natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Academic research performance is increasingly evaluated at various levels: in international comparisons, in global university rankings, as criteria for the allocation of funding between and within academic institutions, in the appointment of scholars to academic positions, and in research grant decisions.
Tieteellistä tutkimustoimintaa kuvaavia määrällisiä indikaattoreita hyödynnetään yhä enemmän muun muassa maavertailuissa, kansainvälisissä yliopistorankingeissa, yliopistoille jaettavan perusrahoituksen sekä näiden sisäisen rahanjaon kriteerinä, akateemisissa virantäytöissä sekä tutkimusrahoituspäätöksissä.
Monographs and edited books are better for reaching the non-scholarly audience important in many fields in the humanities.
Monografiat ja kokoomateokset myös tavoittavat ei-tieteellisen yleisön, joka on tärkeä monilla humanistisilla aloilla.
Articles in these journals have become the established unit of analysis in bibliometric studies.
Nämä julkaisut ovatkin vakiintuneet bibliometrisen tutkimuksen perusyksiköksi.
This study shows, however, that the higher average number of authors in international co-publications compared to domestic co-publications explains most of the differences in citation rates between these two types of collaboration.
Tutkimus kuitenkin osoittaa, että kansainvälisten yhteisjulkaisujen keskimäärin suurempi kirjoittajamäärä selittää niiden korkeampia viittausmääriä suhteessa kotimaisiin yhteisjulkaisuihin.
The rise in the share of articles in edited books as publishing channels can be attributed to the holistic nature of knowledge: an article compilation can provide a more comprehensive overview of the phenomenon under scrutiny than a single article in a journal.
Kokoomateosten tyypillisyyttä selittää myös tutkimustiedon holistinen luonne: artikkelikokoelma voi tarjota kattavamman kuvauksen tarkasteltavasta ilmiöstä kuin yksittäinen artikkeli lehdessä.
Disciplinary differences in publishing patterns are usually considered as self-evident, yet there is only little empirical evidence regarding them.
Tieteenalojen julkaisukäytäntöjen erot tunnetaan hyvin, mutta niistä on vain vähän empiiristä tutkimusta.
One of the major problems is that academic institutions are not uniform entities but comprised of diverse academic cultures.
Akateemiset instituutiot eivät ole yhtenäisiä kokonaisuuksia, vaan ne koostuvat eri tieteenalojen muodostamista akateemisista kulttuureista, jotka eroavat sekä kognitiiviselta että sosiaaliselta luonteeltaan.
During the past two decades universities’ research performance and effectiveness have become highly relevant issues for policymakers and are assessed more and more.
Viimeisten kahden vuosikymmenen aikana yliopistoissa tehtävän tutkimuksen tuloksellisuuden ja tehokkuuden seuranta ja arvioiminen ovat alati lisääntyneet sekä Suomessa että muissa maissa.
There are no signs that the dominant way of publishing research results in the natural sciences and medicine – that is, articles in international journals – has become dominant in all disciplinary groups.
Ei ole nähtävissä merkkejä siitä, että luonnontieteiden ja lääketieteen tapa julkaista tutkimustulokset artikkeleina kansainvälisissä lehdissä olisi leviämässä hallitsevaksi julkaisumuodoksi kaikille tieteenaloille.
The results from this study lend support to earlier studies which have repeatedly shown differences in publishing productivity between individual scholars: publishing productivity accumulates to a small group of scholars, productivity is higher for scholars in the highest positions, and men publish more than women.
Tämän tutkimuksen tulokset yksilöiden välisistä tuottavuuseroista ovat yhdenmukaisia aiemmassa tutkimuskirjallisuudessa esitettyjen tulosten kanssa: julkaisutuottavuuden jakauma on erittäin vino ja suuri osa julkaisuista kasautuu pienelle tutkijajoukolle.
These refer to groups of academic disciplines, that is, natural sciences, engineering, medicine, agriculture and forestry, social sciences and humanities.
Tämä tutkimus vertailee julkaisukäytäntöjä kuudessa tieteenalaryhmässä: luonnontieteissä, tekniikassa, lääketieteissä, maa- ja metsätaloustieteissä, yhteiskuntatieteissä ja humanistisissa tieteissä.
In the light of the results, the choice of data has a remarkable influence on results regarding publishing productivity and impact.
Tutkimus osoittaa, että metodologisilla valinnoilla on merkittävä vaikutus tieteenalaryhmien julkaisutuottavuutta ja tieteellistä vaikuttavuutta koskeviin tuloksiin.
The data were gathered from the publication data from universities’ local publication registers, through a questionnaire directed to the heads of university departments, via Google Scholar and Thomson Reuters Web of Science.
Tutkimuksessa käytetyt aineistot kerättiin neljästä erityyppisestä lähteestä: kahden suomalaisen yliopiston omista julkaisutietojärjestelmistä, yliopistoyksiköiden johtajille suunnatulla kyselyllä, Google Scholarista sekä Thomson Reutersin Web of Science -tietokannasta.
Publications in natural sciences and medicine are typically articles in an international journal authored by a group of scholars, and the rate of publications per researcher is high.
Luonnon- ja lääketieteen julkaisut ovat pääasiassa artikkeleita kansainvälisissä tieteellisissä vertaisarvioiduissa lehdissä, niiden tekemiseen on osallistunut useita tutkijoita, ja julkaisujen määrä tutkijaa kohti on korkea.
This study suggests that following the global trends in science, increased internationalisation and international collaboration can be seen in all disciplinary groups also in Finland.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että tieteen globaalit trendit - kansainvälisyys ja kansainvälinen yhteisjulkaiseminen - ovat lisääntyneet Suomessa kaikilla tieteenaloilla.
Most bibliometric studies are based on data covering only international scientific journals indexed in the most widely used commercial citation index databases, namely Thomson Reuters Web of Science and, more recently, Elsevier Scopus.
Useimmat bibliometriset tutkimukset perustuvat kansainvälisten viitetietokantojen, Thomson Reutersin Web of Science - tai Elsevierin Scopus-tietokannan luetteloimiin julkaisuihin, jotka ovat pääasiassa kansainvälisissä tieteellisissä lehdissä julkaistuja artikkeleita.
Researchers in natural sciences and medicine tend to have a high degree of dependence on the results reached in earlier studies and a shared methodology and techniques.
Luonnon- ja lääketieteissä riippuvuus muiden tutkijoiden aiemmista tutkimustuloksista on korkea ja tutkimusmenetelmät ja -tekniikat ovat yhtenäiset.
The articles in engineering are mostly published in conference proceedings instead of journals, because in a fast-developing field that is the best way for getting research results published rapidly and for reaching relevant audiences, such as national or international industry partners.
Artikkelit julkaistaan tieteellisten lehtien sijaan useammin konferenssijulkaisuissa, joka on nopeasti kehittyvillä aloilla paras kanava levittää tutkimustuloksia relevantille yleisölle.
The social sciences also represent this pattern of publishing to some extent but the share of publications in journals is higher.
Useimmat yhteiskuntatieteiden alatkin edustavat humanististen tieteiden julkaisukäytäntöä, mutta lehtiartikkeleiden osuus julkaisuista on korkeampi.
This thesis investigates variation in the publishing patterns of different disciplinary groups in Finnish universities.
Väitöskirjassa tarkastellaan tieteenalojen julkaisukäytäntöjä suomalaisissa yliopistoissa.
The study applies Tony Becher’s theory and conceptualisations of ‘disciplinary cultures’, which have been discussed extensively in science studies and research in higher education.
Tässä tutkimuksessa bibliometriset menetelmät yhdistetään tieteen- korkeakoulututkimuksessa laajasti käsiteltyyn akateemisten kulttuurien teoriaan, erityisesti Tony Becherin esittämiin akateemisia kulttuureita kuvaaviin kognitiivisiin ja sosiaalisiin ulottuvuuksiin.
The inclusion of publication types other than journal articles and the fractionalisation of publications by the number of authors almost reverse the order of the disciplinary groups in terms of productivity.
Muidenkin kuin kansainvälisten lehtiartikkeleiden huomioiminen sekä julkaisujen osittaminen kirjoittajien kesken tuottaa jopa päinvastaisia tuottavuuseroja tieteenalaryhmien välille kuin näiden huomiotta jättäminen.
The number of authors has a more significant effect on citation impact than whether the authors are from different countries but in a small country such as Finland international collaboration can still be seen as a necessity: there are not enough competent research partners within the country.
Suomessa kansainvälinen yhteistyö on kuitenkin välttämätöntä, sillä pienen maan sisältä ei ole useinkaan mahdollista löytää riittävästi yhteistyökumppaneita.
Despite the transformations undergone by academic institutions, the disciplinary publishing patterns have changed little and the differences remain fairly distinct.
Vaikka akateemiset instituutiot ovat olleet merkittävien globaalien, rakenteellisten ja tiedepoliittisten ja muutosten alla viime aikoina, julkaisukäytännöt ovat muuttuneet toistaiseksi vain vähän.
It is noteworthy that non-scholarly publications account for almost one half of all humanities publications even though they are less rewarded in the assessment researcher performance.
Merkillepantavaa on myös, että humanistisissa tieteissä ei- tieteelliselle yleisölle suunnattuja julkaisuja tuotetaan lähes yhtä paljon kuin tieteellisiä, vaikka niitä harvoin huomioidaan virantäytöissä ja rahoituspäätöksissä.
Scientific disciplines differ both cognitively and socially, research conducted within them has different goals, tasks, audience structures and funding structures.
Tutkimuskohteiden luonne sekä tutkimuksen tavoitteet, tehtävät, yleisö ja rahoituslähteet ovat erilaisia eri tieteenaloilla.
Using disciplinary groups as the main unit of analysis ignores significant variations across fields within the groups, therefore, the three patterns of publishing characterise academic cultures in a somewhat simplified manner.
Tulee huomioida, että tieteenalaryhmien käyttäminen tämän tutkimuksen useimpien analyysien perusyksikkönä jättää huomiotta ryhmien sisäisen vaihtelun ja näin ollen yksinkertaistaa tarkasteltavaa ilmiötä.
The principal model for explaining disciplinary differences in publishing patterns is adopted from Svein Kyvik who has presented a range of intra-scientific and extra-scientific factors associated with publishing behaviour in academic disciplines.
Lisäksi väitöskirjassa hyödynnetään Svein Kyvikin esittämää käsitteellistä mallia julkaisukäytäntöihin vaikuttavista tieteen sisäisistä ja ulkoisista tekijöistä.
The social sciences have a higher degree of collaboration than the humanities, and thus fall somewhere between the natural sciences, medicine and the humanities in their publishing patterns.
Yhteiskuntatieteet sijoittuvat julkaisukäytännöiltään näin ollen luonnon- ja lääketieteiden sekä humanististen välimaastoon.
Since publications are the major output from research, there is a demand for bibliometric indicators, that is, indicators based on the publications produced by scientists and the citations received by them.
Koska julkaisut ovat tutkimuksen tärkein tuotos lähes kaikilla tieteenaloilla, tieteellisiin julkaisuihin ja näiden saamiin viittauksiin perustuvien mittausmenetelmien, eli bibliometristen indikaattoreiden, kehittäminen ja hyödyntäminen ovat olleet niin tiedepolitiikan päätöksentekijöiden, tutkimuksen rahoittajien kuin tutkimusorganisaatioiden hallinnon kasvavan kiinnostuksen kohteena.
More space is required for the presentation and discussion of research problems and methodologies.
Tutkimus on luonteeltaan moniparadigmaattista, joten tutkimusongelman, menetelmien ja tulosten, esittely edellyttää pitkää esitystapaa.
Thus the tendency in performance measurements should be towards the use of more diverse rather than simplified indicators.
Erityisesti näillä aloilla tutkimustoiminnan arvioinnin tulisikin yksittäisten indikaattoreiden sijaan perustua useisiin, tutkimusta monipuolisesti kuvaaviin mittareihin.
The results are discussed in the light of the global transformation of academic institutions and recent developments in Finland’s national science policy.
Tutkimuksen taustaksi esitellään lisäksi korkeakoulujen ja tiedepolitiikan viimeaikaisia muutoksia ja pohditaan niiden vaikutuksia eri tieteenalojen julkaisukäytäntöihin.
The results suggest three main distinctive patterns in publishing: that found in the natural sciences and medicine, that of engineering, and that of the humanities.
Tutkimuksen empiiristen tulosten sekä aiemman tutkimuskirjallisuuden perusteella tieteenalojen julkaisukäytännöt voidaan jakaa kolmeen päätyyppiin: luonnon- ja lääketieteen, tekniikan ja humanististen tieteiden.
Therefore it is necessary to make a contribution to international research, and the principal audience is the international scientific community.
Siksi aloilla tutkimustulosten leviäminen ja tutkijoiden meritoituminen edellyttää, että tulokset julkaistaan oman alan kansainvälisen tiedeyhteisön seuraamissa lehdissä.
Uniform indicators often have a better fit with the natural sciences and medicine, where the publishing of articles in scientific journals with established peer review processes ¬is fairly standardised, and there is a higher degree of consensus on what constitutes good research.
Luonnon- ja lääketieteissä on usein korkeampi yksimielisyys siitä, mikä on hyvää tutkimusta ja miten sitä voidaan mitata.
Especially in the social sciences and humanities, it is more difficult to measure quality or impact and it is even difficult to define what constitutes scholarly literature.
Yhteiskunta- ja humanististen tieteiden aloilla puolestaan mittaaminen on haasteellisempaa, sillä tutkimusaloilla on erilaisia koulukuntia ja kilpailevia paradigmoja.
In fields where a variety of approaches are applied research problems are broad, and procedures are less standardised, views on the criteria for quality of research vary.
Aloilla ei ole yhtä vakiintuneita tieteen tuloksellisuuden mittareita, eikä julkaisujen laatua ja vaikuttavuutta kuvaamaan sopivista mittareista tai tieteellisyyden määritelmästä ole yhtenäisiä näkemyksiä.
In Kyvik’s terms, humanities have a low degree of codification, lack a uniform symbol system and are multi-paradigmatic in nature.
Kyvikin mukaan humanistisissa tieteissä kodifikaation aste on alhainen ja tutkimuksen kieli on kirjallista ja esseististä.
The nature of research topics is different in different disciplines.
Julkaisutoiminnan arvioinnissa erityistä huomiota tulisi kiinnittää tieteenalojen erilaisiin julkaisukäytäntöihin.
There is great variation between disciplines, subdisciplines and specialisms, and individual scholars.
Ryhmien sisällä tieteenalat, tutkimusalat ja erikoisalat voivat poiketa merkittävästi julkaisukäytännöiltään.
National publication forums are typical, and researchers contribute fewer publications per year.
Humanistisissa tieteissä tutkimustuloksia julkaistaan lehtiartikkeleita enemmän kokoomateosartikkeleina, ja kansallinen julkaiseminen on tyypillistä.
Severe acute postsurgical pain is a risk factor for persistent pain.
Kova akuutti kipu on yksi tunnetuista riskitekijöistä kivun pitkittymiselle.
Although persistent pain interferes little with daily activities it has an impact on the health related quality of life.
Vaikka suurimmalla osalla potilaista kipu oli lievää, kivun pitkittyminen heikensi elämänlaatua.
In Study IV clinical examinations were performed on 16 women who had participated in Study III and suffered persistent pelvic pain for over six months after hysterectomy.
Kuudelletoista potilaalle tehtiin lisäksi kliininen tutkimus, kun aikaa leikkauksesta oli kulunut 10 - 44 kuukautta.
The choice of anaesthetic, sevoflurane or propofol, for the maintenance of anaesthesia had no impact on the amount of oxycodone consumed, or on the severity of pain as rated by pain scores in the acute phase period after hysterectomy.
Nukutusaineen valinnalla ei ollut vaikutusta välittömään leikkauksen jälkeisen kivun voimakkuuteen, mutta kipu oli vähäisempää tähystystoimenpiteen jälkeen kuin emättimen kautta tehtävän kohdunpoiston jälkeen.
Pain After Hysterectomy: Some anaesthesiological and surgical aspects
Anestesiologisia ja leikkausteknisiä näkökohtia kohdunpoistoleikkauksen jälkeiseen kipuun
Despite many advances in pain management it remains a challenge to achieve the appropriate treatment for every surgical patient.
Koska yksilöllinen vaihtelu kivun voimakkuudessa on huomattavaa, tulee akuutti kipu hoitaa yksilöllisesti eri kivun hoidon keinoja yhdistellen.
The prevalence of persistent pelvic pain six months after hysterectomy was 26%.
Tässä väitöstyössä 26 % potilaista ilmoitti kokevansa kipua vielä kuusi kuukautta tähystysleikkauksella tai emättimen kautta tehtävän kohdunpoiston jälkeen.
The patients were randomly assigned to receive either sevoflurane or propofol as their main anaesthetic during surgery.
Potilaat nukutettiin joko kaasulla tai suonensisäisellä nukutusaineella.
It remains unresolved whether the choice of anaesthetic has any significance on the severity of postoperative pain.
On myös esitetty, että nukutusaineisiin liittyvillä tekijöillä saattaisi olla merkitystä leikkauksen jälkeisen kivun voimakkuuteen.
The aims were also to ascertain the prevalence of persistent postsurgical pain after vaginal or laparoscopic hysterectomy, the characteristics of persistent pain after hysterectomy, predictors for persistent pain, and the impact of pain on patients´ health related quality of life.
Tämä tutkimus osoitti, että pitkittynyt leikkauksen jälkeinen kipu on yleistä myös tähystysleikkauksella tai emättimen kautta tehtävän kohdunpoiston jälkeen.
Study II included women undergoing hysterectomy with or without salpingo-oophorectomy for non-malignant reasons.
Väitöstyön aineisto koostuu 242 potilaasta, joille tehtiin kohdunpoisto joko tähystystoimenpiteenä tai emättimen kautta hyvänlaatuisista syistä.
In a multivariable analysis, smoking, severity of acute postoperative pain and laparoscopic procedure were associated with persistent pain after hysterectomy.
Huolimatta kivun hoidon ja leikkaustekniikoiden kehittymisestä leikkauksen jälkeisestä kivusta kärsii edelleen merkittävä osa leikkauspotilaista.
In Study III, the prevalence of persistent postsurgical pain six months after hysterectomy was evaluated using a questionnaire sent to the 242 patients of Studies I and II.
Kohdunpoistoleikkauksen jälkeisen pitkittyneen kivun esiintyvyydeksi on eri tutkimuksissa saatu 5 – 32 %.
Questions about the severity and characteristics of persistent pelvic pain, sleeping disorders and the effect of pain on daily activities were included.
Huonosti hoidettu akuutti kipu aiheuttaa turhaa kärsimystä, pitkittää paranemista ja voi olla syynä kivun pitkittymiselle.
How different approaches to hysterectomy affect the pain experienced likewise remains unknown.
Pitkittyneen kivun esiintyvyydestä tähystysleikkauksella tehtävän kohdunpoiston jälkeen on ollut aiemmin vähän tietoa.
Many factors affect the severity of acute pain.
Leikkauksen jälkeen kipu pitkittyy merkittävälle osalle potilaista.
The persistent pelvic pain after hysterectomy was regarded as pain mostly caused by surgery and was neuropathic in nature in over half of the patients.
Akuutin leikkauksen jälkeisen kivun voimakkuus vaihteli huomattavasti potilaiden kesken.
The women suffering from persistent pain after hysterectomy had impaired health related quality of life compared with the Finnish general female cohort of 1,133 women.
Kipu kohdunpoistoleikkauksen jälkeen Pitkittynyt lantion alueen kipu on yleistä kohdunpoistoleikkauksen jälkeen.
Persistent postsurgical pain is common after hysterectomy, the underlying mechanisms appear to be variable and smoking is the strongest predictor for pain.
Opioidit ovat yleisessä käytössä leikkauksen jälkeiseen kivun hoitoon, mutta niillä on useita ei-toivottuja, käyttöä rajoittavia sivuvaikutuksia.
An Income of One’s Own?
Jokaisen oma tulo?
The Political Analysis of Universal Basic Income
Universaalin perustulon poliittinen analyysi
In reality, however, basic income policy is made up of different proposals.
Todellisuudessa perustulon politiikka muodostuu useista erilaisista ehdotuksista.
The idea has even gained traction amongst various governments in Europe, including of course the Finnish government’s proposal to conduct the first national basic income pilot study.
Idea on saanut kannatusta jopa joidenkin Euroopan maiden hallituksilta, mukaan lukien Suomen hallituksen ehdotus testata perustuloa ensimmäisenä kansallisella tasolla.
He observes that scholars as well as activists typically talk about basic income as if it constitutes a single idea.
Hänen mukaansa niin tutkijat kuin perustuloaktivistit usein puhuvat perustulosta ikään kuin se olisi yksi yhtenäinen idea.
De Wispelaere shows how competition between left- and right-wing versions of basic income will produce different practical effects.
De Wispelaere paljastaa miten vasemmistolaisten ja oikeistolaisten perustulon versioiden välinen kilpailu tuottaa erilaisia ratkaisuja ja seurausvaikutuksia.
The idea to grant each citizen an individual and unconditional grant is being seriously discussed in social movements, advocacy groups, trade unions and employer organisations, political parties and academic researchers.
Idea siitä, että jokaiselle kansalaiselle myönnettäisiin henkilökohtainen vastikkeeton tulo, on herättänyt vakavaa keskustelua yhteiskunnallisissa liikkeissä, eturyhmissä, työmarkkinajärjestöissä, puolueissa ja tutkijoiden keskuudessa.
Political coalitions can compromise on the general basic income idea, but once the proposal needs to be implemented political differences will reemerge in the practical details.
Poliittiset koalitiot voivat saada aikaan kompromissin koskien perustulon yleistä ideaa, mutta kun yleistä ohjelmaa ryhdytään toteuttamaan, poliittiset erot tulevat uudelleen esiin käytännön yksityiskohdissa.
In his doctoral dissertation, Jurgen De Wispelaere examines the politics of universal basic income.
Jurgen De Wispelaere tutkii väitöskirjassaan perustulon politiikkaa.
Scholars have been discussing the ethics and economics of basic income for many years, but are only recently waking up to the difficult political questions that surround the basic income idea.
Tutkijat ovat keskustelleet perustulon etiikasta, taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista jo useita vuosia, mutta vasta nyt on herätty niihin vaikeisiin poliittisiin kysymyksiin jotka liittyvät perustulon ideaan ja sen toteuttamiseen.
The dissertation argues that political differences between basic income models are most visible when we consider the practical implementation of basic income.
Väitöstutkimus osoittaa, että poliittiset erot perustulomallien välillä tulevat tätäkin näkyvimmiksi silloin kun harkitaan perustulon toteutusta.
With basic income slowly gaining legitimate standing in policy and political circles, academic interest in the political analysis of basic income too is growing.
Samalla kun perustulo on hiljalleen saavuttamassa hyväksyttyä asemaa poliittisissa piireissä, myös akateeminen kiinnostus perustulon politiikkaa kohtaan on kasvanut.
Basic income advocates and scholars are wrong to ignore the importance of administration in the basic income debate.
Tutkimuksen mukaan perustulon kannattajat ja tutkijat ovat väärillä raiteilla sivuuttaessaan hallinnon tärkeän roolin perustulosta käytävässä keskustelussa.
De Wispelaere argues that examining the link between basic income and administration may hold the key to understanding the political battle between different basic income models and their political allies.
De Wispelaere esittää, että perustulon ja hallinnon välisen kytköksen tutkiminen voi antaa ratkaisuja erilaisten perustulomallien ja niiden kannattajien välisen kamppailun ymmärtämiseen.