natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The relation between sea level and ice sheets is also considered more generally from a theoretical and historical point of view.
Merenpinnan tason ja mannerjäätiköiden välistä yhteyttä tarkastellaan myös yleisemmin teoreettisesta ja historiallisesta näkökulmasta.
Future of the Greenland ice sheet : sea level rise globally and in the Baltic Sea
Grönlannin mannerjäätikön tulevaisuus : merenpinnan nousu maailmanlaajuisesti ja Itämerellä
On the grounds of the historical evidence it appears that sea level can rise rather rapidly, 1-2 metres per century, even during warm climate periods.
Historiallisen todistusaineiston perusteella vaikuttaa siltä, että merenpinta voi nousta varsin nopeasti myös lämpimien ilmastovaiheiden aikana, 1-2 metriä vuosisadassa.
Stronger rise appears rather unlikely, among other things because the mountainous coastline restricts ice discharge from Greenland.
Tätä voimakkaampi nousu sen sijaan vaikuttaa varsin epätodennäköiseltä muun muassa siksi, että vuoristoinen rannikko rajoittaa jään purkautumista Grönlannista.
Such a rapid rise would require considerable acceleration of the ice sheet flow.
Näin nopea nousu edellyttäisi mannerjäätiköiden virtauksen selvää kiihtymistä.
Sea level rise projections of similar magnitude have been made with so-called semiempirical methods that are based on modelling the link between sea level and global mean temperature.
Vastaavansuuruisia nousuennusteita on saatu myös ns. semiempiirisillä menetelmillä, jotka perustuvat merenpinnan tason ja maapallon keskilämpötilan välisen yhteyden mallintamiseen.
The upper limit of sea level rise from Greenland alone has been estimated at half a metre by the end of this century.
Yksinomaan Grönlannin mannerjäätikön aiheuttaman merenpinnan nousun ylärajaksi on arvioitu noin puoli metriä kuluvan vuosisadan loppuun mennessä.
Near the melting ice sheet the sea level rise is considerably smaller than the global average, whereas farther away it is slightly greater than the average.
Lähellä sulavaa mannerjäätikköä nousu on huomattavasti maailmanlaajuista keskiarvoa vähäisempää, kauempana taas hieman keskimääräistä voimakkaampaa.
Melting of the Antarctic ice sheet is clearly more dangerous for the Baltic Sea, but also very uncertain.
Etelämantereen sulaminen on Itämeren kannalta selvästi vaarallisempi, mutta hyvin epävarma tekijä.
Because of this phenomenon, the effect of the Greenland ice sheet on Baltic Sea level will probably be rather small during this century, 15 cm at most.
Tämän vuoksi Grönlannin mannerjäätikön vaikutus Itämeren vedenkorkeuteen jäänee kuluvalla vuosisadalla melko vähäiseksi, enimmilläänkin noin 15 cm:iin.
The changes are probably related to atmospheric or oceanic temperature variations which affect the flow speed of ice either via meltwater penetrating to the bottom of the ice sheet or via changes in the flow resistance generated by the floating parts of an ice stream.
Muutokset liittynevät joko ilmakehän tai meren lämpötilavaihteluihin, jotka vaikuttavat jään virtausnopeuteen toisaalta jäätikön pohjalle valuvien sulamisvesien kautta ja toisaalta jäätikön kelluvien osien muuhun jäätikköön kohdistaman virtausvastuksen kautta.
In this work, a literature review is made concerning the future of the Greenland ice sheet and the effect of its melting on Baltic Sea level.
Työssä käsitellään kirjallisuusselvityksenä etupäässä Grönlannin mannerjäätikön tulevaisuutta ja sen sulamisen vaikutusta Itämeren vedenkorkeuteen.
Lately, surprisingly rapid changes in the amount of ice discharging into the sea have been observed along the coastal areas of the ice sheets, and the mass deficit of Greenland and West Antarctic ice sheets which are considered vulnerable to warming has been increasing from the 1990s.
Viime aikoina mannerjäätiköiden reuna-alueilla on havaittu odotettua nopeampia vaihteluita mereen purkautuvan jään määrässä, ja lämpenemiselle alttiiden Grönlannin ja Länsi-Antarktiksen mannerjäätiköiden massahävikki on ollut kasvussa 1990-luvulta alkaen.
Due to changes in the Earth s gravity field, the sea level rise caused by melting ice is not spatially uniform.
Maan painovoimakentän muutosten vuoksi jäätiköiden sulamisen aiheuttama merenpinnan nousu ei jakaudu meriin tasaisesti.
These phenomena are assumed to increase the mass deficit of the ice sheets in the warming climate; however, there is no comprehensive theory to explain and model them.
Vaikka näiden ilmiöiden arvellaan voimistavan mannerjäätiköiden massakatoa ilmaston lämmetessä, kattavaa teoriaa niiden selittämiseksi ja mallintamiseksi ei vielä ole, eikä luotettavia ennusteita mannerjäätiköiden vaikutuksesta merenpinnan tasoon pystytä siksi tekemään.
Sea level rise is among the most worrying consequences of climate change, and the biggest uncertainty of sea level predictions lies in the future behaviour of the ice sheets of Greenland and Antarctica.
Merenpinnan nousu on ilmaston lämpenemisen huolestuttavimpia seurauksia ja mannerjäätiköiden tuleva käyttäytyminen nousuennusteiden tärkein epävarmuustekijä.
It is likely that the sea level predictions will become more accurate in the near future as the ice sheet models develop.
Jäätikkömallien kehityksen myötä merenpinnan nousuennusteet tulevat todennäköisesti tarkentumaan lähitulevaisuudessa.
Mice with similar DU-145 prostate cancer implants were then treated with estramustine and external beam irradiation, with and without neoadjuvant estramustine treatment.
Samanlaisia hiirten DU-145-eturauhassyöpäsiirteitä hoidettiin sitten ulkoisella sädehoidolla, estramustiinilla ja näiden yhdistelmällä.
In the first experiment, both of the substances accumulated in the prostate, but radioiodinated estramustine also showed affinity to the liver and the lungs.
Molemmat aineet kertyivät eturauhaseen, radiojoditettu estramustiini myös maksaan ja keuhkoon.
In many cases, the methods of treatment available at the moment provide cure or significant regression of symptoms, but often at the cost of considerable side effects.
Nykyaikainen hoito auttaa osassa tapauksista, mutta voi aiheuttaa vaikeita sivuvaikutuksia.
In other cases, however, prostate cancer may be an aggressive malignant disease, which, if the initial treatment fails, lacks an effective cure and may lead to severe symptoms, metastasis, and death despite all treatment.
Tauti on kuitenkin luonteeltaan hyvin vaihteleva, ja joillakin potilailla se on agressiivinen sairaus, joka etenee kaikesta hoidosta huolimatta ja johtaa vaikeisiin oireisiin ja kuolemaan.
The goals of this study were, first, to find out whether it is possible to use either estramustine or an antibody against estramustine binding protein as carrier molecules for bringing therapeutic radioisotopes into prostate cancer cells, and, secondly, to gain more understanding of the mechanisms behind the known radiosensitising effect of estramustine.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, voidaanko estramustiinia tai sen sitojaproteiinin vasta-ainetta käyttää kantajamolekyyleinä viemään hoidossa käytettävää radioaktiivsta ainetta eturauhassyöpäsolujen sisään.
In the fourth experiment, we gave a similar treatment to the mice with DU-145 tumours.
Kertymistä tutkittiin hiirillä, joilla oli DU-145-eturauhassyöpäsiirteet.
Estramustine and estramustine binding protein antibody were labelled with iodine-125 to study the biodistribution of these substances in mice.
Estramustiini- ja estramustiinin sitojaproteiinimolekyyleihin liitettiin radioaktiivista jodia ja tutkitiin aineiden kertymistä eri elimiin hiirillä.
In the third experiment, this effect was found without an increase in the amount of apoptosis in the tumour cells, despite previous suggestions to the contrary.
Toisin kuin odotettiin, tehon lisääntyminen ei liittynyt apoptoosin eli ohjelmoidun solukuoleman lisääntymiseen.
In many cases, the disease is an incidental finding with little or no clinical significance.
Eturauhassyöpä on yleinen sairaus, joka usein ilmenee sattumalöydöksenä eikä aiheuta oireita tai lyhennä elinaikaa.
The tumours responded to the treatment as expected, showing the radiation potentiating effect of estramustine.
Kasvaimien todettiin reagoivan hoidolle ja estramustiini tehosti sädehoidon vaikutusta.
The purpose of this study was to deepen our knowledge of the combined use of estramustine and radiotherapy in the treatment of prostate cancer.
Tässä työssä tutkittiin estramustiinin ja sädehoidon yhteisvaikutusta eturauhassyövän hoidossa.
A reduction in proliferation was found in the groups treated with radiotherapy, and an increased amount of tumour hypoxia and tumour necrosis in the group treated with both neoadjuvant estramustine and radiation.
Lisätutkimuksissa selvisi, että sädehoito vähensi kasvaimien solunjakautumista ja sädehoidon ja estramustiinin yhdistelmä aiheutti kasvaimiin hapenpuutetta ja lisäsi kuolioon menneiden solujen määrää.
This finding is contradictory to the suggestion that the radiation sensitising effect of estramustine could be attributed to its angiogenic activity.
Tämä ei mielestämme tue aiempaa oletusta, jonka mukaan estramustiinin verenkiertoa parantava vaikutus kasvaimessa olisi osallisena sädeherkistyksessä.
In this experiment, the prostate and the tumour accumulated more radioactivity than other organs, but we concluded that the difference in the dose of radiation compared to other organs was not sufficient for the radioiodinated antibody to be advocated as a carrier molecule for treating prostate cancer.
Vasta-aineen kertyminen eturauhassyöpäsiirteeseen ei ollut muihin elimiin verrattuna niin voimakasta, että sitä voitaisiin suositella kantaja-aineeksi eturauhassyövän hoidossa.
Estramustine, a cytostatic drug used for treating advanced cancer of the prostate, has been shown to inhibit prostate cancer progression and also to increase the sensitivity of cancer cells to radiotherapy.
Estramustiini on sytostaatti, jota on aiemmin käytetty hormonihoidolle reagoimattoman eturauhassyövän hoidossa.
Estramustine and its Derivatives in Potentiating Radiotherapy of Prostate Cancer
Estramustiini kertyy mm. eturauhassyöpäsolujen sisään sitojaproteiinin ansiosta.
Since the radiolabelled antibody was found out to accumulate more selectively to the prostate, we studied its biodistribution in nude mice with DU-145 human prostate cancer implants.
Radiojoditettu estramustiinin sitoja-aine kertyi selektiivisemmin eturauhaseen joten se valittiin jatkotutkimukseen.
The research material was collected during three fieldwork periods in Japan (in 2002, 2003 and 2005).
Tutkimusmateriaali kerättiin Japanissa kolmen kenttätyöjakson aikana (2002, 2003 ja 2005).
2) What kinds of moral responsibilities and moral autonomy do the moral texts develop?
2) Minkälaista moraalia eli moraalista vastuuta ja moraalista autonomiaa moraalitekstit pyrkivät kehittämään?
This study examines values education in Japanese schools at the beginning of the millennium.
Tutkimus selvittää japanilaisen koulun arvokasvatusta uuden vuosituhannen alkaessa.
Moral Education in the Japanese Primary School Curricular Revision at the Turn of the Twenty-first Century : Aiming at a Rich and Beautiful Kokoro
Moraalikasvatus japanilaisen alakoulun opetussuunnitelmauudistuksessa 2000-luvulle siirryttäessä : tavoitteena rikas ja kaunis kokoro
There was a social-societal and emotional emphasis in what was taught.
Sisältö oli sosiaalisesti, yhteiskunnallisesti sekä emotionaalisesti painottunutta.
3) What does Japanese moral education look like in terms of the comparative framework?
3) Miltä moraalikasvatus näyttää vertailevasta näkökulmasta katsottuna?
The content of the moral texts was summarized in terms of moral responsibility in four moral areas (intrapersonal, interpersonal, natural-supranatural and societal) as follows: 1) continuous self-development, 2) caring for others, 3) awe of life and forces beyond human power, and 4) societal contribution.
Oppikirjojen välittämä moraali tiivistyi neljään moraalisen vastuun alueeseen: 1) itsensä jatkuva kehittäminen, 2) huolenpito toisista, 3) elämän ja ihmistä suuremman kunnioittaminen, sekä 4) yhteiskunnallisen panoksen antaminen.
It aims to overcome egoistic individualism by reciprocal and interdependent moral responsibility based on responsible interconnectedness.
Tavoitteena on egoistisen individualismin voittaminen keskinäiselle yhteenkuuluvuudelle rakentuvalla moraalilla, joka edellyttää vastavuoroisuutta ja keskinäisen riippuvuuden tiedostamista.
The topic was approached by asking the following three questions concerning the curricular background, the morality conveyed through textbooks and the characterization of moral education from a comparative viewpoint: 1) What role did moral education play in the curriculum revision which was initiated in 1998 and implemented in 2002?
Tutkimustehtävää lähestyttiin kolmen tutkimuskysymyksen avulla, joista ensimmäinen koski opetussuunnitelmallista kontekstiä, toinen oppikirjojen välittämää moraalia ja kolmas vertailevaa näkökulmaa: 1) Mikä rooli moraalikasvatuksella oli vuoden 1998 ja vuonna 2002 voimaan tulleessa opetussuunnitelmauudistuksessa?
Although the number of moral lessons and their status as a non-official-subject remained unchanged, the Ministry of Education made efforts to improve moral education by new curricular emphases, new teaching material and additional in-service training possibilities for teachers.
Vaikka tuntimäärä ja status säilyivät muuttumattomina vuoden 2002 opetussuunnitelmauudistuksessa, opetusministeriö pyrki tehostamaan moraalikasvatusta opetussuunnitelmallisilla painotuksilla, uuden materiaalin tuottamisella sekä opettajien lisäkoulutusta tehostamalla.
Japanese moral education can be characterized as the education of kokoro (heart) and the development of character, which arises from virtue ethics.
Japanilaista moraalikasvatusta voidaan luonnehtia hyve-etiikasta nousevaksi kokoro- (sydämen) kasvatukseksi ja luonteen kehittämiseksi.
Moral autonomy, which was studied from the perspectives of rational, affective and individuality development, stressed independence in action through self-discipline and responsibility more than rational self-direction.
Moraalinen autonomia puolestaan painotti rationaalista itseohjaavuutta enemmän toiminnallista itsenäisyyttä, joka toteutuu itsekurin ja vastuullisuuden kautta.
Moral education, which was the most important school subject at the beginning of modern school, was eliminated from the curriculum for political reasons in a school reform after the Second World War, but has gradually regained a stronger position since then.
Moraalikasvatus oli Japanissa tärkein oppiaine modernin koulujärjestelmän syntyvaiheissa, mutta moraalikasvatuksen tunnit poistettiin lukujärjestyksestä poliittisista syistä toisen maailmansodan jälkeisessä koulureformissa.
Its primary empirical data consisted of the national curriculum guidelines for primary school, which were taken into use in 2002, and moral texts, Kokoro no nôto, published by the Ministry of Education in the same context.
Sen ensisijainen tutkimusaineisto koostui valtakunnallisista opetussuunnitelman perusteista ja Opetusministeriön julkaisemasta moraalikasvatuksen Kokoro no nôto nimisestä kirjasarjasta.
The theory chosen for the comparative framework, the value realistic theory of education, represented the European rational education tradition as well as the Christian tradition of values education.
Japanin sekulaarisen moraalikasvatuksen luonteen avaamiseksi sitä reflektoitiin eurooppalaista rationaalista kasvatusta ja kristillistä arvokasvatusperinnettä edustavaan arvorealistisen kasvatuksen teorian näkökulmaan.
The text-analysis was conducted as a theory-dependent qualitative content analysis.
Laadullisena tekstianalyysinä toteutetun tutkimuksen empiirinen aineisto koostui vuonna 2002 voimaan tulleen opetussuunnitelmauudistuksen dokumenteista.
In addition, thyroxin also enhanced axonal regeneration and promoted the regaining of normal levels of KCC2.
Lisäksi tutkimuksessamme tyroksiini lisäsi hermosolujen regeneraatiota sekä edisti normaalin KCC2:n ekspression saavuttamista.
Much less is known on the survival mechanisms of mature neurons under traumatic conditions.
Kypsien hermosolujen elonjäämistä säätelevistä mekanismeista vaurion yhteydessä tiedetään kuitenkin paljon vähemmän.
One of the major therapeutic challenges is to increase the amount of surviving neurons after trauma.
Tärkeimpiä tutkimuksen haasteita onkin lisätä eloonjääneiden hermosolujen määrää.
Traumatic insults to the central nervous system are frequently followed by profound and irreversible neuronal loss as well as the inability of the damaged neurons to regenerate.
Keskushermoston vauriotiloihin liittyy usein huomattava palautumaton hermosolukato.
Based on these findings, we propose a new potential therapeutic strategy where developmentally crucial agents could be used to enhance survival and regeneration of axotomized mature central neurons.
Tulosten pohjalta voidaan mahdollisesti kehittää uusia terapeuttisia lähestymistapoja, joissa hermosolujen eloonjäämistä edistetään GABA-järjestelmään vaikuttavien lääkkeiden kautta, sekä käytetään kehityksellisesti tärkeitä molekyylejä edistämään vaurioituneen keskushermoston paranemista.
The developmentally important thyroid hormone thyroxin regulates BDNF expression during development.
Kehityksellisesti tärkeä hormoni tyroksiini lisää BDNF:n ilmentymistä epäkypsissä hermosoluissa.
GABAA-mediated responses are tightly linked to the homeostasis of the chloride anion (Cl-), which in neurons is mainly regulated by Na+-K+-2Cl- cotransporter NKCC1 and K+-Cl- cotransporter KCC2.
GABA:n virheetön toiminta edellyttää tiukkaa kloriditasapainoa, joka vuorostaan riippuu mm kalium-kloridikotransportteri KCC2:sta. Vaurion jälkeen KCC2:n ilmentyminen hermosoluissa pienenee johtaen siihen että vasteet GABA:lle muuttuvat depolarisoiviksi.
During development neuronal survival is thought to be dependent on the competition for the availability of survival-promoting molecules called neurotrophic factors.
Kehityksen aikana hermosolujen eloonjäämisen tiedetään riippuvan hermokasvutekijöistä, mm. aivoperäisestä hermokasvutekijästä (BDNF:sta).
Some experiments were repeated in vivo by lesioning the neurons of the corticospinal tract at the internal capsule level, or by lesioning spinal motoneurons at the ventral root.
Osa tärkeimmistä tuloksista toistettiin hiiri- ja rottamalleissa, joissa tutkittiin mekaanisen vaurion vaikutuksia kortikospinaaliradan hermosoluihin sekä selkäytimen mononeuroneihin.
Increasing amount of evidence points towards the possibility that after injury neuronal responses might aquire some developmental characteristics.
Trauman jälkeen hermosolujen vasteet näyttävät väliaikaisesti saavan kehityksenaikaisia ominaisuuksia.
The elevation of BDNF expression by thyroxin promoted survival of injured neurons.
Tulostemme mukaan tyroksiini lisää BDNF:n ilmentymistä myös vauriotuneissa hermosoluissa.
In conclusion, we identified several important interactions at the neurotrophin-protein and hormone-neurotrophin level that acquire immature-like characteristics after axotomy and elucidated an important part of the mechanism by which axotomy leads to the requirement of BDNF trophic support.
Työssä on kuvattu useita tärkeitä vuorovaikutuksia, jotka saavat kehityksenaikaisia piirteitä aksonivaurion jälkeen, sekä selvitetty miten vaurionjälkeinen muutos GABA:n signaloinnissa vaikuttaa hermosolujen eloonjäämiseen.
Post-traumatic increase in p75NTR is induced by GABAA-mediated depolarization, consequent opening of voltage-gated Ca2+ channels, and the activation of Rho kinase ROCK.
Tulokset osoittavat, että GABA:n aikaansaama depolarisaatio aiheuttaa hermokasvutekijäreseptori p75:n ekpressiotason lisääntymistä.
One of the important examples is the change in the responses to the neurotransmitter GABA: it is inhibitory in the intact mature neurons, but can induce excitation during development and after trauma.
GABA on ärsytystä estävä (hyperpolarisoiva) terveissä kypsissä hermosoluissa, mutta toimii ärsytystä lisäävänä (depolarisoivana) kehittyvissä hermosoluissa.
We further show that post-traumatic dependency on BDNF is mediated by injury-induced upregulation of p75NTR.
Tämä puolestaan johtaa siihen, että vaurioituneet hermosolut tulevat riippuvaisiksi BDNF:sta.
To study responses of injured mature central neurons, we used an in vitro and in vivo axotomy models.
Tutkimuksessa käytettiin hiiren aivojen solunäytteitä, joille aiheutettiin mekaaninen aksonivaurio.
Thus we show that this hormone acts at several levels on the axotomy-initiated chain of events described in the present work, and could be a potential therapeutic agent for the injured neurons.
Tulokset rohkaisevat lisätutkimuksiin tyroksiinin terapeuttisesta potentiaalista vaurioituneessa keskushermostossa.
Thus it is crucial to understand how injury affects neuronal responses and which conditions are optimal for survival to prevent neuronal loss.
Tutkimuksessa selvittiin tämän muutoksen vaikutuksia hermosoluihin, sekä etsittiin mahdollisuuksia edistää niiden eloonjäämistä hermosolun viejähaarakkeen (aksonin) mekaanisen vaurion jälkeen.
The empirical material used comprises four data-sets from Finland, Germany and the UK, collected during 1992 2004.
Empiirinen tutkimus perustuu neljään survey-aineistoon, jotka on kerätty Suomesta, Saksasta ja Iso-Britanniasta vuosina 1992 2004.
The methods consist of a set of quantitative statistical analyses.
Analyysit perustuvat kvantitatiivisten tilastollisten menetelmien hyödyntämiseen.
Dimensionality of quality from a customer perspective in the wood industry
Tuotteen laadun ulottuvuudet asiakkaan näkökulmasta puuteollisuudessa
Environmental quality and information are often perceived as being inter-related.
Ympäristölaadun ja tuoteinformation havaittiin usein liittyvän toisiinsa muodostaen yhden laatu-ulottuvuuden.
For product intangibles, a few main quality dimensions seem be detectable: Quality of intangibles related to the physical product, such as environmental issues and product-related information, supplier-related characteristics, and service and sales personnel behavior.
Kokonaistuotteen aineettomiin osiin havaittiin liittyvän ainakin seuraavia laatu-ulottuvuuksia: fyysiseen tuotteeseen liittyvät aineettomat tekijät kuten tuoteinformaatio ja ympäristölaatu, valmistajaan/toimittajaan liittyvät ominaisuudet, kuten toimittajan luotettavuus, tuotteeseen liittyvien palveluiden laatu ja myyntihenkilöstön käyttäytyminen.
The research analyzes product quality from a customer perspective in the case of the wood products industry.
Tutkimuksessa analysoidaan kokonaistuotteen laatua asiakkaan näkökulmasta puuteollisuudessa.
This applies in the case of wood products but also more generally at least for some other construction materials.
Yleistettävyys pätee ainakin puutuotteisiin, mutta tulokset viittaavat tämän pätevän myös ainakin useisiin rakennusmateriaaleihin.
The results indicate that perceived quality from a customer perspective can be presented using a multidimensional and hierarchical construct with tangible and intangible dimensions, that is common to different markets and products.
Tutkimuksen tulokset viittaavat siihen, että asiakkaan havaitsema laatu voidan ymmärtää tuotteen aineellisiin ja aineettomiin ominaisuuksiin liittyvien laatu-ulottuvuuksien hierarkkisena kokonaisuutena, joka on yleistettävissä eri tuotteille ja markkinoille.
For wood products, tangible product quality has two main sub-dimensions: technical quality and appearance.
Puutuotteiden aineellisiin ominaisuuksiin liittyvää laatua voitiin kuvata selkeimmin kahdella alaulottuvuudella: tuotteen tekninen laatu ja tuotteen ulkonäkö.
Intangible quality issues are those where Nordic suppliers underperform in comparison to their Central-European competitors on the important German markets.
Tämä on tarpeen muun muassa siksi, että pohjoismaiset tuottajat eivät saksalaisten yritysasiakkaiden mielestä yltäneet esimerkiksi toimittajien luotettavuudessa keski-eurooppalaisten toimittajien kanssa samalle tasolle.