natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Finnish Geodetic Institute (FGI) started measuring geodetic standard baselines with the Väisälä interference comparator in 1947.
Geodeettinen laitos (GL) aloitti geodeettisten normaaliperusviivojen mittaamisen Väisälän interferenssikomparaattorilla vuonna 1947.
Metrological institutes implement this with sequential measurements ranging from the realization of the metre using internationally recommended procedures to practical length or distance measurements with high-precision electro-optical or mechanical instruments.
Metrologia-alan laitokset toteuttavat tämän peräkkäisillä mittauksilla, alkaen metrin realisoinnista kansainvälisesti suositeltuja menetelmiä käyttäen ja päätyen käytännön pituus- tai etäisyysmittauksiin tarkoilla elektro-optisilla tai mekaanisilla mittauskojeilla.
This publication examines the traceability of a geospatial measurand, a length used in geodesy, beginning with lengths of 1-m-long quartz gauge blocks and ending with terrestrial distance measurements of up to 1 km or more.
Tässä julkaisussa tutkitaan geospatiaalisen mittaussuureen, pituuden, jäljitettävyyttä erityisesti geodesiassa, alkaen metrin mittaisten kvartsimittapalojen pituuksista ja päätyen terrestrisiin etäisyydenmittauksiin kilometriin asti ja pitemmälle.
From standard baselines, the FGI transfers the traceable scale to other geodetic baselines or test fields using calibrated, high-precision electro-optical distance measurement instruments as transfer standards.
Normaaliperusviivoilta GL siirtää jäljitettävän mittakaavan muille geodeettisille perusviivoille tai testikentille käyttämällä elektro-optisia tarkkuusetäisyysmittareita siirtonormaaleina.
Using the calibrated objects, the traceable scale is then transferred forward for the calibration of surveyors’ instruments or for scientific purposes.
Kalibroituja kohteita käyttämällä jäljitettävä mittakaava siirretään edelleen mittaajien mittauskojeisiin tai tieteellisiin tarkoituksiin.
This publication shows the capability of the method, which is not utilized elsewhere, and discusses 11 scale transfer examples of it to seven baselines or test fields.
Esimerkkeinä on 11 mittakaavan siirtomittausta seitsemälle perusviivalle tai testikentälle.
Optimization of the stability of a multi-storey residental building with a flat slab cast-in-situ
Paikallavaletun, pilarilaattarunkoisen asuinkerrostalon jäykistyksen optimointi
The methods to monitore rock
Kallion tarkkailumittaukset
The catalysts were most effective in eliminating sugar-type compounds.
Katalyytit olivat tehokkaimpia sokerityyppisten yhdisteiden hajottamisessa.
Improving pyrolysis oil quality with catalytic pyrolysis
Pyrolyysiöljyn laadun parantaminen katalyyttisellä pyrolyysillä
Catalytic pyrolysis with zeolite-type cracking catalysts can be used to remove oxygen in situ in the form of CO, CO<sub>2</sub> and H<sub>2</sub>O through decarboxylation, decarboxylation and dehydration reactions.
Katalyyttistä pyrolyysiä zeoliittityyppisillä krakkauskatalyyteilla voidaan käyttää in situ -hapenpoistoon; happi poistuu CO:na, CO<sub>2</sub>:na tai H<sub>2</sub>O:na dekarbonylointi-, dekarboksylointi- ja dehydratointireaktioiden kautta.
The intermediate oxygenate molecules formed in these reactions can then react further to form more useful products such as aromatic hydrocarbons.
Näissä reaktioissa syntyvät happipitoiset välituotteet voivat reagoida eteenpäin muodostaen hyödyllisiä lopputuotteita kuten aromaattisia hiilivetyjä.
The catalyst with the Si/Al ratio of 140 was also used in experiments where the amount of the catalyst was increased to 1.5 and 2 times compared to the original amount.
Katalyyttiä Si/Al -suhteella 140 käytettiin myös kokeissa, joissa katalyytin määrää kasvatettiin 1,5-tai 2-kertaiseksi verrattuna alkuperäiseen määrään.
Fast pyrolysis is a thermochemical conversion process used for producing pyrolysis oil from solid biomass with yields of up to 75 wt-%.
Nopea pyrolyysi on termokemiallinen prosessi, jolla voidaan tuottaa pyrolyysiöljyä kiinteästä biomassasta noin 75 p-% saannolla.
The use of catalysts decreased the yield of organic liquids and increased the yields of pyrolytic water and non-condensable gases (primarily CO).
Katalyyttien käyttö pienensi orgaanisten nesteiden saantoa, samalla lisäten pyrolyyttisen veden ja kaasujen (pääasiallisesti CO:n) saantoa.
Due to its high oxygen content, pyrolysis oil has many adverse properties that severely limit its use as a liquid fuel.
Pyrolyysiöljyllä on sen korkeasta happipitoisuudesta johtuen monia epäsuotuisia ominaisuuksia, jotka rajoittavat sen käyttöä nestemäisenä polttoaineena.
Two catalysts with Si/Al ratios of 40 and 140 were used.
Kokeissa käytettiin katalyyttejä joiden Si/Al -suhteet olivat 40 ja 140.
In this work, catalytic fast pyrolysis of spruce sawdust was carried out in a bubbling fluidized bed reactor using HZSM-5 catalysts.
Tässä työssä tutkittiin kuusipurun katalyyttista pyrolyysiä kuplivassa leijukerrosreaktorissa kahdella HZSM-5-katalyytillä.
The overall concentration of carbonyl compounds also decreased, which should increase the stability of the liquid products.
Karbonyyliyhdisteiden kokonaiskonsentraatio laski myös.
Another significant change in the overall chemical composition of the liquid products was the increase in the amount of water.
Tämä ja veden määrän lisääntyminen olivat suurimmat muutokset nestetuotteiden kokonaiskoostumuksessa katalyyttisissä kokeissa.
At most, the use of catalysts decreased the oxygen content of the organic fraction of pyrolysis oil to 30.6 wt-% (dry basis), which was a 6.0 wt-% decrease compared to the non-catalytic reference experiment.
Katalyytin käytön ansiosta pyrolyyriöljyn orgaanisen fraktion happipitoisuus oli alimmillaan 30,6 p-%.
Ground Zero - textile collection for clothing and colourings
Ground Zero - vaatetustekstiilimallisto ja väritykset
The purer the alloy is the better is the thermal conductivity.
Mitä puhtaampi seos on sitä parempi on lämmönjohtavuus.
Results are applicable to all casting methods.
Tutkimuksen tuloksia voidaan soveltaa kaikkiin valumenetelmiin.
Studied aluminium alloys were mainly secondary and primary diecasting alloys.
Tutkittavat alumiiniseokset olivat pääosin sekundaarisia ja primaarisia paine­valuseoksia.
Electrical conductivity of hot disk samples were measured with the portable SIGMASCOPE SMP 10 device using the eddy current method.
Hot Disk-näytteiden sähkönjohtavuus mitattiin kannettavalla SIGMASCOPE SMP 10 –laitteella, joka perustuu pyörrevirtamenetelmään.
The main target was to increase the thermal conductivity (TC) of aluminium die cast parts up to 190 W/mK or to the same level as extruded aluminium wrought alloys have and the goal was reached.
Päätavoitteena oli parantaa alumiini­paine­valettujen osien lämmönjohtavuus arvoon 190 W/mK tai samalle tasolle, mihin pursotetuilla alumiini­seosprofiileilla päästään ja tavoite saavutettiin.
Calculated thermal conductivity values using Matthiessen's rule and Wiedemann-Franz law agreed fairly well with measured thermal conductivity values in most of the studied alloys in heat treated condition, but not so well in as-cast condition.
Matthiessenin ja Wiedemann-Franzin lain perusteella tutkituille valuseoksille lasketut lämmön­johtavuudet korreloivat melko hyvin vastaavien mitattujen lämmönjohtavuuksien kanssa lämpökäsitellyssä tilassa, mutta eivät niin hyvin valutilassa.
The results of the work can be utilized when making aluminium cast parts with improved thermal conductivity and high heat dissipation capacity when high mechanical properties are not critical requirements.
Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää valettaessa alumiiniseoskomponentteja, joiden lämmön­johtavuusominaisuudet ovat hyvät ja mekaaniset ominaisuusvaatimukset eivät ole kriittisiä.
In this research the goal was to find possible ways, such as optimization of alloy composition, heat and melt treatments, to improve thermal conductivity of aluminium castings, especially aluminium die castings.
Tämän väitöskirjan tavoitteena oli löytää mahdolliset keinot, kuten seoksen kemiallisen koostumuksen optimointi, lämpö- ja sulakäsittelyt alumiinivalujen ja erityisesti alumiini­paine­valujen lämmön­johtavuuden parantamiseksi.
Thermal conductivity of the aluminium cast alloys was measured by Hot Disk method.
Valettujen alumiiniseosten lämmönjohtavuus mitattiin Hot Disk-menetelmällä.
On the effect of heat and metallurgical treatments on the thermal conductivity of cast aluminium alloys
Lämpökäsittelyn ja metallurgisten käsittelyjen vaikutus alumiinivaluseosten lämmönjohtavuuteen
In AlSi10Mg and AlSi12, precipitation of silicon; in AlSi9Cu3, precipitation of Al2Cu was observed.
SEM/EDS-analyyseissä havaittiin piin erkautumista AlSi10Mg- ja AlSi12 seoksissa sekä Al2Cu-erkaumia AlSi9Cu3-seoksessa.
The annealing treatment of aluminium die cast alloys increased the thermal conductivity of the studied alloys up to 53% compared to as-cast condition.
Valet­tujen alumiini­valujen hehkuttaminen lisäsi tutkittujen painevaluseosten lämmönjohtavuutta jopa 53% vastaaviin valutilaisiin verrattuna.
Casting methods were die casting, sand, permanent mould and rheocasting.
Tutkimuksessa käytetyt valumenetelmät olivat paine- ja hiekkavalu, kokillivalu ja puolijähmeässä tilassa tapahtuva rheovalu.
New alloys will fullfill the requirements (> 170-200 W/mK) of customers.
Uudet seokset täyttävät asiakkaiden vaatimukset (> 170-200 W/mK) ja antaa laitteille hyvät lämmönsiirto-ominaisuudet, pidemmän kestoiän sekä myös energia- ja kustannusssäästöjä.
Rheocasting did not affect thermal conductivity of the studied alloys.
Sulakäsittelyt eivät vaikuttaneet lämmön­johtavuuteen merkittävästi.Rheovalu ei vaikuttanut tutkittujen seosten lämmön­johta­vuuteen.
New models for predicting thermal conductivity of studied aluminium alloy groups as a function of alloy chemistry were developed by multiple regression analysis using Minitab software.
Tutkimuksessa kehitettiin Minitab-ohjelmaa apuna käyttäen uusia usean muuttujan lineaarisia regressiomalleja (moninkertainen regressio) ennustamaan tutkittujen alumiiniseos­ryhmien lämmönjohtavuutta valutilassa kemiallisen koostumuksen perusteella.
Alloy composition and thermal history (annealing) were the most important factors which determine thermal conductivity.
Tärkeimmät alumiiniseoksen lämmönjohtavuuteen vaikuttavat tekijät ovat seoksen koostumus ja lämpökäsittely.
Optical and SEM/EDS analysis work showed that upon studied heat treatments, precipitates are formed within aluminium grains.
Heh­ku­tus­lämpötilan korottaminen lisäsi seoksen lämmönjohtavuutta johtuen alumiinimatriisiin muodostuvista erkaumista.
The model was utilized to compare two smart cities: Amsterdam and Songdo.
Mallia käytettiin kahden älykkään kaupungin, Amsterdamin ja Songdon, vertailuun.
Lastly, this thesis studies how a smart city ecosystem could be developed in Helsinki.
Lopuksi tämä diplomityö tutkii, miten Helsinkiin voitaisiin kehittää älykkään kaupungin ekosysteemi.
The business layer entails the services of a smart city, the agent society layer is composed of the involved organizations and the physical network layer includes the technological infrastructures required in a smart city.
Liiketoimintakerrokseen kuuluu älykkään kaupungin palvelut, toimijayhteisökerrokseen kuuluu mukana olevat organisaatiot ja fyysisten verkkojen kerrokseen lukeutuvat älykkään kaupungin vaatimat teknologiset infrastruktuurit.
Smart Cities, Smart Grids, Distributed Generation and Electric Mobility: An Integrated Ecosystem
Älykkäät kaupungit, älykkäät sähköverkot, hajautettu energian tuotanto ja sähköinen liikenne; Integroitu ekosysteemi
The comparison indicates that the ecosystem in Amsterdam is based on regional projects and experiments, whereas the ecosystem in Songdo is being built from scratch.
Ekosysteemi Amsterdamissa perustuu alueellisiin projekteihin ja kokeiluihin, kun taas Songdoa rakennetaan tyhjästä.
According to the study, there could be a smart city ecosystem based upon regional projects in Helsinki.
Tulokset osoittavat, että Helsingissä voisi olla alueellisiin projekteihin ja kokeiluihin perustuva älykkään kaupungin ekosysteemi.
To summarize, the ecosystem in Amsterdam is focused on energy management, sustainability, electric transportation and smart governance with a wide variety of participating organizations, while the ecosystem in Songdo is focused on ubiquitous technology with a narrower range of participating organizations.
Ekosysteemi Amsterdamissa keskittyy erityisesti energianhallintaan, kestävyyteen, sähköiseen liikenteeseen ja älykkäisiin hallintatapoihin, kun taas ekosysteemi Songdossa keskittyy ubiikkiin teknologiaan.
The ecosystem model incorporates three layers: the business layer, the agent society layer and the physical network layer.
Malli koostuu kolmesta kerroksesta: liiketoimintakerroksesta, toimijayhteisökerroksesta ja fyysisten verkkojen kerroksesta.
Through literature review, a conceptual model of the ecosystem is built and denoted as the smart city ecosystem.
Kirjallisuustutkimuksen avulla kehitettiin käsitteellinen malli ekosysteemistä, jota tässä diplomityössä kutsutaan älykkäiden kaupunkien ekosysteemiksi.
This thesis explores the ecosystem constituted by smart cities, smart grids, distributed generation and electric mobility.
Tämä diplomityö tutkii älykkäiden kaupunkien, älykkäiden sähköverkkojen, hajautetun energiantuotannon ja sähköisen liikenteen muodostamaa ekosysteemiä.
Amsterdam was deemed to be more relevant as regards the development of Helsinki.
Amsterdamissa mukana on selkeästi laajempi kirjo kumppaniorganisaatioita, ja Amsterdam on oleellisempi vertailupiste Helsingin kehittämisen kannalta.
An expert panel was utilized for this part of the thesis, as well as the results from the comparison of Amsterdam and Songdo.
Tähän osioon käytettiin sekä edellisen vertailun tuloksia että asiantuntijapaneelia.
Literature Study on Possibilities of Hydrogen Energy Technology in Reducin Carbon Dioxide Emissions
Kirjallisuustutkimus vetyenergiateknologian mahdollisuuksista hiilidioksidipäästöjen vähentämisessä
The development of the system is performed in three phases.
Järjestelmän kehitys on jaettu kolmeen eri vaiheeseen.
Online performance control of electric vehicle
Sähköajoneuvon suorituskyvyn hallinta internetin ylitse
There is a rising interest towards the internet of things (IoT).
Internet of Things, IoT) kohtaan kasvaa jatkuvasti.
The objective of the study is to improve the teaching of the internet technologies and the equipment utilized in education of mechatronics in Aalto University.
Tämän tutkimuksen tarkoitus on parantaa internet teknologioiden opetusta sekä kehittää opetuksessa käytettäviä laitteita, joita käytetään mekatroniikan opetuksessa Aalto-yliopistossa.
The platform consist of an electric vehicle, added hardware for data acquisition and internet capability implementation and the needed software.
Kehitetty alusta koostuu sähköajoneuvosta, laitteistosta internet kytkennän ja palvelimen kehittämiseen sekä tarvittavasta ohjelmistosta.
To keep up with the demand of this technology, it is important for universities to improve the teaching of mechatronics associated with internet.
Vastauksena kasvavaan kysyntään opetuslaitosten on kehitettävä internetiin kytkettävien mekatronisten laitteiden opetusta.
The outcome of the study is an online control and monitoring platform of an electric vehicle, which can be used for education and research.
Kehitysprosessin tuloksena saatiin IoT-opetusalusta sähköajoneuvon tarkkailuun ja hallintaan, jota voidaan hyödyntää niin opetuksessa kuin tutkimuksessakin.
This aim is achieved by developing an IoT mechatronics education platform that can be used to monitor and to control a running process.
Päämäärä saavutetaan suunnittelemalla ja kehittämällä IoT-opetusalusta mekatroniikan opetukseen, jolla voidaan tarkkailla ja ohjata osana alustaa olevaa laitetta.
The first is to establish a CAN bus between the server and the vehicle.
Ensimmäinen vaihe on luoda CAN-väylä datan siirtämiseksi ajoneuvon ja palvelintietokoneen välillä.
The last phase is to enable a server-client communication over the internet.
Viimeinen kehitysvaihe on luoda yhteys palvelimen ja asiakastietokoneiden välille, jotta järjestelmän käyttäjät voivat hallita ja tarkkailla ajoneuvoa internetin välityksellä.
The second is to process and handle the driving data acquired with the CAN bus.
Toinen vaihe on kehittää ohjelmisto, jolla hallitaan ja tulkataan CAN-väylän välityksellä siirrettävää dataa.
In addition, different types of teaching methods are suggested based on the performed data analysis.
Lisäksi tuloksissa esitellään järjestelmän testaamisesta saatuun dataan perustuvia opetusmenetelmiä, joiden toteutuksessa hyödynnetään ajoneuvon ja kehitetyn internetsovelluksen luomaa IoT-alustaa.
In addition, the objective is to connect these observations to wider cultural phenomena, in order to find new and possibly more sustainable alternatives of operating.
Lisäksi opinnäyte pyrkii yhdistämään prosessin aikana tehdyt havainnot laajempiin kulttuurisiin ilmiöihin, uusien ja mahdollisesti kestävämpien toimintatapojen löytämiseksi.
The collection is built around concepts numbered from one to seven, each of which concentrates on a select aspect of creativity.
Mallisto on rakennettu seitsemän eri konseptin ympärille, joista jokainen keskittyy valittuun luovuuden osa-alueeseen.
The collection consists of five outfits and two jacquard wall pieces.
Mallisto koostuu viidestä asukokonaisuudesta ja kahdesta kudotusta seinäteoksesta.
The thesis consists of two intertwined parts: the written component and the artistic component, the latter being a collection of garments and textiles.
Opinnäyte koostuu kahdesta yhteenpunoutuneesta osasta: kirjoitetusta ja taiteellisesta osioista, joista jälkimmäinen on tekstiili- ja vaatemallisto.
With each concept, the discussion, reflection and the process are presented together with the artistic outcome.
Konseptit esitetään pohdintoineen ja prosessikuvauksineen yhdessä kunkin konseptin taiteellisen lopputuloksen kanssa.
Through the process, I am able to find experimental approaches to sketch and design, such as writing a dream journal to find inspiration or allowing errors to guide design decisions.
Prosessin avulla löydän kokeellisia menetelmiä sekä luonnosteluun että suunnitteluun: kirjoitan esimerkiksi unipäiväkirjaa etsiessäni inspiraatiota, ja annan virheiden johdattaa suunnittelupäätösten tekemisessä.
This thesis explores the creative process through an artistic ensemble of textiles, garments and writings.
Tämä opinnäyte tutkii luovaa prosessia tekstiileistä, vaatteista ja kirjoitelmista koostuvan kokonaisuuden kautta.
The purpose is to inspire myself and the reader to consider and question our design-related value base and choices, now and in the future.
Lopputyölläni pyrin inspiroimaan sekä itseäni että lukijaa pohtimaan ja kyseenalaistamaan omat henkilökohtaiset valinnat ja arvopohjan suunnitteluun liittyen.
In order to explore the concepts, I observe and document my process, and reflect it with relevant literature from the fields of creativity and psychology.
Tutkin konsepteja havainnoimalla ja dokumentoimalla omaa prosessiani, ja pohdin tutkimukseni huomioita sekä löydöksiä luovuuden ja psykologian kirjallisuuteen peilaten.
In the written component, the first part provides a general outlook on and discussion of the project and its starting points.
Kirjoitetun osion alussa on yleiskatsaus projektin lähtökohdista.
In order to set the mood for the collection, I look for words to describe the associations I have of the concepts.
Luodakseni mallistolle halutun tunnelman, kirjoitan ylös sanoja kuvaamaan konsepteihin liittyviä omia henkilökohtaisia mielleyhtymiäni.
The process starts by exploring the concepts verbally.
Aloitan malliston suunnitteluun kuuluvan luovan prosessin tutustumalla valitsemiini konsepteihin sanallisesti.
The second part presents the collection that forms the core of the thesis.
Tämän jälkeen kirjallisessa osiossa esitellään mallisto ja siihen liittyvä luova prosessi, jotka yhdessä muodostavat opinnäytteen ytimen.
The visual inspiration material is sought and formed based on these words.
Näiden sanojen pohjalta muodostuu mielenmaisemia, joiden pohjalta etsin ja toteutan visuaalista inspiraatiomateriaalia malliston suunnittelua varten.
The aim is to learn to understand how certain aspects of creativity, such as daydreaming and intuition, affect design-related decision-making during the artistic creative process itself.
Opinnäytteen tarkoituksena on sen taiteelliseen osioon sisältyvän luovan prosessin myötä oppia ymmärtämään luovuuden eri osa-alueiden vaikutusta tekstiili- ja vaatesuunnitteluun liittyviin päätöksiin.
This is fairly easy to do in the Markovian approximation, but in this case the memory effects are lost: the future evolution of the atom depends merely on its current state.
Tämä on kohtalaisen helppoa tehdä Markovin approksimaatiossa, mutta tässä tapauksessa muisti-ilmiöt katoavat: atomin tulevaisuus riippuu ainoastaan sen tämänhetkisestä tilasta.
Quantum optics has been a rapidly developing field of theoretical physics in the past few decades, especially after the experimental demonstration of non-classical light in the 1970's.
Kvanttioptiikka on ollut nopeasti kehittyvä teoreettisen fysiikan haara viime vuosikymmenillä, etenkin lähtien epäklassisen valon kokeellisesta todentamisesta 1970-luvulla.
The time-evolution equations resulting from both the Markovian and non-Markovian cases are solved using tailored Fortran 90 programs.
Sekä Markovisen että ei-Markovisen tapauksen aikakehitysyhtälöt ratkaistaan käyttämällä Fortran 90:llä kirjoitettuja ohjelmia.
Applications of quantum optics are numerous, including lasers, semiconductors, fiber optics, possible realizations of quantum computers and much more.
Teorian sovellusalueita on lukuisia, muun muassa laserit, puolijohteet, optiset kuidut ja kvanttitietokoneen mahdolliset realisaatiot.
Quantum Dynamics of Markovian and non-Markovian Atom-Cavity Systems
Kvattidynaaminen Markovinen ja ei-Markovinen atomi-kaviteetti systeemi
In order to include memory effects in our description, we try to work through the calculations with less strict assumptions which we refer to as the non-Markovian case.
Jotta saisimme myös muisti-ilmiöt mukaan systeemin kuvailuun, yritämme laskea laskut läpi väljemmillä oletuksilla, johon viittaamme ei-Markovisella tapauksella.
This scheme yields a coupled system of integrodifferential equations which we solve iteratively, using the Markovian results as the initial guess.
Tämä lähestymistapa johtaa kytkettyyn integrodifferentiaaliyhtälösysteemiin, jonka ratkaisemme iteratiivisesti käyttämällä Markovin approksimaatiosta saatua tulosta alkuarvauksena.
The approximate solutions are then compared with the exact time-evolution of the system obtained using the MATLAB quantum optics toolbox.
Approximatiivisia ratkaisuja verrataan systeemin tarkkaan aikakehitykseen, joka voidaan laskea MATLAB:in quantum optics toolbox:lla.
In this thesis we concentrate on a specific quantum-optical system consisting of an atom trapped inside a leaking cavity.
Työssä keskitymme yhteen tiettyyn kvanttioptiseen systeemiin, joka koostuu vuotavaan kaviteettiin vangitusta atomista.
First the cavity is eliminated adiabatically from the system, yielding a time-evolution equation for the atom alone.
Aluksi eliminoimme adiabaattisesti kaviteetin systeemistä, josta saamme aikakehitysyhtälön ainoastaan atomille.
The load flow and short circuit calculations are based on the customers´ hourly measured energy consumption data, modified with a substation-level temperature correction factor and a factor taking account of the power variation in a small group of customers.
Verkon sähköisessä laskennassa hyödynnettiin asiakkaiden tuntimittausdataa, jota muokattiin muuntopiirikohtaisella lämpötilakorjauskertoimella ja pienen asiakasmäärän kulutuksen tuntivaihtelun huomioivalla ylityskertoimella.
These scores are subsequently weighted by the number and size of the customers along the feed.
Verkon sähköisen laskennan tulosten perusteella annettavia pisteitä painotetaan lisäksi asiakkaiden lukumäärä- ja kokotiedoilla.