natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To prevent the ongoing climate change we need to shift our energy use from fossil fuels to renewable energy.
Ilmastonmuutoksen ehkäisemiseksi ihmiskunnan on siirryttävä fossiilisista polttoaineista uusiutuviin energialähteisiin.
The study also analyses the community energy project as a process and the actions of a local energy company as part of the project.
Tutkimuksessa tarkastellaan yhteisöllisen energiaprojektin etenemistä ja paikallisen energiayhtiön roolia osana hanketta.
Solar panels are not the final answer to climate change, but decentralized energy production can be part of the solution – especially because it has effects also on producer-consumers.
Aurinkopaneelit eivät yksin ratkaise ilmastonmuutosta, mutta hajasijoitetulla energian mikrotuotannolla on kuitenkin potentiaalia toimia osana ratkaisua, erityisesti sen kuluttaja-tuottajaan ulottuvan vaikutuksen takia.
The method of this study is a semi-structured interview, which was used to map out the views of project coordinator, energy company and micro producers.
Menetelmänä on puolistrukturoitu teemahaastattelu, jolla on kartoitettu projektijohdon, paikallisen energiayhtiön ja mikrotuottajien näkemyksiä.
Many of the micro producers are actively monitoring their households' energy production and consumption which has led to upgraded level of knowledge.
Monet ovat alkaneet seurata aktiivisesti kodin energiantuotantoa ja -kulutusta, joka on johtanut tietoisuuden kasvuun.
Micro-level energy investments can make people more attached to renewable energy both economically and psychologically.
Investoimalla omaan mikrovoimalaan ihmiset sitoutuvat uusiutuvaan energiaan sekä taloudellisesti että psykologisesti.
This might have positive sociopsychological effects in people, leading to changes also in patterns of consumption.
Tällä saattaa olla ilmastonmuutoksen kannalta suotuisia sosiopsykologisia, jopa kulutuskäyttäytymistä muovaavia, vaikutuksia.
Instead of helping the progress of certain forms and scales of renewable energy, we could build supportive conditions for renewable energy in general – solar energy included.
Sen sijaan, että edistäisimme joitakin yksittäisiä uusiutuvan energian muotoja, voisimme luoda otolliset olosuhteet kaikenlaisten energiaratkaisujen ja -kokoonpanojen menestykselle.
Based on the results of the study, communityled decentralized renewable energy projects can have a positive impact in both climate change and energy attitudes.
Tutkimuksen perusteella yhteistilaamisen ja -rakentamisen kaltaisilla yhteisöllisillä energiahankkeilla on positiivinen vaikutus paitsi hiilitaseeseen myös kuluttajien energia-asenteisiin.
In the beginning of year 2013 a community energy project started in South Karelia.
Alkuvuodesta 2013 Etelä-Karjalassa käynnistyi hanke, jossa 21 taloutta tilasi aurinkopaneelit suoraan Saksasta.
The national energy policy will also be briefly discussed.
Lisäksi tutkimuksessa sivutaan kansallista energia- ja ilmastopolitiikkaa.
Energy citizenship is a concept, where sustainable energy consumption and increased awareness can combine with decentralized energy systems.
Energiakansalaisuus kytkeytyy osaksi teoriaa, jossa uudenlainen kuluttamisen ja tietoisuuden kulttuuri nivoutuvat toisiinsa hajasijoitettujen energiaratkaisujen mukana.
The material gives clear signals that solar energy producers have been affected by sparks of energy citizenship.
Haastatteluaineisto antaa selkeitä viitteitä, että energian mikrotuottajissa on lauennut eriasteisia energiakansalaisuuden impulsseja.
The fast evolution of energy technology has opened up the possibility to make small-size renewable energy investments also in private households.
Teknologian nopean kehityksen seurauksena myös kotitaloudet voivat investoida pienen kokoluokan uusiutuvaan energiantuotantoon.
Making an own investment and building solar panels with one's own hands makes people more attached to energy which is a fertile soil for sprouts of energy citizenship.
Omakohtaisen investoinnin tekeminen ja itse rakentaminen sitouttavat ihmiset energiaprojektiin, joka puolestaan parantaa energiakansalaisuuden muodostumisen potentiaalia.
People are also scheduling some of the energy consumption according to when the solar panels produce energy.
Lisäksi ihmiset ovat alkaneet ajoittaa kodin toimintoja oman energiantuotannon mukaan.
Understanding about energy will rise when the contact to energy is habitual.
Jatkuvan monitoroinnin ansiosta pientuottajien tietoisuus energiasta oletusarvoisesti kasvaa, kun kontakti energiaan ja sen tuotantoon on luonteeltaan jatkuvaa.
Smart-metering helps to keep track of the household's energy production and consumption.
Etäluettavien mittarien avulla omaa energiantuotantoa ja -kulutusta on mahdollista seurata lähes reaaliajassa.
The aim of this study is to find out if the energy investment has launched any changes related to energy citizenship.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää millaisia energiakansalaisuuteen liittyviä vaikutuksia omakohtainen energiainvestointi on aiheuttanut tuoreissa mikrotuottajatalouksissa.
The most important result of this study is that investing in energy production can potentially lead to further positive changes in households' energy use.
Merkittävin löydös on, että aurinkopaneelien hankkiminen on synnyttänyt kipinän kodin energiankäytön laajempaan rationalisointiin.
Concept of energy citizenship is strongly associated with energy microgeneration.
Energian mikrotuotannon murrokseen kytkeytyy vahvasti käsite energy citizenship, joka vapaasti suomennettuna tarkoittaa energiakansalaisuutta – tai yksilön tasolla energiakansalaista.
The effect of crosslinking on mechanical and physical properties of aerogels appeared clearly at RH over 50%.
Ristisitomisen vaikutus aerogeelien mekaanisiin ja fysikaalisiin ominaisuuksiin tuli esiin selvästi yli 50 %:n RH:ssa.
The strength of hydrogels was highly dependent on the AZC and NFC content.
Hydrogeelien vahvuus oli hyvin riippuvainen sekä AZC:n että NFC:n pitoisuuksista.
In particular, AZC is needed to protect aerogels from the plastizicing effect of water.
AZC:a tarvitaan erityisesti antamaan aerogeeleille suojaa veden pehmittävältä vaikutukselta.
Hydrogel strength could not be used for prediction of aerogel strength under these ambient conditions.
Hydrogeelin vahvuudella ei voitu ennustaa aerogeelin puristusmoduulia näissä olosuhteissa.
In contrast, the compressive modulus of aerogels instead was affected only by NFC content at relative humidity (RH) of 50% and 23 °C.
Aerogeelien puristusmoduuliin sen sijaan oli vaikutusta vain NFC:n pitoisuudel-la, kun ilman suhteellinen kosteus (RH) oli 50 % ja lämpötila 23 °C.
The formation of crosslinks was observed indirectly from the values of storage and loss moduli by dynamic rheological measurement.
Ristisitomisreaktion onnistuminen todettiin epäsuorasti hydrogeelien dynaamisesta reologisesta mittauksesta saaduista varasto- ja häviömoduulien arvoista.
Hydrogels were prepared from GGM-NFC-suspensions and heat treatment was performed in order to induce crosslinking reaction.
GGM-NFC-suspensioista valmistettiin hydrogeelejä, jotka lämpökäsiteltiin ristisitomisreaktion aikaansaamiseksi.
When produced from polysaccharide-based hydrogels, potential applications for aerogels could be found as bio-based packaging materials.
Polysakkaridipohjaisista hydrogeeleistä valmistettuna aerogeelien potentiaa-linen käyttökohde voisi olla biopohjaisina pakkausmateriaaleina.
Nanofibrillated cellulose (NFC) was used as reinforcement and the polysaccharides were crosslinked with ammonium zirconium carbonate (AZC).
Vahvistajaksi lisättiin nanofibrilloitua selluloosaa (NFC) ja polysakkaridit ris-tisidottiin ammoniumzirkoniumkarbonaatilla (AZC).
AZC and NFC mainly decreased the sensitivity of aerogels towards moisture by decreasing the water absorption and its plasticizing effect on aerogels.
AZC ja NFC pääosin vähen-sivät aerogeelien herkkyyttä kosteudelle vähentäen veden sorptiota ja sen aerogeelejä pehmittä-vää vaikutusta.
Aerogels are lightweight, porous and dry foams that are produced from gels by replacing the liquid phase by air.
Aerogeelit ovat kevyitä, huokoisia ja kuivia vaahtoja, jotka valmistetaan korvaamalla geelin nestefaasi ilmalla.
The literature review focused on the production of polysaccharide-based hydrogels and their chemical crosslinking, as well as the production of aerogels and their properties.
Tutkielman kirjallisuusosassa selvitettiin polysakkaridipohjaisten hydrogeelien valmistusta ja kemiallista ristisidontaa sekä aerogeelien valmistusta ja ominaisuuksia.
Prepared hydrogels were frozen in a bath of carbon dioxide ice and ethanol and subsequently freeze-dried into cubic aerogels.
Hydrogeelit jäädytet-tiin hiilihappojää-etanolihauteessa ja pakkaskuivattiin aerogeelikuutioiksi.
GGM was shown to be a suitable aero-gel raw material when combined with NFC.
Tutkielman perusteella GGM soveltui aerogeelien raaka-aineeksi yhdessä NFC:n kanssa.
Properties of crosslinked aerogels in a humid environment would be an interesting subject of further studies.
Tämän vuoksi ristisidottujen aerogeelien ominaisuuksia kosteassa ympäristössä kannattaisi tutkia tarkemmin.
The aim was to investigate the effect of polysaccharide proportions and AZC content on the strength of hydrogels and on the mechanical properties and moisture sensitivity of aerogels.
Tavoitteena oli sel-vittää polysakkaridisuhteiden ja ristisitojan määrän vaikutusta hydrogeelien vahvuuteen ja aero-geelien mekaanisiin ominaisuuksiin sekä vesiherkkyyteen.
The role of NFC in enhancing the aerogel’s me-chanical properties was significant.
NFC:n merkitys aerogeelien mekaanisten ominaisuuksia vah-vistajana oli merkitsevä.
The mechanical properties of uncrosslinked aerogels, how-ever, weakened in a humid environment.
Ristisitomattoman aerogeelin lujuusominaisuudet kuitenkin heikkeni-vät kosteassa ympäristössä.
Crosslinked aerogels from galactoglucomannan and nanofibrillated cellulose
Ristisidotut galaktoglukomannaaniin ja nanofibrilloituun selluloosaan pohjautuvat aerogeelit
In the experimental study the possibilities for utilization of spruce galactoglucomannan (GGM), an abundant but largely unexploited raw material, as aerogel matrix was explored.
Kokeellisessa osassa selvitettiin vielä hyödyntämät-tömän kotimaisen raaka-aineen, kuusen galaktoglukomannaanin (GGM), käyttöä aerogeelien raaka-aineena.
In addition it creates space for breathing and holding thousands of different kinds of minds.
Lisäksi se antaa tilaa hengittää ja olla tuhansia eri mieliä.
How is it possible to represent the world with a language, which always categorizes and divides?
Miten maailmasta voi kirjoittaa kielellä, joka aina kategorisoi ja erottelee?
And that always only a selected part is illustrated in the research report and that the choices can also be made differently And that the research becomes/arises in intra-action with the research communities, read, and countless (in Finnish also unread ) books, people, animals, artifacts, e.g. writing materials And that texts always fail or never reach reality in its entirety, while at the same time they are materials that can touch, and participate in creating the world Thus, one contribution of this research is to create space within Finnish behavioural sciences for poststructural autoethnographic writing, written from one s own moving place.
Ja että tutkimusraportissa aina kuvataan vain valittu osa ja valintoja voi tehdä toisinkin Ja että tutkimus tulee/syntyy intra-aktiossa tutkimusyhteisöjen, luettujen ja lukemattomien kirjojen, ihmisten, eläinten, artefaktien, esim. kirjoitusvälineiden, kanssa Ja että tekstit epäonnistuvat aina tai eivät koskaan tavoita todellisuutta kokonaisuudessaan, samalla juuri niillä voimme koskettaa, osallistua maailman luomiseen Siten tämän tutkimuksen yhtenä kontribuutiona on luoda suomalaiseen käyttäytymistieteelliseen tutkimukseen tilaa omalta liikkeelliseltä paikalta tapahtuvalle poststrukturalistiselle autoetnografiselle kirjoittamiselle.
The epistemological and methodological questions became unavoidable with the theoretical frameworks I used: my work is inspired by poststructural theories and the Anglo-American and continental poststructural feminist societal and behavioural research inspired by them.
Epistemologiset ja metodologiset kysymykset tulivat välttämättömiksi käyttämieni teoreettisten kehysten kanssa: Työni inspiroituu poststrukturalistisista teorioista sekä niistä innoittuneesta angloamerikkalaisesta ja mannermaisesta poststrukturalistisesta feministisestä yhteiskunta- ja käyttäytymistieteellisestä tutkimuksesta.
In this research I settle upon writing love letters to my research participants/co-researchers.
Tässä tutkimuksessa päädyn kirjoittamaan rakkauskirjeitä tutkittavilleni/kanssatutkijoille.
Assemblages and swing-arounds : Nomadic writings on the becoming of a research (and the gender agreement of craft)
Sommitelmia ja kiepsahduksia : Nomadisia kirjoituksia tutkimuksen tulemisesta (ja käsityön sukupuolisopimuksesta)
My ethnographic research on genderized craft education shifted to that of an autoethnographic investigation on the possibilities and justifications of knowing, as well as that of ethical questions: how is it possible to know about others or the discourses they are using?
Etnografia käsityönopetuksen sukupuolittuneisuudesta muuntui autoetnografiseksi tietämisen mahdollisuuksien ja oikeutuksien sekä eettisten kysymysten tutkimiseksi: Miten toisista tai heidän käyttämistään diskursseista on mahdollista tietää?
Simultaneously I seek both rational and affective arguments for expanding the space of not-knowing, dignity, and co-creation in the academy and academic practices.
Samalla haen sekä rationaalisia että affektiivisia argumentteja ei-tietämisen, kunnioituksen ja yhdessäluomisen tilan avartamiseksi akateemisissa käytännöissä.
As a result of these choices, it became possible for me to consider the manufacturing and writing of science as socially, historically, culturally and discursively constructed, and thus possible to become manufactured otherwise.
Näiden kanssa minun on tullut mahdolliseksi ajatella tieteen tekemistä ja tieteellistä kirjoittamista sosiaalisesti, historiallisesti, kulttuurisesti ja diskursiivisesti rakentuneena, ja siten mahdollisena myös tehdä toisin.
In its discontinuity and gaps the poetic language illustrates the partiality, constant incompleteness, ambiguity, and the procedural nature of knowing.
Aukollisuudessaan runomuotoinen kieli havainnollistaa tietämisen osittaisuuden, alituisen keskeneräisyyden, monitulkintaisuuden ja prosessiluonteisuuden.
For writing, where one s own and not-own sensing and thinking multivoice sounds.
Kirjoittamiselle, jossa tutkijan oma ja ei-oma tunteva ja ajatteleva moniääni kuuluu.
How do I position myself as a researcher in the prevailing practices of knowledge production?
Miten asetun tutkijan paikalle vallitsevissa tieteen tekemisen käytännöissä?
I demonstrate in my research, that writing in verse/poetic form manages to apply and represent the ongoing movement of the events, phenomena, and realities, that is, without grasping them.
Osoitan tutkimuksessani, että runomuotoinen kirjoittaminen sopii kuvaamaan tapahtumisten, ilmiöiden ja todellisuuksien rakentumisen jatkuvaa liikettä, niitä haltuunottamatta.
In this doctoral thesis I illustrate the becoming of my thesis and the materialization of poststructural theories in the practices of research and its writing.
Tässä väitöskirjassa kuvaan tutkimukseni tulemista ja poststrukturalististen teorioiden materialisoitumista tutkimuksen ja sen kirjoittamisen käytännöissä.
In my research I contemplate the practices of knowledge production and the coming to know and illustrate what is happening in a doctoral thesis and how it occurs.
Pohdin tutkimuksessani tiedon tuottamisen ja tietämään tulemisen käytäntöjä ja kuvaan, miten ja mitä väitöskirjassa tapahtuu.
And how is it possible to illustrate the research process, while putting to work the poststructural theories not only in the analysis of the data, but also in the practices of manufacturing and writing the research.
Ja miten kuvata tutkimuksen prosessia, kun poststrukturalistiset teoriat pannaan käytäntöön myös tutkimuksen tekemisen ja kirjoittamisen käytännöissä eikä vain aineistojen analyyseissa?
I present some illustrations on the methods and research materials written throughout the research journey as well as the flow of questions in verse/poetic form.
Esitän pitkin tutkimuksen matkaa kirjoitettuja metodin ja empirian kuvauksia sekä runomuotoista kysymysten virtaa limittäin myöhemmin kirjoitettujen teoreettisten tekstien kanssa.
These texts, which I call nomadic writings, overlap with the theoretical texts written later on.
Näitä kirjoituksia nimitän nomadisiksi.
The ways the existing social networks promote the access to certain registers was reflected with reference to the findings of variationists (Milroy, Eckert), and the components of the repertoires utilized were defined through the concept of style (Coupland, Mendoza-Denton).
Koska eri puhujilla oli käytössään erilaisia kielellisiä resursseja, tukeuduin varionistien (Milroy, Eckert) teorioihin ihmissuhdeverkostojen merkityksestä kielen muutoksiin.
The Manjo, a marginalized Kafa-speaking minority of former hunters in southwest Ethiopia, claim that they lack linguistic competence in the interaction with non-Manjo Kafa speakers.
Etiopian Kaffa-alueen manjo-vähemmistön väite, että he eivät osaa puhua valtaväestön kanssa, on yllättävä.
These repertoires are used either for demolishing the boundary in order to integrate into the majority or for strengthening it in order to gain recognition as a separate group.
Ryhmien välistä kielellistä rajaa joko häivytetään hakeutumalla verkostoihin, joissa on mahdollista harjaantua enemmistön käyttämissä puhetyyleissä, tai sitä korostetaan entisestään todentaen manjo-ryhmän erilaisuutta ja sen myötä vaateita erillisoikeuksiin.
The primary data consists of 50 speeches delivered by the Manjo in Kafa (Omotic) and partly Amharic (Semitic).
Puheet ovat kaffankielisiä, joissakin on myös amharankielisiä osioita.
This thesis is a socio-ethnographic investigation of how members of this stigmatized group conceptualize and negotiate their marginalized status by means of language ideologies and linguistic behaviour.
Tämä tutkimus kartoittaa, kuinka manjo-ryhmän jäsenet etsivät ja hyödyntävät erilaisia kontaktimahdollisuuksia kehittyäkseen kommunikaatiotaidoissa ja saadakseen haltuunsa kielellisiä resursseja, joiden avulla he voisivat vaikuttaa omaan asemaansa.
All deal with the relation between the Manjo and the majority.
Mielipiteet siitä, miten suhteiden enemmistöön toivotaan kehittyvän, vaihtelevat manjo-ryhmän sisällä.
Rather, it is also Manjo-enacted and contributes to identity construction tendencies inside the Manjo group.
Kyseistä kielellistä rajaa ei siis voida nähdä ainoastaan enemmistön ylläpitämänä ryhmiä erottavana tekijänä, vaan kyse on myös manjojen itsensä käyttämästä keinosta, jolla vaikutetaan identiteettien rakentumistendensseihin manjo-ryhmän sisällä.
The local explanation forms the core of the research.
Verkostojen merkitys myös kielellisten resurssien välittäjänä näkyi tutkimuksessa selkeästi.
The research shows the importance of networks in connecting marginalized minorities to different repertoires.
Ryhmien välinen kommunikaatio ja siihen liittyvät taidot ovat siis huomionarvoisia marginalisoitujen asemaan vaikuttavia tekijöitä tarkasteltaessa.
The approach of Bucholtz and Hall, bringing together research traditions within sociolinguistics anchoring identity in interaction, is used for synthesizing the findings.
Määriteltyäni komponentit, joista ihmissuhdeverkostot tässä kontekstissa muotoutuvat, vertailin puheissa käytettyjä tyylilajeja puhujien verkostoihin.
The articulation of being Manjo highlighted the social relationships and led to a search for the mechanisms of network formation.
Tämän tutkimuksen aihe löytyi empiirisesti, kun manjo-yhteisön jäsenille annettiin tilaisuus kertoa mitä halusivat.
The repertoires are sought and the language ideologies they represent are used in creation and representation of various social and cultural identities according to need.
Manjot puhuvat kaffaa kuten enemmistön edustajatkin ja Afrikassa monet oppivat ja käyttävät useita kielikoodeja ja jopa kieliä yhteisöissään.
The influence the access to different communities of practice has had for different individuals is described in a sample of case studies from the primary data.
Kommunikaatiotaitojen merkityksestä saastuttavana pidetyn ryhmän ja valtaväestön suhteisiin ei juurikaan ole saatavilla tutkimustietoa.
French Europe and Finnish Finland : Jean-Louis Perret as a cultural mediator and a networker in 1919 1945
Ranskalainen Eurooppa ja suomalainen Suomi : Jean-Louis Perret kulttuurinvälittäjänä ja verkostoitujana 1919-1945
FRENCH EUROPE AND FINNISH FINLAND Jean-Louis Perret as a cultural mediator and a networker in 1919-1945 This dissertation focuses on Jean-Louis Perret s (1895-1968) work and role in building networks in 1919-1945 between Finland and French-speaking Europe.
Jean-Louis Perret ja Suomi Väitöskirja Ranskalainen Eurooppa ja suomalainen Suomi: Jean-Louis Perret kulttuurinvälittäjänä ja verkostoitujana 1919-1945 käsittelee Suomen ja Ranskan suhteita sveitsiläisen Jean-Louis Perret n ja hänen verkostojensa kautta, ja tarjoaa uuden, kansainvälisen näkökulman Suomen 1920- ja 1930-lukujen kulttuuriseen ja poliittiseen kenttään.
Perret s work in the French Legation in Finland, as well as in the Polish Legation - which had a positive predisposition towards France - in line with the commissions he received from the Finnish Ministry of Foreign Affairs, shed light on the diplomatic and the official relations between France and Finland, as well as on the propaganda of the time.
Perret työskenteli myös Ranskan lähetystölle ja Suomen ulkoasiainministeriölle, ja ajan suomalainen kulttuuri- ja diplomaattielämä yhdistyvätkin hänen toiminnassaan poikkeuksellisella tavalla.
A French-speaking Swiss, he worked as a teacher, diplomat and translator of Finnish literature, for example, The Kalevala.
Hän ranskansi useita tunnettuja suomalaisia kirjailijoita, mm. Johannes Linnankoskea, F. E. Sillanpäätä ja Mika Waltaria sekä Kalevalan runomittassa, ja kirjoitti Suomesta kertovia kirjoja ranskankieliselle yleisölle.
The main argument of this dissertation is that Jean-Louis Perret became a leading figure as a mediator in the cultural relations for the Finnish-speaking educated class and the rising elite, as well as a proponent of Finland in French-speaking Europe.
Perret'n valtiksi nousi hänen kielellinen lahjakkuutensa: hän oppi nopeasti sekä ruotsin että suomen kielen, ja etenkin jälkimmäisen taito teki hänestä pian tunnetun ja kiinnostavan henkilön kaikissa niissä piireissä, joissa haettiin kontakteja ranskankieliseen Eurooppaan.
The framework for this study draws from biographical studies, the study of networks, the history of ideologies and that of Finnish-French relations.
Aikakauden "valkoisen" sivistyneistön elämää Helsingissä värittivät kielitaistelu, keskustelut kulttuurisista orientaatioista (esim. Saksa-suuntaus), kieltolaki sekä erityisesti ylioppilaiden kohdalla vahva "kilvoittelun henki": käsitys siitä, että suomalaisten tuli osoittautua saavutetun itsenäisyyden arvoisiksi.
The outbreak of war changed Perret s role and his networks, first leading him to organize an operation of Swiss aid to Finland and then to work as an unofficial ambassador of the Finnish government in Switzerland.
Hän oli talvi- ja jatkosodan aikana kirjoittanut Suomen näkökulmaa puolustaneita artikkeleita sveitsiläisiin ja ranskalaisiin lehtiin, ja toimi myös Suomen hallituksen "yksityisenä lähettiläänä" Sveitsissä vuosina 1943-44.
The aim of the dissertation is to explore the emergence of Francophilia in newly-independent Finland, as part of nation-building and in creating international relations.
Erityisen tärkeä Perret oli sille suomenkieliselle sivistyneistöpolvelle, joka 1920- ja 1930-luvulla nousi "rakentamaan itsenäistä Suomea" ja luomaan Suomi-kuvaa ulkomaille.
This also marked the end of Jean-Louis Perret s 20-year long contribution to the Finnish-French relations.
Jean-Louis Perret tuli Suomeen kotiopettajana vuonna 1919.