walled area of the city, whence this pattern of control spread to areas of fiscal administration previously in the custody of the councillor-wardens.
Samoihin aikoihin vain parista muistikirjojen linjasta sekä raadin dokumenttien ja missiivien tuotannosta vastanneiden kaupunginkirjureiden toimi laajeni hallinnon muille alueille, joissa rekistereitä ylläpitivät siitä vastanneet raatimiehet.
Employed to take care of the written management of information and communication of the civic authority, the range of activities in the agency of the city scribes extended far beyond the City Scriptorium and Town Hall; to delegations and negotiations of the council and its representatives with other agents of power, a practice seemingly established when the agency of the city scribes was first stabilised in the second quarter of the 14th century.
Lähetystöjen ja vuodesta 1429 vakiintuneen julkisen notaarin arvon vaatimuksen seurauksena kirjureiden tehtävät ulottuivat kauas Tallinnan kirjurintalon, raatihuoneen ja muurien taakse, mikä todistaa heidän merkityksestään tekstintuottamisen ja informaationhallinnan ammattilaisina ja luotettuina henkilöinä.
Here, the of the agency of the city scribes was of special importance, not just because of its development into an office taking control of the production and surveillance of the various textual products in the administration and communication of the council, but also because of the schooling and professional qualifications of the scribes.
Keskiajantutkimuksen metodologian ja erityisesti paleografisen tutkimuksen kannalta työ osoittaa, että kaiken ajan hallinnosta ja kommunikaatiosta säilynyttä materiaalia koskevien päätelmien tulee perustua sekä siinä esiintyvien käsien, ts. kirjoituksesta vastanneiden henkilöiden käsialojen paleografiseen, että muistikirjojen ja dokumenttien kodikologiseen ja diplomatiikan keinoin tehtyyn analyysiin.
Of special interest are their pen trials in Latin, which, together with the medieval florilegia they contain, hint at a university schooling for some of the hands active before 1460.
Erityisen tärkeitä ovat olleet kirjureiden sulkakyniä kokeillessa kirjoittamat aikakauden oppineeseen kulttuuriin kuuluneet lauseet, sananlaskut, Raamatun jakeet ja symbolit, joiden perusteella eräiden heistä on täytynyt opiskella ainakin lyhyitä aikoja yliopistossa.
The genetic background of TWA has not been systematically studied.
Geneettisen vaihtelun vaikutusta TWA:han ei ole systemaattisesti tutkittu.
Knowledge of these ECG-related characteristics may provide useful additional information for the risk stratification of cardiovascular diseases in the future.
Näiden EKG-markkereiden taustasyiden selvittäminen voi tulevaisuudessa auttaa yksilöllisempään riskinarvioon sydän- ja verisuonisairauksien suhteen.
The examined nucleotide polymorphisms were located in the cardiac ion channel genes KCNH2 (rs1805123), SCN5A (rs1805124), KCNE1 (rs727957 and rs1805127) and in nitric oxide synthase gene, NOS1AP (rs10494366), all of which have been previously found to be functionally relevant.
Tutkitut polymorfismit olivat sydämen ionikanavageeneissä, KCNE2 (rs1805123), KCNE1 (rs727957 ja rs1805127), SCN5A (rs1805124) sekä typpioksidisyntetaasin adaptoriproteiini geenissä, NOS1AP (rs10494366).
Cardiovascular diseases are the major cause of death worldwide, and from these coronary heart disease is the most important cause of sudden death.
Näistä sepelvaltimotauti on merkittävin syy äkkikuolemalle.
In addition, rs10494366 of NOS1AP was associated with TWA during exercise testing in a sex-specific manner.
Myös polymorfismin rs10494366 yhteys TWA:han oli sukupuoleen sidottu, sillä miehillä genotyyppien välillä ei ollut tilastollista eroa.
The haemodynamic variables were noninvasively recorded in supine and upright position by the use of whole body impedance cardiography and radial applanation tonometry.
Leposykkeeseen liittyviä muita hemodynaamisia muuttujia tutkittiin kajoamattomalla mittauksella makuulla ja pystyasennossa koko kehon impedanssikardiografialla sekä perifeerisellä paineanturilla ranteesta.
The aim of the present thesis was to study the genetic and haemodynamic background of the ECG risk markers, QT interval, TWA, and HR at rest during physical challenge.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tavoitteena oli selvittää EKG muuttujien, QT-ajan, sekä TWA:n ja leposykkeen, taustatekijöitä.
Prolonged QT interval, and also increased TWA, can be a consequence of genetic variation in cardiac ion channels or other proteins affecting intracellular ion balance.
Sekä pidentynyt QT-aika että lisääntynyt TWA voivat johtua sydämen ionikanavien geneettisestä muuntelusta.
The electrocardiographic variables prolonged QT interval, increased magnitude of T wave alternans (TWA) and higher heart rate (HR) are all associated with increased risk of unfavourable cardiac events.
Sydämen terveyttä voidaan arvioida sydänsähkökäyrästä (EKG) muuttujilla, joista pidentynyt QT-aika, lisääntynyt T-aallon vuorottelu (TWA) sekä nopea leposyke on monissa tutkimuksissa yhdistetty lisääntyneeseen sydäntapahtumien ja -sairauden riskiin.
All relations remained remarkably similar during supine and upright positions.
Erot matalasykkeisten ja korkeasykkeisten välillä pysyivät hämmästyttävän samanlaisina makuu- ja pystyasennoissa.
In the FINCAVAS study the polymorphism rs1805123 of KCNH2 was associated with QT interval within women only at rest, but this polymorphism was not associated with TWA.
Tutkituista genotyypeistä QT-aikaan oli yhteydessä rs1805123 polymorfismi geenistä KCNH2, mutta vain naisilla lepomittauksen aikana, eikä yhteyttä TWA:han todettu.
The relationship of resting HR with the principal haemodynamic variables peripheral and central blood pressure, stroke volume, cardiac output, systemic vascular resistance, and markers of left cardiac work, cardiac oxygen demand, arterial stiffness and central wave reflection were examined.
Lisäksi haluttiin selvittää leposykkeen ja huonon ennusteen välistä yhteyttä tutkimalla hemodynaamisia muuttujia: perifeerisiä ja sentraalisia verenpaineita, sydämen työtä ja ääreisvastusta, sekä valtimojäykkyyteen yhdistettyjä muuttujia, kuten pulssiaallon etenemisnopeutta sekä sentraalisia paineheijasteita levossa sekä yksinkertaisen toimintakokeen, passiivisen pystyyn nostamisen yhteydessä.
The associations between genetic variants with cardiac repolarization during exercise testing were examined because the present knowledge in this context is limited, and also the reasons why higher HR is associated with less favourable prognosis are not well understood.
Geneettisen vaihtelun vaikutusta sydämen repolarisaatiomarkkereihin tutkittiin kliinisen rasituskokeen aikana, koska tietoa rasituksen aikaisista muutoksista on olemassa vain rajoitetusti.
In the DYNAMIC study population higher resting HR was significantly associated with lower stroke volume but also with higher cardiac output, reflecting increased cardiac work.
Kohonnut leposyke oli tässä tutkimuksessa käänteisesti yhteydessä iskutilavuuteen, mutta suoraan verrannollinen minuuttitilavuuteen, mikä kertoo lisääntyneestä sydämen työstä.
Evaluation of Cardiovascular Risk by Electrocardiographic Variables – focus on heart rate and genetic variants of cardiac repolarization
Sydämen repolarisaation genetiikka ja leposyke kardiovaskulaaririskin arvioinnissa
The association of genetic variation with cardiac repolarization, measured as QT interval, has been widely studied, but most of the studies have focused on variables in ECG measured at rest, while systematic studies concerning these associations during exercise or recovery are largely missing.
Geneettisen vaihtelun vaikutusta sydämen repolarisaatioon, QT-aikaan, on kuitenkin laajemmin tutkittu vain levossa, vaikka on oletettavaa, että muutokset voivat tulla esiin ja provosoitua rasituksessa tai rasituksesta palautumisessa.
However, there is also a clear association of higher HR with decreased augmentation index, i.e. reduced central pressure wave reflection, which is considered to be haemodynamically beneficial.
Kuitenkin ristiriidassa tämän löydöksen kanssa on se, että kohonneella sykkeellä on todettu myös yhteys alhaisempaan pulssiaallon heijastumista kuvaavaan augmentaatioindeksiin, joka väestötutkimuksissa on yhdistetty suotuisampaan ennusteeseen sydän- ja verisuonitautiriskin osalta.
Higher HR is also related with faster pulse wave velocity, an acknowledged marker of arterial stiffness.
Lisäksi korkea leposyke on yhteydessä lisääntyneeseen valtimojäykkyyteen, jota voidaan mitata pulssiaallon etenemisnopeudella.
Moreover, higher HR showed a relatively weak but significant association with elevated blood pressure.
Lisäksi sentraaliset paineheijasteet olivat suotuisammat korkean leposykkeen vallitessa.
From the studied polymorphisms the rs1805127 of KCNE1 was associated with TWA in the whole study population, but the relationship was most significant within women.
Polymorfismin rs1805127 ja TWA:n yhteys oli selvempi naisilla kuin miehillä ja korostui rasituksessa ja palautumisvaiheessa verrattuna lepotilanteeseen.
A total 2212 Finnish Cardiovascular Study (FINCAVAS) participants were genotyped using TaqMan assays, and their maximal TWA values and QT intervals were measured from continuous ECG recordings during clinical exercise test at rest, exercise and recovery.
Sydämen repolarisaation genetiikkaa tutkittiin suomalaisessa rasituskoeaineistossa, jossa oli yhteensä 2212 tutkittavaa, joille tehtiin genotyypitys aikaisemmin repolarisaation liitettyjen polymorfismien suhteen.
The polymorphisms rs727957 and rs1805124 were not related with TWA.
TWA:han olivat yhteydessä polymorfismit rs1805127 geenissä KCNE1 ja rs10494366 geenissä NOS1AP.
Since the last century the objectivity of values has been rejected.
Viime vuosisadalta alkaen arvojen objektiivisuutta on kiistetty.
They cannot be demonstrated, but they can be argued for or against using rhetorical, that is, dialectical arguments.
Niitä ei voi demonstroida, mutta niiden puolesta tai niitä vastaan voi esittää retorisia eli dialektisia argumentteja.
Logic and empiricism cannot legitimate themselves using their own methods.
Logiikka ja empirismi eivät voi oikeuttaa itseään omien menetelmiensä varassa.
In order to understand and change the present, it is crucial to make clear, how we have ended up to the current situation.
Nykyisyyden ymmärtämiseksi ja muuttamiseksi on selvitettävä, miten nykyiseen on päädytty.
However, Locke often gives these concepts different interpretations, which I explicate somewhat extensively.
Usein Locke kuitenkin tulkitsee käsitteitä eri tavoin, mitä eksplikoin melko laajasti.
Simultaneously in the field of the post-modern philosophy the possibility of defining the subject has been denied.
Samaan aikaan postmodernin filosofian piirissä subjektin määrittelemisen mahdollisuus on kyseenalaistettu.
These are the most significant paradigms in the theory of education having influenced world-wide, and in Finland as well.
Nämä huomattavimmat kasvatusteoreettiset paradigmat ovat vaikuttaneet maailmanlaajuisesti, myös Suomessa.
Although the primary point of view of the study is epistemological and ontological, the moral philosophical aspect related to values is closely present as well.
Vaikka tutkimuksen ensisijainen tarkastelukulma on epistemologinen ja ontologinen, niin kasvatuksen arvoihin liittyvä moraalifilosofinen aspekti kulkee kiinteästi mukana.
Studying Locke s philosophy is necessary for the self-understanding of the educational science.
Locken filosofian tutkiminen on tarpeellista kasvatustieteen itseymmärryksen kannalta.
Consequently, educational science has largely been reduced to doing empirical research in the fields of social policy and sociology, or psychology of learning and neurophysiology.
Kasvatustiede onkin paljolti redusoitunut empiiriseksi sosiaalipoliittiseksi ja sosiologiseksi tutkimukseksi tai oppimispsykologiaksi ja neurofysiologiaksi.
As to their views on the formation of knowledge both can be interpreted as representative realists, with respect to which both explain the functioning of the intellect by analyzing its potencies and acts.
Molempien tiedonmuodostuskäsitystä voi perustellusti tulkita representatiiviseksi realismiksi, mihin liittyen molemmat selittävät ymmärryksen toimintaa sen kykyjä ja akteja analysoimalla.
As a cost of this reduction, the historical and theoretical self-understanding of educational science has been diminishing.
Reduktion hintana on kasvatustieteen historiallisen ja teoreettisen itseymmärryksen katoaminen.
The idea of Greek philosophy and paideia as the principle of the Western education is being corroborated once again.
Näkemys kreikkalaisesta filosofiasta ja paideiasta länsimaisen sivistyksen prinsiippinä saa jälleen vahvistusta.
At the same time the conversation around education and argumentation around educational ideals art of argumentation essentially belonging to rhetoric have flattened to preparing tests measuring learning, and scrutinizing statistically the indicators of the process producing standards-qualifying-experts.
Samalla kasvatukseen liittyvä keskustelu ja argumentointi sivistyksellisistä ihanteista ovat latistuneet oppimista mittaavien testien laatimiseksi ja standardiosaajia tuottavan prosessin seurantaindikaattorien tulosten tilastomatemaattiseksi tarkasteluksi.
Locke s terminology and concepts stem from scholasticism, largely transmitted by the text books made by the Jesuits representing Thomistic Aristotelianism.
Locken terminologia ja käsitteistö periytyvät skolastiikasta, paljolti jesuiittojen tomistista aristotelismia edustaneiden oppikirjojen välityksellä.
No more is virtue being mentioned in the curricula, but instead the highest value (summum bonum) is economical, measurable effectiveness, to the advancing of which education is being planned.
Hyvettä ei enää opetussuunnitelmissa mainita, vaan kasvatuksen korkein arvo on taloudellinen, mitattava tehokkuus, jonka edistämiseksi kasvatus suunnitellaan.
Education has become an instrument for economy and politics, producing standard expertise corresponding to the needs of the subscriber.
Kasvatuksesta on tullut standardiosaamista tilaajan tarpeisiin tuottava talouden ja politiikan instrumentti.
Locke regarded metaphysics with disapproval, but his philosophy like all philosophy however, rests on ontological premises.
Locke suhtautui metafysiikkaan karsaasti, mutta hänenkin filosofiansa kaiken filosofian tavoin perustuu ontologisten premissien varaan.
This has amounted to an intolerable situation, for unless the subject to be educated can be defined, it will not be possible to articulate a general theory of education.
Tämä on johtanut sietämättömään tilanteeseen, sillä yleistä kasvatusteoriaa ei voi esittää, jos kasvatettavan määriteltävyys kiistetään.
There has from its very beginning been an educational effort in the tradition of philosophy, and theory of education is a component of philosophy.
Filosofiaan on alusta lähtien kuulunut kasvatuksellinen pyrkimys, ja kasvatusteoria on filosofian osa.
The study presents a clear continuum from the philosophy of Aristotle via Aquinas to Locke s philosophy, whence ideas originating in the Ancient have been passed on to the educational theories of our days.
Tutkimus esittää selkeän jatkumon Aristoteleen filosofiasta Akvinolaisen kautta Locken filosofiaan, mistä antiikista periytyviä ideoita on siirtynyt nykyisiin kasvatusteorioihin.
As the paradigm of the Aristotelian scholasticism I use Thomas Aquinas (1224-74) theory of cognition founded on Aristotle s metaphysics and soul theory with neo-Platonic nuances.
Skolastiikan paradigmana käytän Tuomas Akvinolaisen (1224-74) uusplatonisesti sävyttyneen Aristoteleen metafysiikan ja sieluteorian varaan rakentuvaa kognitioteoriaa.
From the 20th century on the concept of the subject has been interpreted mostly in the context of the psychology of learning.
Kasvatusteorian keskeisin käsite on subjektin käsite, jota viimeisen vuosisadan ajan on tulkittu lähinnä oppimispsykologisessa viitekehyksessä.
Like Aquinas, Locke takes the subject of cognition to be epistemically autonomous, explains the cognition to be a natural, causal process, denies innate knowledge and is a representative of empiricism as it has been common in the Aristotelian tradition.
Akvinolaisen tavoin Locke olettaa kognition subjektin tiedollisesti autonomiseksi, selittää kognition naturaaliseksi, kausaaliseksi prosessiksi, kieltää myötäsyntyisen tiedon ja edustaa aristoteeliseen tapaan empirismiä.
Particularly Locke s views on empiricism, association psychology, rehabilitating the Epicurean moral philosophy based on pleasure, individualist conception of man and his epistemically autonomous reason are baselines of the current thinking in education.
Erityisesti Locken empirismiin, assosiaatiopsykologiaan, epikurolaisen mielihyvämoraalin rehabilitoimiseen, individualistiseen ihmiskäsitykseen sekä tiedollisesti autonomiseen järkeen liittyvät näkemykset ovat nykyisen kasvatusajattelun filosofisia lähtökohtia.
?, Lat. finis) of my doctoral thesis is to show that in the early modern conception of the knowing subject, when reconstructed on the basis of John Locke s (1632-1704) philosophy, there are many features originating in or significantly developed during the period of scholasticism in the late thirteenth and fourteenth centuries.
Tutkimus osoittaa, että John Locken (1632-1704) filosofiasta rekonstruoitavaan varhaismodernin subjektikäsitykseen sisältyy monia piirteitä, joiden synty tai huomattava kehitteleminen ajoittuu skolastiikkaan.
The intellectual virtues are of value inasmuch they promote virtue, and being virtuous means living under the guidance of the intellect, which equals to being educated.
Intellektuaaliset hyveet ovat arvokkaita sikäli kuin ne edistävät hyvettä, ja hyveellisyys on kasvatetun järjen ohjaamaa elämää eli sivistyneisyyttä.
One may take Aristotle even surprisingly for a common background of both Aquinas and Locke in many ways, though the latter is, with good reason, primarily considered a supporter of nominalist, especially Ockhamist philosophy.
Aristoteles on monessa mielessä Akvinolaisen ja Locken yhteinen nimittäjä, vaikka jälkimmäistä pidetäänkin lähinnä nominalistisen, erityisesti okkamistisen filosofian kannattajana.
From the Ancient up to the German romanticism promoting of moral virtue was considered the most important end of education, to which other values are subordinated.
Antiikista saksalaiseen romantiikkaan moraalisen hyveen kehittäminen on nähty kasvatuksen tärkeimmäksi tehtäväksi.
Locke is of especial importance for curriculum theory, for he can be seen as a common starting point for both the German Bildung and the American curriculum traditions.
Locken filosofia on saksalaisen Bildung- ja amerikkalaisen curriculum-tradition yhteinen lähtökohta.
My conclusion is that the Lockean conception of the subject can be read in the philosophy of Aquinas, but there are certain important conditions to it. Locke s conception contains ontological presuppositions that Aquinas had stated, such as the God postulate, the idea of the external world existing independently of the perceiver, conception of correspondence truth, and the postulate of subject-substrate as an immutable core under all change and qualities.
Locken käsitykseen sisältyy esimerkiksi jumalapostulaattiin, havaitsijasta riippumattoman ulkomaailmaan, korrespondentiaaliseen totuuskäsitykseen sekä muutoksen ja kvaliteettien alla konstanttina pysyväksi oletettuun substraatti-subjektiin liittyviä, jo Akvinolaisen esittämiä ontologisia perusratkaisuja.
I relate these reconstructions one to another, but also to Aristotle s philosophy and to the Aristotelian tradition in general.
Metodologisesti tutkimus perustuu Locken ja Akvinolaisen primaarilähteistä abstrahoituihin kognitioteorioiden historiallisiin ja rationaalisiin rekonstruktioihin, joita suhteutetaan toisiinsa mutta myös Aristoteleen filosofiaan ja aristoteeliseen traditioon yleensä.
Education is a process with direction and ends.
Kasvatus on prosessi, jolla on suunta ja päämääriä, ja päämäärien arvioiminen on filosofian tehtävä.
In all education there is some kind of an idea required of the object to be educated, that is, the subject of education, as a starting point.
Tutkimus selvittää, milloin ja miten opetettavasta tulee oppimisen subjekti eikä pelkkä opettamisen objekti, ja miten ylipäänsä tietämistapahtuma kuvataan.
Clinical guidelines aim at improving the quality of care and reducing the differ-ences in health care practices.
Hoitosuositusten tarkoituksena on parantaa hoidon laatua ja vähentää hoitokäytäntöeroja.
The organisation structure and culture also seemed to have an important role in the introduction of clinical guidelines and harmonisation of care and operational practices.
Organisaation rakenteella ja kulttuurilla näytti olevan myös tärkeä rooli hoitosuositusten käyttöönotossa ja hoito- ja toimintakäytäntöjen yhdenmukaistamisessa.
It was more typical for the health centre culture to work independently, make decisions individually and cooperate with one´s own professional group than to work multiprofessionally.
Terveyskeskuksen toimintakulttuurille tyypillisempää oli yksintyöskentely, yksilöllinen päätöksenteko sekä ammattiryhmäkohtainen yhteistyö kuin moniammatillinen toiminta.
Health centres should develop multiprofessional cooperation culture and struc-tures to promote reflective joint processing of the guidelines.
Terveyskeskuksiin tulisi kehittää erilaisia moniammatillisen yhteistyön muotoja, joissa suositusten yhdessä tapahtuva käsittely ja reflektointi olisivat mahdollisia.
This research aimed at studying the implementa-tion of national guidelines in health centres.
Tämän tutkimuksen keskeisenä tavoitteena on ollut hoitosuositusten toimeenpanoon liittyvien esteiden ja edellytysten selvittäminen terveyskeskuksessa.
Although the common attitude towards national guidelines proved to be positive, several profession and professional group specific factors hindered their introduction in health centres.
Vaikka asennoituminen valtakunnallisia suosituksia kohtaan oli yleisesti myönteinen, niiden käyttöönottoa vaikeuttivat monet niin ammattilaisiin, hoitosuosituksiin, potilaaseen kuin organisaatioon liittyvät tekijät.
Even if multiprofessional cooperation and agreement on uniform operational practices were seen important in the rhetoric concerning guideline implementation, they were quite rare in practice.
Terveyskeskuksissa pidettiin toimeenpanon kannalta tärkeänä suositusten moniammatillista käsittelyä ja yhteisistä talon tavoista sopimista, mutta käytännössä sitä tehtiin vielä vähän.
Especially jointly agreed local health centre practices seemed to promote introduction of the guidelines in patient work.
Väestön lisääntyvä suositustietous voisi edistää myös hoitosuositusten käyttöönottoa terveydenhuollon ammattilaisten työssä.
I studied the obstacles and prerequisites related to implementation from the viewpoints of physicians´, registered nurses´, public health nurses´, physiothera-pists´ and management´s everyday work and from the perspectives of organisa-tional cultures and professions.
Koska suuri osa hoitosuosituksista on suunnattu sekä lääkäreille että hoitajille ja niiden käyttö edellyttää usein moniammatillista yhteistyötä ja työnjaosta sopimista, tarkastelen suositusten toimeenpanoa niiden terveyskeskusten ammattilaisten näkökulmista, joiden tulisi hyödyntää suosituksia työssään eli lääkäreiden, sairaanhoitajien, terveydenhoitajien, fysioterapeuttien ja johdon.