natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Autoimmune polyendocrinopathy - candidiasis - ectodermal dystrophy (APECED) is a rare but severe, recessively inherited monogenic autoimmune disease that is part of the Finnish disease heritage.
Autoimmuuni polyendokrinopatia - kandidiaasi - ektodermaalinen dystrofia (APECED) on harvinainen mutta vakava, yhden geenin mutaatioiden aiheuttama autoimmuunisairaus, joka kuuluu suomalaiseen tautiperimään.
The findings offer novel insights into the pathogenesis of organ-specific autoimmunity, and may have implications for more common autoimmune diseases where Tregs, IL-7 regulation and the effects of IL-22 are indicated.
Löydökset tuovat uutta kohde-elinspesifien autoimmuunisairauksien kehittymisen ymmärrykseen, ja voivat olla hyödyllisiä yleisempien autoimmuunisairauksien tutkimukselle, missä säätelijä-T-solut, IL-7 säätely ja IL-22n vaikutukset on alustavasti tunnistettu.
Furthermore, the study provides support for seeking therapies for APECED that balance the homeostatic milieu of T cells, a strategy perhaps easier to implement than repairing the process of negative selection.
Tutkimus myös kannustaa etsimään hoitoja APECED-potilaille T-solujen ylläpitoa tasapainottavista tekijöistä, mikä saattaa olla helpompaa kuin puutteellisen valintaprosessin korjaaminen kateenkorvassa.
This study reveals multiple defects of T cell homeostasis in APECED that can explain the severity of the disease in humans and the appearance of additional disease components with aging: The defect of Tregs in APECED has a temporal component, which is likely to result from alterations imprinted in them in the thymus, and their peripheral activation fails, possibly relating to the lack of functional AIRE in the periphery.
Tämä tutkimus paljastaa useita T-solujen populaatioiden ylläpidon häiriöitä APECEDissa: Säätelijä-T-solujen häiriöllä on ajallinen osatekijä, joka todennäköisesti johtuu häiriöistä solujen kehityksessä kateenkorvassa, ja säätelijä-T-solujen aktivaatio kateenkorvan ulkopuolella on puutteellista, johtuen mahdollisesti perifeerisen AIREn puuttumisesta.
Therefore the autoreactive T cells, which gain further momentum from the IL-7 dysregulation, can cause damage to additional target organs.
Näin ollen kehoa vastaan reagoivat CD8+ T-solut, jotka vahvistuvat IL-7 säätelyhäiriöstä, pääsevät aiheuttamaan vauriota uusille kohde-elimille.
CD8+ T cell function in APECED was then addressed, because this population is thought to contain the highly autoreactive T cells in autoimmune diseases responsible for the direct tissue damage, and the pre-existing data on CD8+ T cells in the patients was scarce.
CD8+ T-solujen toiminta oli seuraava tutkimuksen kohde, koska tämä soluryhmä useimmiten aikaansaa autoimmuunisairauksissa suoran kudostuhon, ja olemassaoleva tieto näiden solujen toiminnasta APECEDissa oli niukkaa.
AIRE has been described to have various other functions in the thymus and it is also expressed in the secondary lymphoid organs.
AIRElla on kuitenkin kuvattu olevan monia muita tehtäviä kateenkorvassa, ja AIRE ilmenee myös kateenkorvan ulkopuolisissa imusolujärjestelmän kudoksissa.
The third study focused on the skin: the recently discovered autoantibodies against T helper 17 (Th17) class cytokines have implicated autoimmunity as a mechanism even behind CMC, which motivated a study on the in vivo immune response of Th cells in APECED patients.
Kolmas osatyö kohdistui ihoon: auttaja-T-solujen tuottamia välittäjäaineita vastaan kohdistuvat vasta-aineet ovat viimeaikainen löydös APECED-potilaissa, ja ne ovat muuttaneet käsitystä ihon ja limakalvojen hiivatulehduksen syntymekanismista autoimmuunipohjaisen mekanismin suuntaan.
AIRE is a transcriptional regulator that is expressed the most in medullary thymic epithelial cells where it controls the expression of peripheral tissue restricted antigens.
AIRE on geeniluennan säätelijä ennen kaikkea kateenkorvassa, jossa se mahdollistaa kateenkorvan ulkopuolisten, kehon omien rakenteiden ilmentämisen.
AIRE is therefore regarded an important tool of negative selection, which is the key step of central tolerance the process of generating T cells that are tolerant to self.
Täten AIRE on tärkeä kehittyvien T-solujen kouluttamisessa reagoimattomiksi omia rakenteita vastaan.
T cell homeostasis in Autoimmune polyendocrinopathy - candidiasis - ectodermal dystrophy (APECED)
T-soluryhmien ylläpidon häiriöt APECED-sairaudessa
The IL-7 dysregulation might be the consequence of increased type 1 interferon exposure inside the thymus, which has been suggested to be causing the autoantibodies against these cytokines in APECED.
Säätelijä-T-solut on erityinen T-soluryhmä, jotka estävät muiden T-solujen toimintaa, ja APECED-sairaudessa myös näiden solujen toiminnassa on havaittu puutteita.
This was preceded in some experiments with further separation of T cell subpopulations, performed by sorting or using immunomagnetic cell separation.
Tätä tavoitetta lähestyttiin ensin tutkimalla tarkemmin säätelijä-T-solujen populaatiota.
Flow cytometry was used to study the phenotype of T cells, which were for the most part isolated from peripheral blood samples of APECED patients and healthy controls.
Tämä innosti tutkimaan in vivo -asetelmassa ihon auttaja-T-solujen immuunivastetta APECED-potilaissa.
The subjects in this study belong to the clinical study cohort (n=2003) of the Helsinki Birth Cohort Study (HBCS).
Tutkittavat kuuluvat Helsinki syntymäkohorttitutkimuksen (HBCS) kliiniseen tutkimusjoukkoon (n=2003).
In old age, maintaining adequate level of physical functioning is one of the primary determinants of quality of life.
Ikääntyessä riittävä fyysinen toimintakyky on yksi tärkeimmistä hyvän elämänlaadun edellytyksistä.
Study III includes 1036 individuals and study IV 1014 individuals who took part in both clinical examinations in 2001-2004 and 2011-2013.
Osajulkaisussa III on mukana 1036 ja osajulkaisussa IV 1014 tutkittavaa, jotka osallistuivat sekä ensimmäiseen että toiseen kliiniseen tutkimukseen vuosina 2001-2004 ja 2011-2013.
Studies I and II include 695 individuals who attended a clinical examination between the years 2011 and 2013.
I ja II osajulkaisussa on mukana 695 tutkittavaa, jotka osallistuivat toiseen kliiniseen tutkimukseen vuonna 2011-2013.
The volume of physical activity was measured both with activity monitors (in study I and II) and through questionnaires (study III and IV).
Fyysinen kokonaisaktiivisuus on mitattu sekä aktiivisuusmittarilla (osajulkaisu I ja II) sekä kyselylomakkeella (osajulkaisu III ja IV).
By engaging in regular exercise, it is possible to counteract several age-related changes.
Sen vuoksi säännöllinen liikunta voi ehkäistä osaa vanhenemiseen liittyvistä muutoksista.
Physical performance was assessed with a Senior Fitness Test, HRQoL with Short Form-36 (SF-36) questionnaire and relative LTL was measured with a quantitative PCR.
Fyysistä toimintakykyä mitattiin Senior Fitness Test:llä (SFT), terveyteen liittyvää elämänlaatu Short Form-36 (SF-36) –kyselyllä ja suhteellinen leukosyyttien telomeeripituus kvantitatiivisella polymeraasiketjureaktiolla.
The decline in cardiovascular, metabolic and musculoskeletal function with age is likely to be mediated in part through a reduction in physical activity.
Iän mukana tuomat sydän- ja verisuonitoiminnan heikkeneminen, metaboliset muutokset ja lihas- ja tukirankatoiminnan heikkeneminen johtuu osittain vähentyneestä fyysisestä aktiivisuudesta.
In this aging study cohort objectively measured total daily physical activity was associated with physical performance tested with the Senior Fitness Test (SFT).
Tässä ikääntyvässä tutkimusjoukossa objektiivisesti mitattu päivittäinen fyysinen kokonaisaktiivisuus oli yhteydessä SFT:llä mitattuun fyysiseen toimintakykyyn.
When the study group was divided by weight at birth, the association between physical activity and physical performance was most obvious among men with low birth weight.
Kun sekä miehet että naiset jaettiin ryhmiin syntymäpainon perusteella, fyysisen aktiivisuuden yhteys fyysiseen toimintakykyyn oli selvin pienipainoisina syntyneillä miehillä.
The aim of this thesis was to explore the association between physical activity on healthy active aging by applying measures of physical performance, health-related quality of life (HRQoL) and leucocyte telomere length (LTL) in older age.
Tämän tutkimuksen tarkoitus oli selvittää fyysisen aktiivisuuden yhteyttä fyysiseen toimintakykyyn, elämänlaatuun ja leukosyyttien telomeeripituuteen vanhemmalla iällä.
Increasing leisure-time physical activity (LTPA) over a 10-year follow-up was positively associated with better physical component of HRQoL in both men and women.
Vapaa-ajan fyysisen aktiivisuuden määrä lisääminen kymmenen vuoden seurannan aikana oli positiivisesti yhteydessä terveyteen liittyvän elämänlaadun fyysiseen komponenttiin sekä miehillä että naisilla.
Both light physical activity and moderate to vigorous physical activity (MVPA) were positively associated with the overall SFT score.
Sekä kevyt että reipas ja rasittava fyysisen aktiivisuuden määrä oli positiivisesti yhteydessä SFT:een kokonaistulokseen.
As people live longer, enabling older people to live independently and successfully perform everyday activities has become an important issue.
Eliniän pidetessä tärkeäksi kysymykseksi niin yksilön kuin yhteiskunnan kannalta muodostuu, miten iäkkäät säilyttävät itsenäisyytensä, pärjäävät kotona ja selviytyvät arkipäivän askareista.
At baseline, volume of LTPA was not associated with LTL in men or in women.
Lähtövaiheessa vapaa-ajan fyysisen aktiivisuuden määrä ei ollut yhteydessä leukosyyttien telomeeripituuteen miehillä eikä naisilla.
According to our findings influences during prenatal life might have long-term effects on health.
Löydöstemme perusteella syntymää edeltävällä ajalla voi olla kauaskantoisia vaikutuksia terveyteen ja fyysisellä aktiivisuudella voi olla sukupuolesta riippuvainen vaikutus telomeeripituuteen.
In women, there were also a significant association between positive change in LTPA with change in the mental component of HRQoL and with less depressive symptoms.
Naisilla vapaa-ajan fyysisen aktiivisuuden määrän lisääminen oli myös yhteydessä parantuneeseen psyykkiseen terveyteen liittyvän elämänlaadun komponenttiin ja vähentyneisiin masennusoireisiin.
But in women, during the 10-year follow-up a higher volume of LTPA at baseline was associated with greater shortening of LTL. Our findings support the importance of regular physical activity among older adults because of its positive influence on physical performance and HRQoL to promote physical independence and health maintenance and compress morbidity.
Naisilla kuitenkin 10-vuoden seurannan aikana korkeampi lähtötason vapaa-ajan fyysisen aktiivisuuden määrä oli yhteydessä suurempaan leukosyyttien telomeeripituuden lyhenemiseen.
However, the internalization mechanisms of drug-carrying EVs and especially the fate of the drugs they carry is not well understood.
Lääkeaineita kantavien EV:iden sisäänottomekanismeja ja erityisesti lääkeaineiden kohtaloa ei kuitenkaan tunneta tarkasti.
New methods are reported constantly for preparing and studying therapeutic EVs with new, innovative approaches that will help in the future treatments of cancer and other diseases.
Uusia menetelmiä esitetään jatkuvasti terapeuttisten EV:iden valmistamiseen ja tutkimukseen uusin, innovatiivisin lähestymistavoin, jotka tulevat edistämään tulevaisuudessa syövän ja muiden sairauksien hoitoa.
The obtained results provide novel methods and knowledge for the future development of EV-based therapeutics for the treatment of cancer.
Saadut tulokset tarjoavat uusia menetelmiä ja tuntemusta tulevaisuuden EV-pohjaisten syöpähoitojen kehittämiseen.
Additionally, the relationship between EVs and adenoviruses was explored, revealing a previously undocumented pathway of spreading adenoviral infection via EVs.
Lisäksi selvitettiin EV:iden ja adenovirusten välistä suhdetta, josta havaittiin aiemmin tunnistamaton reitti adenovirusinfektion levittämiseksi EV:illä.
First, EVs were loaded with paclitaxel by incubation, which enhanced the cytotoxic effect of the drug, changing its internalization from passive diffusion to endocytosis.
Ensin, EV:t lastattiin paklitakselilla inkuboimalla niitä yhdessä, mikä tehosti lääkeaineen sytotoksista vaikutusta, ohjaten sen sisäänottoa passiivisesta diffuusiosta endosytoosiin.
In this thesis, the use of EVs was assessed for the delivery of chemotherapeutic drug paclitaxel and an oncolytic adenovirus that represent small molecular and biological chemotherapeutics, with cancer cell-derived EVs as the model carrier.
Tässä väitöskirjatyössä selvitettiin EV:iden käyttöä kemoterapiassa käytetyn paklitakselin ja onkolyyttisen adenoviruksen kuljetuttajina, jotka edustavat pienmolekulaarista ja biologista kemoterapiaa, käyttäen syöpäsolujen EV:itä mallikantajina.
This EV-mediated infective delivery of the viral genome occurred separately from the classical pathway of adenoviral life cycle, and produced infective particles resembling EVs more than virions.
Tämä EV-välitteinen infektiivinen virusgenomin kuljetus ilmeni itsenäisenä adenoviruksen klassisesta elinkaaresta, infektiivisten partikkelien muistuttaen enemmän EV:itä kuin virioneja.
Taken together, these results suggest that EVs can act as versatile carriers of therapeutic cargo for cancer treatment, ranging from small molecule chemotherapeutics to oncolytic viruses, though they require further development.
Nämä tulokset viittaavat siihen, että EV:t voivat toimia monipuolisina kantajina syövän hoidossa käytettävälle terapeuttiselle lastille pienmolekyyleistä onkolyyttisiin viruksiin, tosin niiden käyttö edellyttää lisää kehitystyötä.
The studies presented here focus on the preparation, characterization, intracellular tracking and effectiveness of these EVs for cancer therapy.
Tutkimuksissa keskityttiin näiden EV:iden valmistukseen, karakterisointiin, solunsisäiseen kulkeutumiseen ja toiminnallisuuteen syövän hoidossa.
A novel approach using fluorescence lifetime microscopy was introduced for tracking the release of paclitaxel from the EVs inside of the cells, identifying distinct patterns of subcellular drug release in individual cells and its intracellular kinetics.
Lisäksi esiteltiin uudenlaista lähestymistapaa paklitakselin EV:istä vapautumisen seuraamiseksi solujen sisällä fluoresenssin elinaikamikroskopialla, minkä avulla tunnistettiin lääkeaineen solunsisäisen vapautumisen mekanismeja yksittäisissä soluissa ja sen solunsisäistä kinetiikkaa.
As cancer cells also use EVs to communicate with each other, their EVs reflect the same heterogeneity that exists within the cells themselves, and may provide useful insights for cancer-targeted drug delivery.
Koska syöpäsolut myös käyttävät EV:itä kommunikoidakseen toistensa kanssa, niiden EV:t voivat tarjota hyödynnettävissä olevaa tietoa syöpään kohdennettavaan lääkkeenkuljetukseen.
These naturally occurring carriers are called extracellular vesicles (EVs), in contrast to intracellular vesicles that mediate cargo trafficking inside of the cells.
Solunulkoiset vesikkelit (EV, Extracellular Vesicle) toimivat solujen välisinä viestinviejinä ja omaavat siksi huomattavia sovellutusmahdollisuuksia lääkkeenkuljetuksessa.
On average, the model fit was R2 = 0.60 and the predictive performance R2 = 0.47.
Keskimäärin mallin istuvuus oli R2 = 0.60 ja ennustuskyky R2 = 0.47.
2) How is water linked to vegetation?
2) Kuinka vesi kytkeytyy kasvillisuuteen?
3) Do plants influence water resources?
3) Vaikuttavatko kasvit vesiresursseihin?
Woody plants correlated negatively with soil moisture, soil temperature, and soil organic carbon stocks (standardised coefficients = -0.16; -0.22; -0.27).
Puuvartinen kasvillisuus korreloi negatiivisesti maaperän kosteuden, maaperän lämpötilan ja maaperän eloperäisen hiilivaraston kanssa (standardoidut kertoimet = -0.16; -0.22; -0.27).
I focused on the moisture of the top-soil layer (0 – 10 cm) in Fennoscandian mountain tundra.
Tutkimuksissani tarkastelin pintamaan (0 – 10 cm) kosteutta Fennoskandian tunturipaljakalla.
These results demonstrated that moisture can be modelled using topography and soil data.
Tulokset osoittavat, että kosteutta voi mallintaa topografia- ja maaperäaineistolla.
This knowledge unravels the importance of soil moisture in a vulnerable ecosystem undergoing rapid changes.
Tämä tieto korostaa kosteuden merkitystä herkässä ekosysteemissä, jota koettelevat suuret mullistukset.
Water conditions affect vegetation across species groups, from individuals to the communities.
Vesiolot vaikuttavat kasvillisuuden eri lajiryhmiin, niin yksilöihin kuin yhteisöihin.
Secondly, I examined the influence of three water aspects (spatial and temporal variation of soil moisture, and fluvial disturbance) on vascular plants, mosses, and lichens.
Toisessa osassa tarkastelin kolmea vesimuuttujaa (kosteuden alueellista ja ajallista vaihtelua sekä veden aiheuttamia häiriöitä) ja niiden vaikutusta putkilokasveihin, sammaleisiin ja jäkäliin.
Here, I explored soil moisture and its ecosystem effects to answer: 1) What controls soil moisture variation?
Tässä väitöskirjassa tutkin maaperän kosteutta ja sen vaikutuksia paljakkaekosysteemiin vastaamalla seuraaviin kysymyksiin: 1) Mikä vaikuttaa maaperän kosteuden vaihteluun?
I used different modelling methods (generalized linear models, generalized additive models, generalized boosted regression models, and random forests) to account for the uncertainties related to each multivariate technique.
Käytin useita tilastollisia mallinnusmenetelmiä (yleistä lineaarista mallia, yleistä additiivista mallia, yleistettyä luokittelupuu menetelmää ja satumetsää), sillä kaikissa on omat epävarmuustekijänsä.
Last, I introduced plants to my first question regarding controls of soil moisture.
Viimeisessä osassa palasin ensimmäiseen kysymykseeni kasvien kera.
The results provide empirical evidence for a fundamental assumption in community ecology: consistent plant-environment relationships.
Tulokset osoittavat todeksi yhden toiminnallisen ekologian tärkeimmistä olettamuksista: kasvien ja ympäristön suhde on yleismaailmallinen.
Here, I used hierarchical generalized additive models to compare sites across the hemispheres.
Käytin hierarkkista yleistä additiivista mallia vertaillakseni alueita kummaltakin pallonpuoliskoilta.
Water is fundamental for plant life, as it affects the growth, survival, and spatial patterns of vegetation.
Vesi vaikuttaa kasvillisuuden kasvuun, eloonjääntiin ja alueelliseen esiintyvyyteen.
Soil moisture and its spatial variation are controlled by the soil characteristics and the topographic features in the landscape, but also by the abundance of woody plants.
Maaperän kosteus ja sen alueellinen vaihtelu on maaperän ja pinnanmuotojen säätelemää, mutta myös puuvartinen kasvillisuus säätelee sitä.
In addition, I investigated if plant-environment relationships were universal in the tundra.
Lisäksi tutkin kasvien ja ympäristön välistä suhdetta ja sen yleistettävyyttä paljakalla.
The spatial variation of soil moisture was most related to a topographic proxy of soil water accumulation and the depth of the organic soil layer.
Kosteuden alueellista vaihtelua sääteli eniten pinnanmuotoihin perustuva kosteusindeksi ja turpeen paksuus.
I considered other factors potentially influencing vegetation and soil conditions by using structural equation modelling, a theory-based hierarchical modelling technique.
Käytin rakenneyhtälömallia, joka on teoriaperusteinen hierarkkinen menetelmä ja mahdollistaa taustamuuttujien huomioimisen.
I used species distribution modelling, a framework for analysing the spatial patterns of species in relation to the environment.
Käytin lajimallinnusta, joka on kehitetty lajien ja niitä säätelevien tekijöiden alueelliseen tarkasteluun.
As the abundance of woody plants increases, they feedback into the climate system through the water, energy, and carbon cycles.
Kun paljakka ympäristö pensastuu, puuvartinen kasvillisuus tulee vaikuttamaan ilmastoon veden, energian ja hiilen kierron kautta Johtopäätökseni on, että kasvien ja veden välinen vuorovaikutussuhde on voimakas paljakalla.
In general, water is not scarce in the tundra, yet the water aspects improved the models highlighting water as a multifaceted driver of the ecosystem.
Vesimuuttujat paransivat malleja, mikä osoittaa, että vesi vaikuttaa suuresti paljakkaekosysteemissä, missä vedestä ei yleensä ole pulaa.
I combined plant trait records with data on their environmental drivers.
Tarkastelin kasvien toiminnallisten ominaisuuksien säätelijöitä.
The species groups were most related to the spatial variation of soil moisture, albeit species had diverse responses.
Kolmesta vesimuuttujasta kaikkia lajiryhmä sääteli eniten kosteuden alueellinen vaihtelu.
A children’s garden: Connectedness to place through affordances : a Grounded theory
Lasten puutarha : tarjoumat paikkasuhteen muodostumisessa : aineistopohjainen teoria
Nature contact has been acknowledged as beneficial for children’s development and wellbeing, as it is for all humans.
Luontokontaktit tukevat lasten kehitystä ja hyvinvointia.
They answered children’s situational and individual needs by offering ideas, challenge, materials, and space for play.
Puut vastasivat tilannekohtaisiin ja lapsen henkilökohtaisiin tarpeisiin tarjoten ideoita, haastetta, suojaa ja välineitä itsensä toteuttamiseen.
Grounded theory method (GT) was applied in studies II and III.
Toisessa vaiheessa tutkimusta tehtiin laadullisella grounded theory (GT) menetelmällä.
The girls were, in general, more interested in plants than the boys.
Lisäksi tutkimuksessa havaittiin, että kasvit kiinnostivat tyttöjä enemmän kuin poikia ja pojat kokivat useammin, etteivät kasvit ole välttämättömiä ihmiselle.
The long-term fieldwork generated outstanding data: field reports and notes, videos, photographs and children’s drawings and interviews.
Aineisto, jonka keruuta suunnattiin vuosittain tarkentavin otoksin analyysin edetessä, koostui kenttämuistiinpanoista, valokuvista ja videoista, kyselyistä, lasten puutarhapiirroksista ennen ja jälkeen leirin, sekä toisten ohjaajien leiripäiväkirjoista.
Finally, a child-centred implication, PIT (Place-based, Intention and Time), provides guidelines to help adults to plan and conduct place-based, situational-sensitive nature activities for children.
Place-based, Intention, Time) antaa kasvattajille eväitä paikkalähtöiseen ja tilanneherkkään kasvatustyyliin, jolla voidaan tukea lapsen omaehtoisen luontosuhteen kehittymistä.
The first phase of the study evaluated Finnish primary school children’s relationship with plants and nature, by comparing rural/suburban and boys’/girls’ attitudes and knowledge about plants and favourite places.
Aluksi selvitettiin kaupunkilasten (Helsinki) ja maaseudun lasten (Paltamo) sekä tyttöjen ja poikien eroja suhtautumisessa kasveihin ja luonnosta löytyviin lempipaikkoihin kyselytutkimuksella.
Illustratively, rural children claimed to know the forest trees by name more often than the suburban children.
Maaseudun lapset nimesivät luontoympäristöjä lempipaikoikseen kaupunkilaislapsia useammin.
Consequently, trees serve well as indicator plants in assessing the children's connectedness to place.
Lasten tarpeisiin vastaavana tarjoumana puita voi käyttää myös paikkasuhteen muotoutumisen indikaattorikasvina.
At the same time, children’s free play in nature and independent mobility, ‘free-ranging,’ has been declining in Western societies in recent decades.
Samaan aikaan kun tieto luontokontaktien hyödyistä lisääntyy, lasten vapaan liikkumisen ja luonnossa vietetyn ajan on havaittu vähenevän länsimaissa.
In the last phase as insiders, long-term play utilizing a wide variety of natural materials was typical, and the children behaved both spontaneously and imaginatively.
Kolmannessa vaiheessa lapsi oli sisäpiiriläinen (insiders), jolloin puutarhan tarjoumien käyttö oli monipuolisinta, leikit mielikuvitusrikkaita ja pitkäkestoisia.
The second part of the study consisted of qualitative fieldwork with ethnographic participant and non-participant observations throughout summers 2008-2010 in the Kumpula School Garden in Helsinki.
Mittava aineisto kerättiin etnografisesti tutkijapositiota vaihtamalla osallistuvasta ei-osallistuvaan havainnointiin kolmen kesän aikana.