natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study reveals several ethical problems in the Finnish practice of prenatal screening.
Tutkimus osoittaa lukuisia eettisiä ongelmia suomalaisessa sikiöseulontakäytännössä.
This study shows that the principles of autonomy, non-maleficence and beneficence seem to materialize rather poorly in the Finnish practice of prenatal screening.
Lääketieteen etiikan keskeiset periaatteet, autonomian kunnioittamisen, pahan välttämisen ja hyvän tekemisen periaatteet, näyttävät toteutuvan melko heikosti suomalaisessa sikiöseulontakäytännössä.
This study shows that the concepts of health in Finnish maternal care in general, and of the prenatal screening system in particular, differ considerably.
Tutkimuksessa käy ilmi, että äitiyshuollon ja sikiöseulontojen taustoilla olevat terveyskäsitykset poikkeavat toisistaan.
The aim of this study is to examine the Finnish practice of prenatal screening from a social-ethical perspective.
Tutkimuksessa tarkastellaan suomalaista sikiöseulontakäytäntöä raskaana olevan naisen näkökulmasta.
A social-ethical study of the Finnish practice of prenatal screening.
: Suomalaisen sikiöseulontakäytännön sosiaalieettistä tarkastelua
The main problem seems to be the question of whom the patient of prenatal screening is and whom the practice is intended to benefit: the mother, the foetus, the family or society?
Tutkimuksessa tarkastellaan, kuka oikein näyttää olevan sikiöseulontojen potilas ja ketä niiden avulla on tarkoitus auttaa.
The main ethical problem with prenatal screening is that the likelihood of a foetal cure is very limited and, upon detection of an affected foetus, the choice is usually whether to continue with the pregnancy or to undergo an abortion.
Raskaana oleva nainen joutuu päättämään, mihin sikiöseulontatutkimuksiin hän osallistuu, sekä mahdollisista jatkotoimenpiteistä, mikäli sikiössä todetaan kohonnut todennäköisyys kehityshäiriöön tai sairauteen.
Although informed consent should be required, women s participation in prenatal testing is, in many cases at least, not based on their active decision.
Tutkimuksessa käy kuitenkin ilmi, että käytännössä naiset eivät läheskään aina saa tilaisuutta itse päättää.
This study further demonstrates that through a single explicit aim (the woman s right to choose) society actually evades its obligation to women by saddling pregnant women with the entire moral responsibility as well as the possible negative consequences of her choice, such as sorrow, regrets and moral balancing.
Sikiöseulontakäytännössä ilmenee myös useita muita ristiriitaisuuksia, kuten ristiriita äitiyshuollon tavoitteen ja sikiöseulontojen sivuvaikutusten , kuten raskaana olevan naisen huolestumisen ja mahdollisen selektiivisen abortin välillä.
This study suggests that the practice of prenatal screening is a statement, though unexpressed, of public health policy and as such comprises part of the policy of disability.
Voimassa olevissa kansanterveysstrategioissa ei puhuta sikiöseulonnoista, mutta käytännössä sikiöseulontojen tarjoaminen kaikille raskaana oleville naisille julkisilla varoilla on terveyspoliittinen kannanotto.
This study analyzes the ethical questions of prenatal screening by focusing on the experiences and decision-making of a pregnant woman.
Julkisesti sikiötutkimusten tavoitteeksi ilmaistaan vain raskaana olevan naisen lisääntynyt vapaus valita ja päättää omasta lisääntymisestään.
This study shows that the practice of prenatal screening as such may cause more harm than benefit to many pregnant women and their foetuses.
Sikiöseulontojen eettinen ongelmallisuus juontaa juurensa siitä, että seulonnat ovat kehittyneet paljon nopeammin kuin mahdollisuudet sikiöaikaiseen hoitoon.
Analyzing ethical problems in medicine and medical practice only on a general scale may conceal relevant ethical dilemmas.
Meneillään oleva sikiöseulontojen kehittämisprosessi vaikuttaa osaan niistä, mutta ei ratkaise etenkään suurimpia periaatteellisia eettisiä kysymyksiä.
In the mythology, which essentially draws upon and rewrites the Genesis paradise story, the snake's advice to eat from the tree of knowledge is positive, the creator and his angels are demonic beasts and the true godhead is depicted as an androgynous heavenly projection of Adam and Eve.
Kyseinen mytologia ammentaa erityisesti Raamatun luomis- ja paratiisikertomuksista, mutta käärmeen neuvo syödä kielletystä puusta on siinä tulkittu opastukseksi, luojajumala ja hänen enkelinsä kuvattu eläinhahmoisina petoina, ja luojan yläpuolella oleva tosi Jumala esitetty ihmisyyden arkkityyppinä, Adamin ja Eevan taivaallisena projektiona.
This thesis examines the mythology in and social reality behind a group of texts from the Nag Hammadi and related literature, to which certain leaders of the early church attached the label, Ophite, i.e., snake people.
Tämän väitöskirjan aiheena on tiettyjen Nag Hammadin kirjaston gnostilaisten tekstien ja niille sukua olevien kirkkoisien kuvausten edustama ofilaiseksi nimetty mytologia ja sen taustalla oleva sosiaalinen todellisuus.
It will be argued that this unique mythology is attested in certain Coptic texts from the Nag Hammadi and Berlin 8502 Codices (On the Origin of the World, Hypostasis of the Archons, Apocryphon of John, Eugnostos, Sophia of Jesus Christ), as well as in reports by Irenaeus (Adversus Haereses 1.30), Origen (Contra Celsum 6.24-38) and Epiphanius (Panarion 26).
Tätä omintakeista mytologiaa löytyy mm. Nag Hammadin kirjoituksista Johanneksen Salainen Kirja ja Eugnostos sekä Irenaeuksen, Origeneen ja Epifanioksen kuvauksista kristillisiä harhaoppeja vastaan.
I also propose we rename this remodelled and expanded Sethian corpus "Classic Gnostic."
Ehdotan että puhumme setiläisyyden sijaan "klassisesta gnostilaisuudesta".
It will also be argued that this so-called Ophite evidence is essential for a proper understanding of Sethian Gnosticism, often today considered one of the earliest forms of Gnosticism; there seems to have occurred a Sethianization of Ophite mythology.
Väitöskirjani mukaan setiläisyyttä ei voi kunnolla ymmärtää ottamatta huomioon ofilaista aineistoa; nämä kaksi gnostilaisuuden haaraa paljastuvat ikäänkuin saman kolikon kääntöpuoliksi.
In Part I, the sources and previous research on Ophites and Sethians will be examined, and the new Classic Gnostic category will be introduced to provide a framework for the study of the Ophite evidence.
Tämä kategoria sisältää sekä nk. ofilaisen että setiläisen aineiston, myös äskettäin julkaistun Juudaksen evankeliumin.
Furthermore, liberal democracy, possibilities for self-realization, and many of the freedoms we now enjoy would not be possible on a large scale without technology.
Myöskään liberaali demokratia, tasa-arvo ja itsensä toteuttaminen eivät nykyisenkaltaisina olisi mahdollisia ilman laajamittaista teknistymistä.
Larry Hickman s Deweyan philosophy of technology is the third approach under scrutiny.
Larry Hickmanin deweylainen tekniikan filosofia on kolmas tarkasteltava lähestymistapa.
Borgmann admits that modern technology has liberated humans from toil, disease, danger, and sickness.
Borgmann myöntää, että moderni tekniikka on tuonut vapautta vaivoista, vaaroista ja sairauksista.
He argues for recasting such distinctions as fact/value, poiesis/praxis/theoria, and individual/society.
Näitä ovat arvo/tosiasia, tuotanto/käytäntö/teoria, sekä yksilö/yhteiskunta.
Finally, Hickman does not admit a categorical difference between ethics and technology: moral values and norms need to be submitted to experiential inquiry as well as all the other notions.
Hickman ei myöskään myönnä tekniikan ja etiikan välillä olevan kategoriaeroa: moraaliset arvot ja normit on asetettava samanlaisen kokemuksen nojaavan arvioinnin kohteeksi kuin kaikki muutkin käsitykset.
The second approach is Albert Borgmann s philosophy of technology that mainly assesses the ways in which technological development has affected everyday life.
Toinen lähestymistapa on Albert Borgmannin tekniikan filosofia, joka keskittyy arvioimaan teknisen kehityksen vaikutuksia jokapäiväiselle elämälle.
This approach should make use of the potentialities of the research traditions in applied ethics, the philosophy of technology, and the social studies on science and technology and attempt to overcome their limitations.
Tutkimusotteen tulisi hyödyntää tekniikan filosofian, soveltavan etiikan sekä tieteen ja teknologian sosiaalisen tutkimuksen vahvuuksia ja kyetä ylittämään niiden rajoitukset.
In Jonas s analysis modern culture is found to be nihilistic because it is unable to understand organic life, to find meaning in reality, and to justify morals.
Jonas näkee modernin länsimaisen ajattelumaailman nihilistisenä: se on kykenemätön ymmärtämään orgaanista elämää eikä tarjoa mieltä moraalille.
Ethics in a Technological World : Framing the Questions and Three Approaches
Kysymysten hahmottaminen ja kolme lähestymistapaa
This study addresses the following question: How to think about ethics in a technological world?
Tutkimus selvittää eettisen ajattelun mahdollisuuksia teknistyneessä maailmassa.
At the root of nihilism Jonas finds dualism, the traditional Western way of seeing consciousness as radically separate from the material world.
Nihilismin taustalla on Jonasin mukaan länsimaisen ajattelun perustuva dualistisuus, joka erottaa ihmisen tietoisuuden materiaalisesta, tieteen tutkimasta maailmasta.
This study also advocates an endorsement of mid-level ethics that concentrate on the practices, institutions, and policies of temporal human life.
Keskitason etiikkaa fokusoi käytäntöjen, instituutioiden ja politiikkojen (policy) tarkasteluun.
This study mainly argues for an interdisciplinary approach to the ethics of technology.
Tutkimus argumentoi monitieteisen tutkimusotteen puolesta tekniikan etiikan lähtökohtana.
Inquiry refers to the reflective and experiential way humans adapt to their environment by modifying their habits and beliefs.
Sopeutuminen tapahtuu kokeellisen ja reflektiivisen uskomusten ja tottumusten muokkaamisen kautta.
Integrity in life, according to him, is to be sought among things and practices that evade technoscientific objectification and commodification.
Hyvä elämä voi hänen mukaansa toteutua tieteeellis-teknistä objektivointia ja laitteistumista pakenevien asioiden piirissä.
Borgmann, however, argues that modern technology in itself does not provide a whole and meaningful life.
Borgmann kuitenkin argumentoi, että moderni tekniikka myös uhkaa hyvän elämän ehtoja.
First, Hans Jonas s thinking on the ontology of life and the imperative of responsibility is studied.
Näistä ensimmäinen on Hans Jonasin filosofinen hanke, joka keskittyy orgaanisen elämän ontologian kuvaamiseen sekä vastuun imperatiivin muotoilemiseen.
The thematic treatment is followed by the description and analysis of three approaches to the questions framed.
Tutkimusongelman temaattisen kartoituksen jälkeen tutkimus kuvaa ja analysoi kolmea keskeistä lähestymistapaa tekniikan ja etiikan suhteisiin.
Mid-level describes the realm between the instantaneous and individualistic micro-level and the universal and global macro level.
Tämä alue jää usein yksilöiden valintoja tutkailevan mikro-tason ja viimekätisiä oikeudenmukaisuuden periaatteita tarkastelevan makrotason väliin ja saa osakseen liian vähän huomiota.
This relationship has three distinct facets: i) technological advance poses new challenges for ethics, ii) traditional ethics may become poorly applicable in a technologically transformed world, and iii) the progress in science and technology has altered the concept of rationality in ways that undermine ethical thinking itself.
Kolmanneksi, tieteellis-tekninen kehitys on muuttanut käsityksiä rationaalisuudesta tavoilla, jotka kyseenalaistavat eettisen ajattelun perusteltavuutta sinänsä.
Central in Hickman s thinking is a broad definition of technology that is nearly equal to Deweyan inquiry.
Hickmanin työssä keskeistä on erittäin laaja teknologian (technology) käsite.
In Hickman s work, technology consists of all kinds of activities that through experimentation and/or reflection aim at improving human techniques and habits.
Teknologia on Hickmanin ajattelussa ihmisen evoluutiopohjainen tapa sopeutua omaan ympäristöönsä.
The question is treated first thematically by framing central issues in the relationship between ethics and technology.
Tutkimuksen johtopäätöksenä on myös keskitason etiikan korostaminen tutkittujen kysymysten yhteydessä.
In fact, technological conditions are often detrimental to the good life.
Ensinnä, tekninen kehitys asettaa etiikalle uusia haasteita.
Satanism in the Finnish Youth Culture of the 1990s The aim of this study was to investigate Satanism among Finnish youth in the 1990s.
Pimeä hehku : Satanismi ja saatananpalvonta 1990-luvun suomalaisessa nuorisokulttuurissa
Thematic interviews of young Finnish Satanists are the basic material of this study.
Aineistona ovat eri puolilla Suomea tehdyt nuorten omaelämänkerronnalliset haastattelut.
The research employs a theoretical framework derived from narrative psychology and the role-theoretical thinking of Dan P. McAdams.
Nuorisotutkimuksen kentälle sijoittuvassa väitöskirjassa tarkastellaan nuorten satanistien ja saatananpalvojien aatteellisuuden kehittymistä.
They understood themselves as a "postmodern tribe" (Michel Maffesoli's sosiocultural concept): their sense of themselves was that of a dynamic collectivity which is social, dynamic, nonlocal and mythically historical.
SATANISTIT UUDEN AJAN AATTEELLISENA HEIMONA Satanismi määrittyy länsimaisen okkultismin perintöä edustavaksi, historiallisesti Yhdysvalloissa 1960-luvulla omaksi liikkeekseen organisoituneeksi antikristilliseksi aatevirtaukseksi, joka korostaa yksilön itsemääräämisoikeutta ja moraalin suhteellisuutta.
Religious conversions back-and-forth also accured.
Toistuvat sosiaaliset epäonnistumiset tuottavat uskoon tulemisten ja vastakääntymysten välistä edestakaista liikkumista.
The young Satanists in Finland have been divided into two different groups: the criminal and drug using "devil-worshipping gangs"; and the more educated and philosophically oriented "Satanists" (Heino 1993).
SYRJÄÄN JÄÄNEET SAATANANPALVOJAT Nuorten kerronnassa saatananpalvonta määrittyy saatanan ja pimeyden voimiin tukeutuvaksi uskoksi ja rituaaliseksi toiminnaksi.
Death and black metal culture in the 1990s formed a common space for youth culture, where young individuals could work out their feelings and express their attitudes to life using dark satanic themes and symbols.
Nuorten omat pyrkimykset ilmaista aidosti itseään muokkaavat ko. ryhmien ja alakulttuurien tyyliä ja aatteellisuutta yhteiseksi koettuun suuntaan, kunnes aitousvaatimukset koetaan liian ahtaiksi ja tyylit jakaantuvat uudestaan.
There were also rationally oriented young Satanists, that were ritually active and mainly atheistic.
Paholaissymboliikalle annetaan positiivinen sisältö; rituaaleja ja magiaa käytetään yksilön kehittämiseksi.
Ritual homicide in South-Finland (Kerava/Hyvinkää) was connected to Satanism, which then became unpopular both in the personal life stories and alternative youth cultural circles at the beginning of the 2000s.
Pettymykset kaverisuhteissa johtavat nopeisiinkin nuorisokulttuurista irtaantumisiin.
Personal disengagement from satanic/satanistic groups were observed to be gradual or quite rapid.
Saatananpalvonnasta irtaantuminen on psyykkisesti raskasta.
Research Norms and Norms of the Research Environment
Tutkimusetiikka ja tutkimusympäristön normit
Further, the results indicate that handling ethical questions should be a part of scientific training.
Tutkimustulokset osoittavat, että tutkimuseettinen koulutus tulisi kytkeä osaksi tieteellistä koulutusta.
The aim of the study was to investigate whether or not these norms are consistent with the norms of research ethics, so that it would be possible to evaluate if the research environment supports scientists in their task of meeting the ethical standards of scientific research.
Tutkimuksessa tunnistetaan ja analysoidaan tutkimustyöhön vaikuttavia normeja ja selvitetään, onko tutkijoiden edes halutessaan mahdollista toimia tutkimuksen eettisten periaatteiden mukaisella tavalla.
In the present study the argument that the moral personality of scientists explains ethical problems in science is questioned; in addition, the focus is shifted from individuals to the level of the research environment.
Yhtenä keskeisistä perusteluista olla välittämättä tutkimusetiikasta on väite, jonka mukaan tutkijoiden eettiset ongelmat johtuvat yksilöiden luonteesta ja sen moraalisista heikkouksista.
The question asked is whether the research environment somehow contributes to research ethics violations.
Tässä tutkimuksessa kysytään, voidaanko eettisten väärinkäytösten syynä pitää yksinomaan yksilöiden moraalista persoonaa, vai vaikuttaako tutkijoiden toimintaympäristö jollain tapaa epäeettisen toiminnan ilmenemiseen.
The second deals with the autonomous science institution as a research environment, while the third deals with scientific society (working according to scientific criteria) as a research environment.
Tarkastelujen kohteena ovat yhteiskunnan ja tutkijoiden välinen suhde, tiedeinstituution ja tutkijoiden välinen suhde sekä tieteen metodin ja tutkijoiden välinen suhde.
The norms of research environment are often implicit but nevertheless influence scientific practices.
Tutkimusetiikan tunnustetun tarpeen ja koulutustarjonnan välillä vallitsee kuitenkin kautta tiedemaailman voimakas epäsuhta.
The first deals with society especially Finnish society as a research environment.
Toisen maailmansodan jälkeen yhteiskunta, poliitikot ja tiedeyhteisö ovat keskustelleet tieteen etiikasta.
During her lifetime Birgitta was already regarded as a holy woman, as a living saint.
Mutta Birgittaa alettiin pitää elävänä pyhimyksenä eli hänet nähtiin pyhänä jo hänen eläessään.
Birgitta of Sweden and her Revelations
Ruotsin Birgitta vallankäyttäjänä
It is written from the perspectives of gender, authority, and power.
Tutkimuksessa lähestytään Birgittaa vallan, auktoriteetin sekä elävän pyhimyksen ja performanssin näkökulmista.
In the High Middle Ages female saints were customarily noble virgins.
Nimittäin 1200-luvulle asti naisten pyhyyden edellytyksenä oli pidetty neitsyyttä.
The dissertation Power and Authority Birgitta of Sweden and Her Revelations investigates how Birgitta went about establishing her power and authority during the first ten years of her career as a living saint, in 1340 1349.
Käsillä oleva tutkimus keskittyy Birgitan elämän ruuhkavuosiin , noin kymmenen vuoden aikaan hänen elämässään 1340-luvun Ruotsissa.
Thus, as a wife and a mother of eight children, the Swedish noble lady Birgitta (1302/3 1373) was an atypical candidate for sanctity.
Aatelinen Birgitta Birgerintytär eli vuosina 1303 1373 ja hänet julistettiin katolisen kirkon pyhimykseksi 1391.
Because Birgitta did not have power and authority ex officio she had to persuade people to believe in her powers.
Birgitta tasapainoili elävän pyhän asemassa ja hänen oli vakuutettava ihmiset kerta toisensa jälkeen kutsumuksensa vilpittömyydestä.
During the Middle Ages, institutional power and authority were exclusively in the hands of secular male leaders and churchmen.
Epäsuora vallankäyttö oli naisille tyypillistä keskiajalla.
A living saint could be given no formal papal or other recognition, for one could never be certain about his or her future activities.
Elävän pyhän asema ei ollut vakaa, yksikin virheliike saattoi kääntää kunnioituksen ivaksi.
Situations of conflict that arose in Birgitta s life are especially fruitful for this purpose.
Birgitan elämänhistoria äitinä ei sopinut tähän kaavaan.
Birgitta s power seems very similar to that of priests and ascetics.
Tapahtumaa todistivat myös Birgitan rippi-isät priori Petrus Alvastralainen ja maisteri Mathias.
In this work it is argued, however, that Birgitta used different kinds of power than men.
Valta näkyi konkreettisissa tilanteissa, joissa Birgitta pyrki vaikuttamaan ihmisten elämään ja muuttamaan heidän käytöstään.
By definition, one who has power also has authority but a person who does not have official power can, nevertheless, have authority.
Tästä syystä naiselta puuttui viran tai aseman tuoma auktoriteetti, jonka perusteella häntä olisi kuunneltu.
However, in 1391 she was canonized only 18 years after her death and became a role model for many late medieval women, who were mothers and widows.
Kuva oli kuitenkin alkanut muuttua 1200-luvulla erityisesti kahden pyhimyksenä kunnioitetun naisen ansiosta.
The fifth, sixth, and seventh chapter concentrate on Birgitta s exercising of power in specific situations during her time in Sweden until she left on a pilgrimage to Rome in 1349.
Vadstenan äitiluostari alkoi toimia pian Birgitan kuoleman jälkeen Ruotsissa ja se sai lukuisia tytärluostareita, muu muassa Naantalin birgittalaisluostari on yksi näistä.
In so doing, she moved from the domestic field to the public fields of religion and politics.
Tästä huolimatta useat naiset eri aikoina murtautuivat kotitalouden ääreltä julkisen piiriin ja onnistuivat saamaan äänensä kuuluville.
In order to make people do as she felt was right she also threatened them openly with divine wrath.
Pelkkä oma ilmoitus jumalallisista näyistä ei riittänyt, hänen oli vakuutettava muut ihmiset näkyjen aitoudesta.
As a result, this book will offer a narrative of Birgitta s social interactions in Sweden seen from the perspectives of power and authority.
Birgitta välitti ilmestyksillään tietoa ihmisten sieluntilasta, kuoleman jälkeisestä elämästä ja jopa ratkaisun Englannin ja Ranskan väliseen sotaan.
She did this because she was convinced of her mission and sought to make people change their lives.
Hän onnistui hyvin, häntä kuunneltiin ja häneltä kysyttiin usein neuvoa.
In this study particular attention is paid to situations within which the power relations between the living saint and her audience can be traced and are open to critical analysis.
Heidän elämänsä osoittivat, että pyhimyksellisyyden edellytyksenä vaalittu neitsyys ja naimattomuus olivat menettämässä merkitystään.
It is evident that she exercized influence on lay people as well as on secular and clerical authorities.
Vuonna 1999 hänestä tuli Euroopan suojeluspyhimys yhdessä Katariina Sienalaisen ja Edith Steinin kanssa.
The latter part of this study makes effort to reconstructing Summenhart s theory of individual rights in three sections.
Tutkimuksen toinen osa rekonstruoi Summenhartin teorian yksilönoikeuksista.
This study focuses on the theory of individual rights that the German theologian Conrad Summenhart (1455-1502) explicated in his massive work Opus septipartitum de contractibus pro foro conscientiae et theologico.
Tutkimuksen keskuksessa on 1400-luvulla eläneen saksalaisen teologin Conrad Summenhartin (1455-1502) teoria yksilönoikeuksista.
By delivering an account on juridical property rights Summenhart connected his philosophical and theological theory on rights to the juridical language of his times, and demonstrated that his own language of rights was compatible with current juridical terminology.
Summenhart kytkee filosofisen yksilönoikeusteorian aikansa juridiseen kieleen ja osoittaa näin, että hänen oma oikeuskielensä on yhteensopiva juridisen käsitteistön kanssa.
The first section clarifies Summenhart s discussion of the right of the individual or the concept of an individual right.
Ensimmäisessä osiossa keskiöissä on yksilönoikeuden käsite.
Perhaps the most significant feature of Summenhart s discussion was the way he explicated the implication of liberty that was present in Gerson s language of rights.
Aatehistoriallisesti ehkä kiinnostavin ajattelumalli on Summenhartin näkemys vapaudesta ihmisellä olevana luonnollisena oikeutena.
The basic premiss of this study is that in Opus septipartitum Summenhart composed a comprehensive theory of individual rights as a contribution to the on-going medieval discourse on rights.
Taustaoletuksena on, että Summenhart pyrki omalla teoriallaan osallistumaan myöhäisellä keskiajalla yksilönoikeuksista käytyyn keskusteluun.
With this rationale, the first part of the study concentrates on earlier discussions on rights as the background for Summenhart s theory.
Tutkimuksen ensimmäinen osa käsittelee Summenhartia edeltänyttä keskiaikaista keskustelua yksilönoikeuksista.