natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By answering the service needs of car factory workers willing to possibly move to Uusikaupunki the city could maybe attract them to move to Uusikaupunki and could benefit from them further in comparison to commuting car factoryworkers.
Vastaamalla muuttohalukkaiden toiveisiin autotehtaan työntekijöitä voitaisiin houkutella asukkaiksi Uuteenkaupunkiin ja kaupunki hyötyisi heistä pendelöivää työntekijää enemmän.
Many commuters also come from big cities and from municipalities surrounding big cities.
Pääasiassa työntekijät tulevat Vakka-Suomen seutukunnan alueelta, sekä lähialueen suurista kaupungeista ja niiden ympäristöstä.
They are most interested in detached houses in the suburbs.
Asumismuotona heillä korostui erityisesti omakotiasuminen esikaupunkialueella.
Factory workers living in Uusikaupunki emphasized on living in the city center near the car factory and services.
Uusikaupunkilaisilla vastaajilla korostui keskusta-asumisen suosio, rivitaloasuminen ja palveluiden sekä työpaikan läheisyys.
Most commuters come to Uusikaupunki from cities of Turku, Rauma and municipality of Laitila.
Eniten autotehtaan työntekijöitä pendelöi Uuteenkaupunkiin Turun seudulta, Raumalta sekä Laitilasta.
Factory workers use high variety of services in Uusikaupunki.
Uudenkaupungin palveluiden käyttö on työmatkapendelöijillä suosittua.
Willingness to move to Uusikaupunki is popular among factory workers with 44 percent of them willing to consider it.
44 prosenttia tähän tutkimukseen vastanneista autotehtaan ulkopaikkakuntalaisista työntekijöistä on kiinnostuneita muuttamaan Uuteenkaupunkiin.
It is possible that directly perceived sensible particulars are mind-internal images, shapes, sounds, touches, tastes and smells.
On mahdollista, että yksilöt, jotka havaitaan välittömästi, ovat mielensisäisiä kuvia, muotoja, ääniä, tuntemuksia, makuja ja tuoksuja.
However, the impossibility of matter does not follow from Berkeley’s theory.
Kuitenkaan Berkeleyn teoriasta ei seuraa aineen mahdottomuus.
Using the first-person perspective as a starting point and philosophical documents, the study examines the relationship between knowledge and perception.
Käyttäen henkilön omakohtaista havaintotilannetta lähtökohtana ja filosofista aineistoa, tutkimus käsittelee tiedon ja havainnon suhdetta.
The problem is that of how one knows what one immediately perceives.
Tutkimusongelmana on, miten tietää, mitä havaitsee parhaillaan.
The research especially concerns the reasons for George Berkeley’s claim that material things are mind-dependent ideas that really are perceived.
Tutkimus keskittyy erityisesti George Berkeleyn väitteen perusteisiin, että materiaaliset objektit ovat mielensisäisiä ideoita, ja juuri nämä havaitaan suoraan.
The main result of the research is that singular knowledge claims about the external world never refer directly and immediately to the objects of the external world.
Tutkimuksen päätulos on, että yksittäiset tietoväitteet ulkomaailmasta eivät ole koskaan suoraan ja välittömästi ulkomaailman kohteista.
Perception would not directly discern material objects without the presupposition of extra entities located between a perceiver and the external world.
Havainto ei tavoittaisi suoraan materiaalista objektia ilman oletusta havaitsijan ja ulkomaailman välissä olevista lisäentiteeteistä.
According to the appearance/reality distinction, the world of perception is the apparent realm, not the real external world.
Näennäisyys/todellisuus erottelun mukaan havaintomaailma on näennäinen eikä todellinen, mielestä riippumaton ulkomaailma.
Nevertheless, the results show that perception is not sufficient to know what a perceptual object is, and that the existence of appearances is necessary to know that the external world is being perceived.
Tutkimuksen tulokset kuitenkin esittävät, että havainto ei ole riittävä syy tietää, mikä havaintoilmentymä on ja että tällaisten havaintoilmentymien olemassaolo on välttämätöntä, jotta tietää havaitsevansa ulkomaailman.
The everyday belief that an object of perception is known to be a material object on grounds of perception is demonstrated as unreliable.
Arkielämän uskomus, että havainnon perusteella tiedetään havainnon kohde materiaaliseksi objektiksi, tullaan osoittamaan epäluotettavaksi.
The necessity of a perceiver’s own qualities for perceptual experience, such as mind, consciousness, and the brain, supports the causal theory of perception.
Henkilön ominaisuuksien kuten mielen, tietoisuuden ja aivojen välttämättömyys havaintokokemukselle tukee havainnon kausaalista teoriaa.
A perceiver’s own qualities affect how perceptual objects appear in a perceptual situation.
Havaitsijan omat ominaisuudet vaikuttavat, millaisina havaittavat objektit ilmenevät havaintotilanteessa.
We have a causal connection with the external world via mind-internal particulars, and therefore we have indirect knowledge about the external world through perceptual experience.
Siis meillä on tietoa epäsuorasti ulkomaailmasta havaintokokemuksen kautta.
Finally, it is asked why mind-internal entities are present when perceiving an object.
Lopuksi tutkimuksessa kysytään perusteita, miksi havainnossa on mielensisäisiä entiteettejä.
However, the distinction does not necessarily refute the existence of the external world.
Kuitenkaan erottelu ei välttämättä kiellä ulkomaailman olemassa oloa, vaan mielensisäisten yksilöiden kautta olemme yhteydessä ulkomaailmaan.
Questions concerning perception are as old as the field of philosophy itself.
Havaintoon liittyvät ongelmat ovat kuuluneet filosofiaan tämän alusta asti.
However, change caused by a threat experience may have affected the change in triglycerides through total- and HDL cholesterol.
Muutos uhkan kokemisessa saattoi kuitenkin vaikuttaa muutokseen triglyserideissä kokonais- ja HDL kolesterolin kautta.
People’s interest in personalized health advices has increased, while also the costs of genetic screening have decreased.
Ihmisten kiinnostus yksilölliseen terveysneuvontaan on lisääntynyt, samalla kun myös geenitestauksen kustannukset ovat laskeneet.
The control group had 55 participants in studies III-IV and 56 participants in studies I-II.
Kontrolliryhmässä oli 55 henkilöä osatutkimuksissa III-IV ja 56 henkilöä osatutkimuksissa I-II.
During the intervention six different communication sessions (lectures on healthy lifestyle and nutrigenomics, health messages by mail, and personal discussion with the doctor) were arranged.
Intervention aikana järjestettiin kuusi erilaista viestintätilaisuutta (luentoja terveellisestä elämäntavasta ja nutrigenomiikasta, viestejä sähköpostitse sekä henkilökohtainen keskustelu lääkärin kanssa).
The control group included 61 participants (including APOE genotypes 3/4, 4/4, 2/3, 3/3 and 2/2).
Kontrolliryhmään kuului 61 osallistujaa (APOE genotyypit 3/4, 4/4, 2/3, 3/3 ja 2/2).
The intervention had both short-term (≤ 6 months) and long-term (12 months) effects on health behavior and clinical factors.
Interventiolla oli sekä lyhyt- (≤6 kk) että pitkäaikaisia (12 kk) vaikutuksia terveyskäyttäytymiseen sekä kliinisiin riskitekijöihin.
The genotype-based information is always a very sensitive topic, because it can also cause some negative consequences and feelings (e.g. depression, increased anxiety).
Geenitietoon pohjautuva viestintä on aina hyvin herkkä aihe, koska sillä voi olla myös negatiivisia seurauksia (esim. depressiota, lisääntynyttä ahdistusta).
Response to changes in dietary fat quality varies, for example, among different APOE genotypes.
Esimerkiksi, vaste rasvan laadun muutoksiin vaihtelee APOE genotyyppien välillä.
The other challenge is the psychological factors (e.g. anxiety, threat, stress, motivation, attitude), which also have an effect on health behavior.
Toinen haaste on psykologiset tekijät (esim. ahdistus, uhka, stressi, motivaatio, asenteet), joilla on myös vaikutusta terveyskäyttäytymiseen.
Using genotype-based nutrition and health information (e.g. nutrigenetics) in health education is a relatively new approach, although genetic variation is known to cause individual differences in response to dietary factors.
Genotyyppiin pohjautuvan ravitsemus- ja terveys viestinnän (nutrigenetiikka) käyttö terveyskasvatuksessa on vielä suhteellisen uusi lähestymistapa, vaikkakin tiedossa on, että geneettinen vaihtelu aiheuttaa yksilöllisiä eroja vasteessa eri ruoka-aineisiin.
For the analyses in this dissertation, the results for 106/107 participants were analyzed.
Yhteensä 106/107 henkilön tulokset analysoitiin tässä väitöskirjassa.
The general population-based dietary recommendations do not always motivate people to change their life-style, and partly following this, cardiovascular diseases (CVD) are a major cause of death in worldwide.
Yleiset terveys-suositukset eivät aina motivoi elämäntapamuutoksiin ja osittain tämän seurauksena sydän- ja verisuonitaudit ovat suurin kuolinsyy maailmassa.
Short-term effects were also found in the threat experience, which increased mostly in the Ɛ4+ group after the genetic feedback (p<0.05), but it decreased after 12 months, although remaining at a higher level compared to the baseline (T0).
Lyhytaikaisvaikutuksia havaittiin myös uhkan kokemisessa, joka lisääntyi eniten Ɛ4+ ryhmässä geenitiedon saannin jälkeen (p<0.05), mutta väheni 12 kuukauden jälkeen, jääden kuitenkin hieman korkeammalle tasolle verrattuna lähtötasoon (T0).
In the intervention, there were 16 participants in the high-risk (Ɛ4+) group and 35 in the low-risk (Ɛ4-) group.
Intervention korkean riskin (Ɛ4+) ryhmässä oli 16 henkilöä ja matalan riskin (Ɛ4-) ryhmässä 35 henkilöä.
There is an increasing demand for individualized, genotype-based health advice.
Yksilöllisen, geenitietoon pohjautuvan terveysviestinnän tarve on lisääntynyt.
The short-term effects were found in dietary fat quality and waist circumference.
Lyhytaikaisia vaikutuksia huomattiin ruokavalion rasvan laadussa ja vyötärönympäryksessä.
Research in this field is challenging, because several non-modifiable (genetic, age, sex) and modifiable (e.g. lifestyle, dietary, physical activity) factors together and with interaction affect the risk of life-style related diseases (e.g. CVD).
Tutkimus tällä alalla on haastavaa, johtuen useista ei-muunneltavista (perimä, ikä, sukupuoli) ja muunneltavista (esim. elämätavat, ruokavalio, fyysinen aktiivisuus) tekijöistä, jotka yhdessä ja vuorovaikutuksessa toistensa kanssa vaikuttavat elämäntapasairausten (esim. sydän- ja verisuonitaudit) riskiin.
The control group received their APOE genotype information after the intervention.
Interventioryhmä sai tietää oman APOE geenitietonsa intervention alussa, mutta kontrolliryhmä sai tietää sen vasta intervention päätyttyä.
This study also suggests that psychological factors (e.g. anxiety and threat experience) may not be an obstacle for healthy people to use genotype-based health information to promote healthy lifestyles.
Väitöskirjatyö osoitti myös, että psykologiset tekijät (ahdistus ja uhkan kokeminen) eivät todennäköisesti ole este geenitietoon pohjautuvan terveysviestinnän käyttämiselle terveillä aikuisilla.
A long-term effect was found in triglyceride values (p<0.05), which lowered more in Ɛ4+ compared with the control group during the intervention.
Pitkäaikaisvaikutus huomattiin triglysedi-arvoissa, jotka alenivat enemmän Ɛ4+ ryhmässä verrattuna kontrolliryhmään.
The genetic risk and health information was the APOE gene and its effects on CVD.
Geenitieto ja terveysviestintä pohjautuivat APOE geeniin ja sen vaikutuksiin sydän- ja verisuonitautien puhkeamisessa.
The results of this study imply that personal genetic information, based on APOE, may have positive effects on dietary fat quality and some cardiovascular risk markers (e.g., improvement in triglyceride values and waist circumference).
Tulokset viittaavat siihen, että henkilökohtaisella APOE geenitietoon pohjautuvalla terveysviestinnällä on positiivisia vaikutuksia ruokavalion rasvanlaatuun sekä sydän- ja verisuonitautien riskitekijöihin, kuten triglyserideihin ja vyötärönympärykseen.
This research will serve as a basis for future studies and its information can be used to develop targeted interventions, including health information based on genotyping that would aim at preventing lifestyle diseases.
Tämä väitöskirjatyö tarjoaa perustan jatkotutkimukselle ja sen antia voidaan käyttää hyväksi suunniteltaessa räätälöityjä, geenitietoon pohjautuvaan terveysviestintään perustuvia interventioita elämäntapasairausten ehkäisemiseksi.
However, even in the case of very personal health information, in order to achieve a permanent health behavior change, it is important to include attitudes and other psychological factors (e.g. motivation), as well as intensive repetition and a longer intervention duration.
Saavuttaakseen kuitenkin pysyvän terveyskäyttäytymismuutoksen, on asenteiden sekä muiden psykologisten tekijöiden (esim. motivaatio) vaikutus otettava huomioon.
In conclusion, this dissertation study has given some indications that individual, genotypebased health information could be one potential option in the future to prevent lifestyle-related diseases in public health care.
Väitöskirjatyön tulokset antoivat viitteitä siitä, että yksilöllinen, geenitietoon pohjautuva terveysviestintä voisi olla yksi mahdollinen vaihtoehto tulevaisuudessa ehkäistä elämäntapasairausten puhkeamista myös julkisella sektorilla.
In addition, Study IV found that changes in the psychological factors (anxiety and threat experience, motivation), health and taste attitudes, and health behaviors (dietary, alcohol consumption, and physical activity) did not directly explain the changes in triglyceride values and waist circumference.
Lisäksi, osatutkimus IV havaitsi, että muutokset terveys- ja makuasenteissa, psykologisissa sekä käyttäytymistekijöissä eivät suoraan selittäneet muutoksia triglyserideissä ja vyötärönympäryksessä.
The baseline (T0) and follow-up assessments (T1, T2, T3) included detailed measurements of psychological (threat and anxiety experience, stage of change), and behavioral (dietary fat quality, consumption of vegetables, - high fat/sugar foods and –alcohol, physical activity and health and taste attitudes) and clinical factors (total-, LDL- HDL cholesterol, triglycerides, blood pressure, blood glucose (0h and 2h), body mass index, waist circumference and body fat percentage).
Lähtö- (T0) ja seurantamittauksissa (T1, T2, T3) oli kyselyjä psykologisista vaikutuksista (uhkan- ja ahdistuksen kokeminen, muutosvaihe), terveyskäyttäytymisestä (rasvan laatu, kasvisten käyttö, runsas rasvaisten ja sokeristen ruokien käyttö, alkoholin kulutus ja liikunta-aktiivisuus) sekä terveys- ja makuasenteista.
In consequence, more research is required about how to make genetic screening a practical tool in public health care, and how to efficiently achieve long-term changes.
Joten yleisesti ottaen, voitaneen ehkä todeta, että geenitestaus osana elämäntapasairausten ehkäisyä tulee yleistymään tulevaisuudessa ja siksi lisää tutkimusta tarvitaan siitä, miten saada geenitestauksesta ja geenitiedon käytöstä toimiva työkalu julkisessa terveydenhuollossa ja miten saada pitkäaikaisia muutoksia aikaan.
The aim of this series of studies was firstly to study how individual, genotype-based health information affects an individual’s health form three aspects, and secondly whether this could be one method in the future to prevent lifestyle-related diseases, such as CVD.
Väitöskirjatyössä selvitettiin, miten yksilöllinen, geenitietoon pohjautuva terveysviestintä vaikuttaa ihmisten terveyteen kolmella eri osa-alueella ja voiko geenitietoon pohjautuva terveysviestintä olla yksi mahdollinen menetelmä tulevaisuudessa elämäntapasairausten, kuten sydän- ja verisuonitautien ehkäisyssä.
Dietary fat quality improved more in the Ɛ4+ group than the Ɛ4- and the control groups as the personal, genotype-based health information and waist circumference lowered more in the Ɛ4+ group compared with the control group.
Rasvan laatu parani tilastollisesti merkitsevästi enemmän (p<0.05) Ɛ4+ kuin Ɛ4- ja kontrolliryhmissä ja vyötärönympärys pieneni enemmän Ɛ4+ ryhmässä verrattuna kontrolliryhmään.
There were 21 participants in the intervention Ɛ4+ group (including APOE genotypes 3/4 and 4/4) and 40 participants in the intervention Ɛ4- group (including APOE genotypes 2/3 and 3/3).
Heistä 122, tervettä, iältään 20–67 -vuotiasta henkilöä hyväksyttiin vuoden kestävään interventio-tutkimukseen.Heidät satunnaistettiin kontrolli- (n = 61) ja interventioryhmään (n = 61), joista 21 osallistujaa oli intervention Ɛ4+ ryhmässä (APOE genotyypit 3/4 ja 4/4) ja 40 osallistujaa intervention Ɛ4- ryhmässä (APOE genotyypit 2/3 ja 3/3).
In the fourth study of this series, the focus was on all these three aspects and their associations with each other.
Neljännessä osatutkimuksessa selvitettiin näiden kolmen eri osa-alueen vuorovaikutusta.Yhteensä 151 vapaaehtoista osallistui ensimmäisiin lähtötaso-mittauksiin.
The first study concentrated on the psychological effects; the focus of the second study was on health behavior effects, and the third study concentrated on clinical effects.
Vaikutuksia selvitettiin psykologisissa (1. artikkeli), käyttäytymiseen liittyvissä (2. artikkeli) sekä kliinisissä tekijöissä (3. artikkeli).
Surveys conducted in Russia, Sweden, and Norway have revealed an increase in tick abundance and a northwards shift in their distribution over the past few decades.
Ruotsissa, Norjassa ja Venäjällä tehdyt tutkimukset ovat osoittaneet, että puutiaisten määrät ovat lisääntyneet ja niiden levinneisyysalue siirtynyt pohjoisemmaksi viime vuosikymmenten aikana.
Unfortunately, no decrease in the number of ticks is likely to occur in the southern parts of Finland in the foreseeable future, so further increasing tick awareness is the best course of action for minimizing their negative impact.
Puutiaisten määrät ovat tuskin vähenemässä lähitulevaisuudessa, joten puutiaistietoisuuden lisääminen tulee jatkossakin olemaan tärkeässä asemassa niiden aiheuttaman haitan minimoimisessa.
Particularly alarming is the detection of high numbers of ticks and TBPs in the sphere of influence for hundreds of thousands of people annually, in urban and suburban areas within and around Turku.
Erityisen huolestuttavia ovat havainnot korkeista puutiais- ja taudinaiheuttajamääristä myös Turun kaupunkialueella, jossa asuu ja vierailee satoja tuhansia ihmisiä vuosittain.
As such, no scientific data regarding changes in tick and TBP occurrence has been available prior to recent years.
Näin ollen tieteellistä näyttöä puutiaisten ja niiden kantamien taudinaiheuttajien määrien muutoksista ei ole ollut saatavilla.
Altogether seven different pathogen groups were detected from southwestern Finland, including several species that had not been reported from Finland before.
Kaiken kaikkiaan tutkimuksissa löydettiin seitsemää eri taudinaiheuttajaa, joista osa oli Suomelle uusia lajeja.
Among others, study themes included changes in the abundance and distribution of I. ricinus, changes in the prevalence rates and occurrence of several TBPs, as well as long-term monitoring of spatial changes in the diversity and occurrence of TBPs.
Tutkittuihin teemoihin lukeutuivat mm. muutokset puutiaisten määrissä ja esiintymisessä, muutokset puutiaisten kantamien taudinaiheuttajien määrissä ja esiintymisessä, sekä pitkän aikavälin muutokset taudinaiheuttajien paikallisessa esiintymisessä.
spirochetes and tick-borne encephalitis (TBE) caused by the TBE-virus (TBEV), are a growing problem in northern Europe and Russia.
Puutiaiset (Acari: Ixodidae) ja niiden levittämät taudit, erityisesti Borrelia -bakteerien aiheuttama borrelioosi ja puutiaisaivokuumeviruksen aiheuttama puutiaisaivotulehdus, ovat kasvava ongelma pohjoisessa Euroopassa ja Venäjällä.
However, citizen science surveys mapping the distribution of I. ricinus in 2014 and 2015, as well as the numbers of Lyme borreliosis cases that have been increasing since the mid-90’s, suggest that changes similar to those observed in neighboring countries are likewise taking place in Finland.
Vuosina 2014 ja 2015 toteutettujen, puutiaisten levinneisyyttä kartoittaneiden kansalaiskeräysten tulokset sekä vuosittain raportoitujen borrelioositapausten lisääntyminen 90-luvun puolivälistä saakka viittaavat kuitenkin siihen, että naapurimaissa havaitut muutokset koskevat myös Suomea.
In the southern parts of Finland, Ixodes ricinus is the primary vector for Borrelia, TBEV, and several other tick-borne pathogens (TBP).
Eteläisessä Suomessa puutiainen (Ixodes ricinus) on puutiaisvälitteisten taudinaiheuttajien pääasiallinen kantaja.
In this thesis, I have focused on several of the neglected aspects of tick-related research in Finland, in an effort to determine the current status of tick populations in southwestern Finland and whether changes similar to those observed elsewhere in the northern parts of Europe can be observed there.
Väitöskirjatyössäni keskityin selvittämään Lounais-Suomen puutiaispopulaation nykyistä tilaa, sekä arvioimaan, onko puutiais- ja taudinaiheuttajapopulaatioissa havaittavissa samansuuntaisia muutoksia kuin muissa Pohjoismaissa ja Venäjällä.
Ticks were commonly found from all coastal areas in southwestern Finland, with particularly high densities being observed on islands in the Archipelago Sea.
Löysin puutiaisia kaikilta saarilla ja merenrannan tuntumassa sijainneilta tutkimusalueilta, ja korkeimmat puutiaismäärät havaitsin Saaristomeren saarilta.
I found that I. ricinus numbers in southwestern Finland have increased over the past few decades in all study sites with reference data available, with the highest densities being observed in 2017, the last year of studies for this thesis.
Alueilla, joilla tutkimuksia tehtiin useamman vuoden ajan, puutiaismäärät olivat korkeimmillaan viimeisimpänä tutkimusvuotena, 2017.
Less than 20 research papers focusing on I. ricinus have been published from Finland between 1961 and 2017, with only a few of them touching upon any ecological aspects of the ticks themselves.
Vaikka puutiaiset toimivat lukuisten vakavien tautien levittäjinä, ei niiden ekologiaa ole Suomessa aiemmin juuri tutkittu: vuosien 1961–2017 välillä Suomesta on julkaistu alle kaksikymmentä puutiaista käsittelevää tieteellistä tutkimusta.
Regarding pathogens, higher prevalence of B. burgdorferi s.l was observed than in reference studies from 2000, and its geographical range had also expanded.
Löysin Borrelia -bakteereita kantavia puutiaisia niin ikään yleisemmin ja useammalta eri paikalta kuin 2000-luvun alkuun sijoittuvissa vertailututkimuksissa.
Furthermore, the probable emergence of two pathogens was observed on Seili Island during the study, highlighting that ticks are not proliferating alone: tick-borne pathogens are as well.
Seilin saaren seurantatutkimuksissa havaitsin lisäksi kahden taudinaiheuttajan ilmaantumisen saarelle tutkimukseni kuluessa, mikä osaltaan tukee havaintoa, että taudinaiheuttajien esiintymisessä Suomessa on tapahtumassa samanlaisia muutoksia kuin naapurimaissa.
Disconcertingly, particularly high Borrelia prevalence rates were observed in tick populations in urbanized areas around Turku.
Hieman huolestuttavasti näitä bakteereita tavattiin erityisen yleisinä Turun kaupunkialueen puutiaisilta.
To conclude, the results of this thesis confirm that tick densities are increasing, tick-borne pathogens are becoming more common, and both ticks and TBPs are spreading in southwestern Finland.
Väitöskirjani tulokset osoittavat, että puutiaisten ja niiden välittämien taudinaiheuttajien määrät sekä levinneisyysalueet ovat kasvaneet Lounais-Suomessa 2000-luvulla.
Vigilance is required from both citizens and medical professionals, in order to prevent and detect harmful tick-borne infections.
Tämän väitöskirjan tulokset korostavat, että tietoisuutta puutiaisista ja taudinaiheuttajista tulisi yhä lisätä kansalaisten ja terveydenhuollon ammattilaisten parissa – erityisesti kaupunkialueilla, joissa ihmiset eivät välttämättä ajattele olevansa alttiina tartunnoille.
In the current economic situation very few business operations are static.
Nykyisessä taloustilanteessa yritystoiminta on harvoin staattista.