natgillin/translations-raw huggingface dataset:
New protein food products have the potential to be more resource efficient and less harmful to the environment than traditional forms of food production.
Uusilla proteiinihyödykkeillä on potentiaalia olla perinteisiä ruoantuotantomuotoja resurssitehokkaampia ja ympäristöä vähemmän kuormittavia.
In this work, I study the amount of greenhouse gas emissions that result from the production processes of different protein food products.
Selvitän tutkimuksessani, kuinka paljon eri proteiinihyödykkeiden tuotantoprosesseista aiheutuu päästöjä.
My results show that a protein kilogram of cultured meat requires 99,2 % less land, 97 % less water and 70 % lower greenhouse gas emissions compared to beef production.
Tulokset osoittavat, että proteiinikilo keinolihaa vaatii naudanlihantuotantoon verrattuna 99,2 % vähemmän maa-alaa, 97 % vähemmän vettä ja kasvihuonekaasupäästöt ovat 70 % pienemmät.
I gather the results for beef, oil plants, wheat, neo-carbon protein, and cultured meat.
Kokoan tulokset naudanlihan, öljykasvien, vehnän, keinoproteiinin ja keinolihan osalta.
Correspondingly, compared to oil plants, neo-carbon protein consumes 99,5 % less land and 98 % less water, and results in 95 % lower greenhouse gas emissions.
Vastaavasti keinoproteiini kuluttaa öljykasveihin verrattuna 99,5 % vähemmän maa-alaa, 98 % vähemmän vettä ja kasvihuonekaasupäästöt ovat 95 % pienemmät.
A similar comparison is made between oil plants used as fodder and neo-carbon protein.
Vastaavanlainen vertailu tehdään rehukasvina käytettyjen öljykasvien ja keinoproteiinin välillä.
Economic incentives are needed in order to increase the net present value of afforestation beyond that of arable farming.
Metsitystä tulisi taloudellisin kannustimin tukea, jotta metsityksestä saatava nettonykyarvo kasvaisi peltoviljelyä suuremmaksi.
It is important to decrease these emissions because global emissions from agriculture continues to increase every year.
Maataloudesta peräisin olevaa ilmastokuormitusta on tärkeä vähentää, koska sen osuus kokonaispäästöistä kasvaa maailmanlaajuisesti joka vuosi.
Agricultural emissions represent 12 % of total GHG emissions in Finland.
Maataloudesta aiheutuu vuosittain noin 12 % maamme kasvihuonekaasupäästöistä.
Ammonia (NH3) emitted from animal manure is a major air pollutant contributing the formation of aerosols.
Karjanlannasta haihtuva ammoniakki (NH3) huonontaa ilmanlaatua muodostaen pienhiukkasia.
Nitrate (NO3-) leaching to ground and surface waters together with phosphorus (P) could cause eutrophication.
Lisäksi nitraatti-ioneja (NO3-) voi huuhtoutua maaperästä vesistöihin ja aiheuttaa yhdessä fosforin kanssa rehevöitymistä.
The statistical analysis was conducted using regression analysis with linear and quadratic mixed models.
Tarkasteltavat muuttujat analysoitiin SAS-ohjelmiston Proc Mixed- proseduurilla, käyttäen regressioanalyysiä sekä lineaarista ja toisen asteen sekamallia.
According to the results replacement of grass or maize silage with legume silage decrease nitrogen efficiency.
Tulosten perusteella nurmiheinä- tai maissisäilörehun korvaaminen nurmipalkokasvisäilörehulla heikentää typen hyväksikäyttöä.
At the same time the proportion nitrogen excreted in milk decreased.
Samalla maidossa erittyvä typen osuus väheni.
Replacement of grass silage with clover silage increased the amount of nitrogen excreted in urine and feces, and increased the proportion of nitrogen excreted in urine.
Nurmiheinäsäilörehun korvaaminen apilalla lisäsi typen erityksen määrää virtsassa ja sonnassa sekä kasvatti virtsan ja vähensi maidon osuutta typen erityksestä.
Nitrous oxide (N2O) has atmospheric lifetime of 110 years and its global warming potential is higher than that of carbon dioxide.
Kasvihuonekaasuista dityppioksidi (N2O) on ilmakehää voimakkaasti lämmittävä kaasu.
Clover increased milk yield but milk fat concentration decreased.
Apilan osuuden kasvattaminen lisäsi maitotuotosta, mutta vähensi maidon rasvapitoisuutta.
The objective of this research was to evaluate how dietary proportion of legume silages affect the partitioning of nitrogen excretion between urine, feces and milk in dairy cattle.
Tutkimuksen tavoitteena oli vertailla lypsylehmien typpipäästöjen määrää ja jakautumista eri kasvilajeihin perustuvilla karkearehuruokinnoilla.
Effects of legume silage proportion on dry matter intake (DMI), crude protein level, milk yield, energy corrected milk yield (ECM) and milk components were also investigated.
Tutkimuksessa tarkasteltiin myös palkokasvin osuuden vaikutusta lypsylehmien rehun syöntiin, dieetin raakavalkuaispitoisuuteen, maitotuotokseen ja maidon koostumukseen.
When maize silage was replaced with alfalfa silage milk and ECM yields increased curvilinearly to the point where alfalfa proportion reached 30 % of the dietary dry matter.
Kun maissisäilörehua korvattiin sinimailasella, maito- ja EKM-tuotokset kasvoivat, kunnes sinimailasen osuus oli noin 30 % dieetin kuiva-aineesta ja kääntyivät sen jälkeen laskuun.
This is evidenced by the low efficiency of converting dietary nitrogen into milk nitrogen, with a concomitant increase in urine or fecal N.
Tämä näkyy lisääntyneenä typen erityksenä virtsassa tai sonnassa kasvilajista riippuen.
Alfalfa also increased fecal N excretion but nitrogen excretion in urine and milk decreased.
Sinimailanen lisäsi typen eritystä sonnassa, mutta vähensi maidon ja virtsan osuutta typen erityksestä.
Replacement of maize silage with clover silage increased nitrogen excretion in feces.
Vastaavasti maissisäilörehun korvaaminen apilalla lisäsi typen eritystä sonnassa.
The relationship between nitrogen intake and nitrogen excretion was investigated using data from 21 peer-reviewed publications.
Meta-analyysin aineisto koostui 21 vertaisarvioidusta tieteellisestä tutkimuksesta, joissa nurmiheinä- tai maissisäilörehua oli korvattu kokonaan tai osittain nurmipalkokasvisäilörehulla.
Increased legume content in the diet increased nitrogen intake.
Tutkimuksessa palkokasvin osuuden lisääminen kasvatti eläinten typen saantia.
Urine N excretion (g/d or %) was not affected by the level of clover in the diet. Quadratic model showed that increasing the proportion of clover it the diet decreased milk and ECM yields curvilinearly.
Virtsassa erittyvän typen määrään tai osuuteen apilan osuudella ei ollut vaikutusta.
The control treatments were unfertilized plots and mineral fertilization treatments with three different nitrogen levels between 44–161 kg/ha.
Kontrollikäsittelyinä toimivat lannoittamattomat koeruudut sekä kolme eri typpipor-raskäsittelyä, joille levitettiin mineraalityppeä 44–161 kg/ha.
To gather enough data and determine the long-term effect of recycled fertiliz-ers, further research should be distributed into several pilot farms.
Luotettavan datamäärän kerää-miseksi ja kierrätyslannoitteiden pitkäaikaisen maanparannusvaikutuksen selvittämiseksi kierrä-tyslannoitteiden tutkimusta kannattaa laajentaa useille pilottimaatiloille.
To overcome problems related to nutrient loss, eu-trophication of watersheds and greenhouse gas emissions from food production, several national projects aim to promote farmers to use recycled fertilizers.
Ravinnehävikin, vesistökuormituksen ja ruoantuotannon kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi kansallisissa hankkeissa pyritään lisäämään kierrätys-lannoitteiden käyttöä.
There were no statistically significant differences between treatments in terms of grain yield, except for favorable growing season 2017 when unfertilized plots produced the lowest yield.
Eri lannoituskäsittelyjen tuottamat jyväsadot poikkesivat tilastollisesti merkitsevästi toisistaan vain suotuisalla kasvukaudella 2017, jolloin lannoittamattomat kontrolliruudut tuottivat pienimmän sadon.
The field experiment was founded in southern Finland where oat was cultivated for three successive years in a five-year rotation.
Helsinkiin perustetulla koelohkolla viljeltiin kauraa kolmena peräkkäisenä vuotena vii-sivuotisen viljelykierron mukaisesti.
Modern agriculture is based on intensive farming practices where plant production farms rely on external mineral fertilizers and carbon stocks of the soils are decreasing.
Maatalouden rakennekehitys on johtanut tilanteeseen, jossa karjattomat tilat ovat riippuvaisia tilan ulkopuolisista mineraalilannoitteista ja peltojen hiilivarastot heikkenevät.
The latter are fertilizers or soil condi-tioners which can be processed from side products such as animal manure, green manure, mu-nicipal biowaste, by-products from food industry or sludges from wood industry.
Ne ovat maatalouden, teollisuuden ja jätehuollon sivuvirroista prosessoituja lannoitteita tai maanparannusaineita, joiden yleisimpiä syötteitä ovat karjanlanta, ylijäämänurmet, elintarviketeollisuuden sivuvirrat, biojäte ja metsäteollisuuden lietteet.
At the same time, regional clusters of animal production farms are struggling with excessive manure that increases the risk of nutrient leaching from their fields.
Samaan aikaan koti-eläintuotannon keskittymäalueilla lantaa kertyy yli oman kasvintuotannon tarpeen, jolloin niiden ravinteet ovat alttiina huuhtoutumiselle.
Liquid ammonium sulfate, meat and bone meal pellets and biogas sludge were compared with commercial mineral fertilizer.
Lannoituskäsittelyinä olivat nestemäinen ammoniumsulfaatti, lietemäinen mädätysjäännös ja rakeinen lihaluujauho, joita verrattiin mineraalimuotoiseen väkilan-noitteeseen.
Nor were there differences in protein, starch, fiber or ash content of grains among recycled and min-eral fertilizers over the three years.
Kierrätys- ja väkilannoitekäsittelyjen sadot olivat kuitenkin samansuuruiset, eikä jyvien proteiini-, tärkkelys-, kuitu- tai tuhkapitoisuuksissa ollut merkittäviä poikkeamia kolmen vuoden yli tarkasteltuna.
The aim of this study was to determine how different recycled fertilizer products affect grain yield and yield quality of oat as well as how the products perform in relation to nitrogen input.
Tässä HYKERRYS-hankkeen tutkimuksessa testattiin kolmen kierrätyslannoitevalmisteen vai-kutusta kauran jyväsatoon ja sadon laatuun sekä lannoitteiden sisältämien ravinnemäärien vaiku-tusta niihin.
The yield results show that ammonium sulfate, meat and bone meal and biogas slurry can be as effective as mineral fertilizers in oat production, if they have the same amount of soluble nitro-gen. Good fertility of the research plot and drought stress during the two following years mitigat-ed differences among treatments so that nitrogen fertilization proved itself useful only in the grow-ing season 2017.
Tulosten perusteella ammoniumsulfaatti, lihaluujauho ja mädätysjäännös voivat olla yhtä te-hokkaita kauran lannoituksessa kuin väkilannoite, kun niissä lisätään yhtä paljon liukoista typpeä.
This could encourage farmers to gather information of the yield-limiting factors and prevent over fertili-zation in poorly responsive soils.
Lisäksi nykyisiä lannoitus-suosituksia on syytä tarkentaa ravinnetaseisiin perustuvalla ohjauksella, mikä auttaisi viljelijöitä havaitsemaan pullonkaulat ja vähentäisi ylilannoitusta niillä lohkoilla, jotka tuottaisivat korkeita satoja ilman lannoitustakin.
The grain yield was positively correlated with the amount of soluble and total nitrogen.
Lannoitteiden sisältämistä ravinnemääristä vain liukoinen typpi ja kokonaistyppi kor-reloivat positiivisesti jyväsadon kanssa.
Having the lowest application level, meat and bone meal produced the highest yield per nitrogen input among fertilizer treatments.
Kierrätyslannoitteista paras typpihyötysuhde eli sato lisät-tyä typpikiloa kohti saatiin lihaluujauholla, jossa typen levitysmäärät olivat pienemmät kuin muilla käsittelyillä.
The dogs were fed twice a day by the owner.
Koirat ruokittiin kahdesti päivässä omistajan toimesta.
The dogs that participated in this research were living with their owners during the whole experiment.
Kokeeseen osallistuneet koirat asuivat normaalisti kotona omistajiensa luona koko kokeen ajan.
The research was conducted together with the University of Helsinki and with dog raw food manufacturer Mush Oy.
Tutkimus toteutettiin yhdessä Helsingin yliopiston ja koirien raakaruokia valmistavan Mush Oy:n kanssa.
The duration of the experiment was 10 days.
Kokeen kesto oli 10 vuorokautta.
During the collection period, the dog owner collected the dog's feces in a plastic bag for each occasion.
Keruukauden aikana koiran omistaja keräsi koiran ulosteen muovipussiin jokaiselta ulostuskerralta.
The research was conducted using voluntary house dogs.
Tutkimus oli vapaaehtoisilla kotikoirilla suoritettu ruokintakoe.
All of the feed used in this research was produced from the same batch of pork-bovine minced meat where vitamin mineral mix and digestibility marker Celite 545 silica (10 g/kg) were added.
Kaikki koerehut valmistettiin samasta erästä sika-nautajauhelihaa, johon lisättiin vitamiini- ja kivennäisseos sekä sulavuusmerkkiaineena Celite 545 piidioksidia (10 g/kg).
However, the differences in digestibility between the various processing methods were so little that they have no practical relevance to the dog's nutrition.
Sulavuuserot eri kypsennysmenetelmien välillä olivat kuitenkin niin pieniä, että niillä ei ole juurikaan käytännön merkitystä koiran ravitsemuksen kannalta.
The silica provides additional acid-insoluble ash (AIA), which acts as a tracer.
Piidioksidin avulla saadaan rehuun lisää happoon liukenematonta tuhkaa (AIA), joka toimii merkkiaineena.
A collection period of five days was then performed.
Sen jälkeen suoritettiin keruukausi, joka kesti viisi vuorokautta.
The test feeds were divided to three groups according to processing including unprocessed raw meat, lightly cooked meat and heavily cooked meat.
Koerehut jaettiin prosessoinnin mukaan kolmeen eri ryhmään, jotka olivat prosessoimaton eli raaka liha, miedosti kypsennetty liha ja voimakkaasti kypsennetty liha.
The experiment began with a preliminary period of five days.
Koe alkoi valmistuskaudella, joka kesti viisi vuorokautta.
The research hypothesis was that intense heat-treatment would impair the digestibility of the feed.
Tutkimushypoteesina oli, että voimakas kuumennus heikentää rehun sulavuutta.
The dry matter, organic matter, ash, crude protein, crude fat, gross energy, and AIA tracer were determined from feed and fecal samples.
Rehu- ja ulostenäytteistä määritettiin kuiva-aine, orgaaninen aine, tuhka, raakavalkuainen, raakarasva, bruttoenergia sekä AIA-merkkiaine.
The purpose of this study was to study the effect of processing temperature on the digestibility of meat-based dog food.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää kypsennyksen vaikutusta lihapitoisen koiranruuan sulavuuteen.
All digestibility values were numerically highest for unprocessed feed, and digestibility decreased by heat-treatment.
Kaikki sulavuusarvot olivat numeerisesti parempia prosessoimattomalla rehulla ja sulavuus heikkeni kypsennyksen vaikutuksesta.
The difference in digestibility between different processing methods was significant only with dry matter digestibility.
Erot sulavuuksissa eri prosessointimenetelmien välillä eivät olleet merkitseviä kuin vain kuiva-aineen osalta.
Dry matter digestibility was significantly higher with unprocessed feed.
Kuiva-aineen sulavuus on merkitsevästi parempi prosessoimattomalla rehulla kuin prosessoiduilla.
Further research is needed on the possible influence of cooking meat-based feed to nutrient loss of vitamins or minerals and to microbiota.
Siitä miten lihaperäisen rehun kypsennys madollisesti vaikuttaa ravintoaineiden, kuten vitamiinien ja hivenaineiden hävikkiin tai suoliston mikrobistoon ja siten rehun ravitsemukselliseen laatuun kaivataan lisätutkimuksia.
The role of the orange pigmentation still remains unclear and requires extensive further study.
Oranssin pigmentin rooli on edelleen epäselvä ja sen selvittäminen vaatii vielä laajamittaisia lisätutkimuksia.
The draft genomes were compared to reference genomes of Pectobacterium species by average nucleotide identity (ANI) and digital DNA-DNA hybridization (dDDH) methods.
Näitä vedosgenomeja vertailtiin Pectobacterium-lajien viitegenomeihin hyödyntäen keskimääräistä nukleotidiensekvenssien yhtäläisyyttä (ANI) ja digitaalista DNA-DNA -hybridisaatio-menetelmiä (dDDH).
However, the isolates were shown to contain genes that were homologous to a previously published gene cluster responsible for the production of an orange pigment by Pectobacterium carotovorum isolate SCRI193.
Isolaattien genomin osoitettiin kuitenkin sisältävän geenejä, jotka ovat homologisia geeniryppäälle, jonka on aikaisemmin osoitettu liittyvän oranssin pigmentin tuotoon Pectobacterium carotovorum SCRI193 -isolaatilla.
Comparing reference Pectobacterium versatile genomes with the isolates also showed that the Pectobacterium core genome consists only of 56% of the total number of genes in the genomes.
Vertailtaessa Pectobacterium versatile -viitegenomeja, ottaen mukaan myös tämän tutkimuksen kohteena olevat isolaatit, huomattiin, että vain 56% kaikista P. versatile -bakteereiden genomissa olevista geeneistä kuuluu pektobakteerien ydingenomiin.
The characteristic features of Pectobacteria, Quorum Sensing and Bacterial Secretion Systems, were among the most numerous genes along with essential genes for metabolism and biosynthesis.
Sekvenssikuvaustuloksissa pektobakteereille tyypilliset quorum sensing -ilmiöön ja bakteerien eritysjärjestelmiin luokitellut geenit olivat muiden elintärkeiden metabolia- ja biosynteesigeenien joukossa suurilukuisimpina geeniryhminä.
The isolates were determined to be of Pectobacterium versatile species by ANI score of 97.6%, analyzed by pyANI, and dDDH similarity of 78.6%, analyzed by Type (Strain) Genome Server of DSMZ-German Collection of Micro-organisms and Cell Cultures GmbH.
PyANI-ohjelmalla saadun ANI-tuloksen (97,6%) ja saksalaisen mikro-organismi- ja soluviljelmäkokoelman DSMZ GmbH:n tyyppi(kanta) genomipalvelimen dDDH-tuloksen (78,6%) mukaan isolaatien pääteltiin kuuluvan Pectobacterium versatile -lajiin.
Soft rot diseases of potato (Solanum tuberosum) cause significant economic losses worldwide as S. tuberosum is the fourth most important food crop in the world and extensively cultivated.
Perunan (Solanum tuberosom) on maailman neljänneksi tärkein viljelykasvi ja yksi tärkeimmistä peruselintarvikkeista.
To support the taxonomic analyses, pangenomic analysis was carried out with Rapid large-scale prokaryote pangenome analysis software Roary with annotation data provided by rapid prokaryotic genome annotation software PROKKA.
Taksonomia-analyysien tueksi suoritettiin pangenomiikka-analyysi prokaryoottien pangenomianalyysiohjelmalla Roary:lla.
The focus of this study was in two Pectobacterium isolates that exhibit orange pigmentation during their infection of S. tuberosum tubers.
Tämä tutkielma käsittelee kahta Pectobacterium-isolaattia, jotka tuottavat oranssia pigmenttiä mädättäessään perunan mukuloita.
The genomes of the isolates were sequenced and then assembled into contigs with SPAdes genome assembler.
Isolaattien genomit sekvensoitiin ja koottiin sekvensoinnin jälkeen jatkumoiksi SPAdes genomien koontiohjelmalla.
S. tuberosum is susceptible to diseases during storage, where the two most important soft rot causing bacterial genera Pectobacterium and Dickeya can efficiently cause rotting in humid conditions with limited oxygen concentration.
Pectobacterium ja Dickeya -sukuihin kuuluvat bakteerit ovat tärkeimpiä märkämädän aiheuttajia, sillä ne pystyvät tehokkaasti mädättämään perunan mukuloita kosteissa oloissa, joissa hapen konsentraatio on alhainen.
The pangenomic analysis grouped the Pectobacterium versatile reference genomes and the isolates to the same branch as expected.
Kuten oletettua oli, pangenomianalyysi ryhmitteli tämän tutkimuksen kohteena olevien isolaattien genomit ja Pectobabterium versatile -viitelajien genomit samaan haaraan.
The genomes of the isolates were annotated with the Automated Annotation Server of Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes.
Isolaattien genomien sekvenssikuvaus rakennettiin automatidsoidun skevenssikuvauspalvelimen avulla.
It is hypothesized that the homologous genes present in the characterized isolates are responsible for the pigmentation of infected S. tuberosum tissue.
Oletetaan, että tässä työssä tutkittujen isolaattien homologiset geenit saavat myös aikaan oranssin pigmentin tuoton mädäntyvässä perunassa.
Cardiac disease continues to be a leading cause of death and hospitalizations in developed countries.
Sydänsairaudet ovat merkittävin kuolinsyy ja syy lisääntyneisiin sairaalapäiviin teollisuusmaissa.
Furthermore, the generated luciferase and toxicity assay data were analyzed to select compounds for further evaluation.
Lusiferaasi- ja toksisuusdata analysoitiin, jotta voitaisiin valita yhdisteitä jatkotutkimuksiin.
There is an urgent need for treatments that would prevent disease progression at a molecular level.
Tulevaisuudessa on suuri tarve hoitomuodoille, jotka hidastavat taudin etenemistä molekyylitasolla.
A novel treatment for this target would be particularly interesting, as current treatments are slowing the disease progression without directly targeting hypertrophic gene expression.
Uusi hoitomuoto tähän kohteeseen olisi erityisen mielenkiintoinen, koska nykyiset hoitomuodot hidastavat sairauden etenemistä mutta eivät suoraan vaikuta sydämen liikakasvuun johtavien geenien ilmentymiseen.
Pathological hypertrophy is a homeostatic process, which often leads to cardiac dysfunction in pathological conditions (e.g. hypertension, genetic alterations, and myocardial infarction) further progressing to heart failure.
Patologinen liikakasvu on homeostaattinen prosessi, joka johtaa usein toimintahäiriöihin sydämen patologisissa tiloissa (esim. verenpainetauti, geneettiset muutokset ja sydäninfarkti) edeten sydämen vajaatoimintaan.
Further studies to determine the therapeutic potential of these more selective compounds are clearly needed.
Lisätutkimuksia tarvitaan, jotta voitaisiin arvioida näiden aiempaa selektiivisempien yhdisteiden toimivuutta mahdollisissa lääkehoidoissa.
In addition, with hierarchical clustering, a group of synergy inhibitors were identified that did not inhibit GATA4 transcriptional activity at 3 μM concentration.
Hyödyntäen hierarkista klusterointia voitiin lisäksi tunnistaa joukko synergiaestäjiä, jotka eivät estäneet GATA4:n transkriptioaktiivisuutta, kun yhdisteiden pitoisuus oli 3 μM.
Remarkably, the immobilized hit compound (1) was shown to bind to GATA4 in the target validation study.
Merkittävä löytö oli se, että hit-yhdiste (1) sitoutui GATA4:ään biologisen vaikutuskohteen validointitutkimuksessa.
Transcription factors GATA4 and NKX2-5 are master regulators of cardiac gene expression, taking part in multiple processes during heart development, as well as hypertrophy and recovery after e.g. myocardial infarction.
Transkriptiotekijät GATA4 ja NKX2-5 säätelevät sydängeenien ilmentymistä ja osallistuvat moniin prosesseihin, jotka liittyvät sydämen kehittymiseen, liikakasvuun ja esimerkiksi sydäninfarktin jälkeiseen toipumiseen.
Finally, the mechanism of action of the original hit compound 1 was validated with affinity chromatography.
Lopuksi alkuperäisen hit-yhdisteen 1 vaikutusmekanismi validoitiin käyttämällä molekyylibiologisia menetelmiä ja affiniteettikromatografiaa.
To date, no therapies have directly targeted the transcriptional regulation of cardiac hypertrophy.
Nykyiset sydämen liikakasvun hoitomuodot eivät kohdistu suoraan sydämessä tapahtuvan transkription säätelyyn.
The aim of this thesis was to design and synthesize nontoxic GATA4- NKX2-5 interaction inhibitors with antihypertrophic activity and determine their mechanism of action.
Tämän väitöskirjatyön tavoitteena oli suunnitella ja valmistaa sydämen liikakasvua vähentäviä GATA4:n ja NKX2-5:n välisen vuorovaikutuksen estäjiä, jotka eivät olisi toksisia, sekä todentaa niiden vaikutusmekanismi.
In addition, different cycloaddition methods were explored for a facile synthesis of isoxazole scaffold.
Tämän lisäksi tutkittiin erilaisia sykloadditioreaktiota isoksatsolirakenteisen molekyylirungon valmistamiseen.