natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I suggest that while it can be argued that some kind of elementary experience could be possible in the physiological level, this only makes sense when it is possible to become conscious of the unconscious sensation, and this requires a mind.
Vaikka on ajateltavissa, että jonkinlainen alkeellinen kokemus olisi mahdollista fysiologisella tasolla, tällainen kokemus tulee merkityksellisesti vasta kun siitä on mahdollista tulla tietoiseksi, ja tähän vaaditaan mieli.
By examining what Kant writes about animal experience we gain knowledge concerning the role of sensibility in experience, free from the influence of understanding and reason.
Tutkimalla, mitä Kant kirjoittaa eläinten kokemuksesta, saadaan tietoa ymmärryksen ja järjen vaikutuksesta vapaan aistimellisuuden roolista kokemuksessa.
Kant’s view can be seen as a counterargument against Descartes’ doctrine of animal machines according to which animals do not have minds and they do not think.
Kantin eläinkäsitys voidaan nähdä vasta-argumenttina Descartesin eläinkoneopille, jonka mukaan eläimillä ei ole mieltä eivätkä ne ajattele.
I argue that even though Kant’s and Hume’s view on the cognitive capacities of animals seems to depart from each other to a considerable extent, the differences between them diminish when the focus is on the experience these capacities enable.
Väitän että vaikka Humen ja Kantin käsitykset eläinten kognitiivisista kyvyistä eroavat toisistaan merkittävästi, niiden väliset erot kapenevat kun tarkastellaan heidän käsityksiään eläinten mahdollisesta kokemuksesta.
A further option is to claim that there is only a difference in degree between human and animal cognitive capacities.
Toisaalta voidaan esittää, että eläinten ja ihmisen kognitiiviset kyvyt eroavat vain asteeltaan.
I look at Kant’s view of animals in the historical context of alternative views presented by Descartes’ and Hume’s views.
Tarkastelen Kantin näkemystä myös suhteessa sitä historiallisesti lähellä oleviin Descartesin ja Humen vaihtoehtoisiin tapoihin lähestyä eläinten kokemusta.
In the second study, I show that the attractiveness of the male body is also a cue of better immunity.
Toisessa osatutkimuksessa havaitsin, että myös miesten vartalon puoleensavetävyys on yhteydessä immuunipuolustusjärjestelmän tehokkuuteen.
However, the attractiveness of men’s body odor was not associated with testosterone levels.
Viimeisessä osatutkimuksessani havaitsin, että miesten hajun puoleensavetävyys ei ole yhteydessä heidän testosteroni- ja estradiolitasoihinsa.
Fat percentage is curvilinearly associated with facial attractiveness, indicating that being too thin or too fat reduces attractiveness.
Sekä liian alhainen että liian korkea rasvaprosentti heikensi puoleensavetävyyttä.
In the third study, I test the preferences of women from 13 countries for facial cues of testosterone and cortisol.
Tutkimuksessa esitin 13 eri maassa naisille kuvia miesten kasvoista, joita oli manipuloitu testosteronista ja stressihormonista kertovien piirteiden suhteen.
Men with low levels of testosterone also tend to have high levels of the stress hormone cortisol, suggesting that their immune responses may have been inhibited by stress hormones.
Korkean stressihormonitason tiedetään myös heikentävän naisen hedelmällisyyttä, joten tutkimusten valossa näyttäisi siltä, että miehet ovat sopeutuneet suosimaan naisten kasvoissa piirteitä jotka kuvastavat hedelmällisyyttä, mutta ei hyvää immuniteettikykyä.
In the first study I show that attractive men have a stronger antibody response to the hepatitis b vaccine and higher levels of testosterone than their less attractive peers.
Väitöskirjani ensimmäisessä osatutkimuksessa selvitin miesten immuunijärjestelmän tehokkuuden yhteyttä miesten kasvojen puoleensavetävyyteen tutkimalla kuinka voimakkaasti miesten immuunijärjestelmä reagoi hepatiitti B -rokotteeseen tuottamalla vasta-aineita virusta vastaan.
In addition, I show that adiposity, both in men’s faces and bodies, is a better cue of the strength of immunity and attractiveness than of masculinity.
Lisäksi havaitsin, että vartalon rasvaprosentti on voimakkaammin yhteydessä vartalon puoleensavetävyyteen ja immuunijärjestelmän tehokkuuteen kuin vartalon maskuliinisuus.
I show that there is cross-cultural variation in women’s preference for cues of testosterone and cortisol in male faces.
Kolmannessa osakokeessa tutkin eroaako naisten mieltymys testosteronitasosta ja stressihormonitasosta kertoviin miesten kasvonpiirteisiin maantieteellisesti.
In the fourth study, I show that women’s immune responsiveness (amount of antibodies produced) does not predict facial attractiveness.
Neljännessä osakokeessa tutkin kuvastaako naisen kasvojen puoleensavetävyys hänen immuunijärjestelmänsä toiminnan tehokkuutta.
This study suggests that in contrast to men, facial attractiveness in women does not indicate the strength of immune defence, but is associated with other aspects of long-term health and fertility: circulating levels of the stress hormone cortisol and the percentage of body fat.
Havaitsin, että toisin kuin miehillä, naisilla kasvojen puoleensavetävyydellä ei ole yhteyttä hänen kykyyn tuottaa vasta-aineita hepatiitti B -rokotetta vastaan.
Instead, our standard of beauty is hardwired in our brains by genes that are selected by natural selection and also influenced by current environmental conditions.
Väitöskirjatutkimukseni viittaavat siihen, että fyysisellä puoleensavetävyydellä on vankka biologinen pohja, eikä kauneuskäsitys ole vain sosiaalisesti rakentunut mielivaltainen konstruktion, kuten monet humanistit väittävät
I show also a relationship between preferences for cues of testosterone and a societal-level measure of parasite stress.
Sen sijaan naiset suosivat sellaisten miesten ominaishajua joilla oli korkea stressihormonitaso koetilanteessa.
Instead, I show that attractiveness and preferred traits serve as cues to phenotypic qualities that provide selective benefits for those who choose their mates based on these criteria.
Kokeessa havaitsin että köyhissä maissa, joissa terveydenhuolto on huono naiset suosivat voimakkaammin testosteronista kertovia piirteitä kuin paremman terveydenhuollon omaavissa maissa.
In the last study I show that the attractiveness of men’s body odor is positively correlated with stress hormone levels, suggesting also that the attractiveness of body odors may signal the phenotypic quality of males to females.
Lukuisat viimeaikaiset tutkimukset evoluutiopsykologian alalla ovat osoittaneet että kasvojen ja vartalon puoleensavetävyydellä on huomattava vaikutus ihmisen parinvalinnassa.
The player then has to wait for the timer to expire before the action is complete.
Pelaajan on odotettava ajastimen loppumista ennen kuin tehty toiminto suorittuu.
In time gates, whenever the player does a certain action, (e.g. opens a chest or starts constructing a building) a timer starts.
Aikaportiteissa, kun pelaaja tekee jonkun toiminnon, (esim avaa arkun tai aloittaa rakennuksen rakentamisen) alkaa ajastin.
Some of the most common ways to implement limiters are energy mechanic, life mechanic and time gates.
Yleisimpiä pelirajoitteita ovat energiamekaniikka, emämämekaniikka ja aikaportit.
One of these integrated methods are gameplay limiters.
Yksi tällainen menetelmä ovat pelirajoitteet.
This limiting can have many reasons behind it, such as keeping the game interesting for a longer period of time, but the most prevalent reason for limiting is monetization.
Näiden rajoitteiden takana voi olla monia syitä, kuten yritys säilyttää pelaajien kiinnostus peliä kohtaan pidempään, mutta ilmeisin näistä syistä on monetisaatio.
In energy mechanic, whenever the player plays the game, they exhaust an energy resource which gradually regenerates.
Energiamekaniikkassa, kun pelaaja pelaa peliä, hän jatkuvasti kuluttaa energiaa.
As free-to-play mobile games have become the mainstream of mobile games, new monetization methods have also started to emerge.
Ilmaismobiilipelien muututtua mobiilipelien valtavirraksi on syntynyt tarve uusille monetisaatio menetelmille.
The monetization in these limiters comes from getting over them.
Pelirajoitteiden monetisaatio syntyy siitä, miten niiden ohi päästään.
Most of gameplay limiters in free-to-play games can be bypassed by money.
Suurin osa rajoitteista on mahdollista ohittaa rahalla.
Free-to-play games do not have the direct money flow from purchases or subscriptions like buy-to-play or pay-to-play models do. One way to add monetization into free-to-play games, is to integrate it directly into the core of a game.
Ilmaispeleillä ei ole samankaltaisia suoria tulonlähteitä kuin peleillä jotka ostetaan tai peleillä joiden pelaamisesta maksetaan esimerkiksi kuukausimaksua.
Gameplay limiters are elements which are added to limit playing of the game.
Pelirajoitteet ovat elementtejä jotka asetetaan peliin rajoittamaan koko pelin tai joidenkin pelin osien pelaamista.
This brings up issues like limiting PvP (player versus player) games as the players who use money get the advantage of skipping all limiters.
Tämä luo ongelmia, kuten miten toisia pelaajia vastaan pelatuissa peleissä, maksavien pelaajien on mahdollista päästä aikarajoitteiden ohi.
Hence, successful play is not limited by life mechanic at all but after a few failures, the player might have to wait a long time for their lives to replenish.
Tämä rajoite ei rankaise onnistuneesta pelaamisesta, mutta epäonnistumisten jälkeen pelaajaa estetään pelaamasta peliä.
In life mechanic, whenever the player fails a level (e.g. dies or runs out of time) they lose a life.
kuolee tai häneltä loppuu aika), hän menettää elämän.
When player is out of energy, they might be limited out of parts of the game or they might be unable to play the game at all.
Energiaa palautuu koko ajan, mutta jos energiamäärä menee liian pieneksi, pelin, tai ainakin sen osien, pelaaminen saattaa estyä.
The interpretation of the observed periodicities was done by using the modelling of oscillations of the system with a time-varying rigidity.
Fakuloiden solmujen havaittujen jaksonaikojen tulkinta tehtiin käyttämällä värähtelymallia, jossa systeemin jäykkyys vaihteli ajallisesti.
The interpretation of observed oscillations and lags was done by using the so-called "three-fluxes" model.
Havaittujen värähtelyjen ja viiveiden tulkinta tehtiin ns. kolmivuomallilla.
The same periods were obtained for the magnetic field of the sunspots observed in these active regions.
Samat jaksot havaittiin aktiivisilla alueilla havaittujen aurinkopilkkujen magneettikentän värähtelyille.
Secondly, the non-stationary long quasi-periodic oscillations of the magnetic field of facular knots were obtained with periods in the interval of 30-260 minutes.
Työssä havaittiin myös fakuloiden solmujen magneettikentän epävakaita pitkiä kvasijaksollisia värähtelyitä, joiden jaksonajat olivat 30-260 minuuttia.
Hydrostatic rebuilding of physical parameters of millimeter radio source modulated by the oscillations of the magnetic field of a sunspot as a whole describes the observed lags between the time series in the interval of 15-30 minutes, when the radio emission delay relatively to the magnetic field variations.
Auringonpilkkujen magneettisten muutosten moduloima millimetriradiolähteen fysikaalisten parametrien hydrostaattinen rekonstruktio kuvaa hyvin aikasarjojen välisiä havaittuja viiveitä alueella 15-30 minuuttia.
The time-lags between the magnetic field oscillations and the millimeter radio emission oscillations were derived in the interval of 15-30 minutes.
Aikaviiveeksi magneettikentän värähtelyjen ja radiosäteilyn millimetriaaltojen värähtelyjen välillä saatiin 15-30 minuuttia.
Firstly, long quasi-periodic oscillations of the millimeter (37 GHz) radio emission of active regions above sunspots were obtained with periods in the interval of 1-5 hours.
Työssä havaittiin millimetrialueella (37 GHz) radiosäteilyn pitkiä kvasijaksollisia värähtelyjä Auringon aktiivisilta alueilta auringonpilkkujen yläpuolella.
This requires a number of physical parameters, that have not been observed yet (the analog ofWilson’s depression of the sunspot, the lower boundary of the facular knot).
Fakuloiden solmujen värähtelyiden tapauksessa samaa mallia ei voitu suoraan käyttää, sillä tämä vaatisi tietoa useista fysikaalisista parametreista, joita ei ole vielä havaittu (Wilsonin auringonpilkkualeneman analogia, fakuloiden solmun alareuna).
Additionally, the same phenomenon of long quasi-periodic oscillations was studied for the magnetic field of smallscale magnetic structures related to the facular knots observed in solar chromosphere.
Lisäksi tutkittiin pitkiä kvasijaksollisia värähtelyjä magneettikentän pienen skaalan rakenteissa.
The first method is the traditional Wavelet transform, and the second method is the Empirical Mode Decomposition (EMD).
Työssä käytetään kahta erilaista analyysimenetelmää kvasijaksoisuuden havaitsemiseksi: tavallista aallokemuunnosta sekä empiiristä moodihajotelmaa (EMD).
In this case, the model of the facular knot as the system with the time-varying rigidity is in good agreement with the observed dynamics of these objects, and it could be the first step to the new analytical model of the facular knot that will consider the dynamical properties of this small-scale object.
Tässä tapauksessa fakuloiden solmun värähtelymalli, jossa järjestelmällä on ajasta riippuva jäykkyys, on sopusoinnussa solmujen havaitun dynamiikan kanssa.
This thesis presents the investigations and the interpretation of long quasi-periodic oscillations with periods more than 30 minutes observed in the magnetic field of sunspots, as well as, at millimeter radio emission nearby sunspots.
Väitöskirja käsittelee Auringon pitkien, yli 30 minuutin mittaisten kvasijaksollisten värähtelyjen havaintoja ja niiden tulkintaa.
Three-fluxes model together with the shallow sunspot model gave the physical interpretation of the observed long quasi-periodic oscillations of the millimeter radio emission and the magnetic field of sunspots.
Auringonpilkkujen millimetriaaltohavaintojen ja auringonpilkkujen magneettikentän havaintojen pitkien kvasijaksollisten värähtelyjen fysikaalinen tulkinta perustui kolmivuomallin ja matalan aurinkopilkkumallin yhdistelmään.
Furthermore, in the age dependent comparison children progressing to T1D had lower FPIR than non-progressors throughout the whole childhood and this difference increased over time.
Lisäksi iän mukaisessa vertailussa sairastuvilla lapsilla ensivaiheen insuliinivaste pysyi matalana koko lapsuuden ja ero ryhmien välillä kasvoi iän myötä.
One or more intravenous glucose tolerance tests (IVGTTs) were performed for children who had developed islet autoantibodies.
Yksi tai useampi suonensisäinen sokerirasituskoe tehtiin lapsille, joille oli ilmaantunut autovasta-aineita.
In progressors a declined first phase insulin response (FPIR) to glucose was observed 4-6 years prior to diagnosis as compared to non-progressors.
Sairastuvilla ensivaiheen insuliinivaste oli laskenut jo 4-6 vuotta ennen diagnoosia.
This study showed that in children that progress to clinical T1D the beta cell secretory capacity is reduced years before the onset of the disease.
Tämä tutkimus osoitti, että lapsilla, jotka sairastuvat tyypin 1 diabetekseen betasolujen kyky erittää insuliinia on vähentynyt jo vuosia ennen kliinistä diagnoosia.
Declining pattern of FPIR was associated with multiple autoantibodies irrespective of class II HLA risk.
Ajan myötä heikkenevä insuliinivaste oli yhteydessä kahden tai useamman autovasta-aineen esiintymiseen riippumatta luokan II HLA genotyyppiin liittyvästä riskistä.
The aim of this thesis was to investigate beta cell function in children from the Finnish Type 1 Diabetes Prediction and Prevention (DIPP) study.
Tämän väitöskirjan tarkoituksena oli tutkia betasolujen toimintaa suomalaisen DIPP-tutkimuksen lapsilla.
When the association between FPIR and class II HLA was studied, it was observed that the class II HLA association was secondary to the appearance of autoantibodies.
Kun tutkittiin luokan II HLA alueen ja ensivaiheen insuliinivasteen välisiä yhteyksiä, havaittiin, että yhteys johtui autovasta-aineista.
Genetic variants outside the class II HLA region were, however, associated with the longitudinal pattern of FPIR.
Muiden luokan II HLA alueen ulkopuolisten geneettisten varianttien ja insuliinivasteen välillä löytyi kuitenkin yhteyksiä.
The preclinical period of type 1 diabetes is characterized by the appearance of islet autoantibodies in the peripheral blood and appearance of two or more autoantibodies is highly predictive of clinical type 1 diabetes.
Prekliinisenä aikana ennen tyypin 1 diabetesta perifeeriseen verenkiertoon ilmaantuu autovasta-aineita haiman saarekesoluja vastaan.
Type 1 diabetes results from the deficiency of insulin secretion from the pancreatic beta cells.
Tuloksia suomalaisesta tyypin 1 diabeteksen ennustamis- ja ehkäisy (DIPP) –tutkimuksesta Tyypin 1 diabetes johtuu haiman betasolujen insuliinin erityksen puutteesta.
The DIPP study screens newborns for class II HLA associated risk for type 1 diabetes and follows children regularly.
Ensimmäisessä työssä tutkittiin glukoosin aineenvaihduntaa terveillä ja tyypin 1 diabetekseen sairastuvilla lapsilla.
First phase insulin response in children with islet autoantibodies : results from the Finnish Type 1 Diabetes Prediction and Prevention study
Ensivaiheen insuliinivaste autovasta-ainepositiivilla lapsilla.
The novel 68Ga-labeled radiopharmaceuticals tested in this study were not successful for the determination of myocardial blood flow.
Uudet testatut 68Ga-leimatut radiolääkeaineet eivät tässä tutkimuksessa soveltuneet sydänlihaksen verenvirtauksen määrittämiseen.
In conclusion, diabetes and hypercholesterolemia lead to the development of early phase atherosclerotic lesions.
Johtopäätöksenä, diabetes ja hyperkolesterolemia johtavat varhaisen vaiheen ateroskleroottisiin muutoksiin.
In the coronary artery disease model, we observed atherosclerotic lesions that were associated with focally increased [18F]FDG uptake.
Sepelvaltimotaudin mallissa havaitsimme ateroskleroottisia muutoksia, jotka olivat yhteydessä lisääntyneeseen [18F]FDG kertymään.
In the first study the coronary artery disease model had both induced diabetes and hypercholesterolemia.
Ensimmäisessä osatyössä sepelvaltimotaudin mallissa oli yhdistetty diabetes ja hyperkolesterolemia.
For model characterisation, we used non-invasive positron emission tomography (PET) methods for measurement of myocardial perfusion, oxidative metabolism and glucose utilisation.
Mallien karakterisoinnissa käytettiin kajoamattomia positroniemissiotomografiaan (PET) perustuvia kuvantamismenetelmiä, joilla mitattiin sydänlihaksen verenvirtausta, hapenkulutusta ja glukoosinkäyttöä.
Additionally, cardiac function was measured by echocardiography and computed tomography.
Lisäksi sydämen pumppausominaisuuksia mitattiin ultraäänikardiografialla ja tietokonetomografialla.
To study the metabolic changes that occur during atherosclerosis, a hypercholesterolemic and diabetic model was used with [18F] fluorodeoxyglucose ([18F]FDG) PET-imaging technology.
Hyperkolesterolemia ja diabetesmallilla tutkittiin ateroskleroottisten tautimuutosten kuvantamista [18F]fluorodeoksiglukoosi ([18F]FDG) PET-merkkiaineella.
In this thesis, we developed and validated three different large animal models of coronary artery disease, myocardial ischaemia and infarction for translational studies.
Tässä väitöskirjatyössä kehitettiin ja validoitiin kolme erilaista sepelvaltimotaudin, sydänlihasiskemian ja infarktin suureläinmallia translationaalisia tutkimuksia varten.
Coronary occlusion models were used to evaluate metabolic and structural changes in the heart and the cardioprotective effects of levosimendan during post-infarction cardiac remodelling.
Sepelvaltimon ahtauman malleilla tutkittiin sydämen metabolisia ja rakenteellisia muutoksia ja levosimendaanin sydäntä suojaavaa vaikutusta.
In heart failure models, chronic myocardial infarction led to the worsening of systolic function, cardiac remodelling and decreased efficiency of cardiac pumping function.
Sydämen vajaatoiminnan malleissa krooninen sydäninfarkti johti systolisen funktion huononemiseen, haitalliseen sydänlihaksen uudelleenmuovautumiseen ja alentuneeseen sydänlihaksen hyötysuhteeseen.
The experimental models evaluated in these studies will enable further studies concerning disease mechanisms, new radiopharmaceuticals and interventions in coronary artery disease and heart failure.
Testattujen koemallien myötä meillä on mahdollisuus tutkia lisää sepelvaltimotaudin ja sydämen vajaatoiminnan tautimekanismeja, uusia radiolääkeaineita ja hoitomuotoja.
Levosimendan therapy reduced post-infarction myocardial infarct size and improved cardiac function.
Infarktinjälkeinen hoito levosimendaanilla johti infarktialueen rajoittumiseen ja sydämen pumppausominaisuuksien parantumiseen.
In the second study myocardial ischaemia and infarction were caused by a surgical method and in the third study by catheterisation.
Toisessa osatyössä sydänlihasiskemia ja infarkti oli aiheutettu kirurgisesti ja kolmannessa osatyössä katetrisaatiolla.
Translational models of coronary artery disease, myocardial infarction and heart failure.
Sepelvaltimotaudin, sydäninfarktin ja sydämen vajaatoiminnan translationaaliset mallit.
This remodelling may result in a progressive worsening of cardiac function and development of chronic heart failure.
Sydäninfarktin seurauksena sydämen rakenteessa ja toiminnassa tapahtuu muutoksia, mikä johtaa niin kutsuttuun haitalliseen sydänlihaksen uudelleenmuovautumiseen ja lopulta sydämen toiminnan heikkenemiseen ja kroonisen vajaatoiminnan kehittymiseen.
Large animal models were used in testing of novel radiopharmaceuticals for myocardial perfusion imaging.
Tutkimme myös uusia radiolääkeaineita sydänlihaksen verenvirtauksen määrittämiseen.
In acute myocardial infarction, a prolonged period of myocardial ischaemia leads to myocardial necrosis.
Akuutissa sydäninfarktissa pitkittynyt iskemia johtaa sydänlihaskuolioon eli nekroosiin, joka korvautuu arpikudoksella.
Thus far in Finland this is a topic seldom studied.
Suomessa aihetta on toistaiseksi tutkittu vähän.
The period of study, which spans from the end of the nineteenth century to the twenty-first century, is mainly based on historical records.
1800-luvun lopusta 2000-luvulle ulottuva tutkimus perustuu pääasiassa arkistolähteisiin.
The operations at the ironworks have evolved, as old functions have been ceased.
Ruukin toimintoja on kehitetty, kun vanhat toiminnot ovat päättyneet.
Ahlström is a typical example of the way in which companies use history to highlight their continuity, reliability, credibility and innovations.
Ahlström on tyyppiesimerkki siitä, miten yritykset korostavat historian avulla toimintansa jatkuvuutta, luotettavuutta, uskottavuutta ja innovatiivisuutta.
The Noormarkku ironworks is an example of how places connected with a company’s past can become symbolic memorial sites.
Noormarkun ruukki on esimerkki siitä, miten yrityksen menneisyyteen liittyvistä paikoista voi muodostua symbolisia muistin paikkoja.
Historical consciousness creates and maintains a sense of local responsibility, seen in various forms throughout the times.
Historiatietoisuus synnyttää ja ylläpitää paikallisvastuuta, joka on ilmennyt eri aikakausina eri tavoin.
The ties between the company and its historical domicile, Noormarkku, have been exceptionally close.
Yrityksen suhde historialliseen kotipaikkaansa, Noormarkkuun, on ollut poikkeuksellisen kiinteä.
In the twenty-first century, the company utilizes its cultural heritage as a business resource, developing local business and tourism.
2000-luvulla yritys hyödyntää kulttuuriperintöään liiketoiminnan resurssina, paikallisen liiketoiminnan ja matkailun kehittämisen lähtökohdista.
It shows that history and traditions can be valuable assets for a company, but may also be a hindrance.
Tutkimus osoittaa, että historia ja perinteet voivat olla yritykselle voimavara mutta myös hidaste.