natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Altogether, 115 children in this outbreak were seen at the hospital, and 65 of them were enrolled in the study.
Epidemiaan liittyen Taysissa hoidettiin kaikkiaan 115 lasta.
Extrapolating our results to the whole of Finland, we estimate that the annual medical costs for norovirus gastroenteritis at hospital level were about € 1 801 000 and those for rotaviruses gastroenteritis about € 3 714 460, evaluated in terms of 2007 prices.
Laajennettuna koko Suomen tasolle, sairaalahoitoa tai -arviota vaativat norovirustaudit aiheuttivat vuosittain yli 1 800 000€, ja rotavirustaudit yli 3 700 000€ kustannukset vuoden 2007 hintatasolla.
Study IV describes the sharp decline, which was observed in rotavirus gastroenteritis in 2009–2011 after introduction of rotavirus vaccination in the national immunization programme in Finland.
Jatkotutkimuksessa seurattiin gastroenteriittien esiintymistä Taysissa vuosina 2009-2011, rotavirusrokotteen tultua rokotusohjelmaan.
Epidemiology and burden of disease at the beginning of rotavirus vaccination
Rotavirukset ja norovirukset lasten gastroenteriittien aiheuttajina: epidemiologia ja tautitaakka rotavirusrokotusten alkaessa
Most cases of acute gastroenteritis in children in developed countries are caused by viruses.
Nykyään norovirukset ovat yleisimpiä akuuttien gastroenteriittien aiheuttajia länsimaissa, ja ne sairastuttavat niin lapsia kuin aikuisiakin.
All children presenting with acute gastroenteritis at the hospital, either in the outpatient clinic or in the hospital ward, and children who caught gastroenteritis while being treated at the hospital for another reason were eligible for enrollment.
Sairaalan päivystyspoliklinikalla tai osastohoidossa hoidetuilta lapsilta selvitettiin gastroenteriitin aiheuttajia, oireilun vaikeusastetta ja taudista perheille sekä yhteiskunnalle koituneita kustannuksia.
Noroviruses are second to rotaviruses as causative agents of acute gastroenteritis in children, and their importance is increasing after the elimination of most rotavirus gastroenteritis by vaccinations.
Rotavirusten ja norovirusten esiintyminen ja merkitys lasten ripulitautien aiheuttajina rotavirusrokotusten käynnistyessä Akuutit gastroenteriitit eli oksennus- ja ripulitaudit ovat yleisiä, useimmiten viruksen aiheuttamia sairauksia.
The drinking water of about 12 000 people was heavily contaminated with sewage water, causing severe and mixed infections with several enteritis pathogens.
Tutkimusajankohtaan osui Pirkanmaan vesiepidemia, jossa jäteveden saastuttama juomavesi aiheutti Nokialla tuhansien ihmisten sairastumisen akuuttiin gastroenteriittiin.
The seasonality of norovirus gastroenteritis in children is similar to that of rotaviruses, but the timing of the winter season is different.
Rotavirusten asema lasten akuuttien gastroenteriittien aiheuttajana sairaalatasolla oli hallitseva, mutta myös norovirukset esiintyivät lapsilla kausiluonteisena, epideemisenä viruksena.
Rotaviruses were the most important causative agents of acute gastroenteritis in young children until the launch of the universal rotavirus vaccination in Finland.
Sitä ennen rotavirus oli tavallisin pienten lasten vakavan ripulitaudin aiheuttaja, mutta rokottamisen myötä rotavirusinfektiot ovat vähentyneet merkittävästi.
We studied the causative agents, epidemiology, clinical picture and severity of acute gastroenteritis in children seen at Tampere University Hospital between September 2006 and August 2008.
Tutkimuksessa seurattiin akuuttien gastroenteriittien esiintymistä Tampereen Yliopistollisessa sairaalassa (Tays) kaikilla alle 16-vuotiailla lapsilla kahden vuoden ajan, syyskuusta 2006 elokuuhun 2008, eli aikana juuri ennen rotavirusrokotteen tuloa kansalliseen rokotusohjelmaan.
The majority of these children had severe gastroenteritis with multiple pathogens in stools.
Sairastuneiden lasten ulostenäytteistä löydettiin poikkeuksellisen monia tautia aiheuttavia viruksia ja bakteereja samanaikaisesti, enimmillään samalta lapselta seitsemän eri taudinaiheuttajaa.
In the first follow-up season, 2006–2007, the share of rotaviruses (38%) among acute gastroenteritis cases seen at the hospital was smaller than usual, and the role of noroviruses (34%) was pronounced.
Rokotteen tultua rokotusohjelmaan sairaalahoitoa tai -arviota vaatineet rotavirustaudit vähenivät noin 80%, ja norovirukset jäivät hallitseviksi gastroenteriittejä aiheuttaviksi viruksiksi.
We also evaluated the costs of rotavirus and norovirus gastroenteritis for society and families and described them below, in the Results section of the thesis.
Rota- ja norovirustaudeista aiheutui yhteiskunnalle suuret kustannukset erityisesti sairaanhoitokustannusten ja työstä poissaolopäivien muodossa.
Norovirus gastroenteritis is sufficiently common and severe to warrant vaccination of infants or young children once a norovirus vaccine becomes available.
Myös kehittyneen hygienian ja yleisesti saatavilla olevan terveydenhuollon maissa gastroenteriitit voivat etenkin pienillä lapsilla johtaa yleistilan heikentymiseen ja kuivumiseen, jonka hoidoksi tarvitaan nesteytystä.
Hypospadias is the most common penile congenital malformation, with 0.1–0.8% prevalence rate.
Virtsaputken alahalkio (hypospadia) on yleisin peniksen synnynnäinen epämuodostuma, jonka esiintyvyysasteeksi on arvioitu 0.1-0.8%.
In the histological analysis, the urothelium was continuous at the 16-week time point in both groups.
Histologisessa analyysissä uroteeli peitti tehdyn epiteelipuutoksen jatkumona 16 viikon kohdalla molemmissa ryhmissä.
The wounds were covered with AM or CM and Aquacel or Aquacel alone (control).
Haavat peitettiin joko amnion- tai kitosaanikalvoilla ja Aquacelilla tai pelkällä Aquacelilla (kontrolliryhmä).
Amniotic (AM) and chitosan (CM) membranes were studied on wound surface, whereas poly(L- lactide-co-s-caprolactone) (PLCL) and poly(1,3 trimethylene carbonate) (PTMC) membranes were studied on urethral defects.
Amnion- ja kitosaanikalvoa tutkittiin ihohaavoilla, kun taas poly(L-laktidi-co-E-kaprolaktoni) (PLCL) ja poly(1,3 trimetyleeni karbonaatti) (PTMC) -kalvoja tutkittiin virtsaputken epiteelivaurioissa.
Based on the findings, all four biomaterials were found to be biocompatible and have potential for full-thickness epithelial repair.
Löydösten perusteella kaikki neljä biomateriaalia osoittautuivat kelvollisiksi epiteelivaurioiden korjaamisessa valituissa käyttötarkoituksissa.
Isolated human urothelial cells were cultivated on PLCL and PTMC membranes to verify cell attachment, viability, and maintenance of urothelial phenotype.
Ihmisen uroteelisoluja viljeltiin PLCL ja PTMC -kalvoilla solujen kiinnittymisen, elinvoimaisuuden sekä uroteelisolujen fenotyypin säilyttämisen osoittamiseksi.
Live/dead staining confirmed that the majority of urothelial cells were viable on both membranes.
Live/dead-värjäys vahvisti, että suurin osa kalvoilla viljellyistä soluista oli elinvoimaisia.
Chitosan degraded from the wound surface after day 7.
Kitosaanikalvo hävisi haavapinnalta 7 päivän jälkeen.
In addition, the relative expression of cytokeratins (CK) 7, 8 and 19, and uroplakins (UP) Ia, Ib and III were studied after 2-week human urothelial cell cultivation on PLCL, PTMC or polystyrene (control).
Lisäksi sytokeratiini (CK) 7, 8 ja 19 sekä uroplakiinien (UP) Ia, Ib ja III ilmeneminen määritettiin PLCL ja PTMC -kalvoilla sekä polystyreenillä (kontrolli) tehtyjen soluviljelyiden jälkeen.
Treatment of these epithelial skin and urethral defects is demanding.
Näiden ihoon sekä virtsaputkeen liittyvien ongelmien hoito on haastavaa.
The progression of urothelium structure towards stratification was significant (p < 0.05) within the PTMC group between 2- and 16-week time points.
Uroteelin kehitys kerrostuneeseen suuntaan oli merkittävästi parempaa (p < 0.05) PTMC-ryhmässä 2 ja 16 viikon kohdalla.
The expression of UPIb and also UPIII was significantly (p < 0.05) lower among PLCL-cultivated cells compared to PTMC by two weeks’ cultivation.
UPIb:n sekä UPIII ekspressio oli merkittävästi (p < 0.05) matalampi PLCL-kalvoilla viljeltyjen solujen osalta PTMC-ryhmään nähden kahden viikon kohdalla.
AM and CM enhanced early-stage wound healing.
Amnion- ja kitosaanikalvot edistivät haavan paranemista varhaisvaiheessa.
CK19 expression was significantly (p < 0.05) lower in the PLCL group compared to the control.
CK19 ekspressio oli merkittävästi (p < 0.05) matalampi PLCL- ryhmässä kontrolliin nähden.
In this thesis, the aim was to evaluate the suitability of biomaterial membranes for skin wounds and urethral repair using in vitro and in vivo models.
Väitöskirjatutkimuksen tavoitteena oli arvioida biomateriaalikalvojen soveltuvuutta ihon ja virtsaputken korjaamisessa.
In urethral defects, PLCL membrane was harder than PTMC.
PLCL-kalvon todettiin olevan kovempaa kuin PTMC-kalvon.
PLCL and PTMC membranes were imaged using X-ray microtomography (µCT) to identify their surface structure.
PLCL ja PTMC -kalvot kuvattiin mikrotietokonetomografialla pintarakenteiden selvittämiseksi.
Epithelial defects in skin and urethra constitute a major problem, both to society and to individual patients.
Ihon ja virtsaputken epiteelivauriot muodostavat merkittävän kliinisen ongelman ja kuorman sekä perusterveydenhuollolle että erikoissairaanhoidolle.
Acute and chronic wounds comprise a remarkable health issue for basic and special healthcare, with an estimated prevalence of 3.7/1,000.
Akuuttien ja kroonisten haavojen esiintyvyydeksi on arvioitu 3.7/1000.
In the PLCL group, cellular attachment was significantly higher on the first day (p < 0.05).
PLCL-ryhmässä solujen kiinnittyminen kalvoille oli merkittävästi (p < 0.05) parempaa ensimmäisenä päivänä PTMC-ryhmään nähden.
Urethrographic examination revealed no signs of urethral strictures at any time points.
Virtsaputken varjoainekuvauksissa merkittäviä kaventumia ei havaittu.
For urethral regeneration, PTMC was discovered to have better handling properties, and it developed significant epithelial integrity, but PLCL was also found to be suitable.
Virtsaputken korjaamistarkoituksessa PTMC oli PLCL:iin verrattuna helpompi käsitellä, minkä lisäksi epiteelikerros eheytyi sen päällä merkittävästi nopeammin.
The expression of UPIII was significantly (p < 0.05) higher in the control than PLCL.
Kontrolliryhmän ekspressio UPIII:n osalta oli merkittävästi (p < 0.05) korkeampi kuin PLCL-ryhmän.
After 2, 4 or 16 weeks’ follow-up, the rabbits were anesthetized, defect sites were imaged (X-ray), and then excised for histological and immunohistochemistry analyses.
Eläimiä seurattiin 2, 4 tai 16 viikkoa, jonka jälkeen eläimet jälleen nukutettiin ja virtsaputket varjoainekuvattiin.
qRT-PCR revealed the expression of CK7, CK8 and CK19 on PLCL, PTMC and the control, whereas the expression of CK7 and CK8 was significantly (p < 0.05) higher among PLCL-cultivated cells.
CK7:n ja CK8:n ekspressio oli merkittävästi (p < 0.05) korkeampi PLCL-kalvolla.
Furthermore, both membranes degraded after the 4-week time point from the defect site.
Molempien kalvojen osalta sytokeratiinivärjäys vahvisti epiteelikerroksen uudelleenmuodostumisen ja kalvojen havaittiin hajoavan 4 viikon seuranta-ajan jälkeen.
Wounds and tattooed marks were measured, blood samples withdrawn for an interleukin 4 (IL-4) assay, and wound sites excised for histological analysis after follow-up.
Eläimiä seurattiin 0, 3, 7, 14 tai 21 päivää, jonka jälkeen haavat ja tatuoinnit mitattiin uudelleen, kerättiin verinäytteet interleukiini 4 -määritystä sekä haava-alueet histologista analysointia varten.
Urethral defects, caused by congenital issues, trauma, or infections, are another kind of clinical epithelial dilemma.
Virtsaputken epiteelipuutokset muodostavat toisenlaisen epiteeliin liittyvän ongelman.
CM was found to reduce inflammation and affect the IL-4 pathway, but it degraded from the wound surface after day 7.
Kitosaanikalvon havaittiin vähentävän tulehdusreaktiota ja vaikuttavan IL-4-välittäjäainereittiin.
Median wound areas were significantly (p < 0.05) smaller in the AM and CM groups, compared to their controls on day three. IL-4 levels were significantly (p < 0.05) lower in the CM group on days 7 and 14, compared to the control group.
Kitosaaniryhmän interleukiini 4 -tasot olivat merkittävästi (p < 0.05) matalammat 7 ja 14 päivän kohdalla kontrolliin nähden.
To study the effects of AM and CM, full-thickness wounds were excised and measured on the scalps of rats.
Amnion- ja kitosaanikalvojen soveltuvuuden tutkimiseksi rottien päälaelle tehtiin ihokerrokset läpäisevä haava.
The rats were randomized into AM or CM and control groups.
Haava mitattiin ja eläimet satunnaistettiin amnion- tai kitosaanikalvoryhmiin sekä vastaaviin kontrolliryhmiin.
PLCL and PTMC membranes were studied for urethral defects.
Virtsaputken epiteelivaurioihin testattiin PLCL- ja PTMC-kalvoja.
A live/dead cell assay was performed in order to determine cell attachment and viability by 7 and 14 days of cultivation.
Live/dead-värjäyksellä varmistettiin solujen kiinnittyminen sekä elinvoimaisuus.
In turn, the qualitative analysis showed more urothelial cells on PTMC membrane after the first week.
Tosin uroteelisoluja havaittiin viikon kohdalla enemmän PTMC-kalvolla.
An oval urethral defect was excised from rabbits’ penile urethra.
Kalvojen soveltuvuutta virtsaputkessa tutkittiin poistamalla kanin virtsaputkesta soikea alue, joka peitettiin PLCL tai PTMC -kalvolla.
In total, 153 immigrant physicians participated in these studies, in addition to 112 other test subjects and informants.
Yhteensä tutkimukseen on osallistunut 153 maahanmuuttajalääkäriä sekä 112 muuta koehenkilöä ja informanttia.
The methods of analysis are both qualitative (thematic content analysis of the interviews) and statistical (regression analysis, generalized linear model).
Aineistojen analyysissa käytetään laadullisia menetelmiä (haastatteluiden temaattinen sisällönanalyysi) sekä tilastollisia menetelmiä (regressioanalyysi, yleistetty lineaarinen sekamalli).
Uniform semantic categorizations of speakers of a given language create semantic norms to which all language users must adjust.
Kielenpuhujien toisiaan lähenevä semanttinen kategorisointi synnyttää kieleen semanttisia normeja, joihin kaikkien kielenkäyttäjien on sopeuduttava.
Three sets of data were gathered for the studies: international medical graduates’ answer papers to medical licensing exams (72 papers), group interviews with health care professionals (six interviews, 32 interviewees), and vocabulary test results (160 test papers).
Tutkimusta varten on kerätty kolme aineistoa: ulkomailla lääkärintutkinnon suorittaneiden laillistamiskuulusteluista koottu 72 kirjallisen vastauksen aineisto, terveydenhuollon ammattilaisten haastatteluaineisto (6 haastattelua, 32 haastateltavaa) sekä sanatestiaineisto, joka on tutkimusta varten teetetty 160 koehenkilöllä.
The dissertation is comprised of the analyses of these three datasets and four scientific articles based on the analyses.
Väitöstutkimus koostuu näiden kolmen aineiston analyysista tehdyistä tutkimuksista, joista on laadittu neljä vertaisarvioitua artikkelijulkaisua.
These norms are represented in experienced language users’ notions of word meanings and the relations between them.
Näitä normeja ilmentävät kokeneiden kielenkäyttäjien käsitykset esimerkiksi sanojen merkityksistä ja niiden välisistä suhteista.
Knowledge of language relates to the individual’s experience in language use situations, but when experience accumulates, knowledge of the language develops into abstract systemic knowledge, where word meanings are stored in the memory with other words and expressions, such as definitions and paraphrases.
Yksilön tieto kielestä kiinnittyy koettuihin kielenkäyttötilanteisiin, mutta kokemuksen karttuessa se kehittyy myös abstraktiksi systeemiseksi tiedoksi, jossa esimerkiksi sanojen merkitykset ovat tallentuneet muistiin muiden sanojen ja ilmausten kuten määritelmien ja parafraasien kanssa.
The subjects of this study are physicians who have moved to Finland after finishing their medical degree and who are expected to learn Finnish sufficiently well to be able to work as a physician in Finland.
Tutkimuksen kohteena ovat aikuisena Suomeen muuttaneet lääkärintutkinnon suorittaneet henkilöt, joiden tulee oppia suomen kieltä tarvittavissa määrin voidakseen työskennellä lääkärinä Suomessa.
Attention must also be paid to the extent of language skills and vocabulary mastery, so that the specific vocabulary for physicians also covers more general vocabulary, not only words related strictly to illness.
Huomiota tulee kiinnittää myös kielitaidon ja erityisesti sanastonhallinnan laajuuteen, siten että ammatilliseen sanastoon lasketaan kuuluvaksi varsinaisten sairaussanojen lisäksi myös yleisempää sanastoa.
The study on mastering vocabulary showed that immigrant physicians performed notably weaker than the control group of community interpreter students of immigrant background, although the requirements for communication in patient encounters are the same for both groups.
Sanastonhallintatutkimuksessa maahanmuuttajalääkärit suoriutuivat selvästi heikommin potilassanaston hallinnassa kuin verrokkiryhmä maahanmuuttajataustaiset asioimistulkkiopiskelijat, vaikka kommunikointivaatimukset potilashoidon tilanteissa ovat samat.
The research acknowledges the relationship between situations and language skills and highlights the significance of the systemic knowledge of language, especially from the perspective of semantics.
Tutkimus nostaa esiin kielitaidon ja tilanteen suhteen sekä nostaa sen rinnalle kielen systeemisen hallinnan merkityksen, erityisesti semanttisen tiedon näkökulmasta.
The results raise concerns about inadequate support for immigrant physicians and a rushed entrance to working life.
Tulokset nostavat esiin huolen maahanmuuttajalääkärien liian vähäisestä kielenoppimisen tuesta ja toisinaan liian nopeasta siirtymisestä työelämään.
Languages for specific purposes is originally a practice-oriented field, and it has been developed for the needs of different professional fields.
Erityisalojen kielentutkimuksen suuntaus on alkujaan käytännönläheinen ja kehitetty eri ammattialojen kielenopetuksen tarpeisiin.
This dissertation reports on a set of studies concerning the Finnish language skills of immigrant physicians and the relation of these skills to the physicians’ language needs.
Tämä väitöstutkimus käsittelee maahanmuuttajalääkärien suomen kielen taitoa ja sen suhdetta lääkärin kielitaitotarpeisiin.
Language requirements in the working environment are observed through situations in the physicians’ work by means of interviewing health care professionals.
Työelämän vaatimuksia tarkastellaan lääkärin työnkuvaan kuuluvista tilanteista terveydenhuollon ammattilaisten haastattelujen avulla.
The individual’s mastery of vocabulary is described with an exemplar model, which is compatible with the usage-based model and describes knowledge of word meanings and usage as an ability developing from recurring encounters of the word and semantic categorization.
Yksilön sanastonhallintaa kuvataan käyttöpohjaisuuden kanssa yhteensopivan exemplar-mallin avulla, jossa tieto sanojen merkityksistä ja käyttösäännöistä tarkentuu toistuvien sanan kohtaamisten ja semanttisen kategorisoinnin myötä.
In this study, the analyses are also attached to relevant theoretical frameworks of language learning that are compatible with the LSP field.
Tässä työssä tarkastelu liitetään myös erityisalan kielentutkimuksen kanssa yhteensopiviin teoreettisiin kielenoppimisen viitekehyksiin.
Based on the research results, it is recommended that immigrant physicians enter working life at the earliest at the B2 level of language proficiency (CEFR), but strong support is still needed at this level in performing many tasks.
Tutkimuksen perusteella voidaan antaa suositus, että työelämään kannattaa siirtyä aikaisintaan B2-tason kielitaidolla, mutta silloinkin tarvitaan vielä paljon tukea monien työtehtävien suorittamisessa.
Thus, it is recommended that immigrant physicians have at least the C1 level to be able to work independently.
Itsenäinen lääkärin työn harjoittaminen vaatii vähintään C1-tason kielitaitoa.
Based on the results of the research, the immigrant physicians’ language skills are shaped towards the language use needs of a physician, but their language skills are somewhat too narrow and their skill level is too low considering the vast language skill requirements of a physician’s work.
Tutkimuksen tulosten perusteella maahanmuuttajalääkärien kielitaito on muovautunut lääkärin työn kielenkäyttötarpeita kohti, mutta kielitaito on osin liian kapea lääkärin työn laajoihin kielitaitovaatimuksiin nähden ja tasoltaan liian matala.
The interview-based study showed that the work situations of a physician vary greatly in linguistic demand, and possible language skill deficiencies only arise in some of them.
Haastattelututkimusten mukaan lääkärin työhön kuuluu kielelliseltä vaativuudeltaan hyvin eritasoisia työtehtäviä, joista vain osassa tulevat esiin mahdolliset kielitaitopuutteet.
The perspective of the studies is that of languages for specific purposes, where language requirements in the working environment define the adequacy and required quality of the professionals’ language skills.
Kielitaitoa lähestytään erityisalan kielentutkimuksen näkökulmasta, jossa työelämän kielelliset vaatimukset on nostettu työntekijöiden kielitaidon riittävyyden ja laadun määrittäjiksi.
The basis of LSP is functional: the objectives of language learning are set according to what will enhance the performance of practical work; this is evaluated both by experts of the specific field and by language specialists.
Siinä kielenoppimisen tavoitteet asetetaan sen perusteella, mikä edesauttaa käytännön työssä kommunikointia, mitä arvioivat alan asiantuntijat yhdessä kielen asiantuntijoiden kanssa.
Especially relative to vocabulary knowledge, the study connects with the usage-based model of language acquisition, where vocabulary acquisition and mastery are combined with word frequencies.
Erityisesti sanastonhallinnan osalta tutkimus asettuu käyttöpohjaisen kielenoppimisen viitekehykseen, jossa erityisalan sanastonoppiminen ja -hallinta yhdistetään sanojen frekvensseihin.
Responses with the poorest writing skills showed that the present language test for physicians cannot screen out those with inadequate language skills; the requirements are set too low.
Kielellisesti heikoimmat kuulusteluvastaukset osoittivat, että nykyinen kielikoe ei pysty varmistamaan riittäväntasoista lääkärin kielitaitoa.
Both writing skills and the frequency of vocabulary analysed from the medical licensing exams were associated with success in medical evaluation.
Laillistamiskuulusteluissa vastauksista analysoitu kirjoitustaito sekä sanaston harvinaisuus olivat yhteydessä kuulustelumenestykseen.
The study takes a closer look at the writing skills examined in medical licensing exams and the mastery of vocabulary based on patient communication.
Kielitaidon osa-alueista tarkastellaan laillistamiskuulustelussa todennettua kirjoitustaitoa sekä potilaskeskusteluihin kuuluvan sanaston hallintaa.
The research as a whole leans on the principles of languages for specific purposes (LSP) and the concept of language skills for specific purposes.
Tutkimus nojautuu erityisalan kielentutkimuksen periaatteisiin ja erityisalan kielitaidon käsitteeseen.
Thus, it is possible to determine an individual’s amount and quality of language experience based on his/her knowledge of meanings and meaning relations.
Näin sanojen merkitysten ja merkityssuhteiden tuntemuksen avulla voidaan tehdä päätelmiä henkilön kielenkäyttökokemuksen määrästä ja laadusta.
The language skill requirements of physicians are approached through work situations that are conceptualized as units of perception for the linguistic demands of the physician’s work.
Lääkärin työn kielitaitovaatimuksia lähestytään erityisesti työtilanteiden ja niiden kielellisen vaativuuden kautta.
This study identifies the mechanisms that drive the expression of this newly identified cancer causing protein,CIP2A, in human cancers.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin niitä mekanismeja, joilla hiljattain löydettyä syöpägeeniä CIP2A säädellään, sekä selvitettiin ensimmäistä kertaa CIP2A:n merkitystä ihmisen syövissä.