natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The process of developing local evaluation in the educational division of the City of Oulu in 1997 - 2001 was studied.
Koulutuksen paikallisen arvioinnin kehittämisprosessi Oulun kaupungissa 1997 - 2001
At the planning stage of the two-stage development process, an evaluatory model was outlined and the data needed for its implementation were collected.
Kaksivaiheisen kehittämisprosessin suunnitteluvaiheessa kehitettiin arviointimalli ja toteutuksessa tarvittavat aineistot.
To sum up, the development of local evaluation of education in a fairly big city is a complex, variable and contradictory process.
Tutkimus antoi viitteitä siitä, että suuressa kaupungissa toteutettu koulutuksen paikallisen arvioinnin kehittäminen on kompleksinen, moni-ilmeinen ja ristiriitainen prosessi.
According to the results, an evaluatory framework shared by all schools was developed for the educational division of the City of Oulu, which had been the aim of the study.
Tulokset osoittavat, että Oulun opetustoimeen saatiin tutkimustehtävän mukaisesti kehitettyä kaikille kouluille yhteinen arviointikehys, jonka mukainen arviointi ohjasi koulujen toimintaa ja päätöksentekoa haluttuun, yhteisesti eri osapuolten määrittelemän ja arvottaman vision suuntaan.
In line with the priciple of democratic progress, the development process involved all primary and junior secondary schools and the senior secondary schools that provided daytime education managed by the educational division of the City of Oulu, i.e. a total of 54 schools.
Tutkimuksen tulosten mukaan opettajien ja hallinnon yhteistyönä vuorovaikutteisessa keskustelussa muodostettu näkemys koulutuksen tulevaisuuden tavoitteista ja keskeisistä kehittämisalueista on merkittävä koulun toimintaa ohjaava voima, joka mahdollisimman hyvin kunnallisen päätöksentekojärjestelmän aikatauluihin ja rakenteisiin sulautettuna tulee hyödynnetyksi myös päätöksenteossa.
The study aimed to produce a local evaluation model that would generate evaluatory data and could be used in decision-making in the educational division, to initiate evaluation consistent with the model and to evaluate the process of development and implementation.
Prosessin syvällisen kuvauksen ja analysoinnin avulla on mahdollisuus oppia, mitä on koulutuksen paikallisen arvioinnin kehittämisprosessi suuressa kaupungissa sekä ymmärtää paikallisen arvioinnin kehittämisprosessin pullonkauloja opetus- ja kasvatusalalla.
In the course of the process, evaluation was developed co-operatively by administrators and teachers.
Neljän kehittämisvuoden ajanjaksolle rajattu osallistava toimintatutkimus kuvaa opettajien ja hallinnon välisenä yhteistyönä toteutettua koulutuksen paikallisen arvioinnin kehittämisprosessia.
The study can be labelled as participatory action research primarily compatible with the qualitative research paradigm, which operates at the interface of the constructive evaluation research and emancipatory action research.
Laadulliseen tutkimusotteeseen on yhdistetty opettajien käsityksiä kartoittava pienimuotoinen kvantitatiivinen mittaus, joka havainnollistaa opettajien paikallisen arvioinnin onnistumis- ja kehittämisalueita.
The research data consisted of group interviews, documentary and discussion memoranda, questionnaire surveys and a research diary.
Tutkimuksen teoriakehys on monitieteinen ja se rakentuu ohjauksen, arvioinnin ja johtamisen näkökulmia painottaen kuitenkin niin, että tutkimusote ja metodologinen teoriakehys korostavat yhdessä oppimisen ja vuorovaikutteisen arvioinnin tärkeyttä osana koulutuksen kehittämistä ja johtamista.
The study is a report of an attempt to apply a fourth-generation evaluatory model to the development of evaluation in the public sector.
Tutkimus kuvaa arvioinnin kehittämisprosessin moniäänisyyttä sekä koulutuksen tuloksellisuuden arvioinnin toteuttamisen haasteellisuutta.
The evaluation done in the course of the research project approached programme assessment, which aims to improve the existing practices and educational policies and to produce evaluatory data that can be utilised in decision-making.
Myös opettajienkoulutuksiin sisältyvän arviointikoulutuksen määrän ja laadun tutkiminen sekä päättäjien paikallista koulutuksen arviointia koskevien käsitysten analysointi olisivat ajankohtaisia jatkotutkimusaiheita.
There was also marked turnover of the key persons who participated in the development of evaluation.
Arvioinnin kehittämisen keskeinen menetelmä oli vuorovaikutteinen koulutuksen eri osapuolten välinen demokraattinen keskustelu.
According to earlier studies, alexithymia seems to be associated with several mental health disorders and somatic diseases.
Aiempien tutkimusten mukaan aleksitymia liittyy moniin mielenterveyden häiriöihin ja ruumiillisiin sairauksiin.
In conclusion, every tenth individual in Finland is alexithymic.
Tulosten mukaan 10% suomalaisista aikuisista on aleksityymisiä.
Moreover, there are no earlier nationally representative studies on the epidemiology of alexithymia.
Aleksitymian esiintyvyydestä ei ole aiemmin tehty kattavia väestötutkimuksia.
Alexithymia refers to difficulties in identifying one s own feelings and in describing feelings to others as well as to an unimaginative and externally oriented way of thinking.
Aleksitymialla tarkoitetaan persoonallisuuden piirteistöä, jolle on ominaista vaikeus tunnistaa omia tunteita ja erottaa niitä ruumiillisista tuntemuksista, samoin kuin vaikeus kuvata tunteita muille.
Men (11.9%) were significantly more commonly alexithymic than women (8.1%).
Miehet (12%) ovat naisia (8%) aleksityymisempiä, joskin sekä miehet että naiset tunnistavat tunteensa yhtä hyvin.
The mean TAS-20 score for the whole sample was 45.8, for men 47.8 and for women 43.9, the sex difference being significant.
Aleksitymia lisääntyi siirryttäessä nuoremmista ikäryhmistä vanhempiin: 30-44-vuotiaista n. 5% oli aleksityymisiä kun 85-97-vuotiaiden ryhmässä vastaava luku oli 29%.
Men are more commonly alexithymic than women, and older adults more commonly than younger adults.
Tämä voisi näkyä nuorten aikuisten vähäisempänä aleksityymisyytenä.
Of other sociodemographic variables, alexithymia was associated with being unmarried or widowed, with lower education levels and with lower income.
Aleksitymian ja vähäisen koulutuksen sekä matalan tulotason välillä oli myös yhteys.
Of the nationally representative sample of 8028 subjects, 5454 were selected as the basic sample for this dissertation.
Väitöskirja-aineiston koko vaihteli kysymyksenasettelun mukaan 3322:sta 5454:än tutkittavaan.
Alexithymia is associated with lower levels of education and income, with occupational burnout, with poorer HRQoL and with somatization.
On kuitenkin mahdollista, että aleksitymia on riskitekijä työuupumukselle, huonolle elämänlaadulle ja somatisaatiolle.
It is important to recognize alexithymia as it may have a negative impact on the outcome of various disorders and on treatment relationships.
Sen on myös todettu aiheuttavan negatiivisia reaktioita hoitavissa ihmisissä, minkä vuoksi aleksitymia saattaa vaikuttaa haitallisesti hoitokontaktin laatuun.
It was designed according to the concept of a two-stage stratified cluster sampling, and comprised adults aged 30 years and over.
Tässä väitöskirjatyössä selvitettiin aleksitymian esiintyvyys 30 vuotta täyttäneillä suomalaisilla aikuisilla Kansanterveyslaitoksen keräämässä edustavassa Terveys 2000 aineistossa.
Results from epidemiological studies on the prevalence and socio-demographic associations of alexithymia have so far been somewhat contradictory.
Erilaiset yhteiskunnalliset seikat kuten sosiaali- ja terveydenhuollon ja koululaitoksen kehittyminen, ydinperheen merkityksen kasvaminen ja tuloerojen tasoittuminen ovat saattaneet luoda aikaisempaa suotuisammat edellytykset lasten tunne-elämän kehittymiselle.
The prevalence of alexithymia and the mean TAS-20 score increased significantly with age.
Aleksitymian ja iän yhteyttä voivat selittää joko ikääntymiseen liittyvät aivomuutokset tai nk. kohortti-ilmiö.
Somatization, operationalized as somatic symptom reporting on the Hopkins Symptom Checklist 90 somatization subscale, was significantly associated with alexithymia.
Aleksitymian todettiin lisäksi olevan yhteydessä työuupumukseen, huonommaksi koettuun terveyteen liittyvään elämänlaatuun ja somatisaatioon eli korostuneeseen ruumiillisten oireiden kokemiseen.
My main data is from the autumn 2013.
Pääasiallinen aineistoni on syksyltä 2013.
I collected the data as a participant observer at an Italian elementary school during the years 2012–2015.
Keräsin tutkimusaineistoni osallistuvana havainnoijana italialaisella peruskoululla vuosina 2012–2015.
The research is an ethnography.
Tutkimusotteeni on etnografinen.
What are the preconditions that enable dialogical encounters in pedagogical situations?
Mitkä ovat ne reunaehdot, jotka mahdollistavat dialogiset kohtaamiset pedagogisissa tilanteissa?
In other words she has to both set clear boundaries and be open and respect the children’s otherness.
Hänen on siis oltava sekä selkeiden rajojen asettaja että avoin ja lasten toiseutta kunnioittava.
My dissertation contributes to filling this gap.
Väitöskirjani täyttää tätä aukkoa.
My research reflects dialogue from the points of view of philosophy, linguistics, cognitive science, social sciences and pedagogy.
Tutkimukseni peilaa dialogisuutta filosofian, kielitieteen, kognitiotieteen, sosiaalitieteiden ja pedagogiikan näkökulmista.
I analysed the material in Italian language and translated relevant parts into Finnish to enable evaluation of the dissertation.
Suoritin analyysin italiankielisestä aineistosta ja suomensin oleelliset osat väitöskirjan arviointia varten.
The national core curriculum of basic education in Finland (POPS 2014) emphasises transversal competences, integration, participation and interactional skills among other things.
Peruskoulun opetussuunnitelman perusteet (POPS 2014) painottavat muun muassa laaja-alaista oppimista, oppilasintegraatiota, osallisuutta ja vuorovaikutuksen taitoja.
The one is from fourth graders’ assembly meeting and the other from a history lesson.
Se koostuu kahdesta oppituntikeskustelusta, joista toinen on neljännen luokan kokous- ja toinen historiantunnilta.
I transcribed the conversations with the help of videotaped and audiorecorded material.
Litteroin keskustelut videomateriaalin ja ääninauhan avulla.
Detailed analysis of dialogical happenings in the classroom conversations from the point of view of both conversations and encounter has attracted less attention.
Oppituntikeskustelujen dialogisten tapahtumien yksityiskohtainen analyysi, yhtä aikaa sekä keskustelun että kohtaamisen näkökulmasta, on jäänyt vähemmälle huomiolle.
The main concepts of my dissertation are dialogue and dialogicity.
Tutkimukseni ydinkäsitteet ovat dialogi ja dialogisuus.
Conversational didactics can offer points of view as well as concrete tools for meeting the demands of the core curriculum.
Keskusteleva didaktiikka tarjoaa sekä näkökulmia että käytännön työkaluja opetussuunnitelman vaatimusten toteuttamiseen.
Philosophical research focusing on dialogue as encounter has been theoretical to the most part.
Dialogifilosofiaan – kohtaamiseen – pohjautuvat tutkimukset ovat olleet enimmäkseen teoreettisia.
My work is a methodological opening, since the method created for another context has not been applied in educational research before.
Kyseessä on menetelmällinen avaus, sillä tätä analyysitapaa ei ole aiemmin sovellettu kasvatustieteelliseen tutkimukseen.
The study concludes further that the dialogical preconditions and the frame alone do not guarantee the emergence of dialogue.
Edelleen voidaan esittää, etteivät dialogisuuden reunaehdot yksin takaa dialogin syntymistä.
I also elaborated it to make it appropriate for pedagogical contexts.
Lisäksi muokkaan sen välineeksi pedagogiseen kontekstiin.
It can benefit finding new ways of thinking and developing good practices in encountering diverse groups children and each unique child.
Tutkimukseni avulla voi hahmottua uudenlaisia ajatustapoja ja käytäntöjä kohdata moninaiset lapsiryhmät ja kunkin lapsen ainutlaatuisuus.
A certain tension and an ostensible contradiction emerge from the analysis of the dialogical process: In order to act as a dialogical authority, the teacher must be able to generate the dialogical frame on the one hand and give freedom to children’s unique thoughts on the other.
Dialogiprosessin erittely tuo esiin jännitteen ja näennäisen ristiriidan: Toimiakseen dialogisena auktoriteettina, opettajan on kyettävä sekä huolehtimaan dialogisen raamin rakentamisesta että antamaan vapaus lasten ainutlaatuisille ajatuksille.
According to my research, the dialogical preconditions that build the frame are time, rules, the way of speaking, body language, interest, the ways of using one’s voice, and responding to children’s needs.
Tutkimukseni mukaan dialogisuuden reunaehtojen rakennusosia ovat aika, säännöt, puhetapa, elekieli, kiinnostus, äänenkäyttö ja lasten tarpeisiin vastaaminen.
My aim is to expand the discussion on dialogical education, teaching and learning by exploring and conceptualising the factors that make teacher’s actions genuinely dialogical – in the sense of authentic encounter and respecting the uniqueness of the other.
Pyrkimyksenäni on laajentaa keskustelua dialogisesta kasvatuksesta, opettamisesta ja oppimisesta erittelemällä ja käsitteellistämällä niitä tekijöitä, jotka tekevät opettajan käytännön toiminnasta aidosti dialogista – vilpittömän kohtaamisen, toisen ainutkertaisuuden kunnioittamisen tasolla.
My research enables analysing and conceptualising teaching and education that are based on dialogical encounter.
Tutkimukseni mahdollistaa dialogiseen kohtaamiseen perustuvan opettamisen ja kasvatuksen analysoimisen ja käsitteellistämisen.
I examine dialogue and dialogicity both in theory and in practice, as shared meaning-making, as an encounter and as a way of being in the world.
Tarkastelen dialogia ja dialogisuutta sekä teoreettisesti että empiirisesti yhteisenä merkitysten luomisena, kohtaamisena ja maailmassa olemisen tapana.
My elaboration can thus contribute to wider empirical educational research.
Sovellukseni tuo näin hyödyllisen lisän empiirisen kasvatustieteellisen tutkimuksen välineistöön.
The study concludes that if a dialogical frame is built democratically, respecting children and based on their needs, the situations in the lessons are open for dialogue, an encounter.
Johtopäätöksenä voidaan esittää, että mikäli dialoginen raami luodaan demokraattisesti sekä aidosti lapsia kunnioittaen ja heidän tarpeistaan lähtien, ovat tilanteet oppitunneilla avoimia dialogille, kohtaamiselle.
When the preconditions take place the teacher can help dialogue to emerge with her choices, with her ways in moderating the conversation.
Reunaehtojen täyttyessä opettaja voi auttaa dialogia syntymään valinnoillaan, tavoillaan ohjata eli moderoida keskustelua.
Conversational didactics aim at profound and critical thinking, care and non-trivial learning.
Keskusteleva didaktiikka ohjaa lapsia ja nuoria syvälliseen ja kriittisen ajatteluun, huolenpitoon ja mielekkääseen oppimiseen.
In empirical Finnish studies, dialogic teaching and classroom dialogues have often been examined from the point of view of interaction or as a teaching method.
Dialogista opettamista ja dialogia oppitunneilla on suomalaisessa koulukontekstissa tutkittu empiirisesti useimmiten vuorovaikutuksen näkökulmasta tai tietynlaisina opetusmenetelminä.
The observed teachers put into practice so called Conversational didactics with inclusion and respecting every child’s uniqueness as a a goal.
Havainnoimani opettajat toteuttivat keskustelevaa didaktiikkaa, joka perustuu inkluusioon ja jokaisen lapsen kunnioittamiseen ainutlaatuisena persoonana.
The ways of moderating that I have examined and named with the help of dialogical analysis are: removing hindrances of the dialogue, expressing democracy, echoing other’s words, aiming to (a shared) understanding, aiming to dialogical thinking, letting the child of the hook, borrowing the voice of the other, verbalising and instructing.
Dialogin analyysin avulla erittelemäni ja nimeämäni moderoinnin tavat ovat dialogin esteitä poistava, demokratiaa ilmentävä, kaiuttava, (yhteiseen) ymmärrykseen pyrkivä, dialogiseen ajatteluun ohjaava, pinteestä päästävä, toisen ääntä lainaava, sanoittava ja ohjaava moderointi.
The analysis of the teacher’s ways of moderating took its inspiration from the method by Seikkula et al. (2012) but is my modification appropriate for the pedagogical context.
Erittely opettajan moderointitavoista on pedagogiseen prosessiin sovellettu oma kehitelmäni, jossa olen hyödyntänyt Seikkulan ym. (2012) analyysimenetelmää toisessa kontekstissa.
I analysed the conversations by applying and modifying method called Dialogical Methods for Investigations of Happening of Change that Seikkula, Laitila and Rober (2012) created for analysing family therapy contexts.
Analysoin keskustelut hyödyntäen ja soveltaen Seikkulan, Laitilan ja Roberin (2012) perheterapiakontekstiin kehittämää dialogin analyysia Dialogical Methods for Investigations of Happening of Change.
With what kind of choices does the teacher moderate the conversation – thus opening spaces for the dialogue – when the preconditions take place?
Millaisilla valinnoilla ja vastauksilla opettaja ohjaa oppituntikeskustelua avaten tilaa dialogille, kun dialogisuuden reunaehdot täyttyvät?
I examine dialogical happenings that take place during lessons and bring to light the core elements that make them dialogical.
Tutkimuskohteinani ovat oppituntien dialogiset tapahtumat ja niitä dialogisiksi määrittävät ydinseikat.
The results illustrate that in order for dialogical spaces to open up during pedagogical situations, certain dialogical preconditions have to take place to form a dialogical frame.
Tutkimustulokseni osoittavat, että dialogisuuden reunaehtojen tulee täyttyä, jotta pedagogisissa tilanteissa voi aueta tilaa dialogille.
I trust that the methodological choices and the methods I have applied and modified can be generalised in the field of educational research – filling gaps between theoretical studies on dialogical teaching and empirical studies so far focused mainly on conversations or teaching methods.
Suorittamani ja kehittelemäni oppituntikeskustelujen dialogisten tapahtumien yksityiskohtainen analyysi täyttää dialogisen opettamisen teoreettisen tutkimuksen ja empiirisen, lähinnä keskustelun tai opetusmenetelmien analysoimiseen keskittyneen, tutkimuksen väliin jäänyttä aukkoa.
The teacher’s positioning and the voices echoing in her utterances are pivotal in the moderating.
Moderoinnissa keskeisellä sijalla ovat opettajan asemoituminen sekä hänen lausumissaan kaikuvat äänet.
My research indicates that the method can have wider use in the field of education: Athough the Conversational didactics I examined was not called dialogical or understood as a such by the practitioners, definite dialogical nuclei could be found in the practice.
Tutkimaani keskustelevaa didaktiikkaa ei kutsuttu tai mielletty dialogiseksi käytännöksi, mutta siitä oli tästä huolimatta löydettävissä dialogisia ytimiä.
Elements of dialogicity can thus be potentially found in any pedagogical practise by using the method elaborated in this work.
Muokkaamallani välineellä voidaan uskoakseni saada potentiaalinen dialogisuus esiin mistä hyvänsä pedagogisesta käytännöstä, riippumatta siitä, millä käsitteillä toimijat itseymmärryksensä hahmottavat.
Choices and skilful and adaptive moderating – incorporating varying positionings – by the teacher are essential in opening up spaces for dialogues.
Dialogin syntymisessä oleellista ovat opettajan valinnat, taitava ja joustava moderointi, joka sisältää tilanteen mukaan vaihtelevan asemoitumisen.
Parents evaluated their empowerment in the child health clinic, school health care, day care, preschool and primary school.
Vanhemmat arvioivat osallisuutensa toteutumista lastenneuvolassa, kouluterveydenhuollossa, päivähoidossa, esiopetuksessa ja perusopetuksessa.
Maternal and paternal empowerment in the family and family services and the factors related to them
Äitien ja isien osallisuus perheessä ja lasten palveluissa sekä osallisuuteen yhteydessä olevat tekijät
Parenthood concerns, stress in everyday life, and difficulties in getting help from the social network were the factors that were negatively associated with parental empowerment.
Vanhemmuuteen liittyvät huolet, arkielämän stressi ja hankaluudet saada lähipiiriltä apua olivat lapsiperheissä tavallisia ja ne olivat heikentävästi yhteydessä vanhempien osallisuuteen.
The findings of this study can be utilized in supporting families’ wellbeing and in creating and evaluating interventions to reinforce parental empowerment.
Mittaria voidaan hyödyntää vanhempien osallisuuden tukemisessa sekä sitä vahvistavien toimintatapojen suunnittelussa ja arvioinnissa.
Additionally, several adversities that were occurred in the childhood family were negatively associated with parental empowerment.
Lisäksi vanhempien kokemilla vaikeuksilla oman lapsuutensa aikana oli heikentävä yhteys osallisuuteen.
Among the study participants, parental empowerment in the family and the child’s services was high.
Vanhempien osallisuus perheessä ja oman lapsen palveluissa oli vahvaa ja palveluiden kehittämisessä keskinkertaista.
Sufficient perceived influence and shared decision-making on family service appointments as well as sufficient perceived influence on the provision of municipal services and access to adequate information about municipal services were the factors that were positively associated with parental empowerment.
Vanhempien tiedonsaanti palveluista sekä vaikuttamismahdollisuudet oman lapsen palveluissa ja kunnan lasten ja perheiden palvelujärjestelmässä olivat vahvistavasti yhteydessä vanhempien osallisuuteen.
The aims of this study were to evaluate the validity and reliability of the Generic Family Empowerment Scale (G-FES), to describe maternal and paternal empowerment in the family, services that the child uses and improving the family service system as well as evaluate factors that are related to parental empowerment.
Osallisuudella tarkoitettiin vanhempien omaa arviota kyvystään pärjätä jokapäiväisessä arjessa oman lapsensa kanssa, osallistua vaikuttamiseen ja päätöksentekoon oman lapsensa käyttämissä palveluissa sekä vaikuttaa oman kuntansa lasten ja perheiden palveluihin.
In the improvement of services, parental empowerment was moderate.
Vanhempien osallisuutta arvioiva mittari osoittautui luotettavaksi.
The G-FES proved to be a valid and reliable instrument that is suitable for evaluating empowerment of mothers and fathers in Finnish context.
Tämän kyselytutkimuksen tarkoituksena oli arvioida vanhempien osallisuutta arvioivan mittarin luotettavuutta sekä tarkastella alle 9-vuotiaiden ja pääosin terveiden lasten vanhempien osallisuutta.
The development of vaccines is one of the most important public health achievements.
Rokotukset ovat yksi tärkeimmistä kansanterveyden saavutuksista.
China has a total population of over 1.3 billion people and an annual birth cohort of 16 million.
Kiinassa on yli 1,3 miljardia ihmistä ja sen vuotuinen syntymäkohortti on 16 miljoonaa lasta.
With the increasing demand for vaccines and the development of vaccine manufacturing, China now ranks among the world’s largest vaccine manufacturers producing more than one billion vaccine doses annually.
Rokotteiden kasvavan kysynnän ja rokotevalmistuksen menetelmien kehittymisen myötä Kiina on nykyään yksi maailman suurimmista rokotevalmistajista, joka valmistaa yli miljardi rokoteannosta vuodessa.
In mainland China, vaccine safety surveillance began first in provinces with enough economic resources, such as Shanghai and Jiangsu, in the 1980s.
Manner-Kiinan rokoteturvallisuuden seuranta aloitettiin 1980-luvulla provinsseissa, joilla oli riittävästi taloudellisia resursseja, kuten Shanghaissa ja Jiangsussa.
Most patients with serious AEFIs recovered fully.
Useimmat potilaat toipuivat täysin myös vakavista haittavaikutuksista.