natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Additionally, I also investigated how local weather (thermal and precipitation) conditions during the growing season and winter relate to interannual variation in total abundance.
Tutkielmassani tarkastelin myös, miten kasvukauden ja talven aikaiset lämpötila- ja sateisuusolosuhteet suhteutuvat yksilömäärien vuosien väliseen vaihteluun.
Many studies report on either aggregated community abundance or biomass, but few have examined how closely these two variables are correlated.
Useat tutkimukset raportoivat kokonaisrunsauden tai –biomassan muutoksesta, mutta harva tutkimus on suoraan paneutunut siihen, kuinka suuresti nämä kaksi muuttujaa korreloivat.
Local weather conditions were very weakly associated with annual change rates of total abundance, leaving the interannual pattern unexplained.
Paikalliset sääolosuhteet olivat hyvin heikosti yhteydessä runsauden vaihteluun, joten kyseisen tuloksen taustatekijät jäivät avoimiksi.
Based on the current state of the literature, it appears that total insect abundance and biomass are in decline, but there is considerable variation in trajectories in different regions and taxa.
Tämänhetkisen tutkimuskirjallisuuden perusteella hyönteisten kokonaisrunsaus ja –biomassa vaikuttaa olevan laskussa, mutta tuloksissa on myös paljon vaihtelevuutta mm. alueittain ja eliöryhmittäin.
Whether studying total abundance or biomass, long-term monitoring data are essential for robust estimation of temporal trends.
Sekä kokonaisyksilömäärän että –runsauden kehitystä tutkittaessa tärkeässä roolissa ovat pitkän aikavälin seuranta-aineistot, joiden pohjalta voidaan luotettavasti estimoida trendejä.
For example, declining trends in large-bodied species could have disproportionately large effects on total biomass, even if total abundance remained stable.
Jos esimerkiksi yhteisön suurikokoiset lajit vähenevät, tämä voi vaikuttaa paljon kokonaisbiomassaan, vaikka yksilömäärissä ei tapahtuisi muutosta.
No long-term change in total macro-moth abundance and biomass in Finland
Suomen yöperhosten kokonaisrunsaudessa ja -biomassassa ei pitkän aikavälin muutosta
The method I developed for converting moth abundance to biomass is applicable to similar work elsewhere.
Kehittämäni menetelmä runsauden muuntamiseen biomassaksi voi olla apuna aihepiirin tutkimisessa.
In terms of interannual variation, total moth abundance and biomass showed a distinctive pattern suggestive of periodicity, with peaks at approximately 10-year intervals.
Kokonaisrunsauden ja –biomassan vuosien välisessä vaihtelussa ilmeni (vähintään näennäistä) jaksollisuutta, jossa oli kolme huippuvuotta noin kymmenen vuoden välein.
My results imply that the total abundance and biomass trends in boreal Europe diverge from those commonly reported from temperate Europe.
Yöperhosten kokonaisrunsauden –ja biomassan kehitys boreaalisella vyöhykkeellä vaikuttaa poikkeavan Länsi-Euroopan vastaavista kehityskuluista.
There was no long-term change in total macro-moth abundance or biomass over the 24-year monitoring period.
Tulosteni perusteella yöperhosten kokonaisrunsaudessa ja –biomassassa ei tapahtunut pitkän aikavälin muutosta tarkastellulla aikavälillä.
In order to obtain information on biomass, I created a predictive model for converting the recorded abundance counts to dry biomass based on species mean wingspan and body robustness.
Jotta pystyin tutkimaan biomassaa, loin mallin, jolla muunsin aineiston yksilömääriä biomassaksi.
My main objectives were to explore whether total abundance and biomass have changed over the timeframe examined, and to estimate the degree of correlation between the two variables in these data.
Päätavoitteeni oli selvittää, onko runsaudessa ja biomassassa tapahtunut muutosta kyseisellä ajanjaksolla.
Recent reports of decline in insect abundance and biomass are concerning, given the crucial roles insects play in multiple ecosystem processes, such as pollination, nutrient cycling and as a food resource for higher trophic levels.
Viimeaikaiset hyönteiskantojen vähenemiseen viittaavat tulokset ovat huolestuttavia, sillä hyönteiset ovat keskeisessä osassa useissa tärkeissä ekosysteemiprosesseissa.
Especially relevant to potential trends in biomass, wingspan showed no relationship with positive or negative trends, which is in line with the high correlation between abundance and biomass in this dataset.
Siipikärkiväli ei ollut yhteydessä lajitrendeihin, mikä sopii hyvin yhteen sen havainnon kanssa, että biomassa ja runsaus olivat hyvin korreloituneita keskenään.
I weighed museum collection specimens of common moth species of variable sizes, and used these data for fitting the model.
Tarvitsin empiiristä aineistoa yöperhosten kuivapanoista kyseisen mallin sovittamiseen.
As is typical for monitoring programs, only counts of moth individuals have been recorded.
Yöperhosseurannan aineistossa on tietoja lajikohtaisista yksilömääristä, mikä on tyypillistä hyönteisten seuranta-aineistoille.
Finally, I analysed potentially informative species traits (e.g., wingspan, voltinism, overwintering stage) in relation to population trends of individual species, because such associations could be underlying change in total abundance or biomass.
Kokonaisrunsauden ja –biomassan kehityskulut koostuvat viime kädessä yksittäisten lajien kannankehityksistä, minkä vuoksi tarkastelin myös lajikohtaisten elinkiertopiirteiden (kuten siipikärkiväli, voltinismi, talvehtimismuoto) suhdetta lajitrendeihin.
Further research is required to shed light on factors underlying total insect abundance and biomass trends.
Hyönteisten runsaus- ja biomassatrendien taustatekijöissä on vielä perustavanlaatuista epäselvyyttä, joten lisätutkimusta tarvitaan muutenkin kuin seurantamielessä.
Earth’s overshoot day marks the date when humanity’s ecological footprint exceeds Earth’s biocapacity for the year.
Maailman ylikulutuspäivällä tarkoitetaan laskennallista ajankohtaa, jolloin ihmiskunnan ekologinen jalanjälki ylittää maapallon vuotuisen biokapasiteetin.
Especially, the concept of consumers’ freedom of choice is firmly embedded in the mindset of business.
Erityisesti periaate kuluttajien valinnanvapaudesta on tiukasti iskostunut liiketoiminnan ajattelutapaan.
As the day fell on earlier every year it shows that our current consumption pattern is unsustainable.
Joka vuosi kyseinen ajankohta siirtyy aikaisemmaksi, mikä osoittaa nykyisen kulutuskäyttäytymisen olevan kestämätöntä.
Guiding consumers towards environmentally sustainable choices as part of corporate responsibility : drivers and barriers in three Finnish companies
Kuluttajien ohjaaminen ympäristöllisesti kestäviin valintoihin osana yritysvastuuta : ajurit ja esteet kolmessa suomalaisessa yrityksessä
One of the main human sources of greenhouse gas emissions is related to household consumption and thus companies play an important role in developing consumption practices more sustainable for consumers as they are the main providers of products and services.
Kotitalouksien kulutus on yksi suurimmista ihmisten kasvihuonekaasupäästöjen lähteistä, minkä vuoksi yrityksillä on tärkeä rooli kulutuskäyttäytymisen kehittämisessä kestävämmäksi, sillä he ovat vastuussa palveluiden ja tuotteiden tarjoamisesta.
The data was analyzed by data-driven content analysis.
Aineiston analysointiin käytettiin aineistolähtöistä sisällönanalyysia.
Whereas, the principle of consumers’ freedom of choice, the responsibility of a big operator as well as risks related to the development of innovations and being a forerunner cause tensions in consumer guidance.
Kun taas periaate kuluttajien valinnanvapaudesta, vastuu suurena toimijana sekä innovaatiokehitykseen ja edelläkävijyyteen liittyvät riskit synnyttävät jännitteitä kuluttajan ohjaamista kohtaan.
Therefore, future research could examine the ways to bring these tensions and underlying contradictions more strongly into the public discussion to find solutions to promote sustainable consumption for consumers among companies.
Jatkotutkimuksissa voitaisiin selvittää millaisin keinoin näitä jännitteitä ja taustalla vaikuttavia ristiriitoja voitaisiin tuoda vahvemmin esiin yhteiskunnalliseen keskusteluun, jotta löydettäisiin ratkaisuja miten yritykset voivat edistää kestävää kulutusta.
The current trends related to sustainability and responsibility as well as a potential competitive advantage, the protection of brand image, the benefits of a forerunner, and a corporate strategy in which sustainability is an integral part encourage companies to guide consumers.
Ajankohtaiset kehityssuunnat vastuullisuuteen liittyen, mahdollinen kilpailuetu, yrityskuvan suojeleminen, edelläkävijyyden edut sekä strategia, jossa kestävyys on sisällytetty osaksi toimintaa, rohkaisivat yrityksiä ohjaamaan kuluttajia.
This research examines the ways three Finnish companies guide consumers towards environmentally sustainable choices as well as drivers and barriers related to consumer guidance.
Tässä tutkielmassa tarkastellaan keinoja, joita kolme suomalaista yritystä käyttävät ohjatakseen kuluttajia ympäristöllisesti kestäviin valintoihin sekä ajureita ja esteitä kuluttajien ohjaamiseen liittyen.
The results confirm that various tensions are related to guiding consumers towards sustainability.
Tulokset vahvistavat, että kuluttajien ohjaamiseen kohti kestäviä valintoja liittyy jännitteitä.
The objective is to enlighten companies’ consumer guiding methods as part of corporate responsibility and understand which factors encourage and hinder companies to guide consumers.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää mitä ohjauskeinoja yritykset käyttävät osana heidän yritysvastuutyötään ja mitkä tekijät rohkaisevat sekä estävät yrityksiä ohjaamaan kuluttajia kestävämpiin valintoihin.
The findings show that the case companies use guiding methods to steer consumers to environmentally sustainable choices: information provision, choice editing, nudging and financial incentives.
Tutkimustulokset osoittavat, että tutkimuksen kohdeyritykset käyttivät erilaisia kuluttajan ohjauskeinoja: informaatio-ohjaus, valintojen rajoittaminen, tuuppaus ja taloudelliset kannustimet.
The case companies were Valio, S Group’s grocery stores and Fazer.
Tutkimus toteutettiin laadullisena monitapaustutkimuksena, jonka kohteena olivat Valio, S-ryhmän päivittäistavarakaupat ja Fazer.
The research data was collected via companies’ sustainability reports and focused semi-structured interviews by interviewing the case companies’ employees working with corporate responsibility, environmental management and communication.
Tutkimuksen aineisto kerättiin yrityksien vastuullisuusraporttien ja teemahaastatteluiden avulla.
Thus, global warming and retrieving of glaciers will change the productivity of the fjord and inevitably shape the rich and unique fjord ecosystems of the Arctic.
Ilmaston lämpeneminen ja jäätiköiden sulaminen muuttavat arktisten vuonojen tuottavuutta ja väistämättä muokkaavat alueiden rikkaita ja ainutlaatuisia ekosysteemejä.
Melting of Greenland Ice sheet is predicted to accelerate in the future.
Grönlannin jääpeitteen sulamisen ennustetaan kiihtyvän.
Ongoing climate warming has unprecedented impacts on glacial melt and associated fjord systems in Greenland.
Nykyisellä ilmaston lämpenemisellä on ennennäkemättömiä vaikutuksia Grönlannin vuonoihin ja niihin yhteydessä olevien jäätiköiden sulamiseen.
The main variables explaining phytoplankton biomass distribution were nitrogen together with phosphate concentrations, salinity, and depth.
Kasviplanktonin biomassan jakaantuminen selittyi typpipitoisuuksien vaihtelulla yhdessä fosfaatti- ja suolapitoisuuksien sekä syvyyden kanssa.
High dominance of C. socialis was also related to high species richness.
C. socialis -lajin suuri suhteellinen runsaus oli myös yhteydessä korkeaan lajirunsauteen.
Nitrogen depleted waters were usually related to relatively high abundances (9–46%) of mixotrophic Dinobryon balticum.
Miksotrofisen Dinobryon balticum -kultalevän runsas esiintyvyys (9–46%) oli usein yhteydessä matalaan typpipitoisuuteen.
Silicate limited waters were strongly dominated (≥ 90%) by the diatom Chaetoceros socialis, which had a strong influence on phytoplankton community response to environmental conditions.
Chaetoceros socialis -piilevä oli ylivoimaisesti runsain kasviplanktonlaji (≥ 90%) silikaattirajoitteisissa vesissä ja lajin esiintyvyys vaikutti koko kasviplanktonyhteisön ympäristövasteisiin.
Impacts of glacial runoff on phytoplankton biomass, activity and composition in South-West Greenland fjord system
Jäätikön sulamisen vaikutukset vuonon perustuotantoon sekä kasviplanktonin koostumukseen ja biomassaan Lounais-Grönlannissa
Thus, glacial surface runoff and subglacial discharge contributed to higher phytoplankton abundance and chlorophyll a concentrations, whereas primary production was also dependent on other factors such as light availability and vertical mixing.
Näin ollen jäätiköiden pinnanalainen sulaminen sekä sulamisvesien pintavalunta kasvattivat kasviplanktonin runsautta ja klorofylli a -pitoisuuksia, kun taas perustuotanto oli riippuvainen myös muista tekijöistä, kuten valon saatavuudesta ja veden pystysuuntaisesta sekoittumisesta.
As the glaciers are shrinking, freshwater inflow to the sea is increasing resulting in increased nutrient supply by upwelling.
Vedenpinnan alapuolisen jään sulaessa makean sulamisveden virtaus meren pintakerrokseen kasvaa, mikä johtaa lisääntyneeseen ravinteiden kumpuamiseen.
This suggested that an autumn bloom was peaking in the inner fjord, whereas in the outer fjord the autumn bloom was still developing.
Tämä viittaa siihen, että sisempänä vuonoa syyskukinnan huippu oli tutkimushetkellä saavutettu, kun taas ulompana syyskukinta oli edelleen kehittymässä.
Higher number of species and higher dominance of C. socialis was detected closer to the glacier.
Lajirunsaus ja C. socialis -lajin osuus kasvoivat lähempänä vuonon pohjukkaa.
Gradients in nitrogen and phosphate concentrations were explained by glacial runoff and coastal water inflow while silicate concentration did not follow these patterns.
Kumpuaminen jäätiköiden edustalla sekä rannikkoveden virtaus vuonoon olivat yhteydessä typpi- ja fosfaattipitoisuuksien vaihteluihin, kun taas silikaattipitoisuuksien jakautuminen ei noudattanut vesimassojen liikkeitä.
In this study I examined environmental factors impacting marine primary productivity, biomass (chlorophyll a), phytoplankton abundance and species composition along a transect from the glacier front to the outer fjord in Godthåbsfjord, SW-Greenland, in August 2019.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan ympäristötekijöitä, jotka vaikuttavat arktisen vuonon perustuotantoon, kasviplanktonin runsauteen ja biomassaan (klorofylli a) sekä kasviplanktonyhteisöjen lajikoostumukseen.
Nevertheless, if marine-terminating glaciers retreat further and become land-terminating glaciers, lack of nutrient upwelling will lead to faster exhaustion of nitrogen in the upper water column and primary productivity will eventually decrease.
Mikäli meriin suoraan yhteydessä olevat jäätiköt vetäytyvät mantereille, ravinteiden kumpuaminen hiipuu ja nopea typenkulutus pintakerroksesta johtaa perustuotannon laskuun.
Phytoplankton abundance and biomass (chlorophyll a) were higher in the inner fjord region, whereas primary productivity had the opposite pattern (higher productivity in the outer fjord).
Myös kasviplanktonin runsaus ja biomassa (klorofylli a) olivat suuremmat lähempänä jäätiköitä, kun taas perustuotanto oli korkeampi lähempänä vuonon suuta.
Thus, the upwelling effect might increase, leading to transitory increase in marine primary production.
Tämän takia myös ravinteiden kumpuaminen saattaa tulevaisuudessa kiihtyä, mikä luultavasti johtaa perustuotannon kasvuun.
Increased surface runoff might increase silicate concentrations benefiting diatom species, although turbid runoff water will also decrease the primary productivity due to light limitation.
Toisaalta sulamisjokien ja valumaveden sameus rajoittaa perustuottajien valon saantia ja näin ollen lisääntynyt pintasulaminen voi myös johtaa perustuotannon heikentymiseen.
The axolotl (Ambystoma mexicanum) has an astounding ability to regenerate entire lost body parts throughout its life.
Aksolotlit (Ambystoma mexicanum) kykenevät regeneroimaan kokonaisia menetettyjä ruumiinosia läpi elämänsä.
In mammals, the ability to repair damaged tissue drastically declines with age, in part due to the accumulation of senescent cells.
Nisäkkäillä kyky korjata vaurioituneita kudoksia heikkenee merkittävästi iän myötä, johtuen osittain senesenttien solujen kertymisestä kudoksiin.
Axolotls can efficiently clear senescent cells, but whether they can prevent the induction of senescence is not known.
Aksolotlit kykenevät tehokkaasti poistamaan senesenttejä soluja, mutta ei tiedetä, kykenevätkö ne lisäksi estämään senesenssin käynnistymistä.
Significant progress has been made in recent years to understand the mechanisms of axolotl regeneration, but how the animal maintains its capacity for successful regeneration remains obscure.
Viime vuosina on tehty valtavia harppauksia regeneraation mekanismien tutkimuksessa, mutta vielä ei kuitenkaan tiedetä, miten aksolotlit ylläpitävät regeneraatiokykyään.
However, in axolotls, the number of senescent cells does not increase upon aging.
Aksolotleilla puolestaan senesenttien solujen määrä ei iän myötä nouse.
This thesis provides the first indication of a secreted anti-senescence activity from axolotl cells.
Tämä opinnäytetyö tarjoaa ensimmäisen osoituksen aksolotlin soluista erittyvästä senesenssin vastaisesta aktiivisuudesta.
This observation forms a basis for future endeavors to determine whether preventing senescence facilitates regeneration in vivo.
Näiden havaintojen pohjalta voidaan tulevaisuudessa pyrkiä määrittämään edistääkö senesenssin estäminen regeneraatiota in vivo.
Data presented here show that conditioned medium from cultured axolotl cells reduces senescence and increases proliferation in mouse embryonic fibroblast, a widely used model for spontaneous senescence.
Tämän työn perusteella viljeltyjen aksolotlisolujen kasvatusliuokseensa erittämät tekijät vähentävät senesenssiä ja lisäävät solujen jakautumista hiiren alkion fibroblasteissa, joita käytetään yleisesti mallintamaan spontaania senesenssiä.
Taken together, secreted factors from cultured axolotl cells seem to reduce senescence directly, and not by merely promoting proliferation.
Tämän perusteella aksolotlisoluista erittyvät tekijät näyttävät vähentävän senesenssiä suoraan, eikä vain pelkästään lisäämällä solujen jakautumista.
Remarkably, conditioned media from other tested cell types, namely cervical cancer cells and young mouse embryonic fibroblasts, did not considerably affect senescence, despite extensively increasing proliferation.
Muiden tutkittujen solutyyppien, kohdunkaulansyöpäsolujen ja nuorten hiiren alkion fibroblastien, kasvatusliuokseensa erittämät tekijät puolestaan eivät juurikaan vähentäneet senesenssiä, vaikka ne lisäsivätkin merkittävästi solujen jakautumista.
Low levels of chronic senescence in axolotls have been proposed to support their ability to regenerate even at an old age.
Vähäisen senesenssin on esitetty tukevan aksolotlien läpi elämän säilyvää regeneraatiokykyä.
Cultured axolotl cells have a secreted anti-senescence activity
Viljellyistä aksolotlisoluista erittyvät tekijät vähentävät senesenssiä
The most reported symptom in both groups was fatigue.
Molemmissa ryhmissä eniten mainittu oire oli väsymys.
The symptoms consist of typical symptoms of hypothyroidism: fatigue, cognitive symptoms, depression, anxiety and weight gain.
Oireet ovat tyypillisiä hypotyreoosin oireita: väsymystä ja heikkoutta, kognitiivisia oireita, masennusta, ahdistusta sekä painon nousua.
Hypothyroidism affected 337 370 people in Finland in 2019.
Kilpirauhasen vajaatoiminta eli hypotyreoosi on yleinen sairaus Suomessa: tilastojen mukaan vuonna 2019 sitä sairasti n. 337 370 henkilöä.
The posts were divided into two groups: hypothyreotic and athyreotic.
Kirjoitukset jaettiin kahteen ryhmään: hypotyreoottisiin ja atyreoottisiin.
The Finnish Endocrine Society has published their recommended guidelines in 2019.
Suomen Endokrinologiyhdistys on antanut oman hoitosuosituksen aikuisten hypotyreoosin hoidosta vuonna 2019.
The molecular basis of the symptoms is not yet known.
Oireiden perusteet kudostasolla eivät ole tiedossa.
In asymptomatic patients the median TSH was 0.38 mU/l in the athyreotic group and 0.54 mU/l in the hypothyreotic group.
Oireettomaksi itsensä kokevien potilaiden TSH:n mediaani oli 0.38 mU/l atyreoosiryhmässä ja 0.54 mU/l hypotyreoosiryhmässä.
There are no nationwide official treatment guidelines for hypothyroidism in Finland.
Suomessa ei ole Käypä Hoito –suositusta hypotyreoosin hoidosta.
Studies have shown that 5–15 % of levothyroxine treated patients continue to report symptoms when they are biochemically euthyroid.
Tutkimuksissa on havaittu, että 5–15 % levotyroksiinihoidetuista potilaista kärsii vajaatoiminnan oireista hoidosta huolimatta.
The aim of this study was to find out what symptoms levothyroxine treated patients report on Finnish social media support groups and view the current treatment of hypothyroidism and guidelines of treatment.
Tämän pro gradun tarkoituksena oli selvittää, mitä oireita nousee esiin suomalaisista hypotyreoosiin liittyvistä sosiaalisen median vertaistukiryhmistä sekä hypotyreoosin hoitoa ja uusimpia hoitosuosituksia.
Symptoms were reported within the normal TSH range (0.5-4 mU/l) and below the normal range (<0.5 mU/l).
Oireita raportoitiin TSH- arvoilla 0–4 mU/l, mikä sisältää TSH:n viitearvon 0.5–4 mU/l (Huslab mukaisesti).
The results show that patients reported symptoms in 74 % of the posts viewed.
Tutkimuksen mukaan 74 % kaikista kirjoittajista koki oireita.
The hypothalamus-pituitary negative feedback loop is used in the diagnostics of hypothyroidism.
Hypotyreoosin diagnostiikassa käytetään avuksi hypotalamus-aivolisäke-akselin negatiivista säätelyjärjestelmää.
81 % of patients reported symptoms in the hypothyroidism group and 64.2 % in the athyreotic group.
Atyreoosiryhmässä oireita koki 64.2 % kirjoittajista.
16.6-25 % the patients reported that they had had Free T3 measured.
T3-V oli mitattu 16.6–25 % potilaalta ja se näyttäisi olevan korkeampi suhteessa T4-V arvoon oireettomilla potilailla atyreoosiryhmässä.
This study was conducted by surveying patient-reported information from social media hypothyroidism related support groups.
Oireiden ja biokemiallisten markkereiden selvittämiseksi tarkasteltiin kirjoituksia sosiaalisen median hypotyreoosiin liittyvissä vertaistukiryhmissä.
Free T4 seems to be a little higher in the asymptomatic patients in both groups.
Molemmissa ryhmissä T4-V:n mediaani oli korkeampi oireettomilla kirjoittajilla.
TSH, a pituitary hormone, is the most used diagnostic tool with the free thyroxine (T4) in a supporting role.
Pääasialliseksi laboratoriotestiksi on vakiintunut TSH ja sen lisäksi usein mitataan myös T4-V eli tyroksiini, joka kertoo vapaan tyroksiinin määrän veressä.
L-T4 is the recommended treatment modality for hypothyroidism.
Hypotyreoosin hoitomuotoja ovat L-T4, synteettinen yhdistelmälääkitys sekä eläinperäiset valmisteet.
Free T3 seem to be higher in relation to free T4 in the athyreotic group that reported having no symptoms.
Eutyreoosin mittarina on pidetty sitä, että laboratorioarvot ovat viitearvossa, eikä potilailla ole oireita.
Only posts with TSH under or within the refence range and free T4 within the reference range wereincluded in the study.
Mukaan otettiin ne kirjoitukset, joissa TSH-arvo oli joko viitearvossa 0.5–4 mU/l tai alle viitearvon, ja joiden lääkityksenä oli levotyroksiini.
Other options are synthetic combination treatment with L-T4 + L-T3 and desiccated thyroid extract (DTE).This study supports the view that hypothyroidism patients can have symptoms on levothyroxine treatment
Levotyroksiini on vakiintunut lääkitykseksi, koska ääreiskudosten dejodinaation on ajateltu kompensoivan puutteellisesti toimivan tai puuttuvan kilpirauhasen osuuden T3-tuotannossa.
These symptoms have notbeen studied in Finnish population.
Tämän lisäksiotetaan huomioon potilaan kokemat oireet.