natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mapping this information using remote sensing (RS) methods has improved a lot over the past decades due to the new high resolution sensors and advanced image processing techniques.
Tämän tiedon hankkiminen kaukokartoitusmenetelmien avulla on kehittynyt huimasti viimeisen muutaman vuosikymmenen aikana tarkempien sensoreiden ja kehittyneiden prosessointitekniikoiden ansiosta.
Especially in large and remote areas with low accessibility, RS is one cost-effective source for accurate information.
Etenkin laajoilla ja vaikeasti saavutettavilla alueilla kaukokartoitus tarjoaa kustannustehokaan menetelmän tarkan tiedon hankkimiseen.
Classification was conducted using random forest (RF) classification algorithm.
Luokitteluun käytettiin random forest – luokittelualgoritmia.
Information related to forest areas and individual trees, such as number of trees and diversity of different species are essential for sustainable land use planning and land management.
Metsäisten alueiden ja yksittäisten puulajien kartoitus tarjoaa tärkeätä tietoa kestävän maankäytön suunnittelun tueksi.
Imaging spectroscopy (IS) with high spatial and spectral resolution together with the airborne laser scanning (ALS) data were used to map individual tree species in tropical agroforestry area in Taita Hills, Kenya.
Korkean spatiaalisen ja spektrisen resoluution omaavaa kuvantavaa spektroskopiaa ja laserkeilausta hyödynnettiin yksittäisten puulajien kartoituksessa trooppisella peltometsäalueella, Taita-vuorilla Keniassa.
Field data from 77 different plots including 534 tree measurements were used as a reference data.
Referenssiaineistona käytettiin kenttämittauksia, jotka sisälsivät 534 eri puuta 77 eri alueelta.
Segmentation worked well for estimating the total amount of trees inside the study plots resulting detection rate of 99.8 %, but for correctly identified species the accuracy was quite low of 47 %.
Segmentointi toimi hyvin puiden kokonaismäärälle muodostaen 99.8 % segmentointitarkkuuden kenttäaineistoon verrattuna.
Classification could separate three exotic species of Grevillea robusta, Eucalyptys sp. and Acacia mearnsii from the other species with producer's accuracy (PA) varying from 71% –79 % and user's accuracy from 58 %–79%.
Tuottajan tarkkuus (producer's accuracy) vaihteli 71 % ja 79 % välillä ja käyttäjän tarkkuus (user's accuracy) 58 % ja 79 % välillä.
This was derived from the canopy height model (CHM).
Tämä johdettiin latvuston korkeusmallista.
Trees were classified using the MNF transformed bands together with vegetation indices (VI's) sensitive to canopy chlorophyll content.
Puiden luokittelussa hyödynnettiin minimum noise fraction – muunnettuja kanavia ja kasvillisuusindeksejä, jotka ovat sensitiivisiä klorofyllin määrälle.
Classification was repeated using four classes of Grevillea robusta, Eucalyptys sp., Acacia mearnsii and combined tree class with all other species that increased the overall accuracy by 22.3 %.
Luokitus toistettiin vähentämällä luokkamäärä neljään, sisältäen tunnistetut kolme lajia, sekä yhden ns. kaatoluokan, mihin oli yhdistetty kaikki muut lajit.
Overall accuracy (OA) was quite low of 54.2 % as other species were not classified correctly.
Muiden luokkien osalta luokitus ei toiminut ja kokonaistarkkuus oli 54.2 %.
Trees were segmented using spectral information from the minimum noise fraction (MNF) transformed bands together with a simple height threshold to extract trees from other vegetation.
Puut segmentoitiin hyödyntäen lajien spekristä eroavaisuutta käyttämällä minimum noise fraction -menetelmää, joka vähensi kuvien ulottuvuuksia ja kohinaa.
The systems studied in the accompanying research articles mainly encompass small clusters of coinage (Cu, Ag, and Au) and volatile (Zn, Cd, and Hg) metals.
Tähän väitöskirjaan kuuluvissa tutkimusartikkeleissa keskitytään lähinnä pieniin metalliryppäisiin, jotka koostuvat rahametalleista (Cu, Ag ja Au) sekä sinkkiryhmän (Zn, Cd, Hg) metalleista.
The coefficients are calculated based on small model systems, and they are used to compute the dispersion energy in larger clusters at no additional cost.
Nämä kertoimet lasketaan pienten metalliryppäiden avulla ja niiden osoitetaan kuvaavan dispersioenergiaa myös suuremmissa systeemeissä ilman ylimääräisiä elektroniverholaskuja.
All things considered, the publications included in this thesis indicate that the methods proposed and implemented to analyze the studied systems are capable of accurately modeling the non-covalent forces in a straightforward fashion.
Kaiken kaikkiaan tähän väitöskirjaan sisältyvät tutkimusartikkelit osoittavat, että käytetyillä laskennallisilla malleilla ja menetelmillä voidaan pitkän kantaman vuorovaikutuksia mallintaa luotettavasti ja suoraviivaisesti tutkittujen molekyylien välillä.
The focus of this thesis is on the London dispersion forces, a component present in all interactions between atoms and molecules, and often the most important one at long intermolecular distances.
Tässä väitöskirjassa tarkastellaan erityisesti niin kutsuttua Londonin dispersiovoimaa, joka on osallisena kaikissa atomien ja molekyylien välisissä vuorovaikutuksissa.
Intermolecular interactions are ubiquitous, and their intricate network plays a decisive role in most of the phenomena encountered in our everyday lives.
Molekyylien väliset voimat vaikuttavat kaikkialla elinympäristössämme ja ne ovat avainasemassa useimmissa päivittäin kohtaamissamme tuotteissa, materiaaleissa ja kemiallisissa prosesseissa.
A novel formula is derived for the tensor describing all intermolecular interactions, and it is applied to investigate the long-range interaction potential of coinage metal hydrogen clusters.
Voimien orientaatioriippuvuutta kuvaavalle vuorovaikutustensorille johdetaan uudenlainen kaava, jota käytetään rahametalli- ja vetydimeerien välisten pitkän kantaman vuorovaikutusten tutkimiseen.
The method developed to account for the dispersion energy is a pair-potential model, where the total intermolecular London forces are calculated by means of atomic dispersion coefficients describing the magnitude and orientation dependence of the interaction.
Dispersiovoimien kuvaamiseen käytetyssä menetelmässä molekyylien välinen vuorovaikutusenergia voidaan laskea eri atomipareille määritetyistä kertoimista.
The long-range forces present in these clusters are calculated by means of highly correlated electronic structure methods, and the interaction potentials are used to develop a simple but effective model, capable of accurately describing the dispersion interactions in a variety of systems.
Molekyylien välinen vuorovaikutusenergia määritetään korkeatasoisten elektroniverholaskujen avulla, ja tuloksena saatavista energiakäyristä lasketaan parametreja, jotka kuvaavat dispersioenergiaa kvantitatiivisesti useissa eri systeemeissä.
Some original theoretical considerations are also elaborated.
Tässä väitöskirjassa esitetään myös molekyylien välisten voimien matemaattista käsittelyä yksinkertaistavia teoreettisia tuloksia.
The quantum-mechanical origin of these forces can be traced to the correlated fluctuations of the molecular charge distributions, which however render the dispersion interactions challenging to calculate accurately, due to the high-level electronic structure methods required.
Tällä täysin kvanttimekaanisella ilmiöllä ei ole vastinetta klassisessa fysiikassa, mutta sen voidaan ajatella saavan alkunsa molekyylien varausjakaumien tahdistuneista heilahteluista.
Encouraging results are also obtained for the computed orientation averaged interaction potentials.
Käytettyä mallia sovelletaan hyvin tuloksin myös orientaatiokeskiarvoistettujen dispersiopotentiaalien laskemiseen sinkkiryhmän metallidimeerien välillä.
and What does it mean?
ja Mitä tämä tarkoittaa?
Where do we need this?
Missä tätä tarvitaan?
will remain in their minds and they may lose their motivation.
-mielentila päälle ja he menettävät motivaationsa.
Mathematics is a very abstract subject and therefore difficult to approach.
Matematiikka on hyvin abstrakti oppiaine ja siksi vaikeasti lähestyttävissä.
If students receive no answers to concerns like these, the question Why should we study this?
Mikäli oppilaat eivät saa vastauksia tämän tyyppisiin kysymyksiin, jää helposti Miksi tätä opiskellaan?
are questions often repeated in mathematics lessons.
ovat usein esitettyjä kysymyksiä matematiikan oppitunnilla.
The study material included articles from the Journal for Research in Mathematics Education (JRME) published between 1970 and 2012.
Tutkimusmateriaali koostui Journal for Research in Mathematics Education (JRME) -aikakauslehden artikkeleista vuosilta 1970 2012.
Although meaningful learning has been both a starting point and goal in teaching mathematics for a long period of time, we have not yet realised this objective.
Vaikka mielekäs oppiminen on ollut matematiikan opetuksen oppimispsykologisena lähtökohtana ja tavoitteena jo pitkään, emme ole toistaiseksi tähän tavoitteeseen päässeet.
A summary of the framework was then made, which was evaluated critically and intertextually particularly from a humanistic point of view.
Seuraavaksi tehtiin viitekehyksestä yhteenveto, jota arvioitiin kriittisesti ja intertekstuaalisesti erityisesti humanistisen näkökulman valossa.
I refer to this as The problem of meaningfulness .
Kutsun tätä oppilaan ongelmaa Mielekkyyden ongelmaksi .
The study method was a systematic analysis applying a conceptual meta-analysis and hermeneutic approach.
Tutkimusmenetelmänä oli systemaattinen analyysi, soveltaen käsitteellistä meta-analyysia ja hermeneuttista lähestymistapaa.
Under these circumstances, humanistic psychology became a critical point of view in relation to this tradition.
Näin ollen humanistisesta psykologiasta muodostui kriittinen näkökulma traditioon nähden.
Humanistic psychology highlights the learner s personal meaningful experience which here was reconstructed as a concept.
Humanistinen psykologia nostaa esiin oppijan henkilökohtaisen mielekkyyden kokemuksen, joka tässä käsitteenä rekonstruoitiin.
Keywords: meaningful learning, learning with understanding, personal meaningful experience, teaching-learning process, learning psychology, school mathematics.
Avainsanat: mielekäs oppiminen, ymmärtävä oppiminen, henkilökohtainen mielekkyyden kokemus, opetus-oppimisprosessi, oppimispsykologia, koulumatematiikka.
The main point here is that in education we should more carefully concentrate on the individual s personal experience, alongside the mathematical understanding, when we are trying to find solutions to the problem of meaningfulness in mathematics.
Tässä keskeisin seikka opetuksen kannalta on kuinka meidän tulisi kiinnittää tarkemmin huomiota yksilön henkilökohtaiseen kokemukseen, matemaattisen ymmärtämisen rinnalla, etsiessämme ratkaisuja mielekkyyden ongelmaan matematiikassa.
History shows how both cognitive and sociocultural psychology has been the leading basis for mathematics education.
Historia osoittaa, kuinka kognitiivinen ja sosiokulttuurinen oppimispsykologia ovat painottuneet matematiikan didaktiikan lähtökohtana.
At the heart of the concept of meaningful learning we could see understanding, including concrete, contextual and social features.
Mielekkään oppimisen käsitteen ytimessä näyttäytyy ymmärtäminen ja sen piirteinä konkreettisuus, kontekstuaalisuus ja sosiaalisuus.
The purpose of my theoretical study was to investigate the concept of meaningful learning and its role in mathematics education.
Teoreettisen tutkimukseni tarkoituksena oli tutkia mielekkään oppimisen käsitettä ja sen merkitystä matematiikan didaktiikassa.
At first, the framework of meaningful learning was reconstructed in an immanent way based only on the JRME material.
Aluksi rekonstruoitiin mielekkään oppimisen viitekehys immanentisti, JRME-aineistoon pitäytyen.
The objective was to find the main dimensions of the concept of meaningful learning, and to bring the different parts together in the same framework.
Pyrkimyksenä oli löytää mielekkään oppimisen käsitteen keskeisimmät ulottuvuudet ja koota nämä erillään olevat tekijät yhteen viitekehykseen.
The task was to study the development and construction of the conceptual framework of meaningful learning as a theoretical basis for teaching mathematics.
Tutkimustehtäväksi muodostui selvittää mielekkään oppimisen käsitteellisen viitekehyksen kehittymistä ja rakentumista matematiikan opetuksen teoreettisena lähtökohtana.
The learner was viewed from cognitive, conative and affective angles.
Matematiikkaa oppiaineena tarkasteltiin väline-, käsitejärjestelmä- ja prosessi-näkökulmista, ja oppilasta kognitiivisesta, konatiivisesta ja affektiivisesta näkökulmasta.
Finally, all knowledge of the framework was collected as a synthesis in an integrated model of meaningful learning and mathematics teaching .
Lopuksi koko viitekehystä koskeva tieto koottiin synteesinä mielekkään oppimisen ja matematiikan opetuksen kokonaismalliksi, jossa esitettiin: opetusta ohjaavat periaatteet, opetus-oppimispro¬sessi ja sen ohjaaminen, sekä mielekkäälle oppimiselle suotuisa ympäristö.
These features led to recommending approaches in the teaching of mathematics.
Nämä piirteet heijastuvat suositeltuihin matematiikan opetuksen lähestymistapoihin ja esiintyvät integroituneena tutkivassa lähestymistavassa.
The more specialized the mire species were, the more negatively they were affected by deteriorated-mire-associated variables and the more positively they responded to pristine-mire-associated variables.
Mitä erikoistuneempi soiden selkärangatonlajisto oli, sitä enemmän se oli riippuvainen luonnontilaisten soiden rakennepiirteistä ja sitä herkemmin ne reagoivat haitalliseen ihmistoimintaan.
However, these detrimental effects can be reduced or even reversed through appropriate urban mire conservation and ecological restoration.
Näitä kielteisiä muutoksia on kuitenkin mahdollista lieventää tai jopa kokonaan välttää soiden suojelulla ja ennallistamisella.
In addition, the purpose was to determine which environmental variables are key in supporting mire specialist invertebrate species and communities.
Tutkimuksessa pyrittiin myös tunnistamaan, mitkä ympäristötekijät ovat soihin erikoistuneen lajiston kannalta keskeisimpiä ja miten suolajisto reagoi haitalliseen ihmistoimintaan.
The main aim of this PhD thesis was to investigate the effects of negative anthropogenic disturbances [urbanization (Chapter I) and drainage for forestry (Chapters II-IV)] on the invertebrate communities of boreal mires and how effective efforts are to reverse these negative effects through ecological restoration [i.e. positive anthropogenic disturbance (Chapters II-IV)].
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää miten ympäristölle haitallinen ihmistoiminta kuten urbanisaatio (Artikkeli I) ja metsänojitus (Artikkelit II-IV) vaikuttavat boreaalisen vyöhykkeen soiden selkärangatonlajiston rakenteeseen ja kuinka havaittuja negatiivisia muutoksia lajistossa on onnistuttu torjumaan tai vähentämään aktiivisilla ennallistamistoimilla.
The effects of urbanization were studied on spiders and carabid beetles (Chapter I), while the effects of drainage for forestry and subsequent restoration were investigated on five solitary invertebrate groups (Chapter II) and social insects, i.e. ants (Chapter III).
Metsänojituksen ja ennallistamisen vaikutuksia lajiyhteisöihin tutkittiin viidellä eri selkärangatonryhmällä (Artikkeli II) ja sosiaalisilla hyönteisillä (muurahaisilla) (Artikkeli III).
I conclude that the restoration actions taken (removing tall trees but leaving smaller trees, and raising the water table level) are appropriate in creating suitable habitat conditions for mire invertebrates, as both individual specialist species and communities showed positive responses already 1-3 years since restoration (Chapters II-IV).
Soiden ennallistamistoimet (korkeiden puiden poisto, pienten puiden jättäminen ja veden pinnan nosto) osoittautuivat toimiviksi keinoksi palauttaa ja ylläpitää soiden rakennepiirteitä ja luoda sopivaa elinympäristöä vaateliaille suolajeille.
On the deterioration and restoration of mire invertebrate communities
Ihmistoiminnan ja ennallistamisen vaikutukset soiden selkärangatonlajistoon
Negative anthropogenic disturbances (e.g., drainage and urbanization) are causing biotic homogenization through the replacement of specialist species with generalists.
Biologinen homogenisaatio eli samankaltaistuminen aiheuttaa usein erikoistuneiden spesialistilajien korvautumisen yleislajeilla, generalisteilla.
Individual mire specialist species responded negatively to environmental variables associated with deteriorated (i.e. drained or highly urbanized) mire conditions [number of high (> 3m) trees for carabid beetles, crane flies, micromoths (Chapter II), ants (Chapter III) and butterflies (Chapter IV)] and positively to pristine mire-associated variables [Sphagnum cover for carabid beetles and spiders (Chapters I-II), crane flies (Chapter II) and suggestively for ants (Chapter III); larval food plant cover and number of lower (1.5 - 3m) trees for butterflies (Chapter IV)].
Luonnontilaisilla soilla runsaana esiintyvän rahkasammalen (Sphagnum) peittävyys puolestaan korreloi positiivisesti suolajiston runsauden kanssa, etenkin maakiitäjäisillä ja hämähäkeillä (Artikkeli I), vaaksiaisilla (Artikkeli II) ja viitteellisesti myös muurahaisilla (Artikkeli III).
Generally, both high levels of urbanization (Chapter I) and mire drainage for forestry (Chapters II-IV) had negative effects on mire specialist species (lower abundances) and invertebrate communities (homogenized and very different in structure from pristine mire communities).
Sekä kaupungistuminen (Artikkeli I) että metsänojitus (Artikkelit II-IV) johtivat suoympäristöön erikoistuneiden selkärangattomien taantumiseen ja lajiston yksipuolistumiseen ja muuttumiseen hyvin erilaiseksi kuin luonnontilaisilla soilla.
Local habitat conditions were shown to be particularly important for the survival of specialist invertebrate species in urban mires (Chapter I) and for the successful recovery of restored mire invertebrates (Chapters II-IV).
Paikalliselin ympäristön piirteillä on erittäin suuri merkitys erikoistuneen selkärangatonlajiston menestykseen sekä urbaaneilla alueilla olevilla soilla (Artikkeli I) että ojitetuilla ja ennallistetuilla soilla (Artikkelit II-IV).
The identification and conservation of biodiversity hotspots within degraded (e.g., highly urbanized) landscapes, and ecological restoration (i.e., positive anthropogenic disturbance) have the potential to be important tools to counteract these negative effects.
Monimuotoisimpien elinympäristöjen tunnistaminen, suojelu ja ennallistaminen ovat keinoja torjua näitä haitallisia muutoksia.
Finally, the appropriate restoration actions in well-prioritized locations as well as urban mire conservation should reverse the trend of biotic homogenization.
Soiden ennallistaminen osoittautui toimivaksi keinoksi hillitä selkärangatonlajiston homogenisaatiota.
Finally, a powerful Before-After Control-Impact (BACI) design was used to reveal the effects of drainage and restoration on butterflies (Chapter IV).
Kaupungistumisen vaikutuksia selkärangatonyhteisöihin tutkittiin hämähäkeillä ja maakiitäjäisillä (Artikkeli I).
Therefore, this thesis started by reviewing current knowledge on the responses of mire invertebrate species and communities to anthropogenic disturbances.
Jo 1-3 vuoden kuluttua ennallistamisesta oli alueen selkärangatonlajisto kehittynyt siten, että osa erikoistuneista ja vaateliaista suolajeista oli runsastunut ja lajistorakenne oli kehittymässä kohti luonnontilaisten soiden lajiston rakennetta.
Mires are suitable targets for the investigation of these homogenization-reducing activities since they host many mire specialist species of, e.g. invertebrates.
Homogenisaatio on seurausta haitallisesta ihmistoiminnasta, kuten elinympäristöjen kuivattamisesta tai urbanisoitumisesta.
Antimicrobial and antiproliferative studies were conducted and it was concluded that 4-phenyl-2-aminoimidazoles 6g(I) and 6h(I) showed the best antimicrobial effect against Gram-positive bacteria (Enterococcus faecalis and Staphylococcus aureus), while compound 6j(I) showed the most interesting IC50 in antiproliferative studies.
Oroidiini- ja klatrodiinirakenteisiin perustuvien synteettisten yhdisteiden antimikrobisen ja antiproliferatiivisen aktiivisuuden tutkiminen osoitti, että 4-fenyyli-2-aminoimidatsoliyhdisteet 6 g (I) ja 6h (I) olivat aktiivisia gram-positiivisia bakteereita (Enterococcus faecalis ja Staphylococcus aureus) vastaan, kun taas yhdiste 6 j (I ) osoittautui aktiiviseksi antiproliferatiivisuuskokeissa.
Further studies and structural optimization should be done to fully explore their potential for the development of therapeutic agents.
Jatkotutkimuksia kuitenkin tarvitaan, jotta näiden löydösten merkitys uusien lääkeaineiden kehittämiseksi voidaan arvioida.
Biological activities of extracts from cyanobacteria, micro- and macroalgae were evaluated, and microalgae extracts (Amphora cf capitellata and Nitzschia communis) showed the most interesting antimicrobial results against Staphylococcus aureus and fungus Candida albicans.
Syanobakteeri- ja mikro-ja makroleväuutteille suoritetut tutkimukset osoittivat, että esimerkiksi mikrolevistä Amphora cf capitellata ja Nitzschia communis tehdyt uutteet olivat aktiviisia Staphylococcus aureusta ja Candida albicansia vastaan.
Seas and oceans contain a wide diversity of species with biologically active metabolites that represent a valuable source with great potential for the development of novel therapeutic agents.
Merissä ja valtamerissä elää hyvin erilaisia lajeja, jotka tuottavat biologisesti aktiivisia aineenavaihdunnan tuotteita ja toimivat näin arvokkaina lähtömateriaaleina mm. terapeuttisten aineiden kehityksessä.
Compound 7(II), a synthetic derivative of 2-aminobenzothiazole, showed IC50 of 16 μM and 71 μM against a cancer cell line and a normal cell line, respectively.
Yhdiste 7 (II), synteettinen 2-aminobentsotiatsolijohdannainen osoitti selektiivistä antiproliferatiivista aktiivisuutta syöpäsolulinjaa kohtaan normaalisolulinjaan verrattuna.
The results of the biological studies conducted in this thesis demonstrated antimicrobial and antiproliferative activity of several marine natural products and their synthetic derivatives.
Tämän väitöskirjatyön tulokset osoittivat useiden merieliöperäisten materiaalien ja niiden synteettisten johdannaisten omaavan lupaavaa biologista aktiivisuutta.
In addition, okadaic acid was used as inspiration for the synthesis of crown ether acyl compounds.
Oroidiinin ja klatrodiinin lisäksi uusien synteettisten yhdisteiden kehittämisen inspiraationa käytettiin myös okadaidihappoa.
Furthermore, it offers an introduction on the importance of marine natural products in the search of new bioactive compounds, the use of natural products as scaffolds for the synthesis of new drugs, and a general overview on bioactivity screening and the current status of marine-derived bioactive compounds as therapeutic agents.
Väitöskirjan johdanto-osassa käsitellään merestä peräisin olevien luonnontuotteiden merkitystä uusien bioaktiivisten yhdisteiden etsinnässä ja merieliöperäisten rakenteiden hyödyntämistä uusien synteettisten yhdisteiden kehittämisessä.
The importance of bioprospecting the rich marine biodiversity in the Aegean Sea was also studied in this thesis.
Väitöskirjassa tutkittiin myös Egeanmeren monimuotoista merieliöstöä ja niistä tehtyjen uutteiden bioaktiivisia ominaisuuksia.
This dissertation is focused on the biological study of synthetic compounds based on marine scaffolds as well as on marine natural product extracts originating from the Aegean Sea.
Tässä väitöskirjassa keskityttiin merieliöperäisten materiaalien ja niiden synteettisten johdannaisten biologisten aktiivisuksien tutkimiseen.
Countries that benefit more, such as Sweden, Finland and Germany, could pay for nutrient abatement measures in Estonia, Latvia, Lithuania and Poland to reach an international agreement.
Maat, jotka hyötyvät enemmän, kuten Ruotsi, Suomi ja Saksa, voisivat maksaa päästövähennyksistä esimerkiksi Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa sopimuksen aikaansaamiseksi.