natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Central Organization of Cottage Industry (Kotiteollisuuden Keskusliitto, KKL) was an essen-tial quarter for promoting craft in the 20th century Finland.
Kotiteollisuuden Keskusliitto toimi 1900-luvulla Suomessa merkittävänä käsityötä ja alan yrittä-jyyttä tukevana järjestönä.
The essential characteristics of masterful craftspeople were among others modesty, diligence and dexterity besides being self-taught.
Aineistoanalyysin perusteella käsityömestarille tyypillisiä piir-teitä olivat muiden muassa vaatimattomuus, ahkeruus, taitavuus ja usein myös itseoppineisuus.
The ideal craftsmanship was marked with nostalgia, respect for the past and will for temporal continuity in the post WWII Finland.
Tutkimuksen mukaan käsityksiä käsityömestaruudesta lei-masi paitsi nostalgia, myös menneisyyden kunnioittaminen ja edelleen ajallisen jatkuvuuden ylläpi-täminen toisen maailmansodan jälkeisessä suomalaisessa yhteiskunnassa.
In the research historical analysis is connected to artistic working seeking to point out the interpretative nature of historical knowledge and the importance of making reinterpretations of the past.
Tutkielmassani suhteutan historiallisesta aineistosta tehtävää tieteellistä ana-lyysia taiteellisen työskentelyyn ja pyrin siten osoittamaan sekä historiatiedon tulkinnallisuutta että tähdentämään enneisyydestä tehtävien uudelleentulkintojen tarpeellisuutta.
The research bases on the descriptions about craftspeople published in Kotiteollisuus-magazine during 1947–1969 which are related to other articles of the magazine.
Tutkimus perustuu Kotiteollisuus-lehdessä vuosina 1947–1969 julkaistujen, käsityömestareita esittelevien tekstien analyysiin yhdessä lehden muiden tekstien kanssa, jotka kuvaavat käsityömestarit-aineiston tekstiympäristöä.
It is found that the genre of descriptions sought to guide readers to exemplary craftsmanship entail-ing different characteristics that also involved a conception of an ideal past and an ambition to maintain continuity.
Tutkimuksen mukaan käsityömestareiden kuvailu muodosti lehdessä oman tekstilajinsa, jossa eri tekstityyppien keinoin pyrittiin ohjaamaan lukijaansa kädentaitajuuteen, johon liittyi esikuvallisten piirteiden ohella vahvasti ihanteellinen kuva menneisyydestä sekä pyr-kimys jatkuvuuden ylläpitämiseen.
In its publication, the Kotiteollisuus-magazine the organization printed among other texts descriptions of masterful craftspeople.
Järjestö julkaisi Kotiteollisuus-lehdessään monenlaisten asia-artikkeleiden ja käsityöohjeiden ohella kuvauksia eri alojen käsityömestareista.
With an artistic commentary included to it, the aim of the thesis is to study how the masterful craftspeo-ple were presented in the magazine by analysing the descriptions as a genre that builds on different text types.
Tutkimuksessa tarkastelen sitä, millaiseksi käsityömestareita kuvattiin aineistossa analysoimalla mestarikuvauksia tekstilajina.
The exemplary craftsmanship is uncovered with parody in the artistic commentary.
Tutkielman taiteellisessa kommentissa käyn purkamaan Kotiteollisuus-lehdessä luotua käsityömes-tarien esikuvallisuutta parodian keinoin.
The descriptions are related to other texts of the magazine, to the temporal context and to the conception of time that prevailed among the organization (KKL).
Lehdessä julkaistujen muiden tekstien avulla käsityömestareihin liitettyjä ihanteellisia piirteitä suhteutetaan kirjoitusaikakauteensa ja edelleen tuossa aikakaudessa Kotiteollisuuden Keskusliiton parissa vallinneeseen aikakäsitykseen.
The materials are safe and suitable for small children.
Materiaalit ovat turvallisia ja pienille lapsille sopivia.
After that I look over the mentorship in the art field, the concept of baby and child development and the opportunities of art to support this development.
Sen jälkeen tarkastelen ohjaajuutta taidekentällä, vauvan ja lapsen kasvua sekä taiteen mahdollisuuksia kehityksen tueksi.
The findings of the research show that the meaningful dimensions for the workshop mentors of the Experiential Colour Workshops for Babies are the artistic and visual element, the assurance from the work experience, working with families and the influence of mental and physical position to the atmosphere.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että Vauvojen värikylpy -ohjaajille merkityksellisiä ulottuvuuksia työssään ovat työskentelyn taiteellinen ja visuaalinen elementti, työkokemuksen tuoma varmuus ohjaajuuteen, perheiden kanssa työskentely sekä henkisen ja fyysisen position vaikutus ilmapiiriin.
The analysis is based on theory-bound content analysis and abductive reasoning.
Aineiston analyysitapana on teoriasidonnainen sisällönanalyysi ja abduktiivinen päättelyn logiikka.
The workshops progress from exploring and observing of different materials, colours and light, to self-producing traces.
Työpajassa edetään erilaisten materiaalien, värien ja valojen kautta itse tuotettuun jälkeen.
This research is qualitative phenomenological-hermeneutical research, whose material consists from theme interviews of three workshop mentors and observing of the Experiential Colour Workshops for Babies.
Tutkimukseni on laadullinen fenomenologis-hermeneuttinen tutkimus, jonka aineisto koostuu kolmen ohjaajan teemahaastatteluista sekä Vauvojen värikylpy työpajojen havainnoimisesta.
The Experiential Colour Workshop for Babies is visual art workshop for babies and for their parents.
Vauvojen värikylpy on kuvataiteellinen työpaja vauvoille ja heidän vanhemmilleen.
In this research, I observe the work of the mentors, what kind of perceptions they have for their work and what kind of meanings/significance they address.
Tutkimuksessani tarkastelen ohjaajan työnkuvaa, millaisia käsityksiä heillä on työstään sekä millaisia merkityksiä he sille antavat.
Pori Centre for Children´s Culture organizes annually training/education for the workshop mentors of the Experiential Colour Workshops.
Porin Lastenkulttuurikeskus järjestää Vauvojen värikylpy –ohjaajien koulutusta vuosittain.
I begin by introducing the method related to the Experiential Colour Workshops for Babies and the underlying principles and modes of action.
Aloitan esittelemällä Vauvojen värikylpy -metodin ja sen taustalla toimivat periaatteet ja toimintamuodot.
Both theme interview- and visual material analysis refers that the work of the workshop mentors is very versatile and comprehensive.
Sekä teemahaastattelun että visuaalisen aineistonanalyysin perusteella voidaan päätellä, että Vauvojen värikylpy -ohjaajan työ on hyvin monipuolista ja kokonaisvaltaista.
At the end of the theoretical part I consider the action of the Experiential Colour Workshops for Babies from the perspective of art education.
Teoriaosuuden lopuksi tarkastelen Vauvojen värikylpy -toimintaa kuvataidekasvatuksen näkökulmasta.
The research question is: How does the workshop mentors of the Experiential Colour Workshops experience their work and what kind of significance/meaning they address to their work?
Tutkimuskysymykseni on: Miten Vauvojen värikylpy ohjaajat kokevat työnsä ja millaisia merkityksiä he sille antavat?
I clarify what kind of common things art education and the method of the Experiential Colour Workshops for Babies do have.
Selvitän minkälaisia yhtymäkohtia kuvataidekasvatuksella ja Vauvojen värikylpy -metodilla on.
This research clarifies what kind of significance/meaning the workshop mentors of the Experiential Colour Workshops for Babies address to their work.
Tutkimus selvittää Vauvojen värikylpy -ohjaajien antamia merkityksiä työlleen.
In practice, we also grounded our actions in Konu&Rimpelä's (2002) model of the Well-being in schools.
Toiminnassa pohjauduttiin myös Konu & Rimpelän (2002) tekemään koulujen hyvinvoinninedistämismalliin.
My research proves that in order to succeed in the promotion of well-being of the participants everyone working in the project should be taken equally into consideration.
Tutkimukseni osoittaa, että onnistuakseen hyvinvointia edistävässä tavoitteessaan, kehittämistyön tulee olla kaikki toiminnassa mukana olevat yksilöt huomioivaa.
I organized my material with different themes based on my theoretical concepts and made my conclusions through these findings.
Teemoittelin aineistoni teoriataustastani nousevien keskeisten käsitteiden mukaisesti ja näiden teemoittelujen pohjalta tein päätelmäni tutkimukseni tavoitteen onnistumisessa.
Based on the answers of the children the Environmental Community Art project was considered to be positive.
Oppilaiden palautteiden perusteella ympäristö- ja yhteisötaiteellinen toiminta koettiin yleisesti ottaen positiiviseksi.
My method is action research, and my material consists of the interviews and feedbacks of the children, literate and photographic documents, and my own observations.
Aineistoni koostui oppilaiden palautteista, kirjallisista ja kuvallisista dokumenteista sekä havainnoinnista.
The goal of this Master Thesis was to research how to evolve Environmental Art in the northern multicultural community in Sevettijärvi, which was to promote well-being and support cultural identity of the children.
Tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia, kuinka kehittää ympäristötaiteellista toimintaa pohjoisen monikulttuurisessa kyläyhteisössä Sevettijärvellä, joka vahvistaa oppilaiden kulttuuri-identiteettiä sekä edistää heidän hyvinvointiaan.
The idea of the place-specific art in this Environmental Community Art Project gives also an opportunity to apply the methods we used in other schools as well.
Ympäristötaiteen ajatus paikkasidonnaisuudesta toiminnan lähtökohtana antaa myös mahdollisuuden käyttämiemme menetelmien soveltamiseen muissakin kouluissa, joten tutkimuksellani on myös taidekasvatuksellista merkitystä.
Also the Programme for Sustainable Development of the Government (1998) gives enough reasons to sustain cultural diversity and good life.
Perusteet kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttämiselle nousevat jo Hallituksen kestävän kehityksen edistämisen periaatepäätöksestä (1998).
While working with children in Sevettijärvi we felt the cultural identity of the children already strong but at the same time Environmental Art producing another way of introducing their own Skolt Sami culture.
Koimme oppilaiden kulttuuri-identiteetin jo vahvaksi toiminnan edetessä, mutta ympäristötaiteen menetelmien tuovan kuitenkin jotain uutta kulttuurin esittelemiseksi.
The starting point for this Master Thesis was an environmental community art project held in the school of Sevettijärvi during 2006-2007.
Tämän pro gradu -tutkielman lähtökohtana oli Sevettijärven koululla vuosina 2006–2007 toteutettu ympäristö- ja yhteisötaiteellinen projekti, joka sisälsi neljä eri toimintajaksoa huomioiden tämän kolttasaamelaisen kylän erityispiirteet.
Therefore I consider this research to have significance also in perspective of Art Education.
Lähestymistapani tutkimuksen tekemiseen on toimintatutkimuksellinen.
The art is inside them and at the same time it is also shaping them.
Taide sekä syntyy heistä että samalla muovaa heitä.
Last goal in my thesis is to describe how I have increased participation in this research process and supported participants´ agency.
Kolmas tavoitteeni on kertoa, miten olen tutkimusprosessissani pyrkinyt lisäämään haastateltavieni osallisuutta ja tukemaan heidän toimijuuttaan.
I ponder what kind of possibilities artists with special needs have to participate in the art world.
Pohdin, millaisia mahdollisuuksia kuvataiteilijoilla, jotka tarvitsevat erityistä tukea työskentelyynsä, on osallistua taidemaailmaan.
Third supporting element for the artists has been social interaction through art. For example, participating in public art exhibitions was described in the stories not only as a celebration of own merits, but also as a way to create connections to the world and its people.
Näyttelytoiminta kuvattiin kertomuksissa paitsi omien saavutusten juhlimisena myös keinona luoda yhteyksiä maailmaan ja sen ihmisiin.
Supporters have been family members, people from school, someone met through a hobby: even idols are seen as supporters.
Kannustajia on ollut perhepiirissä, koulussa tai harrastuksissa, myös taiteelliset esikuvat kuvataan kannustajina.
The purpose of the study is to find out how these people became artists and what kind of experiences they have from art, art making and art world.
Narratiivisessa tutkielmassani tarkastelen, miten haastateltavistani on tullut kuvataiteilijoita ja millaisia kertomuksia heillä on taiteesta, sen tekemisestä ja taidemaailmasta.
Art teachers and artist mentors can encourage artists to find their own strengths, develop their own talents, understand the whole artistic process and participate in the art world.
Tutkimusaineistoni mukaan kuvataideohjaaja voi auttaa kuvataiteilijaa tunnistamaan mahdollisuuksiaan, hahmottamaan taiteellista prosessia, kielellistämään ja visualisoimaan asioita sekä osallistumaan laajempaan taidemaailmaan.
The artists in this research have internal motivation and own strengths, which drive them to make art.
Kuvataiteen pariin heitä ovat kannustaneet omat vahvuudet ja ominaisuudet, joiden myötä taiteellinen työ on heille luontevaa.
I look for answers to my research questions using the data that I have collected and deploying a theoretically oriented narrative analysis.
Analyysimenetelmäni on teoriasidonnainen narratiivien analyysi.
The artists have also had people believing in their possibilities and supporting them in their self-expression.
Toisekseen haastateltavillani on ollut elämänpoluillaan ihmisiä, jotka ovat uskoneet heidän mahdollisuuksiinsa ja suhtautuneet suopeasti taiteen tekemiseen.
The stories revealed the extreme importance of support coming from art and activity centers, art studios, art teachers and artist mentors.
Kertomuksissa kuvataan taiteella, taiteesta ja taiteen äärellä tapahtuvaa vuorovaikutusta.
This master´s thesis focuses on the life narratives of five artists.
Tutkielmani keskeinen tavoite on tuoda kuvataiteilijoiden omaääniset kertomukset esille.
Participation can empower, support individual agency and create symbolic sense of community.
Tulkitsen tuetulla taidemaailmaan osallistumisella olleen voimaannuttavia ja symbolista yhteisyyttä rakentavia merkityksiä.
The artists in this research are working in art studios at art and activity centers.
Taideopinnot ja nykyiset työyhteisöt nousevat kertomuksissa tärkeään rooliin.
I open the emerged results further, and finally I ponder about other perceptions that have come up during my research.
Avaan tutkimuksessa ilmenneitä tuloksia syvemmin, ja viimeiseksi pohdin muita tutkimuksen aikana tekemiäni havaintoja.
My research is tied to school textbooks, so I study the textbook in general level, along with its history and development up to date.
Tutkimukseni on oppikirjasidonnainen, joten tutkin oppikirjaa yleisellä tasolla, sen historiaa ja kehitystä nykypäivään saakka.
I have divided the pictures I have studied into four categories so that the most significant areas and social features of ancient Greece and Rome are processed.
Olen jakanut tutkimani kuvat neljään aihealueeseen siten, että antiikin ajan tärkeimmät maantieteelliset alueet ja yhteiskunnan piirteet tulevat käsitellyiksi.
The textbooks of said grade level are, for most students, the first schoolbooks about the subject of history, therefore it is important that they interest the students and inspire their learning.
Kyseisen luokka-asteen oppikirjat ovat useimmille oppilaille elämän ensimmäiset historiankirjat, ja niiden on tärkeää olla oppilaita kiinnostavia ja oppimista innoittavia.
I limit my research area to the chapters about Ancient Greece and Rome and the illustration material within these pages.
Rajaan tutkimusalueekseni antiikin ajan Kreikkaa ja Roomaa käsittelevät luvut ja niiden sisältämän kuvamateriaalin.
I start the theory section by exploring illustration in schoolbooks.
Aloitan teoriaosuuden tutkimalla kuvitusta oppikirjoissa.
I examine the illustrations of the textbooks with iconographic method, so I open said method more specifically.
Tutkin oppikirjan kuvitusta ikonografisen tutkimusmenetelmän avulla, joten avaan tutkimusmenetelmääni tarkemmin.
I ponder about illustration in general context, along with the history of illustration and where it stands nowadays.
Pohdin kuvitusta yleisessä kontekstissa, sen historiaa ja tilannetta nykypäivänä.
My Pro gradu thesis analyzes illustration and its meaning in the fifth-grade primary school textbooks of history.
Pro gradu -tutkielmani käsittelee kuvitusta ja sen merkitystä peruskoulun viidennen luokan historian oppikirjoissa.
I present in detail those six schoolbooks that form my research material, as well as the amount and style of illustration that they use from the oldest book to the newest.
Esittelen yksityiskohtaisesti ne kuusi oppikirjaa, jotka muodostavat aineistoni, niiden käyttämän kuvituksen määrän ja toteutustavat vanhimmasta oppikirjasta uusimpaan.
I present my visual research material by subject, from the oldest textbook to the newest.
Esittelen kuvallisen tutkimusaineistoni aihepiireittäin vanhimmasta kirjasta uusimpaan.
I unfold the previous researches done about illustration and how illustrating and the ability of reading images has been taken into thought in the newest basic education curricula.
Avaan kuvituksesta aikaisemmin tehtyjä tutkimuksia ja sitä, miten kuvitus sekä kuvanlukutaito on otettu huomioon viimeisimmissä perusopetuksen opetussuunnitelman perusteissa.
I use six fifth-grade history books as my research material.
Tutkimusaineistonani on kuusi viidennen luokan historian oppikirjaa.
The thesis has been carried out as action research, and it is situated within the qualitative tradition.
Tutkielma on toteutettu toimintatutkimuksena, ja se sijoittuu laadulliseen tutkimusperinteeseen.
The research material consists of data acquired by interviews, questionnaires, literary documents of the projects, videos, photographs and the markings of research diary.
Aineisto koostuu haastatteluista, lomakekyselyistä, projektien kirjallisista dokumenteista, videotallenteista, valokuvista sekä tutkimuspäiväkirja-merkinnöistä.
The aim is to develop art activities for older people both in terms of practices and general values.
Tavoitteena on kehittää ikäihmisten taidetoimintaa niin käytäntöjen kuin yleisten lähtökohtien ja arvojen tasoilla.
The researcher has participated the activities as an instructor.
Tutkielman tekijä on ollut osallisena toiminnassa yhtenä ohjaajana.
The knowledge is constructed through research of art activities and social gerontology.
Tieto muovautuu taidetoiminnan tutkimuksen ja sosiaaligerontologisen tutkimuksen alueilla.
As well as interaction, we have to create possibilities so that the imaginative and experiential nature of art can come true in the activity.
Vuorovaikutuksen ohella on luotava mahdollisuuksia taiteen mielikuvallisuuden ja kokemuksellisuuden toteutumiselle.
The central conclusion is that community-based art education could contribute to changing the status of older people in the society, from exclusion to inclusion.
Keskeisenä johtopäätöksenään tutkielma tuo esiin, että yhteisöllinen taidekasvatus voi olla yhtenä tekijänä muuttamassa vanhojen asemaa yhteiskunnassamme kohti ulossulkematonta osallisuutta.
The study concludes that by organizing, especially constructing varying groups, we can support interaction, broader inclusion and feelings of mental safety.
Tutkielma tuo esiin, että organisoinnilla, erityisesti ryhmittelyillä voidaan tukea niin vuorovaikutusta, yhteisyyden syntymistä kuin henkisen turvallisuuden muodostumistakin.
The special target of investigation is to develop participant-based, empowering approach with social consciousness, and to identify its challenges.
Tutkielmassa erityisessä tarkastelussa on osallistujalähtöisen, voimaannuttavan ja sosiaalisesti tiedostavan toiminnan kehittäminen sekä sen haasteiden tunnistaminen.
The operational environment of the thesis encompasses two art-based projects carried out in an elderly care home and a daytime activity centre for elderly.
Toimintaympäristönä on kaksi taiteeseen perustuvaa projektia, joista toinen tapahtui palvelutalossa, toinen päiväkeskuksessa.
The basis of the study lies at the area where the fields of art and culture meet the fields of health and social care.
Tutkielman lähtökohta on taiteen ja kulttuurin sekä hoidon ja sosiaalisen alueiden kohtaamispaikassa.
The study shows that a participant-based activity, which supports inclusion and empowerment, demands common understanding of the deeper goals and meaning of the concepts behind them.
Tutkielma osoittaa, että osallistujalähtöinen, osallisuutta ja voimaantumista tukeva toiminta vaatii kaikkien osapuolten vankkaa yhteisymmärrystä toiminnan tavoitteista myös käsitteellisellä tasolla.
The present thesis examines art activities in elderly care units, art education as it´s point of view.
Tutkielma tarkastelee ikäihmisten hoitoyhteisöissä tapahtuvaa taidetoimintaa taidekasvatuksen näkökulmasta.
Then again, there should also be a place for challenging activities.
Myös haasteellisuudella on paikkansa vanhusyhteisöissä.
The thesis analyzes the consequences of the practices actualized in the two art projects.
Tutkielmassa analysoidaan, millaisia vaikutuksia taidetoiminnassa toteutuneilla käytännöillä on ollut, sekä tehdään johtopäätöksiä onnistuneen hoitoyhteisöissä tapahtuvan taidetoiminnan lähtökohdista.
It makes conclusions of the premises of art activities in elderly care communities.
: taidelähtöisen toiminnan prosesseja hoitoyhteisöissä
In its proposed form, the provision would in part clarify the situation, but also introduce new problems in interpretation.
Ehdotetussa muodossaan se osin selventäisi tilannetta, mutta toisi samalla lisää tulkintaongelmia.
In the 21st century, exclusionary rules have reached also Finland, largely due to the influence of the case law of the European Court of Human Rights.
2000-luvulla hyödyntämiskiellot ovat rantautuneet Suomeen lähinnä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön myötä.
In Germany, as well, there is a long tradition of exclusionary rules in legislation, case law and literature alike.
Saksassakin hyödyntämiskielloilla on pitkät perinteet niin lainsäädännössä, oikeuskäytännössä kuin kirjallisuudessakin.
While some German exclusionary rules are absolute, in many cases the judge is required to weigh different interests against each other.
Vaikka osa saksalaisista hyödyntämiskielloista on luonteeltaan absoluuttisia, usein tuomarin on hyödyntämisratkaisua tehdessään punnittava erilaisia intressejä vastakkain.
In the American system, the closest equivalent to the concept of hyödyntämiskielto is the exclusionary rule.
Yhdysvaltalaisessa käsitteistössä lähin vastine on exclusionary rule.
Based on this foundation, the existing exclusionary rules in Finnish, German and American law are examined.
Näiden perusteiden pohjalta käsittelen hyödyntämiskieltoja yleisellä tasolla Suomen, Saksan ja Yhdysvaltojen voimassa olevassa oikeudessa.
Among the compared countries, the general attitude towards exclusionary rules has been most positive in the United States.
Vertailemistani maista hyödyntämiskieltoihin on suhtauduttu myönteisimmin Yhdysvalloissa.
Usually evidence so excluded has been obtained by illegal means.
Yleensä poissulkemisen kohteena on eri tavoin lainvastaisesti hankittu todistusaineisto.
In this mainly legal dogmatic, partly comparative master's thesis, the focus is on situations in which, during some stage of the criminal proceedings, relevant evidence is excluded, i.e. any use of the evidence is prohibited, and ultimately the trier of fact is not permitted to take it into consideration.
Tässä pääosin lainopillisessa, osin oikeusvertailevassa tutkielmassa tarkastelen tilanteita, joissa jossain rikosprosessin vaiheessa oikeudenkäyntiaineistosta suljetaan pois asian kannalta merkityksellistä todistusaineistoa siten, että sen hyödyntäminen – viime kädessä käyttäminen oikeudenkäynnin tuomioharkintavaiheessa – kokonaisuudessaan estyy.