natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hypsodonty, high-crowned teeth, has been linked to global climate cooling and drying during the Cenozoic Era.
Hypsodontia eli hammaskruunun piteneminen on yhdistetty globaaliin ilmaston viilenemiseen ja kuivumiseen kenotsooisen maailmankauden aikana.
As a result of natural selection, the dental crowns of many herbivorous mammal teeth began to grow, resisting dietary wear.
Luonnonvalinnan seurauksena kasvinsyöjänisäkkäiden hammaskruunu alkoi pidentyä vastustaen ruokavalioista aiheutuvaa kulumista.
In this Master´s thesis, an experimental study was conducted using a mechanical masticator to investigate microscopic tooth wear caused by volcanic ash.
Tässä pro gradu-tutkielmassa tehtiin kokeellinen tutkimus mekaanisella purulaitteella, jonka avulla tutkittiin vulkaanisen tuhkan aiheuttamaa hampaan mikroskooppista kulumista.
The diet formulas with both, ash and plant pellet mixture, caused the most wear.
Kasvipellettiä ja tuhkaa sisältävät ruokavalioseokset aiheuttivat eniten kulumisjälkiä.
The experimental study was conducted with a mechanical masticator fitted with modern horse teeth that chewed in four different diet formulas, one tooth pair at a time.
Hampaat jauhoivat laitteen avulla neljässä erilaisessa ruokavalioseoksessa aina yksi hammaspari kerrallaan.
According to the results, the ash causes a pit dominated wear and the browse scratch dominated wear.
Tulosten mukaan tuhka aiheuttaa hampaan kiilteeseen pääosin kuoppaista kulumisjälkeä ja lehtevä kasvillisuus naarmuista kulumisjälkeä.
Many browsers adapted to more grazing habits.
Monet lajit muuttuivat lehtevän kasvillisuuden syöjistä matalamman heinäkasvillisuuden syöjiksi.
Low vegetation included more exogenous grit, such as dust and sand, which in the result of soil ingestion causes dental wear, as does the phytoliths found inside the coarse grasses.
Lähempänä maata sijaitsevien kasvien pinnoilla oli myös puiden lehtiä enemmän ulkoista mineraaliainesta, kuten hiekkaa ja pölyä.
At the same time interactions on regional level create new regionalized marine spaces.
Samalla vuorovaikutus merten alueellisella tasolla luo uutta merten alueellistumista.
Due to the EU Marine spatial planning directive the European coastal states are required to compile coherent MSP by 2021.
EU:n merialuesuunnitteludirektiivin myötä Eurooppalaiset rannikkovaltion on valtuutettu laatimaan yhteensopivat merialuesuunnitelmat vuoteen 2021 mennessä.
Cross-border interactions are needed in order to organize sea management coherently.
Rajat ylittävää vuorovaikutusta tarvitaan, jotta merialueiden käyttö voidaan järjestää koherentisti.
Abstract Land-sea interactions are intensifying and getting more complex.
Tiivistelmä Ihmisen ja meren välinen vuorovaikutus on tiivistymässä ja muuttumassa monimutkaisemmaksi.
EU directives and the UNESCO World Heritage nomination are based on the nature protection discourse, and they direct the construction of the Wadden Sea region.
EU:n direktiivit ja UNESCON maailmanperintokohdenimitys perustuvat niinikään suojeludiskurssiin ja ohjailevat Vattimeren alueellista rakentumista.
The aim of this thesis is to study construction of the trilateral Wadden Sea region as a common marine space between Denmark, Germany and the Netherlands, and to explore the dialogue between the trilateral regionalisation and the MSP processes in the area.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on tutkia Vattimeren alueen muodostumista Tanskan, Saksan ja Hollannin yhteisenä meritilana, sekä arvioida alueellistumisen ja merialuesuunnittelun välisiä yhteyksiä.
The results show that the Wadden Sea region is constructed in a complex manner and it is characterized by multi-layered regulation.
Tulokset osoittavat, että Vattimeri on monimutkaisesti rakentunut alue, jota luonnehtii monitasoinen hallinto.
Marine spatial planning (MSP) and integrated coastal zone management (ICZM) are concepts for organising the use of marine space in a sustainable manner.
Merialuesuunnittelu ja integroitu rannikkosuunnittelu ovat konsepteja, joilla järjestetään meritilan käyttöä kestävällä tavalla.
Transboundary and national construction of the Wadden Sea space are investigated by conducting content analysis to relevant policy documents.
Rajat ylittävää sekä valtioiden sisällä tapahtuvaa Vattimeren meritilan rakentumista tutkitaan käymällä läpi asiakirjoja sisällönanalyysin avulla.
In addition, the Wadden Sea region is recognized by the external parties especially due to the ecological values.
Vattimeren alue tunnistetaan myös ulkopuolelta erityisesti alueen ekologisten arvojen vuoksi.
Wadden Sea region consists of the trilateral cooperation, which relies strongly on nature protection discourse.
Vattimeri koostuu kolmenvälisen yhteistyön tuottamasta tilasta, joka pohjautuu erityisesti luonnonsuojeludiskurssiin.
At the same time the Wadden Sea regionalization can be recognized at the national scales as well, as the Wadden Sea provinces and municipalities have created their own cooperation structures.
Samanaikaisesti Vattimeren alueellistuminen näkyy myös valtioiden sisällä omina provinssien ja kuntien välisinä hallinnollisina järjestelyinä.
Second, due to the mutual understanding of the ecological values, it the Wadden Sea is perceived as a harmonizing factor in cross-border MSP processes in the southern North Sea.
Lisäksi alueen yhteiset arvot ja yhteinäinen ymmärrys alueen tulevaisuudesta ovat suunnittelijoiden mukaan toimineet harmonisoivana tekijänä eteläisen Pohjanmeren rajat ylittävässä suunnittelukeskustelussa.
In the light of results there would be more potential to utilize the trilateral Wadden Sea network more efficiently in MSP, but currently the countries prefer to e.g. use their national data.
Tulosten valossa Vattimeri on kehittänyt trilateraalista yhteistyötä hyvin pitkälle, mutta verkoston tarjoamia mahdollisuuksia, kuten esimerkiksi aineistoja ja työkaluja, voisi potentiaalisesti hyödyntää entistäkin tehokkaammin merialuesuunnittelun tukena.
Furthermore, the results show that the Wadden Sea is visible in the MSP processes mainly via its’ physical, environmental understanding.
Tutkimuksessa ilmenee, että Vattimeri ymmärretään myös merialuesuunnittelussa enimmäkseen ympäristönäkökulman kautta.
7 experts were interviewed in order to gain deeper understanding of MSP processes taking place in the region.
Alueen merialuesuunnittelukehitykseen perehdytään tarkemmin seitsemän asiantuntijahaastattelun kautta.
All connections were examined with regression analysis.
Kaikkia yhteyksiä tutkittiin regressioanalyysilla.
The data was collected during spring and summer 2018 using a web based form.
Aineisto kerättiin kevään ja kesän 2018 aikana selainpohjaisella lomakkeella.
It is closely connected with zest for life and resilience, and in a long run, it is a stronger predictor for psychological well-being than happiness.
Se on vahvasti yhteydessä elämänhaluun ja resilienssiin, sekä on pitkällä aikavälillä parempi ennustaja psyykkiselle hyvinvoinnille kuin onnellisuus.
The control group received a pseudo-intervention.
Kontrolliryhmälle toteutettiin pseudointerventio.
Both experimental and control forms gathered 248 subjects, altogether 496 subjects.
Sekä koe- että kontrollilomakkeeseen kertyi käyttökelpoisia vastauksia 248, yhteensä N=496.
The link was distributed in social media, and participating was voluntary.
Tutkimuslinkkiä jaettiin sosiaalisessa mediassa, ja sen täyttäminen perustui vapaaehtoisuuteen.
Intervention covered a writing task that required the subjects to write as many intrinsically motivating activities as possible in restricted time.
Vastaajat kirjoittivat mahdollisimman paljon sisäisesti motivoivia aktiviteetteja rajoitetussa ajassa.
Even if autonomy was connected to meaningfulness, the experimental results were contradictory with the hypotheses.
Vaikka autonomian tarpeen täyttyminen oli yhteydessä merkityksellisyyden kokemukseen, kokeelliset tulokset olivat hypoteesien vastaisia.
Meaningfulness is an important aspect of well-being.
Elämän merkityksellisyyden kokemus selittää hyvinvointia.
These results are discussed.
Tuloksia pohditaan tutkielmassa.
It seems that the process through which autonomy satisfaction impacts meaningfulness is less straightforward than the hypotheses suggested.
Näyttää siltä, että prosessi jolla autonomian tarpeen täyttyminen ja todellisen minän kognitiivinen saatavuus vaikuttavat merkityksellisyyden kokemukseen, ei ole niin suoraviivainen kuin hypoteesit ehdottavat.
The experiment group received an intervention that increase autonomy satisfaction.
Koeryhmälle toteutettiin interventio, jolla lisättiin autonomian tarpeen täyttymistä.
The accessibility of the true self was not connected to reported autonomy or reported meaningfulness.
Todellisen minän kognitiivinen saatavuus ei ollut yhteydessä raportoituun autonomiaan tai raportoituun merkityksellisyyden kokemukseen.
Intervention was connected to autonomy.
Interventio oli yhteydessä autonomian tarpeen täyttymiseen.
Intervention did not have a connection with reported meaningfulness.
Interventio ei kuitenkaan ollut yhteydessä merkityksellisyyden kokemiseen.
Autonomy fulfillment was connected to meaningfulness.
Autonomian tarpeen täyttyminen oli yhteydessä korkeampaan merkityksellisyyden kokemukseen.
The respondents filled questionnaires assessing autonomy satisfaction and meaningfulness in life.
Vastaajat täyttivät autonomian tarpeen täyttymistä ja merkityksellisyyden kokemusta mittaavat kyselyt.
We also examine the impact of availability of true self-concept on autonomy satisfaction and meaningfulness.
Lisäksi tutkin todellisen minän kognitiivisen saatavuuden vaikutusta autonomian tarpeen täyttymiseen sekä merkityksellisyyden kokemukseen.
Experimentally we examine the impact of the intervention on meaningfulness.
Kokeellisesti tarkastelen intervention aikaansaaman autonomian tarpeen täyttymisen vaikutusta merkityksellisyyden kokemukseen.
As self-determination theory applies to meaningfulness, meaningfulness can be seen as satisfaction of the three needs presented by self-determination theory: autonomy, competence and relatedness.
Merkityksellisyyden kokemuksen syntymistä selitetään itseohjautuvuusteorian autonomian, kompetenssin ja yhteenkuuluvuuden tarpeiden täyttymisellä.
Only relatedness has previously been experimentally detected to have an effect on meaningfulness.
Vain yhteenkuuluvuuden tarpeen vaikutusta merkityksellisyyden kokemukseen on kokeellisesti tutkittu.
In this study we examine the relationship between autonomy satisfaction and meaningfulness.
Tässä tutkimuksessa tarkastelen autonomian tarpeen täyttymisen yhteyttä merkityksellisyyden kokemukseen ja käyttämäni intervention vaikutusta autonomian tarpeen täyttymiseen.
Availability of the true self was not connected with meaningfulness or autonomy satisfaction.
Todellisen minä kognitiivinen saatavuus ei myöskään ollut yhteydessä riippuviin muuttujiin.
Structural brain connectivity was measured with diffusion weighted magnetic resonance imaging and connectivity strength was compared between adults with ADHD (n = 39) and healthy controls (n = 18).
Aivojen rakenteellista konnektiivisuutta tutkittiin diffuusiopainotteisen magneettikuvauksen avulla, ja konnektiivisuuden voimakkuutta verrattiin ADHD-aikuisten (n = 39) ja terveiden verrokkien (n = 18) välillä.
ADHD (attention deficit/hyperactivity disorder) is a neurodevelopmental disorder characterised by inattention, hyperactivity and impulsivity.
Aktiivisuuden ja tarkkaavuuden häiriö (ADHD) on kehityksellinen neuropsykiatrinen häiriö, jonka ydinoireita ovat tarkkaamattomuus, ylivilkkaus ja impulsiivisuus.
In majority of the cases, these symptoms persist into adulthood, but research from adult ADHD is lacking despite the many negative impacts it has on everyday life.
Valtaosalla oireet jatkuvat aikuisuuteen, mutta monista haittavaikutuksistaan huolimatta aikuisiän ADHD:n tutkimus on ollut vähäistä.
Whole-brain connectivity was studied with Network-based statistics to find networks that differed in structural connectivity between groups.
Koko aivojen konnektiivisuutta tarkasteltiin Network-based statistics -menetelmällä etsien rakenteelliselta konnektiivisuudeltaan ryhmien välillä eroavia verkostoja.
Adults with ADHD had almost statistically significant decreased structural connectivity in two large-scale networks connecting multiple lateral and medial cerebral brain regions and cerebellum.
ADHD-ryhmällä havaittiin lähes tilastollisesti merkitsevästi verrokkeja heikompaa rakenteellista konnektiivisuutta kahdessa verkostossa, jotka kattoivat laajasti aivojen lateraali- ja mediaalialueita ja pikkuaivot.
Decreased connectivity was associated with more ADHD symptoms and worse performance in the continuous performance test.
Heikompi konnektiivisuus oli yhteydessä vaikeampiin ADHD-oireisiin ja huonompaan suoriutumiseen jatkuvan tarkkaavuuden tehtävässä.
Structural connectivity between brain regions also forms a basis for their functional co-operation.
Rakenteellinen konnektiivisuus, joka liittyy valkeassa aineessa kulkeviin hermoratoihin, on myös alueiden välisen toiminnallisen yhteistyön taustalla.
Nowadays ADHD symptoms are seen to arise from structural and functional changes in multiple brain networks.
Nykykäsityksen mukaan ADHD-oireiden taustalla on laajoja rakenteellisia ja toiminnallisia muutoksia aivoalueiden muodostamissa kognitiivisiin toimintoihin kytkeytyvissä hermoverkostoissa.
We also studied how connectivity strength in the networks was related to ADHD symptoms and to performance in a continuous performance test.
Lisäksi tutkittiin verkostojen rakenteellisen konnektiivisuuden yhteyttä ADHD-oireiden määrään ja jatkuvan tarkkaavuuden tehtävässä suoriutumiseen.
Studying structural connectivity is therefore essential for understanding the neural basis of adult ADHD.
Siten sen tutkiminen on olennaista ADHD-oireiden hermostollista perustaa selvitettäessä.
Results suggest that whole-brain approaches can be used to study structural connectivity changes related to the symptoms and weaker task performance in adult ADHD.
Tulosten perusteella verkostomallit soveltuvat aikuisten ADHD-oireiden ja heikon tehtäväsuoriutumisen taustalla olevien rakenteellisen konnektiivisuuden muutosten tutkimiseen.
In addition, the ADHD group had decreased structural connectivity in the left-sided DAN.
Lisäksi dorsaalisen tarkkaavuusverkoston rakenteellinen konnektiivisuus oli ADHD-ryhmällä verrokkeja heikompaa.
Connectivity was studied exploratively by using a whole-brain approach and in addition in two networks often related to ADHD, dorsal attention network (DAN) and default mode network (DMN).
Tämän tutkielman tavoitteena oli tarkastella ADHD-aikuisten monimutkaisia rakenteellisen konnektiivisuuden muutoksia eksploratiivisesti koko aivojen tasolla verkostomallin avulla ja lisäksi hypoteesilähtöisesti kahdessa häiriöön usein liitetyssä hermoverkostossa, dorsaalisessa tarkkaavuusverkostossa ja perustilaverkostossa.
Most of the connections distinguishing ADHD participants from healthy controls in the whole-brain analysis were between different brain networks, not within these networks.
Suurin osa koko aivojen analyysissä löydetyistä ryhmien välillä eroavista yhteyksistä oli eri hermoverkostojen, erityisesti frontoparietaaliverkoston, perustilaverkoston, somatomotorisen ja visuaalisen verkoston välisiä.
In addition, structural connectivity within and between DAN and DMN was compared between groups.
Dorsaalisen tarkkaavuusverkoston ja perustilaverkoston konnektiivisuutta tutkittiin vertaamalla niiden sisäistä ja välistä rakenteellista konnektiivisuutta ryhmien välillä.
In this study girls experienced more difficulties than boys.
Tytöt kokivat poikiin verrattuna enemmän ongelmia.
This study examines self-perceived psychosocial difficulties and strengths of adolescents with hearing impairment and factors associated with these difficulties and strengths.
Tämä tutkielma tarkastelee kuulovammaisten nuorten kokemia psykososiaalisen hyvinvoinnin ongelmia ja vahvuuksia ja niihin yhteydessä olevia tekijöitä.
12 11-17-year-old youths with hearing impairment filled in the Finnish version of the Strengths and Difficulties Questionnaire (SDQ-Fin) and a background questionnaire.
Kysely muodostui psykososiaalista hyvinvointia kartoittavasta Vahvuudet ja vaikeudet -kyselystä (SDQ-Fin) sekä taustatietoja kartoittavasta osasta.
These results also are being compared to results of psychosocial well-being obtained from Finnish adolescents.
Kuulovammaisten nuorten kokemien psykososiaalisen hyvinvoinnin ongelmia ja vahvuuksia vertaillaan myös suomalaisten nuorten psykososiaalisesta hyvinvoinnista aikaisemmin saatuihin tuloksiin nuorten psykososiaalisen hyvinvoinnin tilasta.
There are indications that the wellbeing of hard-of-hearing youths would be related to their communicative abilities and the functioning of their hearing among other things.
Aiemmat tutkimukset viittaavat siihen, että kuulovammaisten nuorten psykososiaaliseen hyvinvointiin liittyisi mm. tyypillisestä poikkeava kielellinen kehitys ja kuulon heikko toimintakyky.
Past research has shown that hearing impaired adolescents are at a higher risk of experiencing psychosocial difficulties than their hearing peers.
Kuulovammaisilla nuorilla on havaittu enemmän psykososiaalisen hyvinvoinnin ongelmia kuin heidän kuulevilla vertaisillaan.
The participants experienced more psychosocial difficulties than their Finnish peers.
Kuulovammaisilla nuorilla ilmeni suomalaisiin ikätovereihinsa verrattuna enemmän psykososiaalisen hyvinvoinnin ongelmia.
Participants experienced fewer difficulties in psychosocial wellbeing when their communicative abilities were good.
Ongelmien ilmenemisen suuri määrä oli yhteydessä kommunikatiivisten taitojen heikkoon tasoon.
They also experienced more strengths in psychosocial well-being compared to their peers.
Kuulovammaiset nuoret kokivat ikätovereihinsa verrattuna enemmän psykososiaalisen hyvinvoinnin vahvuuksia.
These results can be used to improve and develop rehabilitation of hearing-impaired children and youths.
Tutkielman tuloksia voidaan hyödyntää muun muassa kuulonkuntoutuksen kehittämiseen ja kohdentamiseen niihin tekijöihin, joilla on merkitystä myös henkilön psykososiaaliselle hyvinvoinnille.
The research into the factors related to the psychosocial well-being of hearing-impaired adolescents has not yet come to an unambiguous conclusion.
Kuulovammaisten nuorten psykososiaalinen hyvinvointi ja sitä selittävät tekijät
Emotional symptoms and peer problems were emphasized in the reports of participants.
Tutkimuksen aineisto kerättiin verkkokyselyllä.
The studied group consisted 342 16–18-year-old adolescents from Helsinki, out of which 69.6% were girls.
Tähän tutkimukseen osallistui 342 16–18-vuotiasta helsinkiläisnuorta (tyttöjä 69.6 %).
The connections were examined with linear mixed models.
Yhteyksiä tarkasteltiin lineaaristen sekamallien avulla.
The data used in the study was part of the second stage of the SleepHelsinki!
Tutkimuksen aineisto on osa Helsingin yliopiston SleepHelsinki!
In the future it would be beneficial to study these connections while considering the impact of situational factors into emotions.
Jatkossa olisi syytä selvittää tarkemmin näitä yhteyksiä ja huomioida myös tilannetekijöiden vaikutus tunteisiin.
A greater number of detected mental disorders had a connection with weaker joyfulness and satisfaction, more intense depression, anxiety and irritability, as well as better experienced self-control.
Samanaikaisten häiriöiden suurempi lukumäärä oli yhteydessä heikompaan iloisuuteen ja tyytyväisyyteen, voimakkaampaan masentuneisuuteen, ahdistuneisuuteen ja ärsyyntyneisyyteen sekä paremmaksi koettuun itsehillintään.
Changes in experiencing emotions are typical in mental disorders, however, normal fluctuation of emotions in adolescence may impact the early detection of disorders in young people.
Muutokset tunteiden kokemisessa ovat tunnusomaisia mielenterveyden häiriöille, mutta nuoruusiän normaaliin kehitykseen kuuluva tunteiden voimakas vaihtelu voi vaikeuttaa häiriöiden varhaista tunnistamista nuorilla.
Mental disorders in adolescence are common, and when left untreated, they can significantly affect the developmental phase of adolescence, impacting development throughout life.
Mielenterveyden häiriöt ovat nuoruudessa yleisiä ja voivat hoitamattomina haitata merkittävästi nuoruuden kehitystehtävien onnistumista vaikuttaen koko loppuelämän kehitykseen.
This thesis is studying the variation in temporal fluctuation of emotions, mental alertness and self-control in adolescents that have at least one mental disorder, or no mental disorders, as well as the connection between such temporal fluctuations with different mental disorders.
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin tunteiden, vireystilan ja itsehillinnän ajallisen vaihtelun määrän eroavuutta nuorilla, joilla on vähintään yksi tai ei ole yhtään mielenterveyden häiriötä, sekä kyseisten tuntemusten ajallisen vaihtelun yhteyttä eri mielenterveyden häiriöihin.
The study did not detect a systematic connection between temporal fluctuation of emotions and mental disorders, but some reference of connection between certain disorders and temporal fluctuation of emotions was detected.
Tunteiden ajallisen vaihtelun määrän ja eri mielenterveyden häiriöiden välillä ei löydetty systemaattista yhteyttä, mutta viitteitä yksittäisten häiriöiden ja tunteiden ajallisen vaihtelun välisistä yhteyksistä havaittiin.
"MINI" interview technique was used for assessing the mental disorders and PsyMate™ application (which is based on the ESM method) was used for assessing the temporal fluctuation of emotions, mental alertness and self-control.
Mielenterveyden häiriöiden arvioimiseen käytettiin MINI-haastattelua ja tunteiden, vireystilan ja itsehillinnän ajallisen vaihtelun arvioimiseen ESM-menetelmään pohjautuvaa PsyMate™-sovellusta.
In addition, this thesis is studying the connection between the number of simultaneous mental disorders and the intensity of emotions, mental alertness and self-control.
Lisäksi tarkasteltiin samanaikaisten mielenterveyden häiriöiden lukumäärän yhteyttä tunteiden, vireystilan ja itsehillinnän voimakkuuteen.
cohort study by the University of Helsinki.
-kohorttitutkimuksen toista vaihetta.
The number of disorders was not detected to have an affiliation with mental alertness.
Häiriöiden lukumäärällä ei havaittu yhteyttä vireystilaan.
The study did not detect any difference in the observed temporal fluctuation of emotions when comparing the adolescent that had at least one mental disorders with those that did not have any mental disorders.
Tunteiden, vireystilan ja itsehillinnän ajallisessa vaihtelussa ei havaittu eroa verrattaessa nuoria, joilla on vähintään yksi tai ei ole yhtään mielenterveyden häiriötä.
Therefore, the common occurrence of mental disorders in the adolescent indicates the necessity to improve the understanding of the characteristic features of adolescent mental disorders, such as their impact in the changes in emotions.
Tutkittavista nuorista jopa 40 %:lla oli vähintään yksi ajankohtainen mielenterveyden häiriö; psyykkisten ongelmien laaja esiintyvyys nuorilla osoittaa tarpeen lisätä ymmärrystä nuorten mielenterveyden häiriöiden erityispiirteistä, kuten vaikutuksista tunnetilojen muutoksiin.
Currently there is little research on the connection between temporal fluctuation of emotions and mental disorders in adolescence.
Tunteiden ajallisen vaihtelun yhteyttä mielenterveyden häiriöihin nuoruusikäisillä on kuitenkin toistaiseksi tutkittu vain vähän.
Novel technology allows new ways to perform assessment, and new methods are constantly being developed.
Uusi teknologia tuo arviointiin uusia mahdollisuuksia, ja siihen perustuvia arviointimenetelmiä kehitetäänkin jatkuvasti.
Another purpose was to find out the best way to annotate the videos in a study like this.
Tavoitteena on myös tutkia, mikä on paras tapa annotoida videot tämänkaltaisessa tutkimuksessa.
The assessment of nonverbal interaction is currently based on observations, interviews and questionnaires.
Ei-kielellisten vuorovaikutuspiirteiden arviointi perustuu nykyään pitkälti tarkkailuun, haastatteluihin ja kyselyihin.
The best way to annotate the videos depends on the aim of the study.
Paras annotointitapa riippuu tutkimuksen tavoitteesta.