natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The new copolymer significantly extended the repertoire of biodegradable polymers suitable for SLA-based scaffold fabrication.
Uusi polymeeri on merkittävä lisä materiaalijoukkoon, joka soveltuu soluja sisältävien biohajoavien hydrogeelien SLA-valmistukseen.
The stiffness of the hydrogels increased with increasing crosslinking time while the swelling degree and mass loss decreased.
Silloitusajan lisääminen teki hydrogeelistä jäykemmän johtuen polymeeriverkoston tiivistymisestä, jolloin myös geelin laajeneminen ja hajoaminen vedessä väheni.
Last, a photocrosslinkable poly(ethylene glycol-co-depsipeptide) was synthesized for SLA fabrication of cell-laden hydrogels.
Lisäksi väitöstyössä syntetisoitiin valosilloitettava hydrofiilinen poly(etyleeniglykoli-ko-depsipeptidi).
Also the compressive strength of the SLA fabricated scaffolds increased with depsipeptide content.
Se myös lisäsi SLA:lla valmistetun huokoisen tukirakenteen lujuutta.
To tune the properties of the PCL macromer, a new photocrosslinkable poly(ester amide) was synthesized based on PCL and L-alanine-derived depsipeptide.
Valosilloitettavien biohajoavien makromeerien kirjoa laajennettiin kopolymeroimalla valosilloitettava polyesteriamidi käyttäen monomeereinä kaprolaktonia ja L-alaniinista johdettua depsipeptidiä.
The aim of this thesis was to synthesize new biodegradable, photocrosslinkable polymers for SLA-based scaffold fabrication, and to increase the understanding of how polymer properties and fabrication parameters affect the properties of the resulting TE scaffolds and hydrogels.
Väitöstyön tavoite oli uusien biohajoavien valosilloitettavien polymeerien synteesi niin, että ne soveltuvat kudostukirakenteiden SLA-valmistukseen.
First, a photocrosslinkable, solid PCL macromer was used in SLA by simultaneously heating the macromer to decrease its viscosity.
Kiinteä polykaprolaktoni (PKL) saatiin juoksevaksi lämmittämällä esipolymeeriä SLA:ssa, kun taas matalamman moolimassan PKL oli juokseva huoneenlämmössä.
Star-shaped polycaprolactone (PCL) oligomers were synthesized via ring-opening polymerization and functionalized with methacrylic anhydride to yield photocrosslinkable macromers.
Työssä syntetisoitiin renkaanavaavalla polymeroinnilla biohajoavia oligomeerejä, jotka saatiin valosilloitettaviksi metakryloimalla oligomeerien pääteryhmät.
The encapsulated cells showed proliferation in the hydrogels, and tubular hydrogels were successfully fabricated as vascular graft models.
Sekoittamalla esipolymeeriliuos solususpension kanssa valmistettiin soluja sisältäviä hydrogeelejä SLA:lla.
The PCL scaffolds prepared by SLA closely resembled their mathematically defined 3D models.To improve the bioactivity of the scaffolds, a liquid, low-molecular PCL macromer was next combined with bioactive glass (BG) in SLA at room temperature.
Bioaktiivinen lasi jakautui tasaisesti 3D-valmistetuissa kappaleissa vahvistaen niiden mekaanista lujuutta, ja pinnalla olevat lasipartikkelit säilyivät avoimina ilman peittävää polymeerikerrosta.
Several research methods were used in the study.
Työssä käytettiin useita tutkimusmenetelmiä.
The service network survey concept was studied by comparing former surveys in Finland and the Nordic countries.
Palveluverkkoselvityskäsitettä tutkittiin vertaamalla toteutuneita selvityksiä Suomesta ja Pohjoismaista.
Productization was studied in a literary research.
Tuotteistamista tutkittiin kirjallisuustutkimuksella.
A well-functioning service network together with a flowing infrastructure is a prerequisite for a vital region.
Toimiva palveluverkko on yhdessä sujuvan infrastruktuurin ja asumisen kanssa edellytys alueiden elinvoimalle.
The aim of productization was to create an efficient process for service network surveys.
Tuotteistamisen tarkoituksena oli luoda tehokas prosessi palveluverkkoselvityksiin.
In other words, it was clarified on what information service network surveys should be based on.
Toisin sanoen diplomityössä selvitettiin, mihin tietoihin palveluverkkoselvityksen tulisi pohjautua.
The study revealed that, service network surveys can be divided into several modules.
Tutkimus osoitti, että palveluverkkoselvitys voidaan jakaa moduuleihin.
A well-functioning service network assures a flowing everyday routine for the inhabitants and firms.
Toimiva palveluverkko takaa sujuvan arjen alueen asukkaille ja yrityksille.
A sub objective was to identify the relevant and irrelevant information for the survey process.
Tutkimuksen osatavoitteena oli tunnistaa palveluverkkoselvitysprosessin kannalta oleelliset ja epäoleelliset tiedot.
The study was limited to school and daycare service networks.
Työ rajattiin koulu- ja päiväkotiverkkoselvityksiin.
The study showed, that consultants can be used for example in the need survey and in the completion of the project.
Tutkimuksesta ilmeni, että palveluverkkoselvityksessä voidaan käyttää konsulttia muun muassa tarveselvityksen laadintaan ja selvitysprosessin läpivientiin, mutta asiasisältö tulee kuntien virkamiehiltä.
The theme of the study was the productization of school and daycare service network sur-veys.
Diplomityön aiheena oli koulujen- ja päiväkotien palveluverkkoselvitysten tuotteistaminen.
Additionally, the study showed, that service network surveys can not be performed by a consultant in its entirety.
Palveluverkkoselvitystä ei voida tutkimuksen perusteella tehdä kokonaan konsultin voimin.
The productization of service network surveys
Päiväkotien ja koulujen palveluverkkoselvitysten tuotteistaminen
The service demand focuses on different areas and service types in different times.
Palveluiden kysyntä kohdistuu eri paikkoihin ja palveluihin eri aikoina, minkä takia palveluverkkoa tulee ylläpitää ja päivittää.
In addition to the need analysis service network analysis can include additional modules, that investigate deeper into certain topics.
Tarveselvityksen lisäksi palveluverkkoselvitykseen voi liittää useampia syviä palveluverkkotarkasteluja, jotka muodostavat lisämoduuleja tarveselvitykselle.
The service network survey process was studied in a case study and interview study.
Palveluverkkoselvitysprosessia tutkittiin tapaustutkimuksella sekä alan toimijoiden teemahaastatteluilla.
In this study service network is defined as the service supply in a pre-defined area in e specific service sector.
Palveluverkolla tarkoitetaan tässä työssä ennalta määritetyn alueen päiväkotien ja peruskoulujen muodostamaa palvelutarjontaa.
The service network surveys include demand and supply analysis for service premises now and in the future.
Palveluverkkojen ylläpitämiseksi laaditaan selvityksiä palveluverkoista, joista nykytilanteen ja tulevaisuuden tarpeen arviot ilmenevät.
The premise need analysis contains premise’s future supply and demand survey.
Selvitys sisältää kuitenkin aina tarveselvitysmoduulin, jossa verrataan tulevaisuuden tilatarvetta ja tilatarjontaa toisiinsa.
Visualization of computer tomography data for dental implant planning
Tietokonetomografiadatan visualisointi hammasimplanttisuunnittelua varten
Moisture Technical Behaviour and Damaging of Wooden Facade
Puu-ulkoverhousten kosteustekninen toiminta ja vaurioituminen
Implementation of charging in a frame relay network
Veloituksen totetutus kehysvälitysverkossa
The facilitation requires a lot of time and resources for continuous participation and regular updates of the online workspace.
Fasilitointi vaatii paljon aikaa ja resursseja jatkuvaan osallistumiseen ja verkkotyötilan säännölliseen päivittämiseen.
If co-design has too open a goal and participants lack a common vision, users may become frustrated.
Jos yhteissuunnittelu on liian avointa eikä osallistujilla ole yhteistä tavoitetta, käyttäjät voivat turhautua.
Too big a task is not motivating for users who participate voluntarily.
Liian vaativat tehtävänannot eivät innosta vapaaehtoisesti osallistuvia käyttäjiä.
However, individual contributions in social media tend to be small and occasional, or really active people may come to dominate the co-design process.
Toisaalta sosiaalisessa mediassa yksittäisten ihmisten panos voi olla pieni ja satunnainen, tai sitten erittäin aktiiviset henkilöt hallitsevat suunnitteluprosessia.
By combining these three approaches, the research resulted in tools and methods for web-based co-design that were implemented as the Owela (Open Web Lab) workspace.
Näitä menetelmiä yhdistämällä työn tuloksena syntyi työkaluja ja menetelmiä verkkopohjaiseen yhteissuunnitteluun, jota toteutettiin Owela (Open Web Lab) -työtilassa.
User involvement is generally regarded to be useful in information systems design.
Käyttäjien osallistumista tietojärjestelmien suunnitteluun pidetään yleisesti hyödyllisenä.
The aim of this thesis is to study how social media tools can be used to support user participation in the design and innovation processes, and how social media affects the elements of user participation.
Tämän väitöskirjan tavoitteena on tutkia, kuinka sosiaalisen median välineitä voidaan käyttää tukemaan käyttäjien osallistumista suunnittelu- ja innovaatioprosesseihin ja miten sosiaalinen media vaikuttaa käyttäjäosallistumiseen.
The researchers’ role is to provide users with light-weight tasks and guidelines that help them to analyse their own needs, as well as involving their friends in the design process.
Tutkijoiden roolina on antaa käyttäjille kevyitä tehtäviä ja ohjeistaa omien tarpeiden analysointiin sekä omien ystävien osallistamiseen.
Text-based tasks need to be clearly formulated, and various types of activities are necessary in order to motivate different kinds of people with different motivations.
Tehtävät täytyy muotoilla selkeästi, ja niissä pitää olla valinnanvaraa, jotta ne innostavat erilaisia ihmisiä osallistumaan.
Theoretically the thesis is based on user-centred design, participatory design and user-driven innovation.
Väitöskirjan teoreettinen perusta on käyttäjäkeskeisessä suunnittelussa, osallistuvassa suunnittelussa ja käyttäjälähtöisessä innovoinnissa.
Via online tools, users can participate whenever they have time to do so. Transparency of the design process helps users to see their impact on the final product or service.
Käyttäjät voivat osallistua suunnitteluprosessiin haluamaansa aikaan, ja suunnitteluprosessin läpinäkyvyys auttaa heitä näkemään osallistumisen vaikutukset lopulliseen tuotteeseen tai palveluun.
Interestingly, participation in the process as such can be a rewarding experience for the users, if it offers a channel to be heard and express their own creativity.
Osallistuminen suunnitteluprosessiin voi olla käyttäjille jopapalkitseva kokemus, jos se tarjoaa mahdollisuuden tulla kuulluksi ja ilmaista omaa luovuutta.
Online communication skills affect users’ abilities to express themselves, and participants cannot take the backgrounds of anonymous users’ into account when interpreting other people’s comments.
Käyttäjien kyvyt ilmaista itseään riippuvat heidän vuorovaikutustaidoistaan verkossa, eikä käyttäjillä ole tiedossa nimettömien osallistujien taustoja, jotka auttaisivat tulkitsemaan heidän kommenttejaan.
It consists of blog-based discussion tools, user diaries, chat, questionnaires and polls that can be combined for different innovation and design purposes.
Owela koostuu blogipohjaisesta keskustelualustasta, käyttöpäiväkirjoista, reaaliaikaisesta verkkokeskustelusta, verkkokyselyistä ja gallupeista, joita voidaan yhdistellä eri innovaatio- ja suunnittelutarkoituksiin.
Shared user diaries and real-time chat sessions can be used for collecting quick user feedback from the real use context during iterative software prototyping.
Jaettuja käyttöpäiväkirjoja ja reaaliaikaisia verkkokeskusteluja voi puolestaan käyttää iteratiivisen ohjelmistokehityksen aikana nopean käyttäjäpalautteen keruuseen todellisista käyttötilanteista.
However, when designing online services for consumers, it may be difficult to reach the potential users and involve them in iterative development processes.
Kuluttajille suunnattujen verkkopalvelujen potentiaalisia käyttäjiä voi kuitenkin olla vaikea tavoittaa ja ottaa mukaan suunnitteluprosessiin.
Web-based co-design: Social media tools to enhance user-centred design and innovation processes
Yhteissuunnittelu verkossa: Sosiaalisen median välineitä käyttäjälähtöisen suunnittelun ja innovoinnin tueksi
Web-based tools do not substitute face-to-face methods, but complement them by enabling more constant interaction with users and lowering certain users’ participation thresholds.
Verkkotyökalut mahdollistavat jatkuvan vuorovaikutuksen käyttäjien kanssa ja alentavat tiettyjen käyttäjien osallistumiskynnystä.
During the concept design, a lot of users can be cost-efficiently involved in evaluation and development of the concepts.
Konseptisuunnittelun aikana sosiaalinen media mahdollistaa suuren käyttäjäjoukon osallistumisen konseptien arviointiin ja kehittämiseen.
Users also become designers and may participate even in decision making, whereas designers become facilitators of the co-design process.
Verkkopohjainen yhteissuunnittelu hämärtää osallistujaryhmien välisiä rajoja.Käyttäjistä tulee myös suunnittelijoita ja jopa päätöksentekijöitä, kun taas suunnittelijoista tulee prosessin fasilitoijia.
This thesis presents results from six case studies in which consumers participated in web-based co-design throughout the innovation process or in some phases of it. Social media tools proved to be most useful in the early exploration and ideation, which were inspiring and meaningful activities for the users as well.
Tässä väitöskirjassa esitetään tuloksia kuudesta Owelassa tehdystä tapaustutkimuksesta, joissa kuluttajat osallistuivat verkkopohjaiseen yhteissuunnitteluun koko innovaatioprosessin ajan tai sen joissain vaiheissa.
Social media provides new possibilities for interacting with users on a daily basis, since it has become a natural method of communication for many people.
Sosiaalinen media tarjoaa luontevan kommunikaatiokanavan ja tarjoaa uusia mahdollisuuksia näiden käyttäjäryhmien kanssa toimimiseen.
Radio telescope surface error measurement using microwave metrology
Radioteleskoopin pintavirheen mittaus mikroaaltometrologian avulla
On the quality of airborne laser scanning data
Ilmasta tehtävän laserkeilauksen aineiston laatu
Detection of noisy patterns by the human visual system
Ihmisen kyky havainnoida satunnaisia pistekuvioita
Dynamic Routing in Challenged Networks
Dynaaminen reititys erityisvälitysverkoissa
By using particularly these properties and hierarchical nature of the used network, the implemented routing solution will be able to operate in challenged networks in a desirable way.
Erityisesti näitä ominaisuuksia ja verkon hierarkista rakennetta hyödyntämällä työssä toteutettu reitityssovellus saadaan toimimaan haasteellisessa ympäristössä toivotulla tavalla.
In this thesis a dynamic routing solution for Multi Interface Communication Software (MICS), which is messaging system for the challenged networks, is presented and implemented.
Tässä työssä esitellään ja toteutetaan dynaaminen reititys olemassa olevalle erityisvälitysverkossa toimivalle Multi Interface Communication Software (MICS) -sanomanvälitysjärjestelmälle.
In MICS networks slow and unstable connections are located typically at the edge of the network.
MICS-verkkojen rakenteessa erityisen hitaat ja epävakaat tiedonsiirtolinkit sijaisevat tyypillisesti verkon reunalla.
MICS is a modular messaging system for challenged networks, that offers beneficial information for the routing component.
MICS on useasta komponentista koostuva haasteellisten verkkojen sanomanvälitysjärjestelmä, jonka osat tarjoavat reitityksen kannalta hyödyllisiä ominaisuuksia reitityskomponentille.
In the challenged networks standard assumptions of low latency, end-to-end connectivity and high probability of packets being received will not be fulfilled.
Erityisvälitysverkot ovat tietoverkkoja, joissa normaalien tietoverkkojen oletukset pienistä viiveistä, olemattomista pakettihäviöistä ja päästä-päähän -yhteydellisyydestä eivät toteudu.
However, in order to ensure correct operation in the practical networks, more comprehensive testing is recommended.
Työssä suoritettujen testien perusteella voidaan sanoa, että toteutettu reitityssovellus vastaa tavotteita ja toimii vaaditulla tavalla testiympäristössä, mutta toimivuuden varmistamiseksi käytännön verkoissa vielä kattavamman testauksen suorittaminen on suositeltavaa.
Studies on fastness properties of ink jet prints using vibrational spectroscopic methods
Ink jet-tulosteiden kesto-ominaisuuksien tutkiminen värähtelyspektroskopian avulla
Adapting the ISO 9001 Quality Standard to the Testing of a Medium Speed Diesel Engine
ISO 9001 -laatujärjestelmän soveltaminen keskinopean dieselmoottorin mittauksiin
Defects in GaN and AlGaN Studied by Positron Annihilation Spectroscopy
GaN:ssä sekä AIGaN:ssä esiintyvien hilavirheiden tutkiminen positroniannihilaatiospektroskopialla
The experimental work was divided in fracture mechanical testing in an environment, microstructural examination of fracture surfaces and hydrogen thermal desorption measurements.
Työn kokeellinen osa jakautui murtumismekaaniseen testaukseen ympäristössä, murtopintojen ja poikkileikkausten mikroskopiatutkimuksiin sekä vedyn desorptiomittauksiin.
This thesis concentrates on the LTCP phenomenon of Alloy 182, 82, 152 and 52 weld metals.
Tässä väitöstyössä keskitytään LTCP -ilmiöön nikkelivaltaisissa Alloy 182, 82, 152 ja 52 hitsiaineissa.
The carbides may have an effect on hydrogen distribution at the grain/dendrite boundaries and the availability of hydrogen close to the crack tip, by acting as trapping sites for hydrogen and by affecting the strain distribution at the grain boundary area.
Erilaisilla karbideilla voi myös olla erilainen vaikutus vedyn jakautumiseen rae- tai dendriittirajoilla sekä vedyn saatavuuteen särön kärjen läheisyydessä, koska karbidit toimivat vetyloukkuina ja vaikuttavat raerajojen ja niiden lähialueiden deformaatiojakaumaan.
Various nickel-based materials are susceptible to low temperature crack propagation (LTCP) in simulated PWR (pressurized water reactor) water at a temperature range of about 50 to 150 °C.
Useiden nikkeliseoshitsien on todettu olevan alttiita matalan lämpötilan särönkasvulle (eng., low temperature crack propagation, LTCP) simuloidussa painevesireaktoriympäristössä lämpötilavälillä 50-150 °C.
Experimental evidence from various sources shows that the hydrogen content of the water has a decreasing effect on the fracture resistance, thus LTCP is widely regarded as a hydrogen-induced phenomenon.
Eri lähteissä esitetty kokeellinen tulosaineisto osoittaa, että vetypitoisuuden kasvaessa kyseisten materiaalien murtumisvastus alenee, joten LTCP:n uskotaan yleisesti olevan vedyn aiheuttama ilmiö.
A clear relation between the low fracture resistance values and intergranular/interdendritic type of fracture was observed.
Matalampien murtumissitkeysarvojen ja rae- tai dendriiittirajamurtuman välillä todettiin selvä yhteys.
Effect of microstructure on low temperature hydrogen-induced cracking behaviour of nickel-based alloy weld metals
Mikrorakenteen vaikutus nikkeliseoshitsien vedyn aiheuttamaan murtumiseen matalissa lämpötiloissa
The obtained J-R test results show that Alloy 182 is the most susceptible nickel-based weld metal to LTCP, whereas Alloy 52 retains its high fracture resistance in hydrogenated water with moderate hydrogen content.
J-R -kokeiden tulokset osoittavat Alloy 182 hitsiaineen olevan LTCP -herkin nikkelivaltainen hitsiaine, kun taas Alloy 52 säilyttää korkean murtumisvastuksen vetypitoisuudella 30 cm3 H2/kg H2O.
The different LTCP behaviour of Alloy 182 and 52 weld metals is believed to be caused mainly by different types of carbides dominating the hydrogen-induced fracture.
Kyseisten materiaalien erilaisen LTCP -käyttäytymisen uskotaan johtuvan pääasiassa niissä esiintyvistä erityyppisistä raerajakarbideista, jotka ovat keskeisessä asemassa vedyn aiheuttamassa murtumisessa.
Hydrogen concentrations of Alloy 182 and 152 weld metal samples decrease during the high temperature water exposure, even when exposed to water containing 30 cm3 H2/kg H2O, and the fracture resistance values of Alloys 182 and 152 are improved.
Vetypitoisuusmittaukset osoittavat, että altistus korkealämpötilavedessä alentaa Alloy 182 ja 152 hitsiaineiden kokonaisvetypitoisuuksia veden vetypitoisuuden ollessa 30 cm3 H2/kg H2O.
The effect of grain boundary carbides and their hydrogen trapping properties are discussed based on the obtained SEM/EDS and thermal desorption spectroscopy results and a model was applied in order to determine the activation energies for hydrogen desorption of Alloys 182 and 52.
Lisäksi työssä sovellettiin mallia vedyn desorption aktivaatioenergioiden määrittämiseksi Alloy 182 ja 52 hitsiaineissa.
The results obtained for all-weld metal Alloy 52 showed, however, a clear reduction of fracture resistance when tested at a high hydrogen content (100 cm3 H2/kg H2O), whereas narrow gap mock-up Alloy 52 DMW appeared to be less susceptible to LTCP in the corresponding environment.
Kuitenkin myös puhtaan Alloy 52 hitsiaineen murtumisvastuksessa havaittiin selkeä aleneminen korkealla vetypitoisuudella (100 cm3 H2/kg H2O).
The material conditions studied in this work were as-welded (AW), post-weld heat treated (PWHT) and high temperature water pre-exposed.
Näytteitä tutkittiin hitsauksen jälkeen, jälkilämpökäsiteltynä sekä korkealämpötilavedessä suoritetun altistuksen jälkeen.
The technique was implemented by constructing pseudo-CT images for 15 prostate cancer patients.
Tekniikkaa käytettiin pseudo-TT-kuvien muodostamiseksi 15 eturauhassyöpäpotilaalle.
The bone outlines in the MR images were illustrated correctly within a 1 mm-pixel size, but each 1 mm-sized systematic error in bone segmentation resulted in ~0.4% change to the prostate dose level in the pseudo-CTs.
Magneettikuvissa luun reunan paikka oli esitetty oikein 1 mm pikselikoon tarkuudella, mutta kukin 1 mm -kokoinen systemaattinen virhe luiden segmentoinnissa aiheutti ~0.4% muutoksen eturauhaseen laskettuun säteilyannostasoon pseudo-TT-kuvissa.
The local soft- and bony tissue presentation uncertainties in the pseudo-CTs were on average 11 HUs and 99 HUs, respectively.
Pseudo-TT-kuvissa kudosten paikallinen Hounsfield yksiköiden epävarmuus oli keskimäärin 11 pehmytkudoksissa ja 99 luukudoksissa.
This work shows that it is possible to construct heterogeneous pseudo-CTs of the pelvis by transforming the intensity values of a single MR image into pseudo-HUs, and that by adopting these images for dose calculation and image guidance, the entire MRI-based RTP workflow for prostate cancer patients can be conducted according to required standards of modern RT.
Tämä työ osoittaa, että on mahdollista muodostaa heterogeeninen pseudo-TT-kuva lantion alueesta muuntamalla magneettikuvan intensiteettiarvot pseudo-Hounsfield yksiköiksi, ja että kyseistä kuvaa käyttämällä sädehoidon annoslaskennassa ja kuvantaohjauksessa, kaikki eturauhassyöpäpotilaiden magneettikuvaus -pohjaisen sädehoidon suunnitteluketjun työvaiheet voidaan suorittaa tarkasti nykyaikaisen sädehoidon edellyttämillä menetelmillä.
The SDs of differences between pseudo-digitally reconstructed radiograph (DRR) and CT-DRR -based manual registrations with planar localization were ≤1.0 mm (kV) and ≤1.7 mm (MV).
Vastaavat erot tasolokalisointikuvien perusteella (referenssinä pseudo-TT- ja TT-kuvista digitaalisesti rekonstruktuoidut röntgenkuvat) suoritetuissa manuaalisissa rekisteröinneissä olivat ≤1.0 mm (kV) and ≤1.7 mm (MV).
The maximum dose distribution inconsistency behind the bones was 1.3% measured for a single 6 MV radiation field.
Suurin ero annosjakaumassa luiden takana yhtä 6 MV säteilykenttää käytettäessä oli 1.3%.
The percentages of dose points in the body passing the 1 mm and 1% 2D gamma index criteria between the images ranged from 79% to 100%.
Lisäksi, 79%–100% annoslaskentapisteistä lantion alueella täyttivät 1 mm and 1% 2D gamma-indeksi -kriteerit kuvien välillä.
Dose distributions were analyzed e.g. with volumetric-modulated arc therapy calculated by means of a Monte Carlo algorithm.
Annosjakaumia analysoitiin esimerkiksi käyttämällä intensiteettimuokattua kaarihoitoa yhdessä Monte Carlo annoslaskenta-algoritmin kanssa.