natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The research focused on a child-centered research and featured aspects of inclusive action research.
Tutkimuksessa painottui lapsinäkökulmainen tutkimus ja siinä oli piirteitä osallistavasta toimintatutkimuksesta.
An analysis of narrative, content analysis and quantification were used to understand the material.
Aineiston ymmärtämisessä hyödynnettiin narratiivien analyysiä, sisällönanalyysiä ja kvantifiointia.
The children were interviewed five times during the intervention of the exercises related to the MindUP™ -program, with a total of 45 interviews.
Lapsia haastateltiin viisi kertaa intervention aikana MindUP™-ohjelmaan liittyvistä harjoituksista, haastatteluja kertyi yhteensä 45.
1B) What did the children think about their self-regulation skills in different interaction situations in their daycare?
1B) Mitä lapset ajattelivat mielen malttamisen taidoista päiväkodin eri vuorovaikutustilanteissa?
The MindUP™ program is based on the theories and research data of neuroscience, social and emotional learning, positive psychology and mindful awareness.
MindUP™-ohjelma perustuu neurotieteen, sosiaalisen ja emotionaalisen oppimisen, positiivisen psykologian ja tietoisuustaitojen teorioihin ja tutkimustietoon.
Earlier studies with children of school age have found out that the MindUP™ -program promotes children's well-being and social skills, reduces stress, increases obedience, and provides guidance and academic skills.
Aiemmin on kouluikäisten lapsien parissa tehdyissä tutkimuksissa saatu selville, että MindUP™-ohjelma edistää lasten hyvinvointia ja sosiaalisia taitoja, vähentää stressiä, lisää tarkkaavuutta ja oman toiminnan ohjausta sekä akateemisia taitoja.
This Master's Thesis examines 1) How did brain-focused teaching appear in children's stories?
Tässä pro gradu -tutkielmassa tarkastellaan 1) Millä tavoin aivojen opetus näkyi lasten kertomuksissa?
This Master's Thesis brings children's perspective to the subject and provides information to the research Pieni Oppiva Mieli (POM) and to early childhood education on how the welfare and learning of the children can be supported by exercises like the MindUP™ -program.
Tämä pro gradu -tutkielma tuo lasten näkökulmaa aiheeseen ja antaa tietoa Pieni Oppiva Mieli (POM) -tutkimukselle ja varhaiskasvatuksen alalle siitä, miten lasten hyvinvointia ja oppimista voidaan MindUP™-ohjelman kaltaisilla harjoituksilla tukea.
The study involved a six-month pedagogical intervention, which involved the exercises of the MindUP™ -program in the daycare centre.
Tutkimukseen liittyi kuuden kuukauden mittainen pedagoginen interventio, jossa sovellettiin MindUP™-ohjelman harjoituksia päiväkotiryhmässä.
From the interviews' responses, it can be seen that children use the language learned in the MindUP™-program.
Haastattelujen vastauksista voi havaita, että lapset käyttävät MindUP™-ohjelman harjoituksista opittua kieltä.
In this study the term self-regulation (mielen malttaminen) refers to how the child is able to regulate his / her behavior in the various interaction situations in the daycare centre.
Mielen malttamisella tarkoitetaan tässä tutkimuksessa sitä, miten lapsi pystyy säätelemään käyttäytymistään päiväkodin eri vuorovaikutustilanteissa.
Based on children's stories, it can be seen that children think of tools from MindUP™ -program when they are telling about situations which require self-regulation.
Lasten kertomusten perusteella voi havaita, että lapset ajattelevat MindUP™-opetuksesta saatuja työvälineitä kertoessaan mielen malttamista vaativista tilanteista.
Practicing brain alphabets to help the mind's reading skills : children's views on exercises that apply to MindUP™-program
Aivojen aakkosten harjoittelu apuna mielen lukutaitoon : lasten näkökulmia MindUP™-opetusohjelmaa soveltavista harjoituksista
This Master's Thesis is related to the University of Helsinki's research Pieni Oppiva Mieli (POM), which focuses on early childhood education.
Tämä pro gradu -tutkielma liittyy Helsingin yliopiston varhaiskasvatukseen painottuvaan tutkimukseen Pieni Oppiva Mieli (POM).
The answers to the interviews can clearly identify how children's knowledge about brain and behavior changed.
Haastattelujen vastauksista voi selkeästi havaita, miten lasten kertomukset aivoista ja käyttäytymisestä muuttuvat haastattelukertojen välillä intervention mukaisesti.
Pieni Oppiva Mieli research applies the MindUP™ -program, as is also done in this Master's Thesis.
Pieni Oppiva Mieli (POM) tutkimuksessa sovelletaan MindUP™-opetusohjelmaa, kuten tehdään myös tässä pro gradu -tutkielmassa.
The research questions are: 1.
Tutkimuskysymykseni ovat: 1.
The research data consists of my memories supported by written notes, photographs and drawings.
Tutkimusaineisto koostuu muistikuvistani, joiden tukena on muistiinpanoja, piirroskuvia ja valokuvia.
In the first year there were six and in the second year eight students in the class.
Tutkimuksen kohdejoukkona on erityisluokka, jota opetin kahden vuoden ajan ja jolla opiskeli ensimmäisenä vuotena kuusi ja toisena kahdeksan 1.-3.- luokkalaista poikaa.
In what way did solution-focused thinking and methods benefit the student group of this study?
Miten ratkaisukeskeinen ajattelu ja menetelmät hyödyttivät tutkimuksen oppilasryhmää?
I also feel that my solution-focused and pedagogical thinking improved and expanded and the connection between theory and practice became clearer.
Koen, että pedagoginen ajatteluni kehittyi ja teoriataustan ja käytännön välinen yhteys selkiytyi.
The atmosphere and the interaction in the class became positive through solution-focusing and co-operation.
Luokan ilmapiiri ja vuorovaikutus muodostuivat näkemykseni mukaan myönteisiksi ratkaisukeskeisyyden ja yhteistoiminnan kautta.
The objective of this study is to find out, how to improve students´ interpersonal skills and create positive interaction in the class using solution-focused thinking and methods.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää, kuinka oppilasryhmän vuorovaikutustaitoja voidaan kehittää ja luoda positiivinen ilmapiiri luokkaan ratkaisukeskeisen ajattelun ja ratkaisukeskeisten menetelmien avulla.
The analysis and the interpretation are not separated to their own sections but make a continuous part of the study.
Analyysia ja tulkintaa kuljetan jatkuvasti osana tutkimustani.
It is also my intention to improve and deepen my solution-focused and pedagogical thinking.
Tätä kautta tavoitteenani on myös oman ratkaisukeskeisen asenteeni syveneminen ja pedagogisen ajatteluni tarkentuminen.
The objective of this study is also to observe and clarify above mentioned development process through analyzing the connection between theory and practice.
Tavoitteena on havainnoida ja selkeyttää ratkaisukeskeisyyden vaikutuksia analysoimalla teorian ja käytännön välistä yhteyttä.
Especial Everyday Life at Primary School : Improving Interpersonal Skills of a Student Group Using Solution-Focused Methods
Erityistä arkea alakoulussa : Oppilasryhmän vuorovaikutustaitojen kehittäminen ratkaisukeskeisin menetelmin
This is an autoethnographical study, in which I study the effectiveness of the solution-focused methods on the interpersonal skills of a student group through my own memories retrospectively by reflecting, analyzing and interpreting.
Kyseessä on autoetnografinen tutkimus, jossa tutkin reflektoimalla, analysoimalla ja tulkitsemalla ratkaisukeskeisyyden vaikutusta oppilasryhmän vuorovaikutustaitoihin omien muistojeni kautta retrospektiivisesti.
According to my experience, the interpersonal skills of this student group developed significantly using solution-focused thinking and methods.
Oppilasryhmän vuorovaikutustaidot kehittyivät kokemukseni mukaan merkittävästi ratkaisukeskeisen ajattelun ja menetelmien kautta.
In this study I describe, analyze and interpret the effectiveness of solution-focused thinking and methods on the target group, which consists of a special class that I taught for two years.
Kuvaan, analysoin ja tulkitsen muistojeni kautta ratkaisukeskeisten menetelmien vaikutusta kohdejoukkoon.
How to develop positive interaction among students using solution-focused methods?
Miten ratkaisukeskeisyyden avulla voi edistää myönteistä vuorovaikutusta oppilasryhmässä?
Materials and Methods: Overall 1676 subjects aged 30–40 years old from Stockholm County (Sweden) participated in this study in 1985.
Tutkimukseen osallistui 1676 satunnaisesti valittua tukholmalaista potilasta, joiden ikä oli 30-40 vuotta tutkimuksen aloitusvuonna 1985.
No statistical difference was found in gingival index, calculus index, missing teeth, periodontal pockets, smoking or snuff use between patients with and without autoimmune disease.
Tilastollisesti merkitseviä eroja emme löytäneet ryhmien välillä hammaskivi-indeksin, ientulehdus-indeksin, puuttuvien hampaiden lukumäärän, syventyneiden ientaskujen, tupakoinnin tai nuuskaamisen suhteen.
The result showed that subjects with a higher plaque index, marker of poor oral hygiene, were more likely to develop autoimmune diseases in 30 years.
Tutkimuksemme hypoteesi toteutui kuitenkin siltä osin, että potilaille, joilla oli suurempi plakki-indeksi, ja siten huono suuhygienia, kehittyi 30-vuoden seurannassa todennäköisemmin autoimmuunisairaus.
Their hospital and open health care admissions (World Health Organization ICD 9 and 10 codes) were recorded from the Swedish national health registers.
Potilaita seurattiin 30 vuotta, jona aikana heidän sairaalan ja avoterveydenhuollon ICD9 ja ICD10 koodit kirjattiin tutkimukseen.
Plaque index was significantly higher in the autoimmune disease group (≥median 35 (70%) vs. under median 872 (54%), p = 0.030).
Kaikkiaan 50 potilaalla oli todettu autoimmuunisairaus ja heidän suunterveysparametreja verrattiin terveisiin potilaihin (n=1626).
Hypothesis was that poor oral health associates with incidence of autoimmune diseases.
Infektiot kehossa voivat laukaista autoimmuunisairauksia, joten tutkimuksemme tavoitteena oli selvittää, voiko parodontiitilla ja autoimmuunisairauksilla olla yhteyttä.
Aim: Oral infections up-regulate a number of systemic inflammatory reactions that, in turn, play a role in the development of systemic diseases.
Suuperäiset tulehdukset, kuten parodontiitti, vaikuttaa koko kehon tulehdusasteeseen.
The association between the diagnosed autoimmune disease and the oral health variables were statistically analyzed.
Potilaille tehtiin suun perustutkimus sekä heidän terveystottumuksia, kuten tupakointia ja nuuskan käyttöä, kysyttiin.
Results were analyzed by logistic regression and Mann-Whitney U test.
Tulosten analysoinnissa käytettiin logistista regressiota ja Mann-Whitney U -testiä.
Materials and methods: This cross-sectional study used total of 210 Finnish individuals (118 boys / 92 girls, aged 15-16).
Tutkimusaineisto koostuu yhteensä 210 suomalaisnuoresta (118 poikaa / 92 tyttöä, ikä 15-16 vuotta).
Measurements included periodontal indexes (bleeding on probing, visible plaque index, root calculus and probing depth), smoking status, periodontal bacteria (Aggregatibacter actinomycetemcomitans, Porphyromonas gingivalis, Tannerella forsythia, Prevotella intermedia, Prevotella nigrescens and Treponema denticola) and salivary periodontal biomarkers (MMP-8, PMN elastase, protein, albumin, IgA, IgG, and IgM).
Aineisto sisältää potilaista seuraavat tiedot: parodontologiset indeksit (ienverenvuoto, näkyvän plakin indeksi, hammaskivi ja ientaskunsyvyys), tupakointistatus ja -määrä, parodontiittibakteerit (Aggregatibacter actinomycetemcomitans, Porphyromonas gingivalis, Tannerella forsythia, Prevotella intermedia, Prevotella nigrescens and Treponema denticola) ja syljen parodontiittibiomerkkiaineet (MMP-8, PMN elastaasi, proteiini, albumiini, IgA, IgG, and IgM).
Results: The main finding of this study was that preperiodontitis in adolescents was statistically significantly associated with elevated salivary MMP-8 but not with PMN elastase.
Tutkimuksen päätulos oli se, että nuorten preparodontiitti oli tilastollisesti merkitsevästi assosioitunut syljen kohonneen MMP-8:n muttei PMN elastaasin kanssa.
This proinflammatory preperiodontitis stage is reflected as elevated salivary MMP-8.
Tämä proinflammatorinen preparodontiittivaihe näkyy syljen kohonneena MMP-8-tasona.
A specially trained dentist performed clinical examinations.
Sen on kerännyt erikoiskoulutuksen saanut hammaslääkäri kliinisellä tutkimuksella ja kyselytutkimuksella.
Aim: To find out how different patient-related risk indicators might be associated with the odds of developing preperiodontitis in adolescents.
Tämän poikkitieteellisen tutkimuksen tarkoituksena on selvittää, kuinka erilaiset potilaskohtaiset riski-indikaattorit voisivat vaikuttaa nuorten alkavan parodontiitin, jota kutsumme preparodontiitiksi, kehittymisen mahdollisuuteen.
Conclusions: We suggest that the main risk factor for preperiodontitis in adolescents is the (partly calcified) dysbiotic bacterial biofilm which leads to gingival inflammation and ≥ 4 mm periodontal pockets (through interaction with the immune defences of the host).
Tulosten perusteella näyttäisi siltä, että nuorten alkavan parodontiitin pääriskitekijä on (osittain kalkkeutunut) dysbioottinen bakteeribiofilmi, joka johtaa ientulehdukseen ja ≥ 4 mm syviin ientaskuihin vuorovaikuttaessaan isännän immuunipuolustuksen kanssa.
Also, adolescents with preperiodontitis had statistically significantly higher levels of bleeding on probing, root calculus and dental plaque than adolescents without preperiodontitis.
Lisäksi nuorilla preparodontiittipotilailla oli tilastollisesti merkitsevästi runsaammin ienverenvuotoa, hammaskiveä ja plakkia kuin ei-preparodontiittipotilailla.
The participants were aged between 3- to 18-years when the study began.
Tutkittavat olivat tutkimuksen alkaessa 3-18-vuotiaita.
In 1983 parents evaluated the behaviour of the child and in 2001 the participants themselves evaluated their own substance use.
Vuonna 1983 vanhemmat arvoivat lapsen käyttäytymistä ja vuonna 2001 tutkittavat arvoivat omaa päihteiden käyttöään.
The participants (N=1902, women 56.1%) of this study were derived from a longitudinal "Cardiovascular risks in young Finns" (LASERI) study that began in 1980.
Tutkimuksen aineistona (N=1902, naisia 56%) käytettiin vuonna 1980 aloitettua Lasten sepelvaltimotaudin riskitekijät (LASERI) -pitkittäistutkimusta.
However, the results of the studies vary depending on how the substance use is being measured.
Tutkimustulokset kuitenkin vaihtelevat riippuen siitä, minkä tyyppistä päihteiden käyttöä tutkitaan.
Internalizing problem behaviour, instead, seems to protect from later use of alcohol.
Internalisoivalla ongelmakäyttäytymisellä sen sijaan näyttäisi olevan myöhemmältä alkoholin käytöltä suojeleva vaikutus.
The purpose of this study was to examine the effects of problem behaviour on later substance consumption (alcohol and tobacco).
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan ongelmakäyttäytymisen yhteyttä päihteiden (alkoholi ja tupakka) kulutukseen.
Childhood problem behaviour has been associated with later substance use in a number of previous studies.
Lapsuuden ongelmakäyttäytymisen yhteys myöhempään päihteidenkäyttöön on havaittu useissa tutkimuksissa.
The higher the externalizing problem behaviour of the child was, the higher was the risk of more frequent binge drinking.
Mitä korkeampaa lapsuuden ongelmakäyttäytyminen oli, sitä todennäköisempää oli juoda itsensä humalaan usein.
The results of this study indicate that childhood problem behaviour has far-reaching consequences later in life.
Tulokset osoittivat, että lapsuuden ongelmakäyttäytymisen seuraukset ulottuvat pitkälle aikuisuuteen.
With men, higher internalizing problem behaviour was associated with less frequent binge drinking and abstention from alcohol use.
Lapsuuden korkea internalisoiva ongelmakäyttäytyminen oli miehillä yhteydessä harvemmin tapahtuvaan humalahakuiseen juomiseen ja pidättäytymiseen kokonaan alkoholin käytöstä.
With women, higher internalizing problem behaviour predicted only smaller risk of more frequent alcohol use.
Naisilla lapsuuden korkea internalisoiva ongelmakäyttäytyminen ennakoi vain vähäisempää riskiä alkoholin suurkulutukseen.
The most research evidence is on the association with the childhood problem behaviour and problem drinking.
Eniten tutkimusnäyttöä on olemassa ongelmakäyttäytymisen yhteydestä alkoholin ongelmakäyttöön.
Knowledge about the possible long-term effects of problem behaviour on substance abuse can be used in preventative work on health.
Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää terveyden ennaltaehkäisyyn tähtäävässä työssä.
Multinomial and logistic regression analysis were used to examine the association with problem behaviour (externalizing and internalizing) and smoking and drinking (frequency and binge drinking).
Ongelmakäyttäytymisen (eksternalisoiva ja internalisoiva) yhteyttä tupakointiin ja alkoholinkäyttöön (alkoholinkäytön tiheys ja humalahakuinen juominen) tarkasteltiin logistisella ja multinomiaalisella regressioanalyysillä.
Higher externalizing problem behaviour predicted higher risk of smoking and more frequent binge drinking.
Tulokset osoittivat, että lapsuuden korkea eksternalisoiva ongelmakäyttäytyminen oli yhteydessä suurempaan riskiin tupakoida ja useammin tapahtuvaan humalahakuiseen juomiseen.
The data in this study was collected in 1983 (parent reports) and 2001 (self-reports).
Tämän tutkimuksen mittaukset suoritettiin vuosina 1983 ja 2001.
Higher externalizing behaviour predicts higher substance use in one's youth and adulthood.
Eksternalisoiva ongelmakäyttäytyminen lisää riskiä suurempaan päihteiden kulutukseen.
This study supports the association with problem behaviour and later substance use.
Lapsuuden ongelmakäyttäytymisen yhteys myöhempään päihteiden käyttöön
Attention should be paid to promotion of work capacity among employees with breast cancer in lower occupational classes.
Huomiota tulisi kiinnittää rintasyöpää sairastavien alemmissa ammattiluokissa työskentelevien työntekijöiden työkyvyn ylläpitämiseen ja edistämiseen.
Results: Throughout the study period, the annual cumulative incidence was highest among upper non-manuals (314–384 per 100,000 persons) and lowest among manual workers (208–268 per 100,000 persons).
Vuosittainen kumulatiivinen ilmaantuvuus oli korkein ylemmillä toimihenkilöillä (314-384 per 100 000 henkilöä) ja matalin työntekijöillä (208-268 per 100 000 henkilöä).
Background: Breast cancer is the most common cancer among women in Western countries, invariably worsening ability to work.
Rintasyöpä on kehittyneissä maissa naisten yleisin syöpä ja heikentää merkittävästi työkykyä.
In contrast, the annual duration of absence was inversely associated with occupational class, with manual workers having the longest (150–173 days) and upper non-manuals the shortest (114–140 days) duration of absence throughout.
Sairauspoissaolojen keskimääräinen pituus oli korkein työntekijöillä (150-173 päivää) ja lyhyin ylemmillä toimihenkilöillä (114-140 päivää).
The class differences were analysed by calculating age-adjusted cumulative incidence and duration of absence due to breast cancer annually over the period 2005–2013.
Sosioekonomiset erot analysoitiin laskemalla rintasyöpädiagnoosilla myönnettyjen yli 10 vuorokauden pituisten sairauspoissaolojen ikävakioitu kumulatiivinen ilmaantuvuus ja keskimääräinen sairauspoissaolon pituus vuosina 2005-2013.
High occupational class is associated with higher breast cancer incidence but better survival, however, little is known about occupational class differences in breast cancer related sickness absence over time.
Vaikka rintasyöpä on yleinen sairaus ja sen ilmaantuvuushuippu on työikäisessä väestössä, on rintasyöpää sairastavien työntekijöiden sairauspoissaolojen sosioekonomisia eroja tutkittu vähän.
Therefore, we aimed to examine occupational class differences in the incidence and duration of long-term sickness absence due to breast cancer over time.
Tutkimuksessa tarkasteltiin sosioekonomisia eroja rintasyöpään liittyvien pitkien sairauspoissaolojen ilmaantuvuudessa ja sairauspoissaolojen kestossa.
Conclusions: Employees in lower occupational classes had lower cumulative incidence but longer duration of sickness absence due to breast cancer compared to those in higher occupational classes.
Alemmassa sosioekonomisessa asemassa olevilla työntekijöillä oli pidempiä sairaspoissaoloja kuin muilla.
The sample of this study consisted of 5,819 people born in Great Britain in 1958.
Tutkimuksen otos koostui 5819 vuonna 1958 syntyneestä isobritannialaisesta.
It is also unclear whether threat is connected to political ideology more broadly or just attitudes concerning some political matters.
On myös epäselvää, liittyykö uhka poliittiseen ideologiaan laajemmin, vai vain asenteisiin tietyissä poliittisissa kysymyksissä.
It has been suggested that individual differences in political ideology stem from differences in threat sensitivity and that conservative political ideology acts as a defence mechanism against psychological threats.
On ehdotettu, että yksilölliset erot poliittisessa ideologiassa kumpuavat eroista uhkaherkkyydessä ja että konservatiivinen poliittinen ideologia toimii puolustuskeinona psykologisia uhkia vastaan.
Symptoms of generalized anxiety disorder, phobia, and panic were assessed at the age of 44, and opinions about political issues six years later.
Yleistyneen ahdistushäiriön, fobioiden ja paniikkihäiriön oireita arvioitiin 44-vuoden iässä ja mielipiteitä poliittisissa kysymyksissä kuusi vuotta myöhemmin.
More specifically, those with more generalized anxiety disorder symptoms were more concerned about environmental issues and those with more phobic symptoms were more concerned about economic inequality.
Tarkemmin, he joilla oli enemmän yleistyneen ahdistushäiriön oirehdintaa, olivat huolestuneempia ympäristöstä ja he joilla oli enemmän foobisia oireita, olivat huolestuneempia taloudellisesta epätasa arvosta.
The anxiety disorder symptoms predicted attitudes towards economic inequality and preservation of the environment.
Ahdistushäiriöoireet ennustivat asenteita taloudellista epätasa-arvoa ja ympäristön suojelua kohtaan.
This difference between generalized anxiety disorder and phobias might be explained by the fact that the former is connected with anxiousness whereas the latter reflects fearfulness.
Ero yleistyneen ahdistushäiriön ja fobioiden välillä saattaa selittyä sillä, että ensimmäinen liittyy enemmän ahdistuneisuuteen, kun taas jälkimmäinen heijastelee pelokkuutta.
The aim of this study was to clarify the relationship between fear and anxiety, and political attitudes.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selventää pelon ja ahdistuksen yhteyttä poliittisiin asenteisiin.
Exploratory factor analysis was used to assess how political opinions were structured into different attitude dimensions, and seven broader political attitudes were formed based on this.
Poliittisten mielipiteiden jakautumista eri asennedimensioihin tarkasteltiin ensin eksploratiivisen faktorianalyysin avulla ja tätä kautta muodostettiin seitsemän laajempaa poliittista asennetta.
In this study I assess whether anxiety disorder symptoms that reflect differences is fearfulness and anxiety predict different political attitudes.
Tässä tutkimuksessa tarkastelen ennustavatko ahdistushäiriöoireet, jotka heijastelevat eroja pelokkuudessa ja ahdistuneisuudessa, erilaisia poliittisia asenteita.
Finally, a path model was used to assess whether anxiety disorder symptoms predicted political attitudes.
Lopulta muodostettiin polkumalli, jonka avulla tarkasteltiin ennustavatko ahdistushäiriöoireet poliittisia asenteita.
There is tentative evidence from previous studies that from different threat reactions fear specifically but not anxiety influences political attitudes.
Aiemmissa tutkimuksissa on saatu kuitenkin viitteitä siitä, että uhkareaktioista nimenomaan pelko, ei ahdistus, vaikuttaisi poliittisten asenteiden taustalla.
They also call into question threat reactions’ connection with political ideology more broadly.
Tulokset tukevat näkemystä pelon ja ahdistuksen erilaisista yhteyksistä poliittisiin asenteisiin, ja asettavat kyseenalaiseksi sen, että uhkareaktiot liittyisivät laajemmin poliittiseen ideologiaan, kuten usein on väitetty.