natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, this thesis elucidates how Finnish consumers perceive food manufacturers’ role and contribution (means) in steering food consumption towards more climate-friendly choices.
Lisäksi tämä tutkielma selvittää, millaisena suomalaiset kuluttajat näkevät elintarvikeyritysten roolin sekä mahdollisen panoksen (keinot) ruoankulutuksen ohjaamisessa kohti ilmastoystävällisempiä valintoja.
In addition, the respondents seem to be relatively accepting towards the fact of being steered by food companies in order to make more climate-friendly food choices.
Kyselyyn vastanneet kuluttajat vaikuttavat myös melko hyväkysyväisiltä sen suhteen, että elintarvikeyritykset ohjaisivat heitä tekemään ilmaston kannalta parempia elintarvikevalintoja.
This thesis explores how Finnish consumers allocate responsibilities between the government, companies and consumers for mitigating climate change.
Tässä pro gradu -tutkielmassa tarkastellaan sitä, kuinka suomalaiset kuluttajat jakavat vastuuta ilmastonmuutoksen hillitsemisestä valtion, yritysten ja kuluttajien kesken.
It also seems like food manufacturers play an important role in steering climate-friendly food consumption in the respondents’ opinion.
Vaikuttaa myös siltä, että elintarvikevalmistajilla on kyselyyn vastanneiden suomalaisten kuluttajien mielestä tärkeä rooli ruoankulutuksen ohjaamisessa kohti ilmastoystävällisiä valintoja.
The focus time period covers the last centuries.
Tutkimani ajanjakso kattaa viimeiset vuosisadat.
This is due to the slow decomposition rate under cold climate.
Tämä johtuu Pohjoisen kylmän ilmaston aiheuttamasta hitaasta hajoamisnopeudesta.
Human activities are changing the climate.
Ilmasto muuttuu ihmisen toiminnan seurauksena.
These activities increase greenhouse gas concentrations in the atmosphere, which in turn causes global climate warming.
Toiminta nostaa kasvihuonekaasujen määriä ilmakehässä, mikä aiheuttaa globaalia ilmaston lämpenemistä.
The two main taxa, which dominated the plant assemblage were Sphagnum fuscum and Dicranum elongatum.
Kaksi päälajia molemmilla paikoilla olivat Sphagnum fuscum (ruskorahkasammal) ja Dicranum elongatum (tunturikynsisammal).
Since their formation following the deglaciation ca. 11 700 years ago, the Northern hemisphere peatlands have acted as carbon sinks storing great amount of atmospheric carbon as accumulated peat.
Viimeisimmän jääkauden jälkeen noin 11 700 vuotta sitten muodostuneet pohjoiset suot ovat toimineet hiilivarastoina, sitoen valtavia määriä ilmakehän hiiltä jatkuvasti kertyvään turpeeseen.
Carbon dioxide (CO2) release in aerobic conditions happens mainly through respiration of the living organisms, while in wet anaerobic conditions methane (CH4) is released due to methanogenic processes.
Hiilen vapautuminen aerobisissa oloissa johtuu pääasiassa hiilidioksidia (CO2) uloshengittävistä organismeista ja vesikyllästeisissä anaerobisissa oloissa metanogeenisten organismien tuottamasta metaanista (CH4).
It is not yet resolved how the warming is affecting the ecosystems and what are the response mechanisms.
On osittain epäselvää, miten erilaiset ekosysteemit reagoivat lämpenemiseen.
Past changes in prevailing vegetation can be studied through stratigraphical examinations of peat.
Kasvillisuuden ajallisia muutoksia voidaan tutkia turvekerroksia analysoimalla.
In this study I investigate the relationship between past changes and peatland vegetation, carbon accumulation and climate.
Tässä tutkielmassa pääasiallinen kiinnostuksen kohteeni on kasvillisuuden vaihtelun, hiilen kertymisen ja ilmaston yhteys.
Also, the oldest peat section was from Tavvavuoma, where bottom age of the peat section was ca. 8000 years old.
Samoin sieltä kerätty turvesarja oli radiohiiliajoitukseen perustuen tutkimuksen vanhin, noin 8000 vuotta.
The accumulated peat layers reflect drier and wetter conditions, and these can be identified by distinguishing the remaining plant macrofossils.
Kertyneestä turpeesta nämä kuivemmat ja märemmät olosuhteet voidaan erottaa kasvimakrofossiiliyhteisöistä.
Simultaneously peatlands release carbon back to the atmosphere via microbial activity, which is largely regulated by hydrological conditions and associated plant composition.
Samaan aikaan soista vapautuu hiiltä ilmakehään mikrobitoiminnan seurauksena, jota määrittävät ja säätelevät kasvillisuus ja hydrologia.
The rate of peat, i.e. carbon, accumulation and release has varied over time due to for instance prevailing climate conditions.
Soiden hiilitase; varastoituva ja suosta poistuva hiili, on vaihdellut ilmasto-olosuhteiden mukaan aikojen saatossa.
According to my data, it can be suggested that vegetation composition and carbon accumulation follow the climatological and thus hydrological conditions, thus my results are in accordance with earlier studies.
Tulosteni mukaan, kasvillisuus seurailee ilmastollisia ja siten suon hydrologisia olosuhteita.
The peat and carbon accumulation data indicate similar patterns for both study sites.
Tulokset kahdelta tutkimuspaikalta Abiskosta ja Tavvavuomasta, osoittivat samansuuntaista kehitystä turpeen ja hiilen kertymisessä.
Peatlands cover a considerable area, i.e. 4 million square kilometres of the Northern hemisphere, including continuous, intermittent or sporadic permafrost, the latter especially vulnerable to thawing.
Suot peittävät huomattavan osan pohjoisesta pallonpuoliskosta, arviolta noin 4 miljoonaa neliökilometriä, ja pohjoisimmat suot sijaitsevat ikirouta -alueella.
Mire surface is a mosaic of hydrological and thus vegetational patterns.
Soiden pinta muodostuu mosaiikkimaisesti erilaisista hydrologisista habitaateista ja kasvillisuuspinnoista.
While long-term autogenic succession changes surface vegetation and microtopography, also allogenic forcing, such as climate and warming alter habitat conditions and for instance lead to permafrost thawing.
Eri lajit menestyvät erilaisissa kasvuolosuhteissa ja osaltaan vaikuttavat suon hiilitaseeseen Pintakasvillisuus muuttuu suon sisäisen autogeenisen sukkession takia, mutta muutoksia tapahtuu myös allogeenisista syistä, kuten ilmaston muutos ja -lämpeneminen, jotka voivat johtaa muuan muassa ikiroudan sulamiseen.
Bog vegetation typically consists of dwarf shrubs, lichens, and especially of peat forming white mosses Sphagna spp.
Kuivien keidassuo -tyypin soiden kasvillisuus koostuu pääasiassa varvuista, jäkälistä ja turvetta muodostavista rahkasammalista.
No clear signs of the generally warmer Medieval Climate Anomaly or colder Little Ice Age were found in my data, but at both study sites the warming after Little Ice Age has shifted vegetation towards a drier assemblage and this has affected the carbon accumulation rates positively especially since the turn to 20th century.
Selkeitä merkkejä keskiajalla havaitusta poikkeuksellisesta lämpötilojen noususta, tai sen jälkeisestä pienestä jääkaudesta ei aineistostani löytynyt.
The reconstructed changes in past vegetation can be dated with radiometric methods and then compared with paleoecological climate data or meteorological measurements to evaluate if the changes in vegetation and carbon accumulation correspond to changes in climate.
Turvekerrokset voidaan ajoittaa radiometrisin menetelmin ja tätä tietoa voidaan verrata tunnettuun ilmastohistoriaan, mitattuun tai rekonstruoituun.
Peatlands are roughly divided into bogs, which are dry and ombotrophic, and fens, which are wet and minerotrophic.
Keidassuo -tyypin suot ovat kuivia ja ombotrofisia, kun taas aapasuo -tyypin märät suot ovat minerotrofisia.
In Tavvavuoma the plant composition varied more than composition in Abisko.
Tavvavuomassa lajisto vaihteli enemmän.
White mosses, yet different taxa, also occur on fens and are accompanied by various sedges Carex spp.
Märillä soilla kasvavat eri rahkasammallajit, yleensä sarojen ja suovillojen kanssa.
Blood samples were collected from the subjects at the beginning and at the end of the experiment after 12 weeks.
Verinäytteet oli kerätty tutkimushenkilöiltä kokeen alussa ja kokeen lopussa 12 viikon jälkeen.
A total of 38 subjects with a history of impaired fasting glucose, were randomly divided into two groups; CSO (ALA 10 g/day) and the control group (limited fish and ALA intake) for 12 weeks.
Yhteensä 38 koehenkilöä, joilla oli todettu heikentynyt paastoveren glukoosi, jaettiin satunnaisesti kahteen ryhmään; CSO (10 g ALA/vrk) -ja kontrolliryhmään 12 viikon ajaksi.
The CSO affected more the LDL core lipids (TAG and CE) than lipid species of the shell (PC, LPC, SM).
CSO vaikutti enemmän LDL:n ytimen (TAG ja CE) kuin kuoren (PC, LPC, SM) lipidilajeihin.
Based on the results, having CSO in the diet changed the LDL particle lipid composition in a favorable direction for cardiovascular health.
Tulosten perusteella CSO:n syönti muutti LDL-partikkelin lipidikoostumusta sydän- ja verisuoniterveydelle suotuisaan suuntaan.
CSO is high in ALA and linoleic acid (LA).
CSO sisältää paljon ALA:ta ja linolihappoa (LA).
This study investigated the effects of Camelina sativa oil (CSO), a rich source of alpha-linolenic acid (ALA), on lipid species of human LDL including phosphatidylcholines (PC), lysophosphatidylcholines (LPC), sphingomyelin (SM), triacylglycerols (TAG) and cholesterol esters (CE).
Tässä tutkimuksessa selvitettiin runsaasti alfa-linoleenihappoa (ALA) sisältävän Camelina sativa -kasvin öljyn (CSO) vaikutusta ihmisen LDL-partikkelien lipidilajien, fosfatidyylikoliinien (PC), lysofosfatidyylikoliinien (LPC), sfingomyeliinien (SM), triasyyliglyserolien (TAG) ja kolesteroliestereiden (CE) koostumuksiin.
When incorporated into LDL particle n-3 PUFAs can modify the lipid composition and reduce atherogenicity of the particle, e.g. by influencing inflammatory processes.
Lisäksi n-3 PUFA:t voivat liittyessään osaksi LDL-partikkeleita muokata niiden lipidikoostumusta, ja siten heikentää partikkelien aterogeenisyyttä mm. tulehdusta vähentävillä vaikutuksillaan.
LDL particles were isolated from blood and the lipids were analyzed by mass spectrometry.
Verestä eristettyjen LDL-partikkelien kuoren ja ytimen lipidit analysoitiin massaspektrometrisin menetelmin.
Thus, the diet reduced mole fractions of lipid species containing saturated acyl chains while acyl chains in the core lipids with ALA, LA and EPA, that is formed in the body from ALA, were increased.
Niinpä ruokavalio vähensi tyydyttyneitä asyyliketjuja sisältävien lipidilajien mooliosuuksia ja lisäsi erityisesti ALA- ja LA-asyyliketjuja sekä ALA:sta elimistössä muodostuvia EPA-asyyliketjuja sisältävien lipidilajien mooliosuuksia LDL:n ytimessä.
The consumption of omega (n-) 3 polyunsaturated fatty acids (PUFA) from fish has been associated with lower rates of cardiovascular diseases with one mechanism being lowering LDL cholesterol levels in blood.
Omega (n-) 3 monityydyttymättömillä rasvahapoilla (PUFA) tunnetaan olevan monia sydän- ja verisuonitaudeilta suojaavia ominaisuuksia, joista yksi on LDL-kolesterolipitoisuuden pienentäminen.
Disrupting these filaments through the perturbation of Tpm3.1 function led to the loss of accumulation of ankyrin G and other AIS markers, disruption of neuronal polarity, the loss of the clustering of voltage-gated sodium channels, and a rapid reduction in firing frequency.
Kun poistin tropomyosiini 3.1 proteiinin, tai estin sen toimintaa hermosoluissa, tuhosin samalla viejähaarakkeen rakenteen ja toimivuuden, sekä rakennuskomponenttien kuljetuksen säätelyn, että signaalin eteenpäin viemisen.
The precise function of these actin rings in unclear, as well as details of their structure and dynamics.
Säätelystä riippuu miten pysyviä tai dynaamisia nämä rakenteet ovat.
The findings I present in this thesis suggest that actin plays an important role in maintaining AIS structure and function, more important than previously appreciated.
Tulokseni kuitenkin osoittavat, että aktiinitukirangan normaali rakenne on edellytys koko viejähaarakkeen rakenteen ja toiminnan ylläpidolle.
Here I show that the AIS contains a population of relatively stable, latrunculin-resistant actin filaments that are decorated by the tropomyosin isoform Tpm3.1.
Tutkin myös miten aktiinisäikeisiin sitoutuva tropomyosiini 3.1 proteiini säätelee viejähaarakkeen alkuosan aktiinitukirankaa.
The insensitivity of the AIS to actin-disrupting drugs led to the long-held view that actin is not a critical component of AIS structure.
Mikroskopiatekniikoiden kehittyminen viime vuosina on mahdollistanut viejähaarakkeen aktiinitukirangan rakenteen tarkemman tarkastelun.
The axon initial segment (AIS) is the site of action potential initiation and plays an important role in maintaining neuronal polarity.
Viejähaarakkeen alkuosa on tärkeä, sillä siinä päätetään, lähteekö signaali eteenpäin seuraaville hermosoluille.
Recent advances in super-resolution microscopy revealed the presence of an intricate membrane-associated periodic lattice in the AIS that contains sub-membranous actin rings periodically spaced ~190 nm and connected to a spectrin-ankyrin lattice.
Viejähaarakkeen alussa, heti soomasta lähtiessä, on erityinen alue, jota suomeksi kutsutaan viejähaarakkeen alkuosaksi (englanniksi axon initial segment).
The Structure and Dynamics of the Actin Cytoskeleton in the Axon Initial Segment
Viejähaarakkeen rakenne ja proteiinien järjestys on ensiarvoisen tärkeää viejähaarakkeen alkuosan tehokkaalle toiminnalle.
The study identified thirteen (13) statistically significant activated brain areas.
I studien identifierades statistiskt aktivitet i tretton (13) olika hjärnområden.
Keywords: relational agency, moral agency, ethics, environmental philosophy, philosophical anthropology, environmental ethics, naturalism and constructivism, relational realism
Asiasanat: relationaalinen toimijuus, moraalitoimijuus, etiikka, ympäristöfilosofia, filosofinen antropologia, ympäristöetiikka, naturalismi ja konstruktivismi, relationaalinen realismi
With regard to normative ethics, relationality implies that the material as well as social relationships can be normatively binding for the reasons derived from the nature of morality itself.
Normatiivisesti toimijuuden relationaalisuus merkitsee, että niin materiaalisten kuin sosiaalistenkin suhteiden voidaan nähdä asettavan toimijalle moraalisia velvoitteita moraalin itsensä takia.
It is argued that a currently plausible scientific notion of moral agency challenges the view widely presupposed by modern moral philosophy.
Tutkimus esittää, että tieteellisesti uskottava moraalitoimijuuden käsite haastaa vallitsevan oletuksen yksilölliseen tahdonvapauteen nojaavasta moraaliagentista.
This dissertation examines the idea of relationality as a feature of moral agency and analyses the implications of such an idea in ethical theories as frameworks for environmental ethics.
Väitöskirja tarkastelee relationaalisuutta moraalisen toimijuuden piirteenä sekä arvioi, mikä merkitys ympäristöjensä kanssa relationaalisilla mielentoiminnoilla on etiikan itseymmärrykselle, eettisille teorioille ja ympäristöetiikalle.
It is shown that these criticisms parallel each other and are directed towards a converging idea of ecologically relational agency.
Väitöskirja osoittaa, että nämä kritiikit ovat keskenään paralleelisia ja jakavat alustavan ajatuksen siitä, että moraalitoimijuus tulisi ymmärtää relationaalisena.
Relational agency fulfils the environmentalist’s quest for a plausible notion of agency.
Ekologisesti relationaalinen käsitys toimijuudesta täyttää ympäristöetiikan vaateen tieteellisestä uskottavuudesta.
Question is raised whether this compromises the autonomy and authority of ethics.
Se kuitenkin myös uhkaa etiikan autonomiaa ja normatiivista auktoriteettia ja siten eettistä realismia.
However, to consider moral identity, as well as knowing, reasoning and acting as ecologically relational challenges common conceptions of moral autonomy and rationality.
Sen mukaan mentaalisten prosessien lisäksi tieto, järki ja autonomia olisi määriteltävä ympäristöihinsä laajenevina, ekologisesti rakentuvina ja dynaamisina käsitteinä.
It is argued that the relational approach to ethics can survive also the environmentalists’ quests for moral realism, although it challenges the usual restrictions of metaethical categories and points towards a modest, relationally realist ethics.
Tutkimus väittää, että relationaalinen lähestymistapa voi täyttää myös ympäristöetiikan toiveen eettisestä realismista, mutta ei sen tiukassa merkityksessä.
The thesis starts by analysing the concepts of moral agency in the three distinguished strategies of environmental ethics: the modernist one, which is used as the reference line, evolutionary naturalism and ecofeminist constructivism.
Filosofisesti vastakkaisista lähtökohdista modernin moraalifilosofian oletuksia kritisoivat naturalistinen evolutiivinen ja konstruktivistinen ekofeministinen ympäristöetiikka.
The philosophical implications of the conceptual relational shift are analysed in contexts of moral naturalism and moral constructivism in order to clarify the implications of relational moral agency for environmental ethics.
Relationaalisen toimijuuden filosofisia vaikutuksia analysoidaan molempien relationaalisuutta kohti pyrkivien viitekehyksen näkökulmasta keskittyen Humelaiseen ja uusaristoteliseen naturalismiin sekä uuskantilaiseen konstruktivismiin.
The idea of relationality, although being quite used in characterising (human) nature in environmental philosophy, has not been scrutinised as constitutive for moral operations.
Strategioiden yhteinen tavoite on saattaa ei-inhimilliseen ympäristöön kohdistuvat toimet tehokkaasti moraalisen arvioinnin piiriin.
The thesis fills the gap in academic philosophical discussion concerning the relationality of the operations of moral agency.
Ekologisesti relationaalinen moraalitoimijuuden käsite kostruoidaan tuomalla yhteen eri tieteenalojen viimeaikaisia näkemyksiä mielentoimintojen relationaalisesta luonteesta.
Microbes and Toll-like Receptors in Oral Lichenoid Disease and Oral Squamous Cell Carcinoma
Mikrobit ja Toll-like reseptorit lichenoidissa reaktiossa ja levyepiteelikarsinoomassa
Furthermore, the aim of the fourth study was to investigate the immunohistochemical staining and tissue localization of TLR1-10, p53 and NF-kB in mucosal biopsies from patients with OLD.
Lisäksi väitöskirjan tavoitteena oli tutkia TLR1-10, tuumorisuppressoriproteiinin p53 sekä tulehdusvälittäjäproteiinin NF-κB:n ilmentymistä ja paikantumista kudokseen lichenoidissa reaktiossa.
The optimal sampling site for Candida in these patients was found to be the labial sulcus.
Optimaalinen näytteenottokohta oli huulipoimu.
Oral lichenoid disease (OLD) encompasses oral lichen planus (OLP) and oral lichenoid lesion (OLL), which are chronic T-cell-mediated mucocutaneus inflammatory disorders of unknown aetiology.
Punajäkälä tai sen kaltaiset muutokset (oral lichenoid disease; OLD) ovat mahdollisesti potentiaalisesti suusyöpävaaraa lisääviä limakalvosairauksia.
Moreover, the filter paper sampling method was found to be an ideal technique for obtaining quantitative data from defined areas of the oral mucosa.
Tutkimuksessa kehitetty imupaperimenetelmä osoittautui parhaaksi näytteenottotekniikaksi verrattuna pumpulipuikolla kerättyihin näytteisiin.
This work has demonstrated that after cancer treatment, the incidence of Candida albicans was found to be increased and a shift from C. albicans to other Candida species was found.
Syöpähoidon myötä Candida-positiivisten potilaiden määrä sekä muiden kuin C.albicans-hiivalajien esiintyminen limakalvoilla lisääntyi.
It was not known clearly what the optimal sampling site and method to study the microbial colonisation on mucosal lesions is and what impact specific microbial colonisation has on TLR expression.
Väitöskirjan tavoitteena oli selvittää mikä on optimaalinen näytteenottopaikka– ja menetelmä suusyöpäpotilailla sekä tutkia suun mikrobien vaikutusta karsinogeenisen asetaldehydin tuottoon suusyövässä sekä lichenoidissa reaktiossa.
Acetaldehyde is also produced by microbes and poor oral hygiene increases acetaldehyde production.
Lichenoidi altistaa myös suun limakalvomuutoksen mikrobi-infektioille.
It is still debatable whether microbial infections initiate cancer or is the preexisting cancer colonized by microbes secondarily.
Mikrobien aiheuttamien kroonisten infektioiden tiedetään lisäävän ihmisen syöpäriskiä.
Recent studies of the oral microbial acetaldehyde production are mainly based on uncultured saliva samples.
Aiemmat tutkimukset etanolin aineenvaihduntatuotteen asetaldehydin (ACH) muodostumisesta suussa perustuvat puolestaan sylkinäytteisiin, eikä paikallisia limakalvolta otettuja mikrobinäytteitä ole tässä tarkoituksessa juuri käytetty.
Chronic oral candidiasis has also been associated with oral carcinoma in several studies.
Nämä Candidaa sisältävät limakalvomuutokset tuottivat myös merkittävästi enemmän asetaldehydiä verrattuna näytteisiin, joissa ei ollut Candidaa.
The staining intensity of several TLRs was markedly stronger throughout the epithelium and in the basement membrane zone of OLD samples.
Lisäksi havaittiin useiden TLR ilmentymistä myös tyvikalvon alueella, mikä viittaa niiden liukoiseen muotoon, mitä ei aikaisemmin kirjallisuudessa ole esiintynyt.
We did not find any correlations between the microbial samples and the immunostaining of TLRs.
Tutkimustietoa näytteenottotekniikoiden eroista suun mikrobien tunnistamisessa ei juurikaan ollut aikaisemmin ja tieto mikrobien esiintyvyydestä erilaisissa suun limakalvosairauksissa on puutteellista.
Therefore, the aim of the first study was to investigate how the method and site of microbial sampling affect the discovery of Candida species on OSCC lesions.
Suun mikrobiomin tutkiminen on haastavaa, koska näytteenottotapa ja -paikka vaikuttavat tutkimustuloksiin ja näytteistä eristettäviin mikrobeihin.
It is a multifactorial disease with no single clearly recognizable cause.
Lichenoidin etiologia on tuntematon ja parantavaa hoitoa ei ole.
In the third study, microbial samples from OSCC and OLD patients for microbiological analyses and acetaldehyde measurement were obtained using the filter paper sampling method.
Tutkimustulokset täydensivät aikaisempia tietoja limakalvomuutosten ja syöpähoidon vaikutuksesta limakalvomuutosten mikrobilöydöksiin.
Furthermore, the composition rather than the number of microbes is a significant factor that influences the production of carcinogenic level of acetaldehyde.
Imupaperimenetelmän etu on mahdollisuus arvioida mikrobien määrää kvantitatiivisesti per mm2, mikä ei ole mahdollista sivelynäytteestä.
Saliva and mouth rinse samples are often used for general sampling but do not represent the microbes at a specific lesion or site.
Oikean näytteenottokohdan ja tekniikan onnistuminen ovat tärkeimpiä kliinisen mikrobiologian diagnostiikan perusedellytyksiä ja puutteellisina ovat merkittävä virhelähde tutkimustuloksille.
Entangled Devices : An ethnographic study of students, mobile phones and capitalism
: Etnografinen tutkimus oppilaiden, mobiililaitteiden ja kapitalismin yhteenkietoutumista
The research asks: are large technology companies quietly gaining a foothold in school spaces through mobile phones without a political debate on the issue?
Tutkimus kysyykin, ovatko yritykset saamassa vaivihkaa jalansijaa kouluista mobiililaitteiden kautta.
Contemporary mobile devices are used mainly through platforms owned by global corporations such as Google, Facebook, Microsoft or Apple.
IT-alan suuryritykset pyrkivät kouluihin voimalla: niin Googlella, Microsoftilla kuin Applellakin on omat koulutusosastonsa.
This ethnographic research looks at the ways in which mobile phones are present in the school life of upper-secondary school students.
Väitöstutkimuksessa tarkastellaan sitä, miten kännyköitä käytetään lukiolaisten kouluarjessa.
This is why we are seeing so many actively seeking to enter school spaces in which the presence of commercial actors has so far been tightly controlled.
Suomessa kouluista on huolehtinut julkinen sektori ja yksityisten toimijoiden pääsyä kouluun on valvottu tiukasti.
The third article focuses on one particular lesson in order to examine the multi-faceted character of phones and the connections they enable.
Keskustelu puhelimista ajautuu usein korostamaan ruutuajan tai multitaskaamisen haitallisuutta ihmisen keskittymiskyvylle.