natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Students in bilingual classes have often lived abroad, travelled extensively, or have had contacts with different cultures through their parents' work.
Kaksikielisten luokkien oppilaat ovat usein asuneet ulkomailla, matkustelleet paljon tai saaneet kontakteja eri kulttuureihin vanhempiensa työn kautta.
Students were also asked to choose from 18 pictures with ethnically different persons, telling which ones could be their friends and which ones they wished not to meet, as well as stating the reasons why.
Oppilaita pyydettiin myös valitsemaan 18 erilaisen etnisen taustan omaavien henkilöiden kuvista, kenet haluaisivat ystävikseen ja kehen he eivät haluaisi tutustua, sekä perustella valintansa.
Tolerance and intercultural competence was especially noticeable in the written explanations by the older students.
Suvaitsevaisuus ja interkulttuurisen kompetenssin lisääntyminen ilmeni varsinkin vanhempien oppilaiden sanallisissa perusteluissa.
Also, it has been proven that young people are among the most receptive toward ethnic diversity.
Lisäksi on tutkittu, että erityisesti nuoret suhtautuvat myönteisesti etnisesti erilaisia henkilöitä kohtaan.
The students' positive attitudes toward ethnic diversity and intercultural sensitivity were present in their answers.
Oppilaiden myönteinen suhtautuminen etniseen erilaisuuteen ja interkulttuurinen herkkyys näkyi oppilaiden valinnoissa.
The purpose of this research was to study the bilingual class students' attitudes toward schoolwork, studying in English and their attitudes toward ethnic diversity.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia kaksikielisen luokkien oppilaitten asennoitumista koulutyöhön ja englannin kielellä opiskeluun sekä heidän suhtautumistaan etnistä erilaisuutta kohtaan.
Students answered the questions on a form where they were asked to submit their background information and answer which language they prefer in studying the school subjects.
Oppilaat vastasivat lomakkeen kysymyksiin, jossa taustatietojen lisäksi kysyttiin, millä kielellä he mieluiten opiskelisivat eri oppiaineita.
Bilingualism has been shown to promote a person's cultural knowledge and to increase one's cultural tolerance.
Kaksikielisyyden on aiemmin todettu edistävän henkilön kulttuurien tuntemusta ja lisäävän kulttuurierojen sietokykyä.
The results show that the study language is not significant.
Tutkimuksessa havaittiin, että opetuskielellä ei juuri ole merkitystä oppiaineiden opiskelussa.
This thesis seeks to clarify whether bilingualism has an effect on lower and upper graders' intercultural competence.
Tämän tutkimuksen avulla haluttiin selvittää, onko kaksikielisyydellä merkitystä ala- ja yläkoulun oppilaiden interkulttuuriseen kompetenssiin.
Also, the students answered to Likert-scale questions concerning their English studies and interculturalism.
Oppilaat vastasivat myös Likert-asteikollisiin englannin kielen opiskeluun sekä interkulttuurisuuteen liittyviin kysymyksiin.
Most of the students experienced studying in a bilingual class as a positive thing, and thought highly about their English skills.
Suurin osa oppilaista asennoitui opiskeluun erittäin myönteisesti ja piti kielitaitoaan erittäin hyvänä.
Also, it seeks to determine what the students think about their English language skills and what their abilities are to tolerate cultural differences.
Samalla haluttiin tietää, mitä mieltä oppilaat ovat omista englannin kielen taidoistaan ja millainen on kaksikielisten luokkien oppilaiden kulttuurinsietokyky.
The more stable a generalization, the less dependent it is on background conditions to remain true.
Mitä stabiilimpi yleistys (tai säännönmukaisuus) on, sitä vähemmän riippuvainen se on taustaolosuhteista.
I will claim that there are generalizable and reliable causal explanations in ecology by generalizations, which are invariant and stable.
Väitän että on olemassa yleistettäviä ja luotettavia kausaalisia selityksiä ekologisilla yleistyksillä, jotka ovat invariantteja ja stabiileja.
Although it is invariance rather than stability of generalizations that furnishes us with explanatory generalizations, there is an important function that stability has in this context of explanations, namely, stability furnishes us with extrapolability and reliability of scientific explanations.
Vaikka invarianssi tarjoaa meille selityksellisiä yleistyksiä, stabiiliudelle on toinen rooli: se tarjoaa tieteellisten selityksien yleistettävyyttä ja luotettavuutta.
I call sensitivity analyses investigations in which one model is studied with regard to its stability conditions by making changes and variations to the values of the model s parameters.
Kutsun sensitiivisyysanalyyseiksi tutkimuksia, jossa mallia ja sen pätemistä eri taustaolosuhteissa tutkitaan muuntelemalla mallin parametri(e)n arvoja.
I investigate and analyze such properties of generalizations as lawlikeness, invariance, and stability, and I ask which of these properties are relevant in the context of scientific explanations.
Keskityn yleistyksien ominaisuuksiin lainomaisuus, invarianssi ja stabiilius, ja kysyn, mitkä näistä ominaisuuksista ovat relevantteja tieteellisten selityksien kannalta.
As a general definition of robustness analyses I propose investigations of variations in modeling assumptions of different models of the same phenomenon in which the focus is on whether they produce similar or convergent results or not.
Robustiusanalyysit ovat tutkimuksia siitä, tuottavatko saman ilmiön eri mallit, jotka sisältävät erilaisia mallinnusoletuksia, samanlaisia tuloksia vai eivät.
Generalizations and Models in Ecology : Lawlikeness, Invariance, Stability, and Robustness
Jani Raerinteen väitöskirja Generalizations and Models in Ecology: Lawlikeness, Invariance, Stability, and Robustness julkaistaan sarjassa Filosofisia tutkimuksia Helsingin yliopistosta.
Robustness and sensitivity analyses are powerful tools for studying the conditions and assumptions where models break down and they are especially powerful in pointing out reasons as to why they do this.
Robustius- ja sensitiivisyysanalyysit ovat ei-empiirisiä keinoja tutkia, minkä olosuhteiden tai oletuksien alaisena mallit tuottavat joitakin tuloksia.
The question at issue in this dissertation is the epistemic role played by ecological generalizations and models.
Väitöskirjassani tutkin ekologisten yleistysten ja mallien tiedollisia rooleja.
An invariant generalization continues to hold or be valid under a special change called an intervention that changes the value of its variables.
Invariantti yleistys kuvaa, miten jotkin yleistyksen variaabeleiden arvot muuttuisivat, jos joitakin muita sen variaabeleiden arvoja manipuloitaisiin tai muutettaisiin tiettyjen ehtojen alaisena.
I also discuss non-empirical investigations of models that I call robustness and sensitivity analyses.
Ekologia on myös selityksellinen tiede riippumatta siitä, onko ekologisia lakeja olemassa vai ei. Tutkin myös tieteellisten mallien robustius- ja sensitiivisyysanalyyseja.
Speculation has abounded about Mannerheim's role in the appointment, but the truth of the matter is not clear.
Mannerheimin osuutta arvonimen myöntämisessä on paljon spekuloitu, mutta täyttä varmuutta ei ole.
However, research has revealed a varied group of people behind the creation of the office of Field Bishop, including in particular younger clergy and the Defence Forces.
Tutkimus on kuitenkin osoittanut sen, että kenttäpiispuuden takana oli laaja joukko, ennen kaikkea nuorempi papisto ja puolustusvoimat.
Despite all expectations and hopes, the new office of Field Bishop did not affect the status of the military clergy within the Defence Forces, as no ranks were established for them, and their salary did not improve.
Kaikista odotuksista huolimatta kenttäpiispuus ei vaikuttanut sotilaspapiston asemaan heidän toivomallaan tavalla, sillä heille ei perustettu omia arvoluokkia eikä palkkauksessa tapahtunut parannusta.
However the office of the Field Bishop within Army HQ was transformed from a bureau into a department in the summer of 1942.
Kenttäpiispantoimisto kuitenkin muutettiin kirkollisasiainosastoksi kesällä 1942.
As well, at the same time the majority of the younger clergy were serving in the army, and there was a lack of parish priests on the home front.
Jatkosodan aikana enemmistö nuoremman polven papeista oli armeijan palveluksessa, ja samaan aikaa kotirintamalla kärsittiin pappispulasta.
The onset of that war, however, changed the course of events, as the President of the Republic appointed Field Dean Johannes Björklund as Field Bishop.
Jatkosota muutti tilanteen kulun, sillä tasavallan presidentti myönsi sotarovasti Johannes Björklundille kenttäpiispan arvonimen 11.7.1941.
The bishops opposed the notion of a Field Bishop mostly on theological grounds but were ready to concede that the position the Field Dean in Church law required further defining.
Piispat ja eräät muut keskeiset kirkon vaikuttajat vastustivat kenttäpiispuutta teologisista ja arvovaltaan liittyvistä syistä, mutta olivat omalta osaltaan valmiita tunnustamaan, että sotarovastin asema kaipasi määrittelyä kirkkolakiin.
In his notes Lehtonen accused Björklund of trying to achieve the position of Field Bishop by all possible means.
Mitä tulee kenttäpiispuuteen, Lehtosen mielestä Björklund oli kaikin keinoin pyrkinyt hankkimaan itselleen kenttäpiispan aseman.
The title of Field Bishop was used to put pressure on the Church, and, at the same time, Mannerheim could remain detached from the matter.
Kenttäpiispan arvonimi oli joka tapauksessa hienovaraisempi tapa painostaa kirkkoa, ja samalla jo aikaisemmin myönteisen mielipiteen ilmaissut Mannerheim saattoi jäädä taka-alalle.
Later, in September 1941, the Church council approved the use of the Field Bishop title to denote the head of military pastoral care in Church law, and Field Bishops were assigned some of the duties formerly pertaining to bishops.
Sittemmin kirkolliskokous hyväksyi, että sotilassielunhoidon johtajasta käytetään kirkkolaissa nimitystä kenttäpiispa, ja hänelle määriteltiin eräitä piispalle kuuluneita tehtäviä.
After the Winter War, arguments were made for strengthening the position of the military clergy: these arguments were based on the increased respect shown towards this clergy, especially due to their role in the care of the fallen, which had become their task during the war.
Sotilaspapiston aseman vahvistamista perusteltiin ennen kaikkea aikaisempaa suuremmalla arvostuksella, erityisesti heidän rooliaan kaatuneiden huollon toteuttajana korostettiin.
The creation of a Field Bishop was perceived as strengthening the whole military clergy, as the Field Bishop was envisioned as a bishop within the Church and a general within the Defence Forces.
Kenttäpiispuuden kannattajien hahmotelmissa kenttäpiispa olisi ollut piispa kirkossa ja kenraalikunnan jäsen puolustusvoimissa.
The Field Dean in Finland had regularly proposed improvements to the salary of the military clergy before the Winter War.
Sotilaspapisto teki 1920- ja 1930-luvuilla toistuvasti ehdotuksia palkkauksensa parantamiseksi puolustusvoimissa.
The concept of Field Bishop appeared for the first time in 1927 in a Finnish military document, which dealt with pastoral care in the Polish military.
Käsitteenä kenttäpiispa mainittiin suomalaisissa sotilasasiakirjoissa jo vuonna 1927.
Bishop Lehtonen had actually expressed the wish that more priests could have been released from the front to serve in local parishes.
Keskeinen kirkollinen vaikuttaja piispa Aleksi Lehtonen toivoi muistiinpanoissaan, että Björklund olisi paremmin huomioinut kotirintaman pappistarpeen.
The position of the military clergy was debated within both the Church and the Defence Forces before 1939.
Paimen vailla hiippakuntaa : Kenttäpiispan viran synty ja vaikutus sotilaspapiston asemaan Suomen puolustusvoimissa ja kirkossa vuosina 1939 - 1944
The creation of the office of Field Bishop was blocked in the Church law committee report issued close to the beginning of the Continuation War.
Talven 1941 kirkolliskokouksen asettaman kirkkolakikomitean mietintö valmistui jatkosodan kynnyksellä.
The main purpose of this research is to shed light on the factors that gave rise to the office of Field Bishop in the years 1939-1944.
Tutkimuksessa selvitetään niitä tekijöitä, joiden vaikutuksesta kenttäpiispa-instituutio syntyi vuosina 1939 1944, sekä sitä, miten kenttäpiispuus vaikutti sotilassielunhoidon johtajan ja sotilaspapiston asemaan kyseisenä ajanjaksona.
At that stage, Church law did not yet recognize the office of the leading military priest, the Field Dean.
Tällöin piispainkokous torjui esillä olleen sotilaspiispuuden.
The idea of a Field Bishop was recommended to Mannerheim in June 1940, after which the Defence Forces lent their support to the cause.
Kenttäpiispa-instituution synnylle oli olennaista se, että vaatimusten taakse saatiin ne sadat nuoremman polven papit, jotka osallistuivat talvisotaan ja sotamarsalkka Gustaf Mannerheim, jolle sotilaspapisto markkinoi kenttäpiispuuden kesällä 1940.
At the beginning of the Continuation War, the Field Bishop was criticized by certain military and Church clergy for favouring Russian Orthodox Christians in Eastern Karelia.
Tuore kenttäpiispa joutui heti syksyllä 1941 keskelle luterilaisten ja ortodoksien välille Itä-Karjalassa puhjennutta kastekiistaa.
Younger members of the military clergy in particular supported the demands to improve their position within the Church and the army.
Sotilaspapisto toivoi kenttäpiispuuden vahvistavan koko sotilaspapiston asemaa ensisijaisesti puolustusvoimissa.
The results indicate that, if current trends persist, agricultural areas will occupy roughly 60% of the study area by 2030.
Tulokset osoittivat, että jos nykyinen suuntaus jatkuu, maatalousalueet kattavat noin 60 % tutkimusalueesta vuoteen 2030 mennessä.
In such circumstances, elaborating tools to conciliate socioeconomic growth and natural resources conservation is an enormous challenge.
Tällaisessa tilanteessa on siten erityisen haasteellista kehittää työkaluja sosioekonomisen kasvun ja luonnonvarojen suojelemisen yhteensovittamiseksi.
Currently, only 1% of the original forested area remains preserved in this region.
Kenian Taitavuorten vuoristosademetsien alkuperäisestä metsäalasta on jäljellä enää vain noin 1 % ja säilyneiden metsäsaarekkeiden laatu on huomattavasti heikentynyt.
Next, this dissertation evaluates how upcoming agricultural expansion, together with climate change, will affect the natural resources in the Taita Hills up to the year 2030.
Seuraavaksi väitöskirjassa tehtiin arvioita siitä miten maatalousalueiden laajeneminen yhdessä ilmastonmuutoksen kanssa tulee vaikuttamaan luonnonvarojen riittävyyteen Taitavuorilla, kun ennusteiden aikaskaala ulottuu vuoteen 2030 asti.
Namely, methods for agricultural survey planning and to estimate evapotranspiration were evaluated, taking into account a number of limitations regarding data and resources availability.
Aluksi suunniteltiin vaihtoehtoisia metodeja maatalouden tutkimuksen suunnitteluun ja kokonaishaihdunnan arvioimiseen Taitavuorilla, huomioiden tutkimusaineiston ja tutkimusresurssien rajallinen saatavuus alueella.
By 2030, new cropland areas may cause an increase of approximately 40% in the annual volume of water necessary for irrigation.
Lisäksi maankäytön muutokset tulevat todennäköisesti nopeuttamaan maaperän eroosiota ja kasvattamaan noin 40 % vuotuista kasteluun tarvittavaa vesimäärää.
This dissertation tackles essential aspects for understanding the ongoing agricultural activities in the Taita Hills and their potential environmental consequences in the future.
Tässä väitöskirjatyössä käsitellään keskeisiä tutkimusteemoja Taitavuorten alueen nykyisen maataloustoiminnan ymmärtämiseksi sekä arvioidaan nykyisen toiminnan potentiaalisia vaikutuksia ympäristön tilaan nyt ja tulevaisuudessa.
In order to investigate these issues and answer the research questions, this dissertation combined state of the art modelling tools with renowned statistical methods.
Tässä tutkimuksessa yhdistettiin viimeisintä tekniikkaa edustavia mallintamistyökaluja sekä tilastollisia menetelmiä tutkimuskysymysten ratkaisemiseksi.
The driving forces of agricultural expansion in the region were identified as aiming to delineate future landscape scenarios and evaluate potential impacts from the soil and water conservation point of view.
Maatalouden leviämisen nykyiset liikkeelle panevat tekijät tunnistettiin ja näiden muuttujien avulla luotiin skenaarioita tulevaisuuden maankäytön muutoksista.
Furthermore, climate change imposes an imminent threat for local economy and environmental sustainability.
Taitavuorten sumumetsien häviäminen on prosessi, joka on jatkunut vuosisatojen ajan maatalouden levittäytyessä uusille alueille, lisäksi ilmastonmuutos aiheuttaa välittömän uhan paikallistalouden toiminnalle ja ympäristön kestävälle kehitykselle.
Finally, this thesis addressed the potential impacts of agricultural expansion and climate changes on Irrigation Water Requirements (IWR), which is considered another major issue in the context of the relations between land use and climate.
Näin ollen kyettiin myös tekemään arvioita muutosten potentiaalisista vaikutuksista alueen maaperään ja vedenkiertoon ympäristönsuojelun näkökulmasta katsottuna.
The theoretical background of the study was derived from Allport s (1954) theory of intergroup contact (i.e., the contact hypothesis), social psychological research on normative influences on outgroup attitudes (e.g., Rutland, 2004; Stangor and Leary, 2006) and developmental psychological research on the formation of explicit (deliberate) and implicit (automatically activated) outgroup attitudes in adolescence (e.g., Barrett, 2007; Killen, McGlothlin and Henning, 2008).
Tutkimuksen teoreettinen tausta perustui Allportin (1954) kontaktihypoteesiin, sosiaalipsykologiseen tutkimukseen normien vaikutuksista ulkoryhmäasenteisiin (esim. Rutland, 2004; Stangor ja Leary, 2006) sekä kehityspsykologiseen tutkimukseen eksplisiittisten (tietoisten) ja implisiittisten (automaattisesti aktivoituvien) ulkoryhmäasenteiden kehityksestä nuoruusiässä (esim. Barrett, 2007; Killen, McGlothlin ja Henning, 2008).
In conclusion, the outgroup attitudes of youth are formed in a close relationship with their social environment.
Yhteenvetona voidaan todeta, että nuorten ulkoryhmäasenteet muodostuvat kiinteässä yhteydessä heidän sosiaaliseen ympäristöönsä.
The present study focused on the associations between the personal experiences of intergroup contact, perceived social norms and the outgroup attitudes of Finnish majority and Russian-speaking minority youth living in Finland.
Tutkimuksessa tarkasteltiin, miten henkilökohtaiset kokemukset ryhmienvälisestä kontaktista ja koetut sosiaaliset normit ovat yhteydessä suomalaista enemmistöä ja venäjänkielistä vähemmistöä edustavien nuorten ulkoryhmäasenteisiin.
Finally, it was shown that youth evaluate intergroup contact from the viewpoint of their ingroup and society as a whole, not just based on their own experiences.
Lopuksi, tutkimus osoitti, että nuoret eivät arvioi ryhmienvälistä kontaktia vain omien kokemustensa vaan myös oman sisäryhmänsä ja yhteiskunnan näkökulmista.
Second, perceived social norms concerning outgroup attitudes (i.e., the perceived outgroup attitudes of parents and peers) affected the relationship between intergroup contact and explicit outgroup attitudes depending on gender and group status.
Toiseksi, koetut asennenormit (vanhempien ja vertaisten ulkoryhmäasenteet) vaikuttavat ryhmienvälisen kontaktin ja eksplisiittisten ulkoryhmäasenteiden suhteeseen eri tavoin sukupuolesta ja ryhmän statuksesta riippuen.
Positive social norms seem to be especially important for majority boys, who need both pleasant contact experiences and normative support to develop outgroup attitudes that are as positive as girls attitudes.
Myönteiset normit näyttävät olevan erityisen tärkeitä enemmistöryhmää edustavien poikien asenteiden kannalta: jotta heillä olisi yhtä myönteiset asenteet kuin tytöillä, tarvitaan asenteiden tueksi niin myönteisiä kontaktikokemuksia kuin myönteisiä asennenormejakin.
First, the study showed that perceived normative pressure to hold positive attitudes towards immigrants regulated the relationship between the explicit and implicit expression of outgroup attitudes among majority youth.
Ensiksi, tutkimus osoitti, että koettu normatiivinen paine myönteisten ulkoryhmäasenteiden ilmaisemiseksi säätelee eksplisiittisen ja impliittisten asenteiden välistä suhdetta.
The main objective of the study was to shed light on the role of perceived social norms in the formation of outgroup attitudes among adolescents.
Tutkimuksen pääasiallisena tehtävänä oli tarkastella koettujen sosiaalisten normien roolia nuorten ulkoryhmäasenteiden muodostumisessa.
Positive normative influences have the potential to break the strong link between rare and/or negative personal contact experiences and negative outgroup attitudes, and norms also influence the relationship between implicit and explicit attitude expression.
Myönteisten normien avulla voidaan parhaimmillaan rikkoa kielteisten kontaktikokemusten ja ennakkoluulojen välinen noidankehä sekä vaikuttaa eksplisiittisten ja implisiittisten asenteiden väliseen suhteeseen.
The role of social norms is accentuated also among minority youth, who, contrary to majority youth with their more powerful and independent status position, need to reflect upon their attitudes and experiences of negative intergroup encounters in relation to the experiences and attitudes of their ingroup members.
Sosiaalisten normien vaikutus asenteisiin on korostunut myös etniseen vähemmistöön kuuluvien nuorten kohdalla: heidän on tarpeen verrata asenteitaan ja kokemuksiaan ryhmienvälisestä kontaktista toisten sisäryhmänsä jäsenten kokemuksiin ja asenteisiin.
Third, the results are indicative of the independent effects of social norms and intergroup anxiety on outgroup attitudes: the effect of perceived social norms on the outgroup attitudes of youth seems to be at least as strong as the effect of intergroup anxiety.
Tutkimuksen perusteella näyttää siltä, että normien vaikutus ulkoryhmäasenteisiin on vähintäänkin yhtä suuri kuin ryhmienvälisen ahdistuksen vaikutus.
On the basis of this study, the importance of perceived social norms for research on intergroup contact effects among youth cannot be overlooked.
Tutkimus osoitti koettujen sosiaalisten normien tärkeyden ryhmienvälisen kontaktin ja ulkoryhmäasenteiden välistä suhdetta tutkittaessa.
The increasing number of DEC measurements of oxygenated VOCs will probably enable better estimates of the role of these compounds in plant physiology and tropospheric chemistry.
Lisääntyvä mittausaineisto hapettuneiden yhdisteiden päästöistä voi auttaa selventämään näiden yhdisteiden merkitystä kasvifysiologiassa ja troposfäärin kemiassa.
Contrary to the traditional assumption that monoterpene emissions from Scots pine originate mainly as evaporation from specialized storage pools, the DEC measurements indicated a significant contribution from de novo biosynthesis to the ecosystem scale monoterpene emissions.
Vastoin yleistä oletusta, jonka mukaan männyn monoterpeenipäästöt johtuvat pääosin haihtumisesta pihkatiehyistä, huomattava osa ekosysteemitason monoterpeenipäästöistä oli todennäköisesti peräisin suoraan biosynteesistä.
The ecosystem scale emissions of methanol, acetaldehyde, and acetone were substantial.
Metanolin, asetaldehydin, asetonin ja monoterpeenien päästöt mäntymetsästä olivat merkittäviä.
The flux measurements were performed using the micrometeorological disjunct eddy covariance (DEC) method combined with proton transfer reaction mass spectrometry (PTR-MS), which is an online technique for measuring VOC concentrations.
Tämän väitöskirjan aihe on haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (volatile organic compounds, VOCs) päästöjen mittaaminen ajoittaisen näytteenoton kovarianssimenetelmällä (disjunct eddy covariance, DEC) protoninsiirtoreaktiomassaspektrometriaa (proton transfer reaction mass spectrometry, PTR-MS) käyttäen.
This thesis offers practical guidelines for long-term DEC measurements with PTR-MS.
Tämä työ tarjoaa erityisesti laskentamenetelmien automatisointia edistäviä suosituksia DEC-PTR-MS-mittauksiin.