natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Due to their education and social background, persons with a chronic illness or disabilities are in unequal positions with each other both in work and in social and healthcare services.
Pitkäaikaissairaat tai vammaiset henkilöt ovat koulutuksestaan ja sosiaalisesta taustastaan johtuen keskenään eriarvoisessa asemassa sekä työelämässä että sosiaali- ja terveyspalveluissa.
The research subjects had been treated as persons with a chronic illness or disabilities, and disability is understood broadly as limitations of functions and participation in society.
Tutkittavia henkilöitä käsitellään pitkäaikaissairaina tai vammaisina henkilöinä, ja vammaisuus käsitetään laajasti toiminnan rajoitteina suhteessa ympäröivään yhteiskuntaan.
The objective of the study was to investigate the kind of agency that is developed in a person diagnosed with a severe chronic illness when young, along with the life course in work and in rehabilitation supporting daily life.
Tutkimustehtävänä on selvittää, millainen toimijuus muodostuu nuorena vakavasti sairastuneelle elämänkulun myötä työelämässä ja päivittäistä arkea tukevassa kuntoutuksessa.
The agency of the interviewees in relation to work changes as the symptoms of chronic illness and the process of accepting it progress individually.
Toimijuus suhteessa työhön muuttuu sairauden oireiden ja hyväksymisprosessin edetessä yksilöllisesti.
What kind of agency is developed in such a person with relation to the illness and rehabilitation, and how does the agency change as the illness progresses and as time passes from the diagnosis?
Millaiseksi nuorena vakavasti sairastuneen toimijuus muodostuu suhteessa omaan sairauteen ja kuntoutukseen ja miten toimijuus muuttuu, kun sairaus etenee ja aikaa diagnoosin saamisesta kuluu?
Accepting the diagnosis of a chronic illness is a sensitive process, which requires time.
Vakavan sairausdiagnoosin hyväksyminen on herkkä ja aikaa vaativa prosessi, jonka kannalta on merkittävää kuntoutukseen pääseminen mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.
Instead, agency in work and rehabilitation are built on the basis of their agency in relation to the surrounding community that these persons had before suffering from the illness or disability.
Vakavaa sairautta tai vammaa ei voi erottaa muusta elämästä, vaan toimijuus työelämässä ja kuntoutuksessa rakentuu sille pohjalle, joka näillä henkilöillä on toimijuudessaan suhteessa ympäröivään yhteisöön ennen sairautta tai vammaa.
Instead, strong emotions dominate the agency of the interviewees in relation to their own illness and rehabilitation soon after the diagnosis.
Tämän sijasta pian diagnoosin jälkeen voimakkaat tunteet hallitsevat haastateltujeni toimijuutta suhteessa omaan sairauteen ja kuntoutukseen.
Changing doctors made it more difficult for the interviewees to be admitted to rehabilitation and to initiate it.
Kuntoutukseen pääsemistä ja sen aloittamista vaikeuttavat myös vaihtuvat lääkärit.
The process comprises the person’s desire, knowledge, abilities and opportunity to process their falling ill and to promote their own cause in social and healthcare services.
Vakavan sairausdiagnoosin hyväksyminen on herkkä ja aikaa vaativa prosessi, jonka osana ovat sairastuneen henkilön oma halu, osaaminen, kyvyt sekä elämäntilanteeseen liittyvä mahdollisuus käsitellä omaa sairastumistaan ja ajaa omia asioitaan sosiaali- ja terveyspalveluissa.
Significant factors for the acceptance process are the time elapsed since the diagnosis and being admitted to rehabilitation or being left out of it. A recurring experience in the study has been the experience of the interviewees as being left alone without the long-term support of social and healthcare professionals immediately after the diagnosis.
Tutkimuksessani toistuu haastateltujen kokemus yksin jäämisessä ilman sosiaali- ja terveyspalvelujen ammattilaisen pitkäkestoista tukea heti sairausdiagnoosin jälkeen.
In this study, MS is treated as an example of a disabling illness in illustrating the relationship between society, a chronic illness and disability, since the social experiences of chronic illness and disability are often similar regardless of the specific illness or disability.
MS-tautia käsitellään tutkimuksessa esimerkkinä vammauttavasta sairaudesta, jonka avulla kuvataan yhteiskunnan, pitkäaikaissairauden ja vammaisuuden suhdetta.
How is the course of life related to the development of the agency of such a person?
Miten elämänkulku on yhteydessä nuorena vakavasti sairastuneen toimijuuden muodostumiseen?
Agency in the life course of a person with a chronic illness or disabilities In this qualitative longitudinal study, I report on analyses of the agency of people diagnosed with a severe chronic illness when young and the change of agency in the course of their life in relation to the illness, rehabilitation and work.
Tässä laadullisessa pitkittäistutkimuksessa analysoidaan nuorena vakavasti ja pitkäaikaisesti sairastuneiden toimijuutta (agency) ja sen muuttumista elämänkulussa suhteessa omaan sairauteen, kuntoutukseen ja työelämään.
How does the agency of such a person in relation to work change as the illness and the process of accepting it progress?
Miten nuorena vakavasti sairastuneen toimijuus suhteessa työhön muuttuu sairauden ja sen hyväksymisprosessin edetessä?
The results of the study are experience-based knowledge on the processes of falling ill, rehabilitation and changes of agency.
Tutkimustulokset ovat kokemustietoa sairastumisen, kuntoutuksen ja toimijuuden muutoksen prosesseista, joiden seuraaminen on mahdollista laadullisessa pitkittäisaineistossa.
People with a strong foundation for life are best able to process their own illness, being disabled or being a rehabilitee.
Ne, joilla on vahvat lähtökohdat elämään, kykenevät käsittelemään omaa sairastumistaan, vammautumistaan ja kuntoutujana olemistaan parhaiten, ja heillä on samoin mahdollisuus itsemääräämisoikeutensa toteuttamiseen kuntoutuksensa suunnittelussa ja helpompi tilanne neuvotella työpaikalla.
Inequality in work and rehabilitation.
Työ- ja toimintakykyä ylläpitävät ammatillinen ja lääkinnällinen kuntoutus.
They have also been actively studied in the field of dynamical systems.
Niitä on myös aktiivisesti tutkittu dynaamisten systeemien alalla.
We also present a scheme for checking these conditions and consider it in two example models.
Esitämme lisäksi tavan näiden ehtojen tarkistamiseksi ja tarkastelemme sitä kahdessa esimerkissä.
Central limit theorems are one of the most central theorems in the theory of probability.
Keskeiset raja-arvolauseet ovat yksi keskeisimmistä lauseista todennäköisyysteoriassa.
Two examples which use the theorem in the fourth article are proved in the second and third article.
Kaksi esimerkkiä tämän tuloksen hyödyntymisestä konkreettisille malleille esitetään toisessa ja kolmannessa artikkelissa.
In the second article the scope of this adaptation is extended further to time-dependent dynamical systems.
Toisessa artikkelissa tämän mukautuksen soveltamista laajennetaan ajasta riippuvaisiin dynaamisiin järjestelmiin.
In the first article of this thesis an adaptation of Stein's method, introduced by Charles Stein in 1972 is presented.
Tämän väitöskirjan ensimmäisessä artikkelissa esitetään Charles Steinin vuonna 1972 esittelemän Steinin menetelmän mukauttaminen dynaamisille systeemeille.
In this model we also establish central limit theorems with a rate of convergence.
Tässä mallissa osoitamme myös keskeisiä raja-arvolauseita konvergenssinopeudella.
This in combination with other results can be used to establish quenched central limit theorems with a rate of convergence for random dynamical systems.
Tätä voidaan käyttää yhdessä muiden tulosten kanssa osoittamaan keskeisiä raja-arvolauseita konvergenssinopeudella satunnaisille dynaamisille systeemeille.
The applicability of this method is shown for time-dependent expanding circle maps model and also for quasistatic dynamical systems, which is a new research area introduced recently by Dobbs and Stenlund.
Menetelmän sovellettavuus osoitetaan ajasta riippuvalla laajentavalla ympyräkuvausmallilla ja vähän aikaa sitten esitellyllä Dobbsin ja Stenlundin tutkimukseen perustuvalla kvasistaattisella mallilla, Kolmannessa artikkelissa tarkastellaan Pomeau-Manneville-tyyppisiin kuvauksiin perustuvaa aikariippuvaista mallia.
This article uses the results in the second article and earlier work of Juho Leppänen on the functional correlation bounds for Pomeau-Manneville maps with time-dependent parameters.
Tässä artikkelissa käytetään Juho Leppäsen aiemman artikkelin tuloksia Pomeau-Manneville-kuvauksille ja tämän väitöskirjan toisen artikkelin tuloksia ajasta riippuville systeemeille.
In the fourth article we study random compositions of transformations.
Neljännessä artikkelissa tutkimme satunnaisia dynaamisia systeemejä.
Quasistatic systems are also further studied and we present general conditions under which multivariate CLT for quasistatic systems holds.
Esittelemme yleiset ehdot, joissa kvasistaattisten systeemien monimuuttujainen keskeinen raja-arvolause on voimassa.
We prove a theorem for almost sure convergence of variance for normalized and fiberwise centered Birkhoff sums.
Todistamme lauseen melkein varmalle varianssien konvergenssille.
Our adaptation gives new correlation-decay conditions for both univariate and multivariate observables under which central limit theorem holds for time-independent dynamical systems.
Mukautus antaa uusia tuloksia ajasta riippumattomille dynaamisille systeemeille.
When these conditions are satisfied, this adaptation also yields estimates for convergence rates without much extra work.
Ehdot esitetään sekä yksi- että monimuuttujaisessa tapauksessa ja menetelmä antaa lisäksi konvergenssinopeuden.
In the experimental part, results on photodetector (HfS2, SnS2, and ZrS2), field-effect transistor (SnS2), and hydrogen gas sensor (MoOx) devices are shown.
Materiaalien kemiallisten ja fysikaalisten ominaisuuksien karakterisoinnin jälkeen lupaavimpia materiaaleja tutkittiin valituissa sovelluksissa: valoilmaisimissa (HfS2, SnS2 ja ZrS2), transistoreissa (SnS2) ja vetykaasuilmaisimissa (MoOx).
Successful ALD processes were developed for five 2D sulfides: MoS2, SnS2, WS2, HfS2, and ZrS2.
Tämän työn ensi vaiheissa kokeiltiin erilaisia ALD-lähdeaineita, joista lupaavimmista kehitettiin ALD-prosessit MoS2, SnS2, WS2, HfS2, ja ZrS2 TMDC-materiaalien sekä oksidien MoOx and WOx valmistukseen.
Two-dimensional (2D) materials rank among the most scientifically exciting materials of the early 21st century.
Eräitä tällä hetkellä eniten tutkituista materiaaleista ovat kaksiulotteiset (2D) materiaalit.
For example, the rough MoS2 and disordered WS2 films should be promising for energy storage and conversion applications.
Tulevaisuudessa tutkittujen materiaalien käyttö esimerkiksi energiasovelluksissa olisi kiinnostavaa – tähän voisivat soveltua hyvin esimerkiksi karkeat MoS2-kalvot ja epäjärjestyneet WS2-kalvot.
The possible applications of ALD TMDCs are comprehensively reviewed in the literature part of the thesis.
Huomionarvoista on useiden TMDC:eiden puolijohtava luonne, joka mahdollistaa niiden käytön monissa elektroniikan sovelluksissa.
Atomic Layer Deposition of Two-Dimensional Metal Dichalcogenides
Tässä työssä tutkittiin siirtymämetallidikalkogenidien (TMDC) valmistamista ohutkalvoina.
ALD has already proven its industrial applicability in fields ranging from electroluminescent displays to microelectronics, photovoltaics, and corrosion protection.
Erinomaisen tarkkuutensa ja skaalattavuutensa ansiosta ALD on jo käytössä eri teollisuuden aloilla erilaisten ohutkalvojen ja pinnoitteiden valmistuksessa.
Atomic layer deposition (ALD) is an advanced gas-phase thin film deposition technique capable of fulfilling the requirements of many demanding applications.
Tähän haasteeseen pyrittiin vastaamaan käyttämällä kalvojen kasvattamiseen atomikerroskasvatusmenetelmää (ALD), joka perustuu tarkoin hallittuihin kaasumaisten lähtöaineiden reaktioihin kiinteällä pinnalla.
In order to realize cost-effective industrial production, the synthesis needs to be done at low temperatures using methods that are highly controllable, scalable, and repeatable.
Eräs 2D-materiaalien suurimmista haasteista on niiden valmistaminen tarkasti säädetyn paksuisina, jatkuvina ja tasalaatuisina ohutkalvoina erimuotoisille ja -kokoisille pinnoille.
For use in practical applications, TMDCs need to be synthesized as uniform films of controlled thickness on large and complex substrates.
TMDC-materiaalit ovatkin lupaavia kandidaatteja esimerkiksi seuraavien sukupolvien tietokoneisiin, kännyköihin, ja uudenlaiseen joustavaan elektroniikkaan.
To realize the potential of ALD in the deposition of TMDCs, suitable ALD precursors possessing adequate reactivity, volatility, and thermal stability have to be identified and evaluated.
Viimeisen viidentoista vuoden aikana on huomattu, että kerroksittainen rakenne antaa 2D-materiaaleille hyvin esimerkiksi elektroniikkaan, energian tuotantoon ja varastointiin, ja biolääketieteeseen soveltuvat ominaisuudet.
In the case of SnS2 and WS2, crystallization required mild post-deposition annealing, which preserves the smooth morphology of the as-deposited amorphous films and gives an additional degree of freedom in processing.
Toisin kuin tavalliset kolmiulotteiset (3D) materiaalit, jotka muodostavat atomitasolla joka suuntaan leviävän verkkomaisen rakenteen, kaksiulotteiset materiaalit muodostuvat äärimmäisen ohuista, vain yhden tai muutaman atomin paksuisista kerroksista.
The sulfide processes varied in terms of their growth behavior and morphology of the films.
Materiaaleilla on merkittävä rooli arkielämämme eri osa-alueilla liikenteestä kommunikaatioon.
The study data were collected retrospectively from Helsinki University Hospital registers (years 2001 ¬̶ 2014).
Potilasaineisto tutkimusta varten kerättiin retrospektiivisesti Helsingin Naistenklinikan rekistereistä (2001-2014).
These procedures require advanced surgical skills.
Nämä menetelmät vaativat kirurgisia erityistaitoja.
Although there are several known risk factors, PPH still occurs often in primiparous women without any detectable risk factors.
Monia vuodon riskitekijöitä tunnetaan, mutta silti vuoto tulee usein ensisynnyttäjälle, jolla ei ole tunnistettavia riskitekijöitä.
The success rate for BBT was 86% and for PAE 89%.
Bakrin balongilla saavutettiin vuodon hallinta 86%:lla ja embolisaatiolla 89%:lla hoidetuista potilaista.
In conclusion, BBT and PAE are safe and effective treatment modalities.
Yhteenvetona voidaan todeta, että uudet hoitomenetelmät ovat tehokkaita ja turvallisia.
Two women had undiagnosed AIP leading to hysterectomy.
Kahdella potilaalla todettiin diagnosoimaton istukan kiinnittymishäiriö, joka johti kohdunpoistoon.
Due to our mid-pregnancy screening protocol, almost one-fifth of the women with major or minor PP at term had no follow-up after mid-pregnancy.
Etisistukan seulontakäytäntöjen tarkastelussa ilmeni, että lähes joka viides potilas, jolla oli etisistukka loppuraskaudessa, oli jäänyt ilman seurantaa keskiraskauden jälkeen.
If bleeding continues, the following treatment options have traditionally been surgical procedures: ligation of the uterine arteries, uterine compression sutures and hysterectomy.
Mikäli näistä toimista huolimatta vuoto jatkuu, on aiemmin turvauduttu kirurgisiin hoitomenetelmiin: kohtuvaltimoiden sitomiseen, kohdun kompressio-ompeleiden laittoon ja kohdunpoistoon.
Only one major PAE-related complication occurred (rupture of the iliac artery).
Yhdellä embolisaatiolla hoidetulla synnyttäjällä ilmeni vakava toimenpiteeseen liittyvä komplikaatio, iliaca-valtimon repeämä.
Postpartum hemorrhage (PPH) complicates approximately 4% of all deliveries.
Synnytykseen liittyvä vakava verenvuoto (>1500 ml) ilmenee noin 4 %:ssa synnytyksistä.
First-line treatment of PPH includes the use of uterotonics and tranexamic acid, laceration repair, and removal of placental tissue.
Synnytysvuodon ensilinjan hoitoon kuuluu supistavien lääkkeiden anto, repeämien ompelu ja istukkakudoksen poistaminen kohtuontelosta.
The Bakri balloon is exclusively designed for obstetric use.
Bakrin balongin käyttöön ei liittynyt komplikaatioita.
IRPs include pelvic arterial embolization (PAE) and the use of prophylactic balloon occlusion in the pelvic arteries.
Tällaisia ovat Bakrin tamponaatiobalongin käyttö ja toimenpideradiologiset menetelmät (kohtuvaltimoiden embolisaatio äkillisissä vuototilanteissa, ja profylaktinen valtimoiden sulkubalonkien käyttö potilailla, joilla on todettu istukan kiinnittymishäiriö).
A structured questionnaire concerning long-term psychological and physical outcomes was sent to women who underwent IRPs.
Toimenpideradiologisilla menetelmillä hoidetuille potilaille lähetettiin kysely pitkäaikaishaittojen todentamiseksi.
Our treatment protocol arranged follow-up only for women with major PP.
Protokollamme mukaan seuranta järjestettiin vain niille potilaille, joilla oli täydellinen etisistukka keskiraskauden seulontatutkimuksessa.
In recent years, abnormally invasive placenta (AIP) has emerged as an increasing cause of PPH.
Etisistukka ja istukan kiinnittymishäiriöt ovat lisääntyneet viime vuosina, ja ne ovat nousseet merkittäviksi synnytysvuodon ja komplikaatioiden aiheuttajiksi.
It was also remarkable that the incidence of AIP was equal in women with major and minor PP. Additionally two out of seven women with BBT failure and three out of five with PAE failure had AIP as a cause of PPH.
Merkittävä havainto oli myös, että useilla potilailla, joilla vuodon hallinta epäonnistui uusilla hoitomenetelmillä, oli istukan kiinnittymishäiriö vuodon taustalla.
The psychological and physical outcomes of complicated deliveries and IRPs were also controversial and unclear.
Kyselytutkimus toi esiin runsaasti psyykkisiä pitkäaikaishaittoja ja tyytymättömyyttä jälkihoitoon sekä neuvontaan.
These complications could possibly have been avoided if the diagnosis had been established earlier.
Näiden tilojen toteaminen jo raskausaikana on välttämätöntä, jotta mahdollisiin synnytyksen aikaisiin ongelmiin voidaan varautua etukäteen.
The aims of the studies were to determine the effectiveness and safety of BBT and PAE.
Lisäksi tutkimuksella arvioitiin etisistukan seulonta- ja seurantakäytäntöjämme.
The accuracy of our screening and treatment protocol for PP was evaluated, and obstetric outcomes between major and minor PP were compared.
Etisistukan seurantaprotokollaa on muutettu tulostemme perusteella, mikä toivottavasti johtaa etisistukoiden ja istukan kiinnittymishäiriöiden kattavampaan raskausaikaiseen diagnostiikkaan.
The first bleeding episode occurred at 37 gestational weeks or later in 21.9% of these women and massive PPH (>2500 ml) in 15.6% of these women.
Näistä potilaista 15.6 %:lla oli synnytyksen yhteydessä massiivinen verenvuoto.
Women with a history of cesarean section and presenting with placenta previa (PP) are at high risk for AIP. Antenatal detection of PP and AIP diminishes the risk of PPH and other complications.
Etisistukka, tyypistä riippumatta, altisti synnyttäjän vuodolle, istukan kiinnittymishäiriöille ja komplikaatioille.
Avoiding hysterectomy, and thus infertility, is also one main goal, especially among primiparous women.
Synnyttäjien jälkineuvontaan vaikean synnytyksen jälkeen tulisi kiinnittää entistä enemmän huomiota psyykkisten pitkäaikaishaittojen välttämiseksi.
Readily available, simple, fertility-sparing treatment modalities are needed.
On välttämätöntä, että nämä menetelmät ovat saatavilla synnytysyksiköissä.
There were only a few publications on BBT before our study commenced (2012).
Uusien menetelmien tehokuudesta, turvallisuudesta ja pitkäaikaisvaikutuksista oli vain rajallisesti tietoa ennen tutkimustamme; siksi olikin tarve näitä asioita selvittää.
The procedures had a significant role in the PPH treatment protocol.
Edellä mainittujen seikkojen vuoksi on ollut tarve kehittää uusia hoitomenetelmiä.
Finally, we studied the role of GATA2, GATA3 and ZFPM1 in the development of dorsal raphe (DR) serotonergic neurons in r1.
Lopuksi tutkimme GATA2, GATA3 ja ZFPM1 TF:n tehtäviä r1:ssä sijaitsevan dorsaalisen raphe (DR) tumakkeen serotonergisten hermosolujen kehityksessä.
Using genetic fate mapping in the mouse, we determined that the two most ventral progenitor domains (Nkx2-2+ rp3 and rpvMN) produce serotonergic neurons and oligodendrocytes, whereas the more dorsal progenitor domain (Nkx6-1+ rp2) generates GABAergic and glutamatergic neurons.
Geneettisellä solulinjastojen seurannalla osoitimme, että ventraalisimmat kantasolualueet (Nkx2-2 ilmentävät rp3 ja rpvMN) tuottavat serotonergisia hermosoluja ja oligodendrosyytti- hermotukisoluja, kun taas niiden selänpuoleinen alue (Nkx6-1 ilmentävä rp2) tuottaa GABAergisia ja glutamatergisia hermosoluja.
We found that ventral r1 contains at least three different progenitor domains.
Havaitsimme hiirialkion ventraalisessa r1:ssa ainakin kolme hermokantasolualuetta.
However, ZFPM2 does not function as a neuron-type selector in these cells, but rather is required for the proper development of pSNpr, RMTg and VTg GABAergic neurons.
Osoitimme, että ZFPM2 ei ole välttämätön esiastesolun GABAergisen hermosoluidentiteetin valinnalle, mutta se ohjaa pSNpr:n, RMTg:n ja VTg:n tumakkeiden myöhempää kehitystä.
We found that ZFPM1 and ZFPM2, two GATA cofactors, are also expressed in GABAergic neuron precursors in r1.
Havaitsimme myös, että GATA TF:n liittyvät säätelyproteiinit ZFPM1 ja ZFPM2 ilmenevät ventraalisen r1:n GABAergisten hermosolujen esiastesoluissa.
Conducting overexpression experiments in chicken embryos, we demonstrated that GATA2 and GATA3 guide the differentiation of serotonergic neurons in the absence of their TAL1 partner, which is vital for GABAergic differentiation.
Kana-alkioilla tehdyllä kokeilla osoitimme, että GATA2 ja GATA3 ohjaavat serotonergisten hermosolujen erilaistumista ilman TAL1 TF kumppania, toisin kuin GABAergisissa soluissa, joissa GATA2, GATA3 ja TAL1 toimivat yhteistyössä.
By combining single-cell RNA sequencing (scRNAseq) and expression analyses of subtype-specific TFs, we show that embryonic ventral r1 contains molecularly distinct populations of post-mitotic GABAergic and glutamatergic precursors.
single cell mRNA sequencing, scRNAseq) ja TF:n ilmenemisanalyyseillä osoitimme, että alkion ventraalinen r1 sisältää kirjon erilaisia solusyklistä poistuneita ja hermosoluerilaistumisen aloittaneita GABAergisten ja glutamatergisten hermosolujen esiastesoluja.
In conclusion, this work reveals neuronal subtypes present in and mechanisms involved with anterior brainstem development and that are important in the determination of behavioural phenotypes.
Yhteenvetona tämä työ kuvaa aivorungon etuosan hermosolujen alaryhmiä, niiden molekylaarisia erityispiirteitä, kehityksellisiä mekanismeja ja merkitystä käyttäytymiselle.
Second, we analysed the functions of GATA TFs and their regulators in the development of r1derived GABAergic neurons by conditional mouse mutagenesis.
Seuraavaksi tutkimme GATA perheen TF:n ja niihin liittyvien säätelyproteiinien tehtäviä ventraalisen r1:n GABAergisten hermosolujen kehityksessä.
Analysis of these mutants during later developmental stages showed that GABAergic neurons in the pSNpr, RMTg and VTg were absent, while the number of glutamatergic neurons was increased in other nuclei such as the interpeduncular nucleus (IPN) and the laterodorsal tegmental nucleus (LDTg).
Tämän seurauksena hiiriltä, joilla nämä TF geenit on mutageneesillä tuhottu, puuttuvat pSNpr:n, RMTg:n, ja VTg:n GABAergiset hermosolut, kun taas glutamatergisten hermosolujen määrä interpedunkulaarisessa tumakkeessa (IPN) ja laterodorsaalisessa tumakkeessa (LDTg) on lisääntynyt.
We determined that GATA2 acts as a neuron-type selector and is important for all post-mitotic serotonergic neuron precursors to acquire serotonergic identity, whereas GATA3 is required for the differentiation of specific subtype of serotonergic neurons from r1.
Osoitimme, että GATA2 on serotonergisen hermosoluidentiteetin selektorigeeni, joka vaaditaan kaikkien serotonergisten hermosolujen esiastesolujen erilaistumiseen.