natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I examined - in a similar way that David Campbell, Michael Shapiro, Hayward Alker and Riikka Kuusisto have done - the way in which the identity of the United States has been written through the writing of threat in its foreign policy.
Tutkin - David Campbellin, Michael Shapiron, Hayward Alkerin ja Riikka Kuusiston teorioita hyväksi käyttäen - sitä, miten Yhdysvaltain identiteettiä on luotu sen ulkopolitiikassa uhan kirjoittamisen kautta.
Furthermore, (2) the analysis of the conflict between the respective countries has been neglected since the Cold War ended.
Toiseksi Kuuban ja Yhdysvaltojen välisen konfliktin tutkimusta on laiminlyöty Kylmän sodan loppumisen jälkeen.
In foreign policy different elements are actively created as threats to the others, so that the existence of the own country would become justified.
Ulkopolitiikalle on tyypillistä, että erilaisista elementeistä luodaan jatkuvasti uhkia, jotta oman maan olemassaolo tulisi oikeutetuksi.
The sociosemiotic tools - Greimas' actantial model, Perelman s argumentation analysis and Törrönen's pending narrative - helped me to discover that the U.S. Report can be seen as a grand discourse of threat.
Sosiosemioottiset tulkintavälineet - Greimasin aktanttimalli, Perelmanin ja Olbrecth-Tytecan argumentaatioanalyysi ja Törrösen pysäytetty kertomus - auttoivat minua huomaamaan, että Yhdysvaltain raportti voidaan nähdä yhtenä suurena uhan diskurssina.
The main agenda of the United States on Cuba could, therefore, be seen as the identity building of the U.S. (the justification of its existence and recovery of its manhood, lost due to the humiliation suffered by Castro s Cuba) and achievement of power in international relations by creating mutual understanding of the enemy.
Yhdysvaltojen Kuubaan kohdistuvan ulkopolitiikan ytimen voidaan siis nähdä muodostuvan toisaalta maan identiteetin luomisesta (johon liittyy sekä oman maan olemassaolon jatkuva oikeutus että Castron Kuuban aiheuttaman nöyryytyksen takia menetetyn miehuuden takaisin saaminen) ja toisaalta vallan kartuttamisesta (luomalla yhteisymmärrys vihollisesta).
Finally, I asked why this threat is created.
Kysyn edelleen millaisena uhkana Kuuba esitetään ja miksi tämä uhka on luotu.
I examined the foreign policy by studying the argumentation of the United States to the current and future societal structure of Cuba in a report Commission for Assistance to a Free Cuba (prepared by the U.S. government in 2004).
Analysoin Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa tutkimalla Yhdysvaltain argumentaatiota raportissa Commission for Assistance to a Free Cuba, jonka Yhdysvaltain hallitus julkaisi vuonna 2004.
The main threat is that the Castro regime will not cease to exist and from that follows many other threats such as the violations of human rights and increasing poverty of the Cuban people.
Siitä seuraa raportin mukaan useita erilaisia uhkia, kuten ihmisoikeusrikkomukset ja kuubalaisten köyhyyden lisääntyminen.
The United States has had the tendency to create discourses of threat in its foreign policy, which is a normal feature of foreign policy in general.
Yhdysvalloilla on ollut tapana luoda uhan diskursseja ulkopolitiikassaan.
The main concept of this thesis is ‘threat’, and it establishes the core of the research questions.
Tämän tutkielman keskeisin käsite on uhan käsite.
Secondly, how is Cuba constructed as a threat in the foreign policy rhetoric of the United States?
Tutkimuskysymys muotoutuu juuri tämän uhan käsitteen ympärille: Kuinka Kuuba rakennetaan uhaksi Yhdysvaltain ulkopolitiikan retoriikassa?
The Report argues, however, that the threats will continue to proceed from Cuba, first to the United States then to the rest of the western world.
Uhka ei rajoitu kuitenkaan vain Kuuban rajojen sisäpuolelle, vaan myös sekä Yhdysvallat että koko läntinen maailma joutuvat alttiiksi yhä enenevässä määrin terrorismille ja muulle rikolliselle toiminnalle.
This Master's Thesis examined the United States' foreign policy in respect to Cuba, because (1) the Cuban crisis epitomizes the failure and dangers of much of the United States' foreign policy.
Näihin kuuluvat ensiksi se, että Kuuban kriisi kiteyttää Yhdysvaltojen ulkopolitiikan vaarat ja epäonnistumiset.
The most important sources include Adrian Franklin’s, Arnold Arluke’s and Clinton R. Sander’s writings.
Tärkeimpinä lähteinä ovat muun muassa Adrian Franklinin, Arnold Arluken ja Clinton R. Sandersin teokset.
The most important sources include Julie Guthman’s, Magnus Boström’s and Mikael Klintman’s writings.
Tärkeimpinä lähteinä ovat muun muassa Julie Guthmanin sekä Magnus Boströmin ja Mikael Klintmanin kirjoitukset.
In recent years farm animal issues have become increasingly politicised.
Viime vuosina tuotantoeläinten hyvinvointikysymykset ovat politisoituneet.
The methodological approach is based on discourse analysis, and I have analysed the data by coding it according to different themes with NVivo software.
Metodologisena lähestymistapana on diskurssianalyysi, ja aineisto on analysoitu koodaamalla sitä eri teemojen mukaan Nvivo-ohjelman avulla.
As the sector has expanded, it has contained an increasing amount of players who do not share the original ideologies of the organic movement.
Luomukentän kasvaessa mukaan tulee toimijoita, jotka eivät jaa luomuliikkeen alkuperäisiä ideologioita.
This is related to wider trends of expansion, institutionalisation and 'normalisation' in organic farming.
Tämä ilmentää laajempaa luomualan laajenemista, institutionalisoitumista ja 'normalisoitumista'.
Consumer concern for farm animal welfare has increased, and there has been a growing demand for alternative livestock products.
Kuluttajien huoli tuotantoeläinten hyvinvointia kohtaan on voimistunut, ja erilaisten vaihtoehtoisten kotieläintuotteiden suosio on kasvanut.
As in the ideological discourse, high animal welfare standards are supported, but not with moral arguments; rather, they are supported with economic arguments like in the market-oriented discourse.
Siinä ideologisen diskurssin mukaisesti puolustetaan korkeita eläinten hyvinvoinnin standardeja, mutta ei moraalisin argumentein, vaan taloudellisin argumentein, kuten markkinaorientoituneessa diskurssissa.
The data consist of 268 Luomulehti articles, FAOF’s documents as well as interviews with five FAOF’s representatives and activists.
Tutkimusaineisto koostuu Luomuliiton dokumenteista, 268 Luomulehden artikkelista sekä viidestä Luomuliiton toimijoille tehdystä haastattelusta.
Ideology or business : meanings of farm animal welfare in the Finnish Association for Organic Farming
Ideologia vai bisnes : tuotantoeläinten hyvinvoinnin merkitykset Luomuliiton diskursseissa
FAOF is a national umbrella organisation for societies operating in the organic sector.
Luomuliitto on luonnonmukaisen tuotannon alalla toimivien järjestöjen valtakunnallinen yhteistyöjärjestö.
My aim is to increase understanding concerning the meanings of animal welfare in alternative livestock systems, which have been hitherto subjected to minimal analysis in the sociology of human−animal relations.
Tavoitteena on lisätä ymmärrystä eläinten hyvinvoinnin merkityksistä vaihtoehtoisissa tuotantomalleissa, joita on toistaiseksi tutkittu varsin vähän sosiologisen eläintutkimuksen näkökulmista.
In the animal welfare business discourse, an attempt is made to reconcile the tensions between the ideological discourse and the market-oriented discourse.
Hyvinvointibisnesdiskurssissa pyritään sovittamaan ideologisen ja markkinaorientoituneen diskurssin välisiä jännitteitä.
In this way, FAOF has responded to the growth in the number of market-oriented organic farmers in the organic sector and in its membership generally.
Liitto on näin vastannut markkinaorientoituneiden tuottajien kasvuun luomualalla ja jäsenistössään.
In the ideological discourse, organic livestock production is portrayed to be a value-based choice, and stringent animal welfare standards are supported with moral arguments.
Ideologisessa diskurssissa luomukotieläintuotanto nähdään arvovalintana ja korkeita eläinten hyvinvointiin liittyviä tuotantoehtoja puolustetaan moraalisin argumentein.
These actors are approached in a conventional way in FAOF by focusing on the issues of profitability and economics.
Tälle toimijakentälle puhutaan Luomuliitossa konventionaaliseen tapaan kannattavuus- ja talousseikkoihin vedoten.
This research participates in the discussion of human–animal studies concerning the social meanings of farm animals and the politicisation of animal issues.
Tutkimuksessani osallistun yhteiskuntatieteellisen eläintutkimuksen keskusteluihin koskien tuotantoeläinten kulttuurisia merkityksiä ja eläinkysymyksen politisoitumista.
At the same time FAOF has been increasingly profiled as an interest group for organic farmers rather than an ideological organisation representing a social movement.
Liitto alkaa samalla näyttäytyä enenevässä määrin ammatilliselta etujärjestöltä ennemmin kuin yhteiskunnallista liikettä edustavalta aatteelliselta järjestöltä.
I argue that there are three main discourses concerning the meanings of animal welfare in organic farming in FAOF’s texts: an ideological discourse, a market-oriented discourse and an animal welfare business discourse.
Tutkimuksessa esitän, että Luomuliiton teksteissä on kolme keskeistä diskurssia koskien eläinten hyvinvoinnin merkityksiä luomukotieläintuotannossa: ideologinen diskurssi, markkinaorientoitunut diskurssi ja hyvinvointibisnesdiskurssi.
It is a central player in the societal discussion concerning organic farming and it represents organic farmers in public discussion and in the policy making arena.
Se on keskeinen luomutuottajia edustava toimija luomutuotantoa koskevassa yhteiskunnallisessa keskustelussa ja poliittisessa päätöksenteossa.
In addition, as FAOF has started increasingly discussing standards in the governmental arena, rather than developing its own private standard, it has needed to translate ideology into the language of civil servants and politicians – i.e. into the language of money.
Lisäksi kun Liitto on enenevästi alkanut neuvotella luomukotieläintuotannon tuotantoehdoista valtionhallinnon alueella, sen on täytynyt kääntää ideologinen puhe politiikan kielelle, jota hallitsee puhe rahasta.
In this research I investigate how the meanings of farm animal welfare are constructed in the discourses of the Finnish Association for Organic Farming (FAOF).
Tässä tutkielmassa tarkastelen, kuinka tuotantoeläinten hyvinvointiin liitettyjä kulttuurisia merkityksiä on rakennettu Luomuliiton diskursseissa.
My main thesis is that ideological argumentation has become weaker in FAOF’s discourses while market-based argumentation has increased its foothold.
Tutkimuksen pääteesi on, että Luomuliiton keskusteluissa ideologinen argumentaatio heikkenee ja taloudellinen puhetapa saa suurenpaa jalansijaa.
Organic farming is represented as a respectable and rational form of farming and a certain distance is taken from any kind of 'organic ideologism' or 'religiousity'.
Markkinaorientoituneessa diskurssissa luomukotieläintuotanto nähdään taloudellisena valintana, ja luomutuotanto esitetään yhtenä varteenotettavana maatalousyrittämisen muotona erotuksena 'harrastelijamaisuudesta' tai 'luomu-uskovaisuudesta'.
In addition, I aim to contribute to discussions in organic farming studies concerning the expansion and 'conventionalisation' of organic farming as well as the growing business and governmental involvement in the organic sector.
Lisäksi tutkimus osallistuu yhteiskunnallisen luomututkimuksen keskusteluun koskien luomusektorin 'tavanomaistumista', valtionhallinnon voimistuvaa luomualan sääntelyä sekä markkinaorientoituneiden toimijoiden tuloa luomukentälle.
Organic animal farming has been an important alternative livestock production scheme that has attempted to respond to these growing farm animal welfare concerns.
Luomukotieläintuotanto on muotoutunut yhtenä keskeisenä vaihtoehtoisena mallina tavanomaiselle eläintuotannolle.
This discourse includes a negative attitude toward stringent animal welfare standards on economic grounds.
Tuotantoehtojen kiristyksiin suhtaudutaan pääosin kielteisesti taloudellisin perustein.
In the dispute between these two positions, postmodernist features of school social work are overlooked.
Näiden kahden osapuolen kiistassa postmoderni näkökulma koulun sosiaalityöhön on unohdettu.
Keywords: school social work, social work expertise, rhetorical discourse analysis, official documents
avainsanat: koulukuraattori, koulun sosiaalityö, sosiaalityön asiantuntijuus, retorinen diskurssianalyysi, hallinnolliset asiakirjat
My research material consists of the 'Memorandum of the Working Group preparing a reform of the pupil welfare legislation' (Sosiaali ja terveysministeriön selvityksiä 2006: 33) and the thirty-six comments issued in response by different organisations and institutions.
Aineistoni koostuu oppilashuoltoon liittyvän lainsäädännön uudistamistyöryhmän muistiosta (Sosiaali- ja terveysministeriön selvityksiä 2006:33) ja eri järjestöjen ja instituutioiden siihen vastaukseksi kirjoittamasta kolmestakymmenestäkuudesta lausunnosta.
I analysed these texts using rhetorical discourse analysis relying mainly on Jonathan Potter’s terminology of rhetoric devices.
Tutkimusmenetelmänä käytin retorisen diskurssianalyysin menetelmää nojaten ensisijaisesti Jonathan Potterin kehittämään retoristen keinojen jaotteluun.
Managerialist constructions can be connected to service providers’ interests and they lead to the downgrading of the profession as far as educational requirements are concerned.
Managerialistiset kuvaukset palvelevat palvelutuottajien ja työnantajien intressejä ja johtavat profession alentamiseen koskien työn kvalifikaatiovaatimuksia.
On the basis of the theoretical literature, I identified three major discourses: the modernist, the managerialist and the postmodernist.
Sosiaalityön asiantuntijuutta koskevan teoreettisen kirjallisuuden perusteella määrittelin kolme asiantuntijuuden diskurssia: modernin, managerialistisen ja postmodernin.
Modernist and managerialist understandings of expertise are seen as being in opposition to social work values, whereas postmodernist perspectives are considered representing such essential social work values, as the respect for individual experience and difference, the acknowledgement of uncertainty and ambiguity as well as the commitment to indeterminacy, dialogue and reflexivity.
Postmoderni määritelmä sitä vastoin käsitetään sosiaalityön keskeisten arvojen mukaiseksi, koska siinä korostuu yksilön kokemusten ja erojen kunnioittaminen, epävarmuuden ja monimerkityksisyyden tunnustaminen sekä sitoutuminen epämääräisyyteen, dialogiin ja reflektiivisyyteen.
As far as the question of social work expertise is concerned, my research is theory inspired.
Tutkimukseni keskeinen käsite on sosiaalityön asiantuntijuus ja tutkimukseni on teorialähtöinen.
In my thesis, I examine how the professional expertise of school social workers is constructed in official documents.
Pro gradu – työssäni tutkin, miten koulukuraattorien asiantuntijuus tuotetaan hallinnollisissa asiakirjoissa.
It is argued that because of these features university education is indispensable to school social work.
Teksteissä väitetään, että nämä tunnusmerkit ovat koulun sosiaalityölle keskeisiä ja vaativat yliopistokoulutusta.
Although professionalism as such is not in opposition to postmodernist understandings of social work, here it is discussed in terms of classical professionalism stressing the importance of a common social science knowledge base and the academic requirements of the work.
Vaikka professionalisaatio ja postmoderni näkökulma sosiaalityöhön eivät välttämättä ole toisiaan poissulkevia, näissä teksteissä koulukuraattorin ammatti on käsitetty klassisen professionalismin termein, joka johtaa sosiaalityön valtiotieteellisen tietoperustan ja akateemisuuden korostamiseen.
The literature on school social work describes it as an essentially postmodern occupation, as reflexivity and multivocality are considered central to it.
Koulun sosiaalityön tutkimuksessa korostuvat myös ammatin postmodernit piirteet: työlle keskeisiä ovat moniäänisyys ja reflektiivisyys.
Instead, school social work is described mainly in either managerialist or modernist terms.
Tästä huolimatta, analysoiduissa hallinnollisissa asiakirjoissa koulun sosiaalityö kuvataan ensisijaisesti managerialistisin ja modernistin termein ja postmoderni näkökulma sivuutetaan.
Modernist construction of school social work can be connected to the professional aspirations of school social workers.
Modernit konstruktiot sen sijaan palvelevat koulukuraattorien ammatillisia pyrkimyksiä.
In other words, the stranger is claimed to have 'lost' its role as the 'third'.
Muukalaisen esitetään menettäneen roolinsa Kolmantena.
An Essay on the Concept of the Stranger
Essee muukalaisen käsitteestä
From the perspective of a systematic sociological theory (e.g. Rudolf Stichweh), strangerhood in global world-society is seen as a semantic impossibility.
Systemaattista yhteiskuntateoriaa korostavasta näkökulmasta (esim. Rudolf Stichweh) muukalaisuus on modernissa yhteiskunnassa semanttisesti mahdotonta.
Part II of the thesis focuses on the stranger's role in Simmel's general analysis of modern life.
Työn II-osa tarkastelee muukalaisen roolia Simmelin aikalaisdiagnostisessa analyysissä.
The experience of strangerhood, according to some theorists, has become either universal or invisible, making it unattainable by scientific categorisation.
Moderni muukalaisuus nähdään universaalina tai näkymättömänä, tieteellisen keskustelun tavoittamattomissa olevana ilmiönä.
The first part of my thesis examines the epistemological foundations of Simmel's social theory.
Osa I tarkastelee Simmelin sosiologisen ajattelun tietoteoreettisia lähtökohtia.
In the third part of the work, three distinctive ways of conceptualizing strangerhood are briefly discussed by relating them to the readings and views presented earlier.
Työn III-osassa eritellään lyhyesti muukalaisuutta käsittelevää nykykeskustelua kärjistämällä siitä kolme eri lähestymistapaa.
Strangers, therefore, are seen as elements through which the unpredictabilities and tensions of modernity are confronted and managed.
Muukalaisuus ilmiönä näyttäytyy erityisenä modernin elämän kompensaatiomenetelmänä ja muukalaisen hahmot jonain, joihin suhtautumisessa modernin elämän epävarmuutta ja jännitteitä käsitellään ja rajataan.
This master's thesis examines the concept of the Simmelian stranger.
Työ on esseemuotoinen tutkielma Georg Simmelin muukalaisen käsitteestä.
Strangerhood emerges both as a precondition for individuality as well as a reminder of the antagonism between the individual and the society.
Muukalainen osoittautuu sekä sosiaalisen ennakkoehtoihin sisältyvän Kolmannen sosiologiseksi muodoksi että itsessään yksilön ja yhteisön väliselle vastakkainasettelulle rakentuvaksi ilmiöksi.
In this increasingly impressionistic approach the experiential, aesthetic and phantasmatic elements of strangerhood become intertwined with post-structuralist discourse on subjectivity, knowledge and even mysticism.
Esteettisten, mielikuvituksellisten sekä subjektin rajoja kyseenalaistavien piirteiden kautta muukalaisuudesta löydetään sekä taiteeseen, tieteeseen että uskoon viittaavia sävyjä.
By defining the 'social' both as the a priori condition of social interaction, as well as a form that emerges trough this interaction, it becomes possible to study social life without reducing it to either the individuals or the society as a whole.
Sijoittamalla sosiaalinen yksilöiden välille syntyväksi itsenäiseksi kokonaisuudeksi vältetään sen tarkastelun palauttaminen joko yksilöön tai yhteisöön.
It is claimed that although strangerhood itself remains a vague and elusive concept, it is through understanding and questioning our relationship to strangers both without and within that any dialogue or compromise between indifference and dogmatism can be established.
Epämääräisyydestään huolimatta muukalainen tuo keskusteluun esimerkiksi vierauden ja välinpitämättömyyden kaltaisia käsitteitä laajemman näkökulman ja mahdollistaa sen toisilleen vastakkaisinakin ilmenevien muotojen välisen vertailun.
The thesis concludes in briefly outlining how assumptions of strangerhood and strangers are constantly negotiated through topical discussions such as those concerning multiculturalism and identity.
Ymmärrys muukalaisuuden eri ilmenemismuodoista voi myös osaltaan auttaa erittelemään ja pohtimaan esimerkiksi monikulttuurisuuden kaltaisia vaikeasti teoreettisesti tavoitettavia ilmiöitä.
It is also suggested that even though the unusual has often been of less interest to general sociological theory, it is through the concept of the unusual stranger that Simmel's 'plumb-line' between philosophy of knowledge, sociology and metaphysics can be understood.
Postmodernistisemmassa aikalaisdiagnoosissa (esim. Zygmunt Bauman) huomio kiinnittyy systemaattisen tarkastelun ulkopuolelleen sulkemiin ilmiöihin: erontekojen hämärtymiseen, ambivalenssiin ja fragmentaarisuuteen.
A third discourse on strangerhood draws from the postmodern social theory combining it with semiotic and psychoanalytic cultural philosophy.
Muukalaisen käsitteen sosiaalitieteellisen käytön haasteita ja mahdollisuuksia pohditaan sekä nykykeskustelun että Simmelin omien kirjoitusten pohjalta.
It is suggested that in understanding the constitution of the stranger as a sociological form of the 'third', a somewhat impressionistic reading of Simmel’s philosophy and sociology is warranted.
Muukalaista tarkastellaan sekä muotona että hahmona ilmenevänä simmeliläisenä Kolmantena.
Although strangers represent ambivalence and blurring of boundaries, it is at the same time through its relationship to strangers that any society is constituted.
Vaikka essee ei varsinaisiin tuloksiin pyrikään, on sen tavoitteena ja lopputuloksena osoittaa muukalaisen olevan myöhäismodernissakin ajassa sekä vastauksia että kysymyksiä herättävä Kolmas.
Data was then analyzed using William Labov's (1972; 2006) story schema and concentrating on two parts of story: complicating action and evaluation.
Toteutan narratiivisen analyysin tutkielmassani labovilaisittain siten, että keskityn Labovin (1972; 2006) kertomusskeeman arvioinnin ja mutkistavan toiminnan käsitteisiin.
Complicating action reveals the point of the story: why is this particular story told?
Arviointi paljastaa kertojan asenteen kertomaansa kohtaan, miksi juuri tämä kertomus on tärkeä.
The methodology utilizes narrative interviews, which were structured around work life course.
Aineistoni koostuu kerronnallisista työelämäkertahaastatteluista, joista olen erotellut työelämäkerran päättymistä käsittelevät ja labovilaista kertomusskeemaa noudattavat pienet kertomukset.
In this narrative study such factors are individual factors, political and social context, and fantasies one might have of life without work.
Eläkkeelle jäämiseen kohdistuvan vanhenemisen tutkimuksen taustaa vasten tarkastelen, miten ammatti ja työ, yksilölliset tekijät, eläkkeelle siirtymispäätöstä edeltävät tekijät ja kuvitelmat ja nykyinen yhteiskunnallinen tilanne vaikuttavat mieskirurgien eläkeasenteisiin ja -kokemuksiin.
Retirement phase is commonly viewed as a positive transition that affects everybody in the same way.
Suurin osa mieskirurgeista tulkitsee eläkkeelle jäämisen riskialttiiksi ja vaikeaksi elämänmuutokseksi, johon asennoidutaan kielteisesti.
This narrative study describes how male surgeons orientate towards their retirement phase.
Arvioivien elementtien myötä tarkastelen, mitkä ovat kirurgien asenteet eläkkeelle jäämistä kohtaan.
Thirdly, if surgeons experienced health problems, they lost their power to decide over their work and were forced to retire early.
Kirurgit ovat voimakkaasti työorientoitunut ammattiryhmä, jonka on vaikea suhtautua myönteisesti eläkkeelle jäämiseen.
In evaluations surgeons expressed how they felt about retirement phase and how they orientated towards it. From the data three ways for surgeons to plan their retirement were found.
Tarkastelen pro gradu -tutkielmassani sitä, miten eläkeiän kynnyksellä olevat suurten ikäluokkien mieskirurgit asennoituvat eläkkeelle jäämiseen tai työelämäkerran päättymiseen muulla tavoin.