natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The overall survival of all operated patients was 78%, 16% less than that of the general population.
Tosin vaikeimpia sydänvikoja sairastavista 16% oli eläkkeellä, kun samanikäisestä väestöstä eläkkeellä oli 2%.
Seventeen percent of patients used medicines for cardiac symptoms (heart failure, arrhythmia, hypertension and coronary disease).
Viat saadaan useimmiten korjattua, mutta leikkaus voi aiheuttaa rytmihäiriöitä, vika voi uusia tai uudet verenkierto-olosuhteet saattavat aiheuttaa uuden vian (esim. läppävuoto), joka täytyy korjata uudessa leikkauksessa.
In the 1990s a slight rise occurred in early mortality, as increasingly complicated patients were surgically treated.
Leikkaustuloksilla mitattuna sydänlasten hoito on kehittynyt vuosien aikana valtavasti.
Background: Congenital heart defects include a wide range of inborn malformations.
Osa vioista on pelkkiä kauneusvirheitä , osa taas johtaa nopeasti kuolemaan ilman hoitoa.
Morbidity of patients operated on during 1953-1989 was assessed by the usage of medicines.
Tutkimuksen mukaan vuosina 1953 1989 leikatuista lapsista 45 vuoden ikään eli 78% potilaista.
The late results of surgery have not been comprehensively investigated.
Tutkimuksessamme todettiin, että valitettavan suuri osa seurantaa tarvitsevista aikuispotilaista ei käynyt säännöllisesti lääkärin vastaanotolla.
The precision and applicability of these methods in the HAOM research is briefly discussed.
Näiden menetelmien soveltuvuutta HAOM-tutkimukseen käsitellään lyhyesti.
Enstatite compositions overlap but are generally higher in the cores (En~60–70) and rims (En~50–70) of the HAOMs than in the host rock (En~45–60) orthopyroxenes.
%) Enstatiittikoostumukset ovat osittain päällekäisiä, mutta ovat keskimäärin korkeampia HAOMien ytimissä (En~60–70) ja reaktiosaumoissa (En~50–70) kuin isäntäkiven pyrokseeneissa (En~45–60).
%), into the host rock (0.5–1.5 wt.
%), ja saavuttaa alhaisimman arvon isäntäkiven pyrokseeneissa (0.5–1.5 wt.
The HAOM rims have crystallized in lower pressures (maximum of ~0.5 GPa/20 km).
Reaktiosaumat ovat kiteytyneet selvästi alhaisemmissa paineissa (maksimi ~0.5 GPa/20 km).
Especially the type 1 HAOMs are surrounded by complex rim structures comprised of plagioclase, low-Al orthopyroxene, iddingsite (after olivine), and sulphides.
Erityisesti tyypin 1 kiteitä ympäröi monimutkainen reaktiokehä, joka koostuu plagioklaasista, matalan alumiinipitoisuuden ortopyrokseenistä, iddingsiitistä (oliviinin reaktiotuote) ja sulfideista.
% Al2O3), through the rims (1.3–3.6 wt.
% Al2O3), laskee voimakkaasti reaktiosaumaan (1.3–3.6 wt.
The highest recorded Al abundances in the HAOM cores correspond to crystallization pressures of up to ~1.1 GPa and depths of ~34 km.
Korkein ytimestä mitattu alumiinipitoisuus vastaa jopa ~1.1 GPa kiteytymispainetta ja ~34 kilometrin syvyyttä.
The highest pressure-estimates within barometer calibration for the host rock orthopyroxene were ~0.2 GPa (<10 km).
Barometrin kalibraation puitteissa korkein laskettu paine-arvio isäntäkiven ortopyrokseenin kiteytymiselle oli 0.2 GPa (<10 km).
The Al content decreases significantly from the core regions of the HAOM (4.4–7.6 wt.
Alumiinipitoisuus on korkeimmillaan megakiteiden ytimissä (4.4–7.6 wt.
Fieldwork in the northwestern flank of the Ahvenisto complex revealed new outcrops with two different types of HAOM embedded in leucogabbroic rocks.
Ahveniston kompleksin luoteisosassa suoritetuissa kenttätutkimuksissa tunnistettiin kaksi morfologialtaan erilaista HAOM-tyyppiä.
The occurrence of magmatic olivine within the rim may reflect the effects of pressure decrease in the ternary Fo-An-Si system, which stabilized olivine over orthopyroxene in the late stages of crystallization.
Magmaattisen oliviinin esiintyminen reaktiosaumassa saattaa kuvastaa paineen laskun aiheuttamia vaikutuksia ternäärisessä Fo-An-Si-systeemissä, mikä mahdollisti hetkellisesti oliviinin kiteytymisen ortopyrokseenin sijaan kiteytymisen loppuvaiheessa.
This information is concordant with the latest research from the Ahvenisto area, which suggest that the anorthosistic rocks have a mantle origin.
Tulokset ovat yhteneväisiä viimeaikaisten tutkimustulosten kanssa, joiden mukaan Ahveniston anortosiittiset kivet ovat alkujaan peräisin Maan vaipasta.
The observations made in this study suggest that the inner parts of the HAOMs have crystallized in high-pressure conditions at lower crustal levels.
Havaintojen perusteella vaikuttaa siltä, että ortopyrokseenimegakiteiden sisäosat ovat kiteytyneet korkean paineen olosuhteissa alakuoressa.
The reaction coronas between the HAOM and the host rock were most likely formed during initial igneous cooling and in the presence of some melt, followed by subsequent hydration of the system.
Reaktiosaumat ovat todennäköisesti muodostuneet magmaattisen jäähtymisen myötä systeemin ollessa vielä osittain sula.
Type 2 HAOMs occur in pegmatitic pockets with megacrystic (up to 30 cm long) laths of plagioclase.
Tyypin 1 kiteet esiintyvät itsenäisinä, kokonaan tai osittain omamuotoisina kiteinä, joiden halkaisija on jopa 15 cm. Tyypin 2 kiteet esiintyvät pegmatiittisissa taskuissa megakiteisen (säleiden pituus jopa 30 cm) plagioklaasin kanssa.
A quantitative electron microprobe wavelength dispersive spectroscopy analysis (EMPA-WDS) of orthopyroxene, plagioclase, and olivine was conducted on nine samples.
Ortopyrokseenin, plagioklaasin ja oliviinin koostumus analysoitiin kvantitatiivisen elekronimikroproobi-analyysin (EMPA-WDS) keinoin yhdeksästä näytteestä.
Also, a bulk-analysis (WD-XRF) was performed on a set of twelve whole-rock and mineral samples.
Lisäksi kahdelletoista kokokivi- ja mineraalinäytteelle tehtiin geokemiallinen pää- ja hivenalkuaineanalyysi (WD-XRF).
In this study, the petrography, geochemistry, and petrologic significance of HAOMs discovered from the 1.64 Ga Ahvenisto rapakivi granite – massif type anorthosite complex were studied.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on ollut perehtyä tarkemmin Ahveniston rapakivigraniitti–massiivi-tyypin anortosiittikompleksissa (1.64 Ga) esiintyvien ortopyrokseenimegakiteiden petrografiaan ja geokemiaan.
The occurrence of high-aluminum orthopyroxene megacrysts (HAOMs) has been used to argue for polybaric crystallization of Proterozoic anorthosites.
Korkean alumiinipitoisuuden ortopyrokseenimegakiteiden (HAOM) esiintymistä massiivi-tyypin anortosiiteissa on pidetty todisteena kompleksien polybaarisesta syntyhistoriasta.
Groundmass orthopyroxene composition is concurrent with late low-pressure crystallization at intrusion depth.
Isäntäkiven ortopyrokseenin koostumus indikoi alhaisemman paineen kiteytymistä asettumissyvyydessä.
The geochemical data was used to evaluate the crystallization pressures of orthopyroxene in the system with an 'Al-in-orthopyroxene' geobarometer.
HAOM-kiteiden kiteytymispaine arvioitiin 'alumiini ortopyrokseenissä'-geobarometrin avulla.
Although tooth development is better known than that of many other organs, the maturation of enamel is still not completely understood.
Vaikka hampaan kehitys tunnetaan paremmin kuin monen muun elimen, kiilteen kehityksen tuntemus on vielä puutteellista.
The results show that the microtomography is a valuable starting point for the traditional destructive methods used in the study of biomineralization, but does not substitute for the other methods.
Tulokset osoittavat että mikrotomografia on hyvä lähtökohta biomineraalien tutkimiseen, mutta se ei korvaa perinteisempiä, destruktiivisia menetelmiä.
For an organism, biominerals allow various advantages, such as ion storage, protection, food capture and processing, and locomotion.
Biomineraalit mahdollistavat eliöille mm. ionien varastoinnin, hyökkäys- ja suojautumiskeinoja, ravinnon hienontamisen, sekä liikkumisen.
In mammals, tooth enamel is the hardest and most mineralized part of the body.
Hampaiden kiille on kovin ja pisimmälle mineralisoitunut osa nisäkkään kehossa.
The evolution of biominerals, including teeth, has been an important step in the evolutionary diversification of organisms.
Biomineraalit ovat olleet tärkeässä osassa eliöiden monimuotoisuuden evoluutiossa.
One of the methodological interests was to test if mineral grains can be used in computational microtomography for relative calibration of the absorption models.
Yksi menetelmällisistä tavoitteista oli tutkia ominaisuuksiltaan tunnettujen mineraalien käyttöä mikrotomografia-kuvien suhteelliseen kalibrointiin.
In humans, the mineralization of the enamel in the first permanent molars starts at the time of birth, and the process continues even after the eruption of the teeth at the age of six years.
Kiilteen kehitys on biologisesti hidas prosessi: Esimerkiksi ihmisen ensimmäinen poskihammas alkaa mineralisoitua syntymän aikaan ja hammas puhkeaa suuhun noin kuuden vuoden iässä, jonka jälkeen mineralisaatio vielä jatkuu kuukausien ajan.
Any disturbances during the enamel formation or other damage later in life will become permanent, as enamel does not reform.
Mineralisaation aikaiset häiriöt tai myöhemmät kiillevauriot jäävät pysyviksi, sillä kiille ei uusiudu enää hampaan puhkeamisen jälkeen.
The aim of this work is to document the maturation of domestic pig molars, and use mineralogical and physics research methods to study enamel growth.
Tämän työn tarkoitus on kuvata sian poskihampaiden mineralisaatio, eli maturaatio mineralogian ja fysiikan menetelmin.
The calibrated absorption models were compared with the results of more traditional methods, such as thin sections and hardness tests.
Kalibroituja mikrotomografiakuvia verrattiin perinteisemmillä mineraali- ja hammastutkimusmenetelmillä (esim. ohuthieillä ja kovuustesteillä) saatuihin tuloksiin.
The relatively fast development of pig teeth together with their large size makes pig teeth a suitable model for comparisons of different methods.
Vaikka sian hampaat ovat kookkaat, ne kehittyvät suhteellisen nopeasti, mikä tekee niistä työn tarkoitukseen sopivan tutkimuskohteen.
The domestic pig (Sus scrofa domesticus) is a plant-dominated herbivore with large, bunodont molars.
Sika on kasvispainotteinen sekasyöjä, jolla on ihmisen kaltaiset, pyöreänystermäiset poskihampaat.
Additionally, the calibration minerals allowed detection of microtomography artifacts better than using teeth only.
Kuvien suhteellinen kalibrointi mineraalirakeiden avulla osoittautui toimivaksi menetelmäksi, mutta auttoi myös erottamaan ongelmat kuvannuksessa paremmin kuin vain itse hammasnäytteet.
In addition, this study examines how these changes should be taken into consideration in housing production.
Lisäksi työssä tutkitaan sitä, miten näihin muutoksiin tulisi varautua asuntotuotannossa.
At the same time the housing production should be concentrated in apartment buildings where the housing demand is focused now and in the future.
Samaan aikaan asuntotuotantoa tulisi keskittää kerrostaloasuntoihin, joihin kohdistuu kasvavaa kysyntää nyt ja tulevaisuudessa.
The Housing markets are going through a change.
Asuntomarkkinat ovat muutoksen alaisina.
The research material consists mainly of free data from Statistics Finland, GIS data of Ruututietokanta 2013 and YKR- GIS data of the housing stock of Oulu.
Työn aineisto koostuu pääosin Tilastokeskuksen maksuttomista tilastoaineistoista (kuten väestöennusteesta), paikkatietomuotoisesta Ruututietokanta 2013 aineistosta sekä paikkatietomuotoisesta YKR- aineistosta Oulun rakennuskannasta.
According to previous studies, the reducing sizes of households leads to rising demand for smaller apartments.
Aikaisempien tutkimusten mukaan kotitalouksien keskikoon pieneneminen johtaa pienempien asuntojen kysynnän kasvamiseen.
As per the previous studies elderly people appreciate in housing the quality of the apartment and accessibility of services.
Aikaisempien tutkimusten mukaan ikäihmiset prefereoivat ikääntyessään asumisessa etenkin asunnon laatuominaisuuksia ja palveluiden saavutettavuutta.
According to this study the city of Oulu should reduce the production of one-house family plots for the sake that the supply of the one-family houses would not increase too high in future.
Tämän tutkimuksen mukaan Oulun kaupungin tulisikin vähentää jo tässä vaiheessa omakotitalotonttien luovutusta, jotta tarjonta tulevaisuudessa ei kasvaisi liian suureksi.
The aim of this study is to examine what kind of impact the population change will have on the housing markets.
Työn tarkoituksena on tutkia väestön demografisten muutosten vaikutuksia asuntomarkkinoille.
Secondly, the elderly households are mainly living in one-family houses where large cleaning areas as well as the problems with two storeys are factors that are pushing elderly people into a move.
Toisaalta ikääntyneet kotitaloudet asuvat pääosin pientaloasunnoissa, joiden suuret siivousalat, kaksikerroksisuus ja ison pihan hoitaminen ovat tekijöitä, jotka ajavat ikäihmisiä muuttamaan.
For the sake of the housing production the changes of population demography should be anticipated in early stages so the needed changes can be made.
Asunnontuotannossa väestön ikääntymisestä johtuvat muutokset tulisi ennakoida hyvissä ajoin, jotta tuleviin muutoksiin ehdittäisiin varautua.
The financial recession and the segregation of housing markets are creating pressure to themes of housing.
Taloudellinen taantuma ja asuntomarkkinoiden eriytyminen luovat muutospaineita asumiselle.
The ageing and lengthening of lifespan are influencing the housing markets for example by reducing household sizes.
Väestön ikääntyminen ja elin-iän piteneminen vaikuttavat asuntomarkkinoihin esimerkiksi pienentämällä kotitalouksien keskikokoa.
Therefore, we can detect that the ageing of the population is causing a temporal state of imbalance in the housing markets.
Väestön ikääntyminen aiheuttaakin asuntomarkkinoille tilapäisen epätasapainotilan.
The study methods are both quantitative and qualitative and the main methods are graphical analysis and GIS methods.
Työssä on käytetty sekä kvalitatiivisia että kvantitatiivisia menetelmiä.
Because of these structural changes the demand of one-family houses is decreasing while the supply increases.
Näiden rakenteellisten muutoksen seurauksena pientaloasuntojen tarjonta siis lisääntyy markkinoilla samalla kysynnän vähentyessä.
Almost half of these houses will be released in areas of consolidation of municipalities where the housing demand is anyway lower.
Lähes puolet näistä tulee vapautumaan Oulun kuntaliitosalueilta, joissa asuntokysyntä muutenkin on vähäistä.
Based on this study between the times period 2030-2035 in the city of Oulu will be released over 2 500 one-family houses when the elderly people are moving towards the center's urban areas.
Tutkimuksen mukaan Oulussa vapautuu vuosien 2030–2035 välisenä aikana yli 2 500 omakotitaloasuntoa ikääntyneiden muuttaessa kerrostalovaltaisille alueille.
The proportion of elderly people is also high in the regions of scattered settlement.
Myös haja-asutusalueella ikääntyneen väestön määrä suhteessa muuhun väestöön on suuri.
According to this study, in the year 2030 the elderly people are living mainly outside of the city center in suburbanized areas.
Tutkimuksen tulosten mukaan Oulun vuoden 2030 ikääntyneet (62–86-vuotiaat) asuvat pääosin keskustan ulkopuolisilla pientaloalueilla ja seudun reuna-alueilla.
On the other hand, the ageing of the population is one important factor in housing markets in the future.
Näiden tekijöiden lisäksi väestön ikääntyminen näyttäytyy tulevaisuuden asuntomarkkinoiden kannalta merkittävänä tekijänä.
The ageing and spatial accumulation of elderly people are affecting the future housing markets in many ways.
Väestön ikääntyminen ja sen alueellinen painottuminen tulee vaikuttamaan tulevaisuuden asuntomarkkinoihin monella tavalla.
Due to ageing, the supply of one-family houses will increase and at the same time the housing demand is focusing on the apartment buildings nearby the city center.
Väestön ikääntyminen tulee siis vapauttamaan asuntomarkkinoille suuren määrän pientaloja, samalla kysynnän kohdistuessa yhä enemmän keskustan läheisiin kerrostaloasuntoihin.
On the other hand, other age groups and their preferences are affecting the future housing markets.
Toisaalta tulevaisuuden asuntomarkkinoihin vaikuttaa myös muiden ikäryhmien koko ja asumispreferenssit.
The empirical section of the study constructs of the report of housing markets in the city of Oulu and the structure of Oulu's current population.
Työn empiirinen osuus koostuu Oulun asuntomarkkinoiden ja väestönrakenteen tutkimisesta sekä alueellisesta ikääntymisennusteesta vuodelle 2030.
The portion of people in their late 20es and early 30es who are likely to start a family, is decreasing which affects the demand of one-family houses.
Perheellistymisikäisten (20–35-vuotiaiden) osuus väestöstä laskee tulevaisuudessa, joka vähentää osaltaan pientalojen kysyntää markkinoilla.
Because of this the elderly peoples housing demand focuses on the newish apartment buildings nearby the center and its services.
Tämän vuoksi ikääntyneiden asumistoiveet kohdistuvat usein keskustan palveluiden läheisyyden uudehkoihin kerrostaloasuntoihin.
First of all, the majority of elderly households are one person or two people's households.
Ensinnäkin ikääntyneet kotitaloudet ovat valtaosin pieniä, yhden tai kahden hengen kotitalouksia, joiden määrän lisääntyminen kasvattaa pienien asuntojen kysyntää.
In addition, the rising proportion of elderly people is affecting the structure of the housing markets by emphasizing their role.
Vanhemman väestön rooli onkin muuttumassa asuntomarkkinoilla iäkkäiden asuntokysyjien määrän kasvaessa.
These three research areas are Itä-Pasila, Pihlajamäki and Veräjämäki.
Tarkastelemani kolme tutkimusaluetta ovat Itä-Pasila, Pihlajamäki ja Veräjämäki.
These areas are planned and constructed in different decades by the times when different ideals have dominated.
Nämä kolme aluetta ovat rakentuneet eri aikakausina, jolloin suunnittelua ovat ohjanneet erilaiset ihanteet.
Through SLICES land use classes it is possible to see that there are many densely built areas in Helsinki and if urban areas will become even denser, the number of areas like Itä-Pasila and Pihlajamäki can increase.
SLICES -maankäyttöluokkien mukaan tarkasteltuna on Helsingissä paljon tiiviisti rakennettuja alueita, ja kaupunkirakenteen tiivistyessä voi Itä-Pasilan ja Pihlajamäen kaltaisten alueiden määrä kasvaa.
In the storm water management study, it was realized that collected data included many sources of errors that affected to these research results.
Hulevesitarkastelun aikana kävi tutkimuksessani ilmi, että aineistot sisälsivät sellaisia virhelähteitä, jotka vaikuttivat tutkimukseni tuloksiin.
However in general it is possible to say that the green roofs reduced the amounts of runoff in studied rain events.
Yleisesti on kuitenkin mahdollista sanoa, että viherkatot pienensivät sadetapahtumien aikaisia valuntoja ja vaikuttivat positiivisesti valuntamääriin.
In this study the results are that in the areas like Itä-Pasila and Pihlajamäki there is potential to fit green roofs to the area.
Tutkimuksessani sain tulokseksi että Itä-Pasilan ja Pihlajamäen kaltaisilla alueilla olisi kattopinta-alassa potentiaalia viherkattojen asentamiselle.
In this way there might be a need to clarify tools to take green roofs into account in urban planning so the potential of the roofs would be taken into use.
Näin ollen voisi maankäytön suunnittelussa olla tarvetta tarkentaa keinoja viherkattojen huomioimiselle, jotta tämä kattopintojen potentiaali saataisiin käyttöön.
But in Veräjämäki the most part of the roofs have higher than 10° pitch so in similar areas there is no great potential for fitting green roofs.
Veräjämäessä rakennusten katot ovat puolestaan suurimmaksi osaksi kaltevampia kuin 10°, joten Veräjämäen kaltaiset pientaloalueet, eivät tarkasteluni mukaan sisällä suurta viherkattopotentiaalia.
But at the areas similar to Veräjämäki the retention capacity of existing green areas is so effective that green roofs did not have significant influence to the outflow.
Mutta esimerkiksi Veräjämäen kaltaisilla alueilla hulevesien imeyttäminen alueella on jo nykyisellään niin voimakasta, etteivät viherkatot vaikuttaisi merkittävästi alueen poisvaluntaan.
In this study LiDAR data, collected by the City of Helsinki, is used to examine what are the green roof potentials in these three research sites, if the green roofs would be fitted to all of the roofs that have a 10 degree or a lower pitch.
Tarkastelen Helsingin laserkeilausaineiston avulla, mikä on potentiaalinen viherkattopinta-ala näillä kolmella tutkimusalueella, jos viherkatot asennettaisiin kaikille 10° tai sitä loivemmille katoille.
Itä-Pasila is a densely built area where there is a limited number of small green spaces and large concrete buildings dominate the view.
Itä-Pasila edustaa tiivisti rakennettua kompaktikaupunkia, jossa suuret betonielementtitalot hallitsevat maisemaa ja viheralueiden määrä on vähäinen.
This increasing amount of built environments can cause unmanageable flooding if at the same time the amount of impervious areas grows.
Kaupunkirakenteen tiivistyminen ja rakennettujen pintojen lisääntyminen voi johtaa hallitsemattomiin kaupunkitulviin, jos vettä läpäisemättömien pintojen määrää lisätään voimakkaasti rakennetuilla alueilla.
But as this research has realized there are potential areas in Helsinki for fitting green roofs and in these areas green roofs can have a positive effect to storm water management in examined rain events.
Tarkasteluni mukaan Helsingissä sijaitsee kuitenkin alueita, jotka sisältävät viherkattopotentiaalia ja joissa niiden vaikutus hulevesien hallintaan on tarkastelemieni sadetapahtumien mukaisissa olosuhteissa positiivinen.
This study focus on the green roofs as a one example of green infrastructure storm water management solutions.
Tarkastelemani viherkatot ovat yksi esimerkki näistä luonnonmukaisista rakenteellisista hulevesien hallintaratkaisuista.
The storm water management study combines rain and runoff data measured from the test green roofs of Lahti and rain and flow rate data measured in Helsinki.
Hulevesitarkastelua varten yhdistän Lahdessa koeviherkatoilta mitattua sadanta- ja valunta aineistoa Helsingistä mitattuun sadanta- ja valuntadataan.
The trend and aim in urban planning at the moment is to build compact urban areas where the new districts are constructed in the vicinity of the old infrastructure and existing areas are supplementary built.
Tällä hetkellä yhtenä kaupunkisuunnittelun tavoitteena on eheyttää kaupunkirakennetta täydennysrakentamalla ja hyödyntämällä uusien alueiden rakentamisessa jo olemassa olevaa infrastruktuuria.
In conclusion classified SLICES land use data is used to examine division of land use classes in Helsinki area and for this there are combined land use classification and green roof potential of the research sites.
Lopuksi selvitän SLICES -maankäyttöluokka paikkatietoaineiston avulla, miten Helsingin nykyinen maankäyttö jakautuu ja miten esimerkkialueisiin yhdistettynä näillä alueilla on mahdollisesti viherkattopotentiaalia.
For these areas green roofs can be, like other green infrastructure, a way to improve urban storm water management.
Näillä alueilla viherkatot voisivat olla muiden luonnonmukaisten hulevesien hallintaratkaisujen ohella yksi mahdollinen keino hulevesien ehkäisemiseksi ja viivyttämiseksi.
The study examines the green roof potential of Helsinki and the potential to improve storm water management in Helsinki.
Tutkimuksessani pyrin selvittämään, mikä on Helsingin viherkattopotentiaali ja voiko viherkatoilla vaikuttaa Helsingin hulevesien hallintaan?
In this thesis there are three research sites by which Helsinki is examined as a whole.
Pro gradu -tutkielmassani tarkastelen Helsinkiä kolmen esimerkkialueen kautta.
Even though the buildings are also large concrete-block buildings they are surrounded by large green areas.
Rakennuksia ympäröi yksityiset tonttimaat ja kaakossa sijaitsee isompi yhtenäinen metsäalue.
Green infrastructure is one solution that can improve storm water management in urban areas by retaining and delaying water.
Tiivistyvässä kaupunkirakenteessa yhtenä keinona hulevesien, eli rakennetuilta pinnoilta valuvien sade- ja sulamisvesien, hallintaan on luonnonmukaiset rakenteelliset imeytys- ja viivytysratkaisut.