natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Over the last years, impact investing has been growing in terms of interest and awareness as well as actual money flows.
Vaikuttavuussijoittaminen on herättänyt viimeisten vuosien aikana huomattavaa kiinnostusta sijoi- tusmaailmassa sekä kasvanut rahamääräisesti.
Implications of Postponement in the Demand-Supply Network: Case Studies from the High-Tech Industry
Viivästämisen implikaatio tuotantoverkostossa: tutkimusta korkean teknologian teollisuudesta
A method to recover oil under the level ice
Menetelmä öljyn keräämiseksi kiintojään alta
Customer oriented leasing
Asiakaslähtöisen vuokraustoiminnan kehittäminen
"When you do something, do it to perfection" : Liisi Tandefelt as a costume designer 1958-1992
"Kun jonkun asian tekee, se pitää tehdä täydellisesti" : Liisi Tandefelt pukusuunnittelijana 1958-1992
From Tandefelt's point of view, the costume designer's place in absolutely as a member of the artistic team, although she expresses awareness of being subordinate to the overall views of the director and, frequently, the stage designer's vision.
Tandefeltin näkökulmasta pukusuunnittelijan paikka on taiteellisen työryhmän joukosssa ja osana sitäl silti osastaan tietoisena; ohjaajan kokonaisvisuaaliselle näkemykselle alisteisena, usein lavastajan visiosta riippuvaisena ja näyttelijän auttajana.
The thesis examines Tandefelt's experiences of the conditions influencing her work, the ways in which these conditions manifested during her career, and the strategies she adopted for coping with these conditions.
Tutkimuksessa on tarkasteltu Tandefeltin kokemuksia pukusuunnittelijana työskentelyyn vaikuttaneista ehdoista, siitä miten nämä ehdot ilmenivät hänen työurallaan ja minkälaisia tapoja suhtautua näihin ehtoihin ja ratkaista ongelmia hän käytti.
This thesis investigates the conditions - the practices, values and ideals - that have shaped the work of costume designers in recent Finnish history.
Tohtorinopinnäytteen aiheena ovat pukusuunnittelijana työskentelyyn liittyvät ehdot- käytännöt, arvot ja ihanteet – ammatin lähihistoriassa Suomessa.
Tandefelt's oral history is approached as a narrative constructing and conveying the history, stories, perceptions and values within the costume design profession as related by an older, more experienced woman to a younger woman within the same profession.
Tandefeltin kerrontaa on lähestytty pukusuunnittelijoiden ammattikunnan sisällä tapahtuneena, vanhempaa ja kokeneempaa sukupolvea edustavan naisen ammattialan historiaa, kertomuksia, käsityksiä ja arvoja konstruoivana ja välittävänä kerrontana samaan ammattikuntaan kuuluvalle nuoremmalle naiselle.
Theatre was presented as a space in which hierarchical practices were maintained and negotiations over power were commonplace.
Tandefeltin kokemuskerronnassa teatteri näyttäytyy sekä hierarkisena työpaikkana että hierarkisia käytäntöjä ylläpitävänä ammattikenttänä, jossa erilaiset vallankäyttöön liittyvät neuvottelut olivat arkipäivää.
The thesis falls under the scope of costume design and theatre history, and the research methods and approaches used include oral history, biographical studies, culture and gender studies as well as micro-history and museology.
Työssä on käytetty muistitietotutkimuksen, elämäkertatutkimuksen, kulttuurihistorian, naistutkimuksen, mikrohistorian ja museologian lähestymistapoja ja näkökulmia.
The study offers a closer look at the uses of power and the significance of gender in costume design, as well as the ideals and values Tandefelt brought to her work as a costume designer during the period of study.
Yksityiskohtaisemmin on tarkasteltu pukusuunnittelutyöhön liittynyttä vallankäyttöä ja sukupuolen merkitystä sekä Tandefeltin pukusuunnittelutyöhön liittämiä arvoja ja ihanteita.
In exploring this theme, an oral history exploring the career of actress-costume designer Liisi Tandefelt, with a specific focus on fifteen selected theatre productions, serves as the primary source of data.
Aihetta on tutkittu näyttelijä-pukusuunnittelija Liisi Tandefeltin pukusuunnittelijauraa käsittelevän kokemuskerronnan avulla, keskittyen etenkin viiteentoista hänelle merkitykselliseen produktioon.
In addition to reviewing the literature of costumes, theatre, clothing and gender history, visual material - including photographs, costume sketches and production drawings dating as far back as the 19th century - journal articles, theatre critiques and a variety of archival sources were also utilized as sources of data.
Haastatteluaineiston ohella tutkimus- ja lähdeaineistona on käytetty kuva-aineistoa (pukuluonnokset, työpiirrokset ja valokuvat) sekä mm. lehtiartikkeleita, teatterikritiikkejä ja arkistoaineistoa.
Furthermore, the dissertation presents an analysis of Tandefelt's oral history, its structure and themes, and the stories she tells about her work as a costume designer.
Opinnäytteessä on tulkittu Tandefeltin kokemuskerrontaa, sen rakennetta, kerronnan teemoja ja pukusuunnittelutyöhön liittyviä kokemuskertomuksia.
Her high status in professional hierarchies is constructed around many intertwining facets: uncompromising artistic work as a costume designer and actress, extensive teaching activities, participation in the designers' union, contributing to exhibitions of costumes, winning national and international awards and substantial publicity.
Tandefeltin korkea asema pukusuunnittelijoiden ammattihierarkiassa rakentui pitkäaikaisessa prosessissa, johon vaikuttivat mm. taiteellinen työ, opetustyö, ammattiyhdistystoiminta sekä pukusuunnittelijuuteen ja näyttelijyyteen kohdistunut julkisuus.
The diverse ideals, practices and structures that appeared both explicitly and implicitly in the narrative had a strong influence on Liisi Tandefelt's work as a costume designer during her years in the field.
Tutkimuksessa todettiin, että Tandefeltin taiteellista työskentelyä hahmottaneet monimuotoiset eksplisiittiset ja implisiittiset ihanteet, käytännöt ja rakenteet vaikuttivat pukusuunnittelutyöhön, mutta myös koko elämänkulkuun ja siihen, miten Tandefelt kertoi pukusuunnittelijan työstä 2000-luvun alusssa.
An understanding of costume design prior to Tandefelt's entering the field was developed by researching the history of stage costumes and costume design.
Tandefeltin uran ohella tutkimuksessa on selvitetty varhaisempaa näyttämöpukujen ja pukusuunnittelutyön historiaa.
In Tandefelt's narrative, utmost diligence, determination and an unselfish or even self-sacrificing approach aiming at an artistically superior Gesamtkunstwerk - a work of art bringing together the various artistic fields within the theatre into a unified whole - were presented as her most critical professional values and ideals.
Kokemuskerronnassa tärkeinä ammatillisina arvoina ja ihanteina näyttäytyivät äärimmäinen ahkeruus ja päämäärätietoinen, uhrautuva työtapa, jossa tavoitteena oli taiteellisesti korkeatasoinen kokonaistaideteos.
In addition, the process of conducting the oral history can be empowering for narrator and researcher alike.
Kokemuskerrontaa määritti myös pukusuunnittelija- ja näyttelijäidentiteettien välinen liike.
The challenges of KuntaGML initialization for municipalities
Kuntien haasteet KuntaGML:n käyttöönotossa
Why is it so hard to start writing?
Miksi aloittaminen on niin vaikeaa?
I have interviewed four current Finnish screenwriters: Karoliina Lindgren, Petja Peltomaa, Pekko Pesonen and Jari Olavi Rantala.
Olen haastatellut työtä var-ten neljää suomalaista päätoimista ja aktiivista käsikirjoittajaa: Karoliina Lindgren, Petja Peltomaa, Pekko Pesonen ja Jari Olavi Rantala.
How to stop avoiding writing?
Miten päästä eroon työnteon välttelystä?
Someone writes first thing in the morning, others during the night hours.
Joku kirjoittaa heti aamulla herättyään, toinen vasta yöllä.
I also handle the reasons behind avoiding working, in other words procrastination, and find ways of getting rid of it.
Lisäksi avaan syitä työnteon välttelyn eli prokrastinaation taustalla sekä keinoja päästä siitä eroon.
The research method of this thesis is interview based.
Tämän opinnäytetyön tutkimusmetodi on haastattelututkimus.
There is approximately 200 professional screenwriters in Finland.
Suomessa työskentelee arviolta noin kaksi sataa elokuva- ja tv-käsikirjoittajaa.
Many writers feel that routines make their work easier and help them concentrate.
Moni kokee, että rutiinit tekevät työnteosta helpompaa ja auttavat keskittymään kirjoittamiseen.
The work of a screenwriter is mainly freelance-based so the screenwriter defines where, when and how does he or she work.
Käsikirjoittajan työ on pääsääntöisesti freelancer-työtä, jossa käsikirjoittaja itse määrittelee missä, milloin ja miten työskentelee.
One thing that connects successful writers is the presence of routines.
Yksi menestyneitä kirjoittajia yhdistävä tekijä on rutiinien ylläpitäminen.
The ways are as many as are the writers, but there’s also a lot of things that many writer’s have in common.
Tapoja on yhtä monia kuin kirjoittajiakin, mutta moni yleisesti hyväksi havaittu työtapa myös yhdistää kirjoittajia.
In the theoretical part of this thesis I deal with the importance of routines to a screenwriter and the specific features of screenwriter’s profession in Finland.
Tutkielman teoreettisessa osuudessa käsittelen rutiinien merkitystä kirjoitustyössä ja käsikirjoittajan ammatin erikoispiirteitä Suomessa.
In the theoreti-cal part I also present some of the working routines of famous writers and reflect whether they can be generalized or not.
Teoreettisessa osiossa esittelen myös tunnettujen käsikirjoittajien työskentelyrutiineja sekä pohdin niiden yleistettävyyttä.
This means that all the decisions concerning time management, discipline and ways of organizing the working environment are in the hands of the screenwriter.
Niinpä ajankäyttö ja -hallinta, itsekuri ja työskentely-ympäristön järjestäminen ovat käsikirjoittajan omalla vastuulla.
Some of them work full-time and some are part-time screenwriters.
Osa heistä toimii päätoimisesti ja osa sivutoimisesti.
When screenwriting is seen as a profession that requires workmanship, it will also increase the value given to screenwrites.
Kun käsikirjoittamisesta puhutaan ammattina joka vaatii ammatti-taitoa ja harjaantumista, myös käsikirjoittajien arvostus nousee.
In this thesis I also open up the screenwriters’ relation to these routines and to themselves as writers.
Lisäksi tutkielma avaa käsikir-joittajien suhdetta näihin rutiineihin ja itseen kirjoittajana.
The combination of theory and the stories by the screenwriters themselves, form a picture of what kind of routines and habits does an experienced screenwriter have.
Käsikirjoittajien kertomusten ja teoriakirjallisuuden yhdistelmästä syntyy kuva siitä, millai-sia työskentelytapoja ja –rutiineja kokeneella käsikirjoittajalla on.
Everyone who writes for a living, forms their own ways, routines and also bad habits when it comes to writing.
Jokaiselle ammatikseen kirjoittavalle muodostuu työn myötä omia kirjoittamiseen liittyviä tapoja, rutiineja ja paheita.
They tell about their usual working day, the routines they have, the difficulty with starting, the right pace to write, and the choices they have made when it comes to the environment they write in.
Haastatteluissa käsikirjoittajat kertovat tavanomaisesta työpäivästään, työskentelyyn liittyvistä rutiineistaan, aloittamisen vaikeudesta, itselleen sopivasta kirjoitustahdista, työympäristöön liittyvistä valinnoistaan, itsekurista, writer’s blockista, kirjoitus-flowsta sekä hetkistä, jolloin kirjoittaja turhautuu ja ruoskii itseään.
What kind of environment offers the best grounds for working?
Missä ja millaisessa ympäristössä on hyvä kirjoittaa?
Screenwriters hope that people wouldn’t speak of writing as something mystical.
Haastatteluissa korostuu kirjoittamisen raaka käsityöläisyys, konkreettisuus ja toive siitä, että kirjoittamisesta puhuttaisiin yleisesti vähemmän mystiseen sävyyn.
This thesis deals with the concrete ways of working and working routines of a professional screenwriter.
Nautintoa lykkäämässä - Käsikirjoittajan työskentelytavat ja -rutiinit
Introducing personas in a software project
Persoonien käyttöönotto ohjelmistoprojektissa
Electromagnetic properties of water over a broad frequency range
Veden laajakaistaiset sähkömagneettiset ominaisuudet
Combining and refining the purchasing operations of spare parts after company acquisition
Varaosahankintakanavien yhdistäminen ja kehittäminen yrityskaupan jälkeen
Making crafts is by nature a social activity.
Käsitöiden tekeminen on luonteeltaan sosiaalista toimintaa.
Crafts 2.0 - Social media web services for crafts
Käsityö 2.0 - sosiaalisen median käsityöpalvelut
Special questions for crafts services are the majority of women as users and the importance of visual content.
Erityiskysymyksiä käsityöpalveluille ovat käyttäjien naisenemmistö ja visuaalisuuden tärkeys sisällössä.
Three methods were used in this study: familiarization with craft blogs, interviews and a web questionnaire.
Työssä käytettiin kolmea menetelmää: käsityöblogeihin tutustumista, haastatteluja ja verkkokyselyä.
The goal of this thesis is to consider how social media promotes amateur handcrafting and builds a sense of a handcrafting community.
Tämän työn tavoitteena on tarkastella sitä, miten sosiaalinen media edistää käsityöharrastusta ja rakentaa käsityöyhteisöllisyyttä.
The familiarization revealed that there are many different types of handcrafting blogs, yet strict classification by type is impossible.
Blogeihin tutustumisessa havaittiin, että käsityöblogityyppejä on useita, mutta tarkka rajanveto blogityyppien välillä on mahdotonta.
The largest amount of data in this thesis was gathered from interviewing nine hobbyists, with varying activity in social media for crafters.
Työn laajin aineisto saatiin haastattelemalla yhdeksää käsityöharrastajaa, jotka käyttivät vaihtelevasti sosiaalisen median käsityöpalveluita.
Virtual crafting communities are built widely in different web services and they are entwined within real life craft communities.
Virtuaalinen käsityöyhteisöllisyys rakentuu verkkoon laajasti ja kietoutuu reaalielämän yhteisöihin.
The heart and meaningfulness of a sense of a craft community are built on promotion of the crafting process.
Käsityöyhteisöllisyyden ydin ja mielekkyys rakentuvat käsitöiden tekemisen edistämisen varaan.
However, crafting knowledge in other sites is also used, often via links in Ravelry or blogs.
Käsityötietoa hyödynnettiin myös muista palveluista, mutta usein käsityöblogien ja Ravelryn linkkisuositusten perusteella.
The conclusions of this study reflect the building of communities in Ravelry and crafts blogs to eight common heuristics for supporting social interaction.
Työn johtopäätöksissä Ravelryn ja käsityöblogien yhteisöllisyyden muodostumista peilataan kahdeksaan yhteisöllisyyttä edistävään suunnitteluperiaatteeseen.
Interviews showed that essential web services were crafts blogs and a knit and crochet community Ravelry.
Keskeisimmiksi palveluiksi harrastajille osoittautuivat käsityöblogit ja neuleyhteisö Ravelry.
The questionnaire received 120 responses and was directed to crafts bloggers and Ravelry users.
Verkkokysely suunnattiin Ravelryn käyttäjille ja käsityöbloggaajille, ja siihen saatiin yhteensä 120 vastausta.
That's why some hobbyist handcrafters use social media as a natural part of their crafting process.
Siksi sosiaalisen median hyödyntäminen sopii luontevasti käsityöharrastuksen osaksi.
Crafts blogs and other social media web services are used to share handcrafting knowledge and experiences.
Käsitöistä jaetaan tietoa ja kokemuksia käsityöblogeissa ja muissa sosiaalisen median käsityöpalveluissa.
The role of quality pictures in crafts blogs is significant.
Käsityöblogien sisällöissä varsinkin laadukkaiden kuvien rooli on merkittävä, sillä niiden avulla välitetään käsitöiden ideoita ja yksityiskohtia.
Handcrafting as a hobby is mainly influenced by virtual communities through sharing of creative ideas.
Verkkoyhteisöjen hyödyntämisen vaikutukset liittyivät ennen kaikkea luovien käsityöideoiden jakamiseen.
This discovery was also verified by the web questionnaire.
Myös verkkokysely virtuaalisten käsityöyhteisöjen käytöstä ja vaikutuksista vahvisti tämän havainnon.
The properties of the calibration facilities for large district heat flowmeters
Suurten kaukolämpövirtausmittareiden kalibrointilaitteiston ominaisuudet
Facial expressions have a very important role in social communication.
Kasvonilmeillä on suuri merkitys sosiaalisessa vuorovaikutuksessa.
Moreover, it was found that the maximum emotional intensity that can be reached without a strange appearance appears to be roughly the same on all levels of realism.
Lisäksi huomattiin, että korkein tunteen voimakkuus, joka liioittelulla voidaan saavuttaa, on suunnilleen sama kaikilla realismin tasoilla.
The thesis introduces a physically-based facial model and a method of producing anatomically correct basic emotion blends.
Väitöskirjassa esitellään fysiikkaperusteinen kasvomalli ja menetelmä anatomisesti oikeaoppisten yhdistelmäilmeiden luomiseksi.
It is generally believed in the animation community that the expressions and movements of less realistic characters should be exaggerated to convey sufficient emotional intensity, but exaggerating highly realistic characters can lead to a strange appearance.
Animaatioyhteisössä uskotaan yleisesti, että vähemmän realististen hahmojen liikkeitä ja ilmeitä tulee liioitella riittävän voimakkaan tunneilmaisun saavuttamiseksi, mutta hyvin realististen hahmojen liioittelu sen sijaan voi johtaa outoon lopputulokseen.
Furthermore, this thesis advances the understanding of perception of facial expressions in general, as well as the uncanny valley phenomenon.
Lisäksi tämä väitöskirja edistää ymmärrystä kasvonilmeiden havaitsemisesta yleisesti sekä outo laakso -ilmiöstä.
This thesis explores the possibility to express complex emotions by blending the expressions of basic emotions: anger, disgust, fear, joy, sadness and surprise.
Tässä väitöskirjassa tutkitaan mahdollisuutta ilmaista monipuolisempia tunteita yhdistelemällä kasvonilmeitä, joilla ilmaistaan perustunteita ilo, suru, viha, inho, pelko ja yllätys.
As the development of technology enables more and more realistic virtual humans, they may become much more common in our everyday lives, and believable facial behavior is crucial for the success of a virtual character.
Teknologian mahdollistaessa yhä realistisempien virtuaalisten ihmishahmojen luomisen niiden läsnäolo arjessamme voi lisääntyä, ja virtuaalisen hahmon onnistumisen kannalta sen kasvonilmeiden uskottavuus on olennaisen tärkeää.
In the uncanny valley literature, it is usually assumed that perceived strangeness is primarily associated with a negative emotional response, such as fear and disgust.
Aikaisemmassa kirjallisuudessa on usein oletettu, että outo laakso -ilmiössä havaittuun outouteen liittyvä tunnereaktio sisältää ensisijaisesti kielteisiä tunteita, kuten pelkoa ja vihaa.
This thesis introduces a study where emotional reactions to facial images were studied using facial electromyography and a self-assessment questionnaire.
Tässä väitöskirjassa esitellään tutkimus, jossa kasvokuvien aiheuttamia tunnereaktioita tutkittiin kasvolihasten lihassähkökäyrän ja itsearviointikyselyn avulla.
Using a series of questionnaires, it was found that while some of the blends were perceived as pure basic emotions or combinations of two basic emotions, some blends induced perceptions of complex emotions, such as shame or malicious joy.
Vaikka osa yhdistelmäilmeistä havaittiin yksittäisenä perustunteena tai kahden perustunteen yhdistelmänä, osa yhdistelmistä tuotti havainnon monipuolisemmasta tunteesta, kuten häpeä tai vahingonilo.
This thesis also considers the uncanny valley phenomenon, which implies that even though increasing realism increases familiarity and likability of cartoony characters, very realistic characters can appear eerie, disgusting and horrifying instead.
Tässä väitöskirjassa käsitellään myös outo laakso -ilmiötä, joka tarkoittaa sitä, että vaikka piirrosmaisilla hahmoilla korkeampi realismin taso lisää hahmon miellyttävyyttä ja tuttuutta, hyvin realistiset ihmishahmot voivat kuitenkin vaikuttaa pikemminkin oudoilta, inhottavilta tai kauhistuttavilta.
It was found that the primary emotional reaction to strangeness was amusement, instead of negative emotions.
Tutkimuksessa todettiin, että kielteisten tunteiden sijasta ensisijainen tunnereaktio outouden yhteydessä oli huvittuneisuus.
This thesis states that the facial expressions of virtual characters should be designed so that they would be able to express a rich variety of different emotions and emotional intensities, and that blending and exaggerating facial expressions can be used to bring variety to facial expressions.
Tämä väitöskirja esittää, että virtuaalihahmojen kasvonilmeet pitäisi suunnitella niin, että ne kykenisivät ilmaisemaan laajasti erilaisia tunteita ja tunteiden voimakkuuksia, ja että ilmeiden yhdistelyä ja liioittelua voidaan käyttää ilmaistun tunneskaalan laajentamiseen.
This thesis provides insight into how blending and exaggeration can be used to create believable facial animation with expressions of various emotions on various intensities.
Tämä väitöskirja antaa tietoa siitä, miten ilmeiden yhdistelyä ja liioittelua voi käyttää hyväksi uskottavan kasvoanimaation luomiseksi niin, että tunteita ilmaistaan laajalla skaalalla niin tunteiden määrän kuin tunteiden voimakkuuksienkin suhteen.
Blending and Exaggeration of Animated Facial Expressions of Emotion
Kasvonilmeiden yhdistely ja liioittelu kasvoanimaatiossa
This belief was supported by a study using a questionnaire to measure how people perceive the same facial expressions on different levels of realism and with different levels of exaggeration.
Kyselyssä, jossa mitattiin, miten sama kasvonilme havaitaan eri realismin ja liioittelun tasoilla, löydettiin tukea tälle uskomukselle.
Biofiltration of volatile organic compounds
Haihtuvien orgaanisten yhdisteiden biosuodatus
Forerunner households who have implemented renewable energy technologies however report other type of benefits: they experience pleasure from energy self-sufficiency and being able to share information, among others.
Uusiutuvaa energiaa hyödyntävät edelläkävijäkotitaloudet sen sijaaan raportoivat muunlaisia koettuja hyötyjä: he kokevat iloa muun muassa energiaomavaraisuudesta ja siitä, että voivat tarjota informaaatiota muille.
The results of the publications show that advancing environmental sustainability efficiently on both city and household levels may be challenging.
Tulokset osoittavat, että ekologisen kestävyyden tehokas edistäminen sekä kaupunkien että kotitaloukisen tasolla voi olla haastavaa.
Simultaneously academia and the business sector have announced a number of measures and solutions as to how these targets can be reached.
Samaan aikaan useat eri tahot ovat tarjonneet lukuisia keinoja ja ratkaisuja tavoitteiden saavuttamiseksi.
When cities aim for 'smartness', they do not automatically pursue environmental sustainability.
Kun kaupungit pyrkivät olemaan 'älykkäitä', ne eivät välttämättä samalla tavoittele ekologista kestävyyttä.
It has been widely recognised that cities and particularly the built environment have a major role in fighting against climate change.
Kaupunkien sekä rakennetun ympäristön suuri merkitys ilmastonmuutoksen vastaisessa taistelussa on tunnistettu laajasti.
The first part of the dissertation focuses on the target setting of cities, studying 1) the similarities and differences of smart and sustainable city targets, and 2) how cities express their environmental sustainability targets in their strategies.
Ensimmäinen osa keskittyy kaupunkien tavoiteasetantaan tarkastellen 1) ekologisesti kesävien sekä älykkäiden kaupunkien eroja ja yhtäläisyyksiä, ja 2) kuinka kaupungit ilmaisevat ympäristötavoitteita strategioissaan.
When households implement carbon mitigating actions, these actions may not always lead to efficient results, nor do they necessarily provide economic benefits.
Kun kotitaloudet puolestaan tekevät valintoja pienentääkseen hiilijalanjälkeä, nämä toimenpiteet eivät välttämättä johda merkittäviin tuloksiin, eivätkä ne aina tarjoa kotitaloudelle taloudellisia hyötyjä.