natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Gene expression is one of the most critical factors influencing the phenotype of a cell.
Geenien aktiivisuus on yksi tärkeimmistä solujen ulkoisia ominaisuuksia määrittävistä tekijöistä.
The scientific community has produced enormous and constantly increasing collection of gene expression data from various human cells both from healthy and pathological conditions.
Kansainvälinen tieteellinen yhteistö on vuosien saatossa tuottanut valtavat määrät tietoa geenien aktiivisuustasoista niin terveistä kuin patologista näytteistä.
Additionally, there was a need to develop suitable computational methods for sample collection and archiving, unique sample identification, database structures, data retrieval and visualization.
Lisäksi kehitettiin tietoteknisiä ratkaisuja näytteiden keräämiseen ja arkistointiin sekä tietokantaratkaisuja näytetietojen käyttöön ja tallennukseen.
Methods developed in this study can be divided in two distinct parts.
Tutkimuksessa kehitetyt menetelmät voidaan pääpiirteittäin jakaa biologisiin ja matemaattisiin menetelmiin.
Finally, we developed a method for alignment of gene expression profiles (AGEP) to perform analysis for individual patient samples to pinpoint gene- and pathway-specific changes in the test sample in relation to the reference transcriptome database.
Lopuksi, kehitimme menetelmän, jolla yksittäisen potilaan molekyyligeneettistä profiilia voidaan verrata tuhansista muista potilaista kerättyyn vertailuaineistoon henkilökohtaisen molekyylitason diagnoosin tuottamiseksi.
This makes it possible to analyse expression levels of 17330 genes across 175 types of healthy and pathological human tissues.
Työn tuloksena syntyi maailman suurin tietokanta GeneSapiens - 17 330 ihmisen geenin aktiivisuustasoista 9783 näytteessä jotka on otettu 175 erilaisesta kudoksesta.
We also showed how large-scale gene expression data resources can be used to quantitatively characterize changes in the transcriptomic program of differentiating stem cells.
Menetelmällä on myös muita sovelluskohteita esimerkiksi erilaistuvien kantasolujen geenien ilmentymisohjelman muutoksen tutkimuksessa.
Taken together, these studies indicate the power of systematic bioinformatic analyses to infer biological and medical insights from existing published datasets as well as to facilitate the interpretation of new molecular profiling data from individual patients.
Tämä tutkimus osoittaa bioinformatiikan menetelmien ja systemaattisen analyysin tehokkuuden tuottaa uutta tietoa laajemman kokonaiskuvan ja teorioiden luomiseksi ihmisen genomin toiminnasta.
On the other hand, bioinformatic science advances only through data integration and synthesis.
Lopuksi kehitettiin bioinformaattisia menetelmiä tämän yhdenmukaistetun tietokannan soveltamiseen ja tulosten visualisointiin.
Second part was to develop mathematical methods correcting the noise and systematic differences/errors in the data caused by various array generations.
Toiseksi tutkimuksessa kehitettiin matemaattisia menetelmiä joilla eri menetelmillä mitatut geenien aktiivisuustasot saatiin vertailukelpoisiksi.
Bioinformatic methods were developed to analyze gene expression levels and putative functional associations of human genes by using the integrated gene expression data.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli luoda menetelmiä näiden haasteiden voittamiseksi ja mahdollistaa geenien aktiivisuustasojen tutkiminen kaikissa ihmisen soluissa hyödyntäen jo olemassa olevaa valtavaa aineistoa.
Application of this resource to interpret individual gene expression measurements allowed identification of tissue of origin with 92.0% accuracy among 44 healthy tissue types.
Osoitimme kuinka tietokantaa voi käyttää esimerkiksi tuntemattoman näytteen kudosalkuperän tunnistamiseen yli 90% tarkkuudella.
As a result of several technological advances, measuring gene expression levels has become one of the most common molecular biological measurements to study the behaviour of cells.
Nykytekniikalla geenien aktiivisuustasojen mittaaminen solu- tai kudosnäytteestä on tehokasta ja suhteellisen tarkkaa, joten ei ole siis ihme että koko genomin kattavat geenien aktiivisuustasojen mittaukset ovat nykyään molekyyligenetiikan arkipäivää.
Also a method to interpret individual gene expression profiles across all the healthy and pathological tissues of the reference database was developed.
Tutkimuksessa kehitetyt menetelmät avaavat lisäksi ovia entistä henkilökohtaisempaan hoitoon, kun käytössä on huipputason molekyyligenetiikan menetelmät sekä laaja vertailuaineisto, joka on koottu osana tätä tutkimustyötä.
First, the biological and medical annotation of the existing gene expression measurements needed to be encoded by systematic vocabularies.
Ensimmäiseksi kerätyn aineiston näytteiden täsmällistä kuvaamista varten luotiin biologisesti ja lääketieteellisesti mielekäs yhtenäinen terminologia, Käytännössä kustakin tutkimuksesta selvitettiin tarkasti millaista näytettä siinä oli tutkittu ja näyte kuvattiin mahdollisimman täsmällisesti.
Challenging weather conditions restricted the collecting of the data and the summer was rainy.
Sääolosuhteet rajoittivat havaintojen keräämistä ja kesä oli erittäin sateinen.
The data was collected from six farms in Eastern-Finland near to Suonenjoki, in the summer 2007.
Havainnot kerättiin kuudelta eri tilalta Sisä-Savosta kesällä 2007.
Flower visits by honeybees (Apis mellifera) in strawberry (Fragaria x ananassa) and raspberry (Rubus idaeus) and factors affecting flower visiting
Mehiläisten (Apis mellifera) kukkavierailut mansikalla (Fragaria x ananassa) ja vadelmalla (Rubus idaeus) sekä kukkavierailuihin vaikuttavat tekijät
The aim of the study was to find out, how efficiently honeybees visit strawberry and raspberry flowers, concentrating on the honey bee visits on a single flower during one hour.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, miten tehokkaasti mehiläiset vierailevat mansikalla sekä vadelmalla, keskittyen kukkakohtaisiin käynteihin tuntia kohti.
When planning the vector dissemination, especially in strawberry, the placement and the adequate number of bee hives should be taken into consideration.
Vektorilevitystä suunnitellessa, etenkin mansikalla, tulee ottaa huomioon pesien sijoittelu sekä riittävä lukumäärä.
The observation time varied according to bee activity on the field.
Tarkkailuaika riippui mehiläisten lentoaktiivisuudesta.
The flower visits were calculated during the flowering season of strawberry and raspberry in different weather conditions, times of the day and distances from the bee hives.
Kukkavierailuja laskettiin mansikan ja vadelman kukinnan aikana erilaisissa sääolosuhteissa, eri kellonaikoina ja eri etäisyyksillä mehiläispesistä.
In berry plants, such as strawberry and raspberry, the size and the quality of the fruits increase by successful insect pollination.
Marjakasveilla, kuten mansikalla ja vadelmalla marjojen koko suurenee sekä niiden laatu paranee onnistuneen pölytyksen seurauksena.
Strawberry flowers are mainly not attractive to honeybees but raspberry is one of the main yield crops for honeybees.
Aiempien havaintojen mukaan mansikan kukat eivät pääsääntöisesti houkuttele mehiläisiä, kun taas vadelma on yksi mehiläisten pääsatokasveista.
Honey bees can be used as vectors of Gliocladium catenulatum to control Botrytis cinerea in strawberry and raspberry.
Mehiläisiä voidaan käyttää Gliocladium catenulatum-vektoreina torjuttaessa mansikan ja vadelman harmaahometta (Botrytis cinerea).
Insect pollination increases seed production and improves the quality of the yield of various crop plants.
Hyönteispölytys lisää monien ristipölytteisten viljelykasvien siemensatoa sekä parantaa sadon laatua.
The need of nutrition should be great in the hives, to maximize the flower visits.
Pesien ravinnontarpeen tulee olla suuri, jotta mehiläiset keräisivät ravintoa kukista mahdollisimman tehokkaasti.
More information is needed on the effect of hive placement, competing plants and attractiveness of different Finnish strawberry cultivars to flower visits.
Lisätutkimusta tarvitaan pesien sijoittelun, kilpailevien kasvien sekä mansikkalajikkeiden houkuttelevuuden vaikutuksesta vierailutiheyteen.
Flowers were chosen randomly and they had to be open to be selected for observation.
Kukat valittiin satunnaisesti, ja valintaperusteena oli kukan avonaisuus.
In average, honeybees visited on single strawberry flower 1.75 times per hour, and on single raspberry flower 4.27 times per hour.
Mansikan koko havaintojakson keskiarvoksi tuli 1,75 käyntiä kukkaa kohti tunnissa.
Open brood can be inserted to hives or pollen storages can be removed from the hives to stimulate pollen collection.
Pesiin voidaan lisätä tarvittaessa avosikiöitä tai poistaa siitepölyvarastoja ravinnonkeruuaktiivisuuden lisäämiseksi.
Time of the day (hour) correlated negatively with flower visits in both plants and temperature correlated positively to flower visits in both plants.
Lämpötila korreloi positiivisesti vierailutiheyden kanssa kummallakin kasvilla.
It could be necessary to determine the nectar and pollen secretion of Finnish strawberry and raspberry cultivars.
Suomalaisten mansikkalajikkeiden meden sekä siitepölyneritystä olisi myös hyvä selvittää.
Despite of that, honeybees visited the flowers of the both plants so that the pollination was proper and the control of Botrytis cinerea was sufficient.
Mehiläiset vierailivat kukissa riittävästi haastavissakin sääolosuhteissa niin, että harmaahometorjunta onnistui.
In both plants there were no significant differences in the flower visits according to the stage of the flowering.
Kasvukauden vaiheella ei ollut eroja vierailuihin kummallakaan kasvilla, mutta vuorokaudenajan suhteen vierailuja oli enemmän aamupäivällä kuin iltapäivällä.
The success of vector dissemination and its sufficiency to control Botrytis cinerea is evaluated based on flower visits.
Kukkavierailujen perusteella arvioidaan, onko vektorilevitys riittävän tehokas torjumaan harmaahometta ja miten hyvin mehiläisiä voidaan käyttää pölytyspalveluihin, etenkin mansikalla.
In recent times climate change, decrease of fossil fuels and increase of their price have greatly increased worldwide interest in renewable energy sources.
Viime aikoina ilmastonmuutos, fossiilisten polttoaineiden väheneminen ja niiden hinnan nousu ovat lisänneet merkittävästi maailmanlaajuista kiinnostusta uusiutuviin energiavaroihin.
When drying the bark, increase of the temperature from 50 °C to 70 °C was much more effective than from 70 °C to 90 °C, the difference in drying time was about doubled.
Kuorta kuivatessa lämpötilan nosto 50 °C:stä 70 °C:een oli huomattavasti tehokkaampaa kuin 70 °C:stä 90 °C:een, ajallisesti ero oli noin kaksinkertainen.
Especially reuse of bio sludge is difficult, and waste area placing in the future is impossible or at least economically too expensive.
Erityisesti biolietteiden uusiokäyttö on hankalaa ja kaatopaikkasijoitus tulevaisuudessa mahdotonta tai ainakin kustannuksiltaan kohtuutonta.
The temperature and weight changes were recorded to computer during the experiment.
Lämpötilat ja painonmuutokset tallentuivat koetta tehdessä tietokoneelle.
The dried fuel material was a mixture of bark and sludge, or just bark or sludge at different masses, different percentage mixtures and different temperatures.
Kuivattavina polttoaineina olivat kuoren ja lietteen seos tai pelkkä kuori ja liete erilaisilla massoilla ja erilaisilla prosenttisilla suhteilla ja erilaisissa lämpötiloissa.
Increase of biomass energy content by utilisation of secondary heat in drying
Biomassan energia-arvon nostaminen sekundäärilämmöllä kuivaamalla
Because of the high water consist of the sludge it must be dried before burning.
Lietteiden korkean vesipitoisuuden vuoksi ne tulee kuitenkin kuivata ennen polttoa.
The experimental work was started by building a laboratory size fixed bed dryer for the energy technology experiment hall, where drying was studied by blowing heated air through the fuel layer.
Kokeellinen työ aloitettiin rakentamalla energiatekniikan koehalliin laboratoriokokoluokan kiintopetikuivuri, jossa kuivumista tutkittiin puhaltamalla polttoainepedin läpi lämmitettyä ilmaa.
The energy use is the best way to destroy waste sludge.
Lietteiden energiakäyttö on järkevin tapa hävittää jäteliete.
Forest industry’s waste water cleaning process creates different kinds of sludge, which are either reused or destroyed by burning or transporting to waste treatment plant.
Metsäteollisuuden jätevesien käsittelyssä syntyy erilaisia lietteitä, jotka joko uusiokäytetään tai hävitetään polttamalla tai sijoittamalla kaatopaikalle.
In Finland, there has been a lot of concentration towards forest industry’s secondary produced wood basis biomass, that forest industry uses for its energy production.
Suomessa uusiutuvien energialähteiden käytössä on jo pitkään panostettu metsäteollisuuden sivutuotevirtana tuottamaan puuperäiseen biomassaan, jota metsäteollisuus käyttää energiantuotantoonsa.
Making the drying curves was based on weight changes.
Kuivumiskäyrien määritys perustui massanmuutokseen.
The drying experiments showed that sludge-bark mixture dries well, when the percentage of the sludge mass doesn’t increase over 50 %.
Kuivauskokeet osoittivat, että liete-kuori seos kuivuu hyvin kiintopedissä kun lietteen massaosuus seoksessa on korkeintaan 50 %.
In practice, sludge is treated by burning, and by drying it becomes a bio fuel.
Käytännössä liete hävitetään polttamalla ja kuivaamalla siitä tulee polttoaine.
In the test rig were probes for controlling and setting the temperature as the experiment expected.
Koelaitteessa olivat anturit lämpötilan mittausta varten, jotta lämpötila saatiin säädettyä ja seurattua kokeen edellyttämällä tavalla.
Drying the sludge with secondary energy flow with waste heat from forest industry processes increases energy income from the burning process and replaces the use of fossil fuels.
Lietteen kuivaaminen sekundäärienergiavirralla eli metsäteollisuusprosesseissa sivutuotteena muodostuvalla ns. hukkalämmöllä lisää lietteen poltosta saatavaa energiamäärää ja korvaa fossiilisten polttoaineiden käyttöä.
When the share of sludge is higher, drying is no longer effective, which is due to channelling of the air through the dried fuel material in the fixed bed dryer.
Lietteen massaosuuden ollessa tätä suurempi kuivaaminen ei enää ole tehokasta, mikä johtuu luultavasti ilman suuresta kanavoitumisesta kuivauspedissä.
The goal of this research was to find out the most optimal mixture of bark and sludge by changing different drying parameters.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää lietteen kuivaukseen optimaalisin kuoren ja lietteen seossuhde eri kuivausparametrejä vaihdellen.
The register-based data were collected between 1986 and 2005 from 1) the company's occupational health services' records for a sample of respondents from the 1996 questionnaire survey (sick-leave data), 2) hospitalization records from the Hospital discharge register, and 3) disability pension records from the Finnish Centre for Pensions.
Lisäksi kerättiin vuosina 1986 2005 1) sairauspoissaolotietoja yrityksen työterveyshuollon rekisteristä, 2) sairaalajaksoja koskevat tiedot Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen rekisteristä ja 3) työkyvyttömyyseläkkeitä koskevat tiedot Eläketurvakeskuksen rekisteristä.
The results suggest that burnout is a multidimensional, chronic, work-related syndrome, which may have serious consequences for health and work ability.
Tulokset osoittivat, että työuupumus on moniulotteinen, krooninen, työhön liittyvä oireyhtymä, jolla voi olla vakavia seurauksia terveydelle ja työkyvylle.
The results showed that burnout consists of three separate but correlating symptoms: exhaustion, cynicism and lack of professional efficacy.
Tulokset osoittivat, että työuupumus koostuu kolmesta toisiinsa yhteydessä olevasta, mutta erillisestä ulottuvuudesta: ekshaustio, kyynistyneisyys ja heikentynyt ammatillinen itsetunto.
These data were combined person by person with the 1996 questionnaire survey data with the help of personal identification numbers which were saved with the study numbers by the researchers.
Nämä tiedot yhdistettiin henkilöittäin kyselytutkimuksen työuupumustietoihin.
Exhaustion was related to receiving disability pensions even when self-reported chronic illness was taken into account.
Ekshaustio oli yhteydessä työkyvyttömyyseläkkeisiin itseraportoitujen kroonisten sairauksien vaikutuksen vakioimisen jälkeenkin.
Of the separate elements, exhaustion was related to the same three categories of disorder, cynicism to mental, musculoskeletal and digestive disorders, and lack of professional efficacy to mental and musculoskeletal disorders.
Erillisistä oireista ekshaustio oli yhteydessä näihin kolmeen, kyynistyneisyys mielenterveys-, tuki- ja liikuntaelin- ja ruoansulatuselimistön sairauksiin ja ammatillisen itsetunnon heikkeneminen mielenterveys- ja tuki- ja liikuntaelinsairauksiin.
The results showed that burnout syndrome, and its elements of exhaustion and cynicism, were related to future mental and cardiovascular disorders as indicated by hospitalization periods.
Tulokset osoittivat, että työuupumus, ja ekshaustio ja kyynistyneisyys sen ulottuvuuksista, lisäsivät tulevien sairaalajaksojen riskiä mielenterveysongelmien tai sydän- ja verisuonisairauksien takia.
In addition, a sample from the population had responded to a questionnaire survey in 1988, which was combined with the 1996 data to form panel data on 713 respondents.
Osa koko henkilöstöstä oli vastannut kyselyyn 8 vuotta aiemmin (N = 713), ja he muodostivat työuupumuksen seuranta-aineiston.
The investigated outcomes represented different phases of health deterioration ranging from sick-leaves and hospitalization periods to receiving work disability pensions.
Työuupumuksen seurauksena tutkittiin sairaalajaksoja, sairauspoissaoloja ja työkyvyttömyyseläkkeelle jäämistä.
Burnout was also related to future sick-leave periods due to mental, cardiovascular and musculoskeletal disorders.
Työuupumus ennusti myös sairauspoissaoloja, joiden syy on mielenterveys-, sydän- ja verisuoni- ja tuki- ja liikuntaelinsairaus.
The aim of the thesis was to study the concept of burnout as a process proceeding from its antecedents, through the development of the syndrome, and to its outcomes.
Väitöskirjan tarkoituksena oli tutkia työuupumuksen kehittymistä kokonaisuutena: oireyhtymän rakennetta ja kehittymistä, sitä ennustavia työolotekijöitä sekä työuupumuksen seurauksia terveydelle ja työkyvylle.
Furthermore, several indicators of the severely detrimental health and work ability outcomes of burnout were investigated in a longitudinal study design.
Työuupumuksen seurauksista tutkittiin pitkittäisasetelmassa terveyden ja työkyvyn heikkenemistä.
As a syndrome, burnout was strongly related to job stressors at work, and seemed to develop from exhaustion through cynicism to lack of professional efficacy in a similar manner among white-collar and blue-collar employees.
Osittain tästä johtuen työn stressitekijöillä oli vähäisempi yhteys myöhempään työuupumukseen, ja työn piirteiden vaikutus näkyi erityisesti samaan aikaan mitatun työuupumuksen selittäjänä.
The participants comprised 6025 blue-collar workers and 3680 white-collar workers.
Kyselyyn työuupumuksesta vastasi 9 705 henkilöä.
The results also showed that exhaustion persisted even after eight years of follow-up but did not predict cynicism or lack of professional efficacy after that amount of time.
Työuupumus oli luonteeltaan pysyvää, sillä ekshaustio selitti myöhempää ekshaustiota jopa kahdeksan vuoden jälkeen.
Burnout also predicted receiving disability pensions due to mental and musculoskeletal disorders among initially healthy subjects.
Työuupumus myös ennusti uusia työkyvyttömyyseläkkeitä, jotka perustuvat mielenterveys- ja tuki- ja liikuntaelinsairauksien diagnooseihin.
How do work stressors relate to the process?
Työntekijät kokivatkin enemmän työuupumusta kuin toimihenkilöt.
Several work-related factors considered antecedents of burnout were studied in different occupational groups.
Sairaalajaksot, sairauspoissaolot ja työkyvyttömyyseläkkeet edustivat tutkimuksessa vakavuudeltaan erilaisia työuupumuksen seurauksia.
The syndrome of burnout is seen as consisting of three dimensions - exhaustion, cynicism and lack of professional efficacy - and different alternatives for the sequential development of these dimensions were tested.
Työn ja työyhteisön piirteistä työn arvostuksen puute, aikapaine, työroolin epäselvyys ja työyhteisön ristiriidat olivat yhteydessä työuupumukseen.
This dissertation consists of five peer-reviewed articles and a synthesis paper.
Väitöskirja koostuu viidestä vertaisarvioidusta artikkelista ja tuloksia yhdistävästä synteesiosiosta.
Studies on Stone Age Housepits in Fennoscandia (4000 - 2000 cal BC) : Changes in ground plan, site location and degree of sedentism
Asumuspainannetutkimuksia Fennoskandiassa (4000 - 2000 eKr.) : Muutoksia pohjakaavassa, sijainnissa ja asutuksen paikallaan pysyvyydessä
The changes in housepits do not go hand in hand with other changes in material culture, nor are the changes restricted to certain ecological environments.
Nämä muutokset eivät kulje käsi kädessä muiden materiaalisessa kulttuurissa tapahtuneiden muutosten kanssa, eivätkä ne rajoitu vain tietynlaisiin luonnonympäristöihin.
The articles deal with the development of housepits as seen in the data gathered from Finland (the Lake Saimaa area and south-eastern Finland) and Russia (the Karelian Isthmus).
Artikkeleissa käsitellään asumuspainanteiden kehitystä Suomesta (Saimaan vesistöalue ja Kaakkois-Suomi) ja Venäjältä (Karjalankannas) kerätyn aineiston kautta.
The current understanding of the numbers and the distribution of Stone Age housepits in the Nordic countries has, for the most part, been shaped by archaeological studies carried out over the last twenty to thirty years.
Vallitseva käsitys kivikautisten asumuspainanteiden määrästä ja alueellisesta jakaumasta Pohjoismaissa on muotoutunut vasta viimeisen kahden kolmenkymmenen vuoden aikana tehdyn tutkimuksen kautta.
Housepits have a remarkably short research history as compared to Fennoscandian archaeological research on the Stone Age in general.
Asumuspainanteiden tutkimushistoria on varsin lyhyt verrattuna koko Fennoskandian kivikauden arkeologiseen tutkimukseen.
This development commenced already before the birth of the Corded Ware/Battle Axe Cultures.
Havaitut muutokset alkoivat jo ennen nuora-/sotakirveskulttuurien muotoutumista.
Therefore, the changes are argued to have resulted from the spreading of new ideas through the same networks that actively distributed commodities, exotic goods, and raw materials over vast areas between the southern Baltic Sea, the north-west Russian forest zone, and Fennoscandia.
Väitöskirjassa argumentoidaan asumuspainanteissa näkyvien muutosten olevan seurausta uusista käsityksistä, jotka levisivät saman kontaktiverkon kautta, joka levitti niin raaka-aineita kuin arkipäiväisiä ja eksoottisiakin tavaroita laajoille alueille eteläisen Itämeren, Luoteis-Venäjän metsäalueen ja Fennoskandian välillä.
Previously, the evolution of housepits has been interpreted to have been caused by the adaptation of Neolithic societies to prevailing environmental circumstances or to re-organization following contacts with the agrarian Corded Ware/Battle Axe Cultures spreading to North.
Aiemmin asumuspainanteissa havaitun kehityksen on selitetty olevan seurasta joko neoliittisten yhteisöjen mukautumisesta vallitseviin ympäristöolosuhteisiin tai paikallisyhteisöjen ja pohjoiseen levittäytyvien, taustaltaan agraaristen nuora-/sotakirveskulttuurien välisten kontaktien aiheuttamista yhteisöjen uudelleenorganisoitumisesta.
Certain changes in the size, shape, environmental location, and clustering of housepits extended into various cultures and ecological zones in northern Fennoscandia.
Tietyn suuntaiset muutokset asumuspainanteiden koossa, muodossa, sijoittumisessa luonnonympäristöön ja ryvästymisessä leviävät pohjoisessa Fennoskandiassa eri kulttuuripiireihin ja luonnonympäristöltään erilaisille alueille.