natgillin/translations-raw huggingface dataset:
More specifically, individuals adopting mastery goal orientations (focusing on learning and improving one’s knowledge and skills) are more likely to be innovators, whereas individuals adopting performance-avoidance goal orientations (avoiding looking incompetent and incapable relative to others) are less likely to be innovators.
Täsmällisemmin sanottuna yksilön soveltamat tavoitteiden hallintaorientaatiot (oppimisen ja tietämyksen sekä taitojen kehittämiseksi) ovat todennäköisempiä innovaattoreille, kun taas välttämisorientaation soveltaminen (vältetään epäpätevyyden tai kyvyttömyyden kokemuksia suhteessa toisiin) on vähemmän todennäköistä innovaattoreille.
The criterion for performance judgment should focus on efforts rather than ability.
Suoriutumisen arvioinnin tulisi keskittyä myös mieluummin ponnisteluihin kuin kyvykkyyteen.
It also set out to prove the power of individual innovativeness in predicting technology usage.
Samalla myös testattiin yksilön innovatiivisuuden merkitystä teknologian käytön ennustamisessa.
It inspected the staff members’ usage of technological devices, Office 365 (O365) Cloud services and social media.
Se tarkasteli henkilöstön jäsenten teknologioiden, Office 365 -pilvipalvelujen ja sosiaalisen median käyttöä.
For the other, the dissertation pursued the examination of the consequences of innovativeness and provided evidence on whether models studied in business and management fields are also valid for the higher education context.
Toiseksi tavoitteena oli tutkia innovatiivisuuden seurauksia ja todentaa ovatko liike-elämän ja johtamisen aloilla sovelletut mallit valideja myös korkeakoulutuksen kontekstissa.
The findings have a number of important implications for theory and practice.
Tutkimuksen havainnoilla on useita tärkeitä vaikutuksia sekä teorialle ja käytännölle.
Moreover, this dissertation calls for a re-examination of the role of culture, taking the type of institution into account (academic vs business).
Lisäksi tämä väitöstutkimus arvioi uudelleen organisaatiokulttuurin merkitystä ja pyrkii ottamaan huomioon instituution tyypin (akateeminen vs. liiketoiminta).
The research followed a cross-sectional correlational survey design.
Tutkimus toteutettiin poikkileikkausasetelmaisena korrelaatiotutkimuksena.
For one, the dissertation sought to investigate the psychological and organisational factors contributing to individual innovativeness.
Ensinnäkin tutkimus pyrki selvittämään niitä psykologisia ja organisationaalisia tekijöitä, jotka vaikuttavat yksilön innovatiivisuuteen.
First, the dissertation draws the attention of managers in that by allowing the staff flexibility, discretion and autonomy, this implicitly guarantees their professional growth.
Ensinnäkin väitöstutkimus kiinnittää huomion siihen, että henkilöstön joustavuuden, harkinnan ja itsenäisyyden salliminen tukee epäsuorasti heidän ammatillista kasvuaan.
Second, administrators and supervisors should stimulate staff members’ orientations towards mastery goals and inhibit their orientations towards performance-avoidance goals.
Toiseksi johdon ja esimiesten tulisi edistää henkilöstön suuntautumista kohti tavoiteorientaatiota ja vastaavasti ehkäistä heidän suuntautumistaan suorituksen välttämistä koskevia tavoitteita kohti.
Contrary to previous studies, this dissertation showed that departmental culture had neither a direct effect on innovativeness nor a moderation effect on the relationships between psychological factors and innovativeness.
Vastoin aiempia tutkimuksia tämä väitöskirja osoittaa, että osasto/tieteenalakulttuurilla ei ole sen paremmin suoraa efektiä innovatiivisuudelle, kuin kohtuullista efektiä psykologisten tekijöiden ja innovatiivisuuden välillä.
Furthermore, our findings indicated that the dominant perceived culture at Tampere HEIs is Clan culture, which is characterised by coherent relationships among staff members and considerable attention paid to their professional development and gratification.
Lisäksi havainnot osoittavat, että hallitseva organisaatiokulttuuri Tampereen korkeakouluissa on ns. klaanikulttuuri, jolle ovat luonteenomaisia tiiviit ryhmäsuhteet henkilökunnan jäsenten välillä ja huomion kiinnittäminen henkilökunnan ammatillisen kehittymisen tukemiseen.
It also examined whether differences exist in cultural perceptions based on staff members’ demographic variables.
Lisäksi selvitettiin sitä, ilmeneekö henkilöstön jäsenten kulttuurikäsityksissä eroja heidän demografisten taustamuuttujiensa perusteella.
Today, intense competition among higher education institutions (HEIs) is ongoing to achieve cutting-edge publications, attain research funding, possess scientific patents, keep abreast of emerging technologies and adapt quickly to everyday changes.
Nykyisin korkeakoulut käyvät kilpailua huippujulkaisujen aikaansaamiseksi, tutkimusrahoituksen hankkimiseksi, tieteellisten patenttien hallitsemiseksi ja uusien teknologioiden seuraamiseksi ja omaksumiseksi muutosten hallitsemisessa.
Our findings also confirmed that innovativeness is a significant positive–albeit weak–predictor of staff members’ usage of devices, non-academic social media and institutional O365 services.
Havainnot vahvistavat myös sen, että innovatiivisuus on merkittävä positiivinen – vaikkakin heikko – ennustaja henkilöstön käyttämien teknologioiden, ei-akateemisen sosiaalisen median ja instituution Office 365 -palveluiden käytölle.
Study I, which was dedicated to organisational factors, explored how staff members perceive the cultures and growth atmospheres and the relationship between them in their departments/schools.
Organisationaalisiin tekijöihin liittyvä tutkimus I selvitti, miten henkilöstön jäsenet näkevät osastonsa/korkeakoulunsa kulttuurin ja kasvun ilmapiirin sekä niiden väliset suhteet.
We analysed the data employing basic and advanced statistics, including structural equation modelling (SEM) and multilevel Bayesian path analysis.
Tutkimusaineiston analyysissa käytettiin tilastollisten perusanalyysimenetelmien lisäksi edistyneempiä menetelmiä, kuten rakenneyhtälömallinnusta (SEM) ja monitasoista Bayesilaista polkuanalyysia.
Finally, the dissertation showed that academics who were earlier adopters of academic social media and commercial services were later adopters of institutional O365 services.
Lisäksi väitöstutkimus osoittaa, että akateemisen sosiaalisen median ja kaupallisten palveluiden varhaiset omaksujat ovat myöhemmin myös instituution Office 365 -palveluiden omaksujia.
Theoretically, this dissertation is one of the first attempts to integrate implicit theory and goal orientation, together with organisational culture, into one model predicting innovativeness.
Teoreettisesti tämä väitöskirja on yksi ensimmäisistä yrityksistä integroida implisiittinen teoria ja tavoiteorientaatio yhteen organisaatiokulttuurin kanssa innovatiivisuutta ennustavassa mallinnuksessa.
Two aims were established for this doctoral dissertation.
Väitöstutkimukselle asetettiin kaksi tavoitetta.
Practically, the findings suggest several implications for HEI administrators and practitioners.
Käytännössä havainnot antavat aihetta useisiin johtopäätöksiin korkeakoulujen johdolle ja toimijoille.
It is worth noting that the results of the multilevel analysis emphasised the essential role of goal orientations, but not implicit theory, in predicting innovativeness.
On huomionarvoista, että monitasomallien analyysitulokset korostavat tavoiteorientaation keskeistä roolia, mutta eivät implisiittistä teoriaa innovatiivisuuden ennustamisessa.
Despite the obvious significance of individual innovativeness, there remains a paucity of evidence on the antecedents and consequences of individual innovativeness in higher education.
Yksilön innovatiivisuuden ilmeisestä tärkeydestä huolimatta korkea-asteella on edelleen niukasti tutkimusta yksilöiden innovatiivisuuteen vaikuttajista ja seurauksista.
Study III investigated the interaction between psychological factors (implicit theory and goal orientation) and organisational culture in predicting innovativeness.
Tutkimus III tarkasteli psykologisten tekijöiden (implisiittinen teoria ja tavoiteorientaatio) ja organisaatiokulttuurin yhteyksien merkitystä ennustettaessa innovatiivisuutta.
The findings suggested that one’s goal orientations are most relevant in interpreting his/her innovativeness or willingness to change.
Tehdyt havainnot osoittavat, että yksilön tavoiteorientaatiot ovat kaikkein merkittävin selittävä tekijä yksilön innovatiivisuudelle tai muutostaipumuksille.
These results call researchers to revisit the mediation role of goal orientation between implicit theory and human attributes, taking into account the nested structure of their data.
Nämä tulokset tarkentavat tavoiteorientaation välittävää roolia implisiittisen teorian ja yksilöiden attribuutioiden välillä ottaen huomioon datan sisäkkäisen rakenteen.
Innovativeness has become the buzzword in HEIs, especially in those seeking prosperity and advancement.
Innovatiivisuudesta on tullut korkeakoulusektorilla iskusana menestyksen ja edistyksen etsimiseen.
In the digital age, staff members experience nonstop changes in their workplace environments and have no option but to welcome such changes with open arms.
Digitaalisella aikakaudella henkilökunnan jäsenten kokemukset jatkuvista muutoksista ja niiden avoin hyväksyminen on muodostunut välttämättömyydeksi.
Study II, which was dedicated to psychological factors, examined the roles of implicit theory and goal orientation as predictors of innovativeness.
Psykologisiin tekijöihin liittyvä tutkimus II selvitti implisiittisen teorian ja tavoiteorientaation roolia yksilön innovatiivisuuden ennustajina.
The subjects with the constrictor phenotype had the largest increase in systemic vascular resistance and largest decrease in cardiac output.
"Constrictor" fenotyypissä havaittiin pystyasennossa huomattava ääreisverenkierron vastuksen nousu ja minuuttitilavuuden lasku.
Hypertensive subjects also had several rather small but measurable changes in cardiovascular adaptation to upright position.
Lisäksi hypertensiivisten koehenkilöiden reagointi pystyasentoon erosi normotensiivisistä siten, että useissa muuttujissa voitiin todeta pieniä mutta merkitseviä toiminnallisia eroja kardiovaskulaarisessa säätelyssä.
Hypertension studies typically measure only blood pressure and heart rate, but blood pressure is the product of cardiac output and systemic vascular resistance.
Tutkimuksessa mitattiin verenkiertoelimistön toimintaa käyttäen hyväksi jatkuvaa verenpaineen mittausta, pulssiaallon analyysijärjestelmää ja impedanssikardiografiaa sekä levossa että kallistuskokeen aikana.
Essential hypertension is a major global health burden, but the primary reason why blood pressure changes in the course of the disease is still in many ways a mystery.
Hypoteeseja verenpaineen kohoamisen syiksi on useita, mutta perimmäinen syy edelleen on varmistamatta ja genetiikan tutkimuksissakin yksittäisten alleelien vaikutus verenpainetasoon on ollut minimaalinen.
In study I, the hemodynamics of non-medicated normotensive and hypertensive subjects were studied.
Menetelmä mahdollistaa laaja-alaisen ja kajoamattoman hemodynaamisten muuttujien rekisteröinnin.
Additionally, the results in studies III and IV established that the change in augmentation index induced by salbutamol inhalation was predominantly correlated with the parallel changes in heart rate and ejection duration.
Työn IV perusteella salbutamolin aiheuttamat hemodynaamiset muutokset johtuvat kuitenkin pääosin syketason noususta.
Inhaled salbutamol was compared with sublingual nitroglycerin to examine their effects on hemodynamics during head-up tilt.
Osatyössä III osoitettiin, että salbutamolin ja nitroglyseriinin aiheuttamat vaikutukset hemodynamiikkaan olivat mitattavissa useissa muuttujissa.
In study II, we discovered three new phenotypes, which could only be found by inspecting the changes in hemodynamic variables during passive head-up tilt.
Koehenkilöt olivat pystyasennon hemodynamiikan säätelyn perusteella jaettavissa kolmeen eri fenotyyppiin.
In contrast, the hemodynamic effects of nitroglycerin were accentuated in the upright position.
Salbutamolin vaikutus oli selvempi makuuasennossa, kun taas nitroglyseriini aiheutti merkittävimmän muutoksen pystyasennon hemodynamiikassa.
Global endothelial function has been suggested to be quantifiable by comparing the effects of salbutamol and nitroglycerin on the augmentation index, a measure of wave reflection in the arterial tree.
Salbutamoli-inhalaation on aiemmin väitetty aiheuttavan endoteelista riippuvan vasodilataation verenkiertoelimistössä ja tämän on ajateltu olevan kvantitoitavissa keskeisen verenkierron paineheijasteiden muutoksen avulla.
Additionally, supine cardiac index was higher in hypertensives, so there was a measurable hyperdynamic component involved.
Hypertensioon vaikutti kuitenkin myös hyperdynaaminen komponentti, koska sydämen minuuttitilavuus oli merkitsevästi korkeampi hypertensiivillä kuin normotensiivisillä koehenkilöillä.
Genome-wide studies have not found alleles that would account for more than 1 mmHg change in systolic or diastolic blood pressure in primary hypertension.
Verenkiertoelimistön tilaa arvioidaan pääsääntöisesti mittaamalla verenpaine ja syketaso istuma- tai makuuasennossa.
The response of the cardiovascular system to upright position was also examined to discover possible functional phenotypes which could be connected to known indicators of cardiovascular risk.
Havaitsimme muista riskitekijöistä riippumattoman merkitsevän yhteyden "sustainer"-fenotyypin ja kardiovaskulaarista riskiä ennustavan lisääntyneen suurten suonten jäykkyyden välillä.
Our aims were to examine whether subjects with primary hypertension have functional changes in cardiovascular regulation when compared with normotensive subjects.
Hypoteesimme oli, että kohonneen verenpaineen taustatekijöiden arviointia ja tutkimusmenetelmiä on mahdollista kehittää arvioimalla verenkierron säätelyä aikaisempaa kattavammin.
Our results indicate that the phenotype of primary hypertension is not quantifiable by the mere measurements of supine blood pressure and heart rate.
Kattavampaan verenpaineen osatekijöiden arviointiin tarvitaan sykkeen ja verenpaineen mittauksen lisäksi sydämen minuuttitilavuuden ja ääreisverenkierron vastuksen mittaukset.
This indicates that the observed simultaneous change in augmentation index does not reflect alterations in the endothelium mediated control of arterial tone.
Tämä löydös kumoaa aikaisemman käsityksen siitä, että salbutamolin aiheuttamaa keskeisen verenkierron paineheijasteiden muutosta voitaisiin käyttää kokonaisvaltaiseen endoteelin toiminnan arviointiin.
Hypertensive subjects had higher systemic vascular resistance and increased arterial stiffness, which correspond with the results from previous studies.
Kohonnut ääreisverenkierron vastus ja lisääntynyt suurten verisuonten jäykkyys ovat merkittävimmät tekijät hypertension taustalla.
Supine and Upright Hemodynamics Using Non-Invasive Methods : Findings in hypertensive versus normotensive subjects, description of novel functional phenotypes, and effects of nitroglycerin versus salbutamol
Lääkitsemättömässä aineistossa (n=387) normotensiivisten ja hypertensiivisten koehenkilöiden lepohemodynaamikan tulokset vahvistivat vallitsevan käsityksen.
Normally the measurements of blood pressure are performed in a seated position, which doesn’t reveal anything about the variability or adaptation to normal daily activities.
On hyvin todennäköistä, että mittaukset myös pystyasennossa antavat pelkkiä lepomittauksia paremman arvion poikkeamista verenkierron säätelyssä.
FORGOTTEN HISTORY: Finnish volunteers in the Russian Army in World War I, 1914-1918 After several centuries under Swedish rule, Finland became part of the Russian Empire in 1809.
Historian unohtamat - Suomalaiset vapaaehtoiset Venäjän armeijassa 1. maailmansodassa 1914-1918 on ensimmäinen kokonaisesitys niistä sadoista suomalaisista, jotka värväytyivät Venäjän armeijaan 1. maailmansodan aikana.
All in all, approximately every fourth volunteer died in the war.
Enemmän kuin joka neljäs ei koskaan palannut sotaretkeltä kotimaahansa.
Moreover, as mentioned before, nine volunteers out of ten served in the infantry, which suffered the heaviest casualties in World War I. The casualties of the Finnish volunteers were proportionally as heavy for instance as those the Scots sustained on the Western Front and only those nationalities ­ for instance Turks ­ who were seriously affected by illnesses, suffered higher losses than the Finns.
Kansainvälisesti mitattuna vapaaehtoisjoukon tappiot olivat yhtä suuret kuin maailmansodassa kaikkein raskaimpia tappioita kärsineiden kansallisuuksien tappiot olivat.
The first volunteers released from Germany were war-time officers, whereas the enlisted men were mostly kept in captivity as the Finnish and German authorities were more interested in sending home those Jägers still left in Germany.
Historiankirjoituksessa aiemmin lähes kokonaan sivuutetut Venäjän armeijan vapaaehtoiset - noin 700 värväytynyttä miestä - ovat mielenkiintoinen ja merkittävä osa Suomen historiaa aikakaudella, joka yleensä on mielletty venäläisten sortotoimien ja jääkäriliikkeen ajaksi.
The major impact of the former volunteers of the Russian Army ­ mostly officers ­ for the White cause was at the beginning of the war.
Uutta tietoa saadaan myös vapaaehtoisten osallistumisesta Suomen sisällissotaan, jossa heillä oli varsinkin sodan alkuaikoina merkittävä osuus erityisesti valkoisten puolustustaistelulle.
But it was a complex situation.
Historian unohtamat.
The major impact of the former volunteers in the Red Guards was that they were able to communicate directly with the Russian military personnel supporting the Reds.
Myös punakaartin historiassa on aiemmin lähes täysin sivuutettu Venäjällä sotilaskoulutuksensa saaneiden vapaaehtoisten olemassaolo ja toiminta punaisten riveissä.
This battle caused heavy casualties for the volunteers, at least partly due to their short training, which had also been affected by their ignorance of Russian.
Tutkimuksessa selvitetään vapaaehtoisten motiivit värväytymiselle sekä heidän lopulta varsin uhrautuva palvelunsa Venäjän armeijassa.
This was because Germany became involved in the Civil War in Finland in spring 1918.
Suomalaiset vapaaehtoiset Venäjän armeijassa 1. maailmansodassa 1914-1918
The material related to climate summits consists of news texts and editorials published during the Copenhagen (2009), Durban (2011) and Warsaw (2013) climate summits.
Ilmastokokouksiin liittyvä aineisto koostuu Kööpenhaminan (2009), Durbanin (2011) ja Varsovan (2013) ilmastokokousten aikana julkaistuista uutisista ja pääkirjoituksista.
The research material consists of 299 articles from the newspaper Helsingin Sanomat and the 2968 speech acts related to the future uttered in these articles.
Tutkimuksen aineistona on 299 Helsingin Sanomien artikkelia ja niissä esitetyt 2968 tulevaisuuspuhetekoa.
The empirical aim is to study futures imagined in news texts and editorials related to climate summits and key moments in Finnish agricultural policy.
Empiirisenä tavoitteena on tutkia tulevaisuuden kuvittelemista suomalaisen maatalouspolitiikan avainhetkiin ja YK:n ilmastokokouksiin liittyvissä Helsingin Sanomien uutisissa ja pääkirjoituksissa.
The Future Imaginary of Journalism : A textual analysis of journalism as a discursive practice for imagining futures
Tulevaisuuden kuvitteleminen journalismissa : Tekstianalyyttinen tulkinta journalismin tulevaisuusmielikuvituksesta
As an object of textual analysis journalism’s future imaginary is defined as consisting of 1) speech acts that articulate knowledge of the future or possibilities to shape the future through action, 2) narrative choices related to representing speech acts in journalism’s discourse and 3) meanings given to the future in the speech acts.
Tutkimuksen kohteena olevan journalismin teksteissä ilmenevän tulevaisuusmielikuvituksen määritellään koostuvan 1) tulevaisuuspuheteoista, 2) tulevaisuuspuhetekojen esittämiseen liittyvistä kerronnallisista ratkaisuista ja 3) tulevaisuuspuheteoissa tulevaisuudelle annetuista merkityksistä.
The meanings given to the future in the speech acts are analyzed by identifying nodal points that link speech acts to discourses about the future.
Tulevaisuudelle annettuja merkityksiä tutkitaan tunnistamalla puhetekoja yhdistäviä sisällöllisiä solmukohtia ja niiden varaan rakentuneita puhetapoja.
In the analysis of narrative choices, the main dimension is the distinction between a journalistic narrator’s future imaginary and quoted future imaginaries.
Kerronnallisten ratkaisujen analyysin tärkeimpänä ulottuvuutena on eronteko kertojan tulevaisuusmielikuvituksen eli journalistisen kertojan esittämien tulevaisuuspuhetekojen ja lainatun tulevaisuusmielikuvituksen eli kertojan siteeraamien tulevaisuuspuhetekojen välillä.
The methodological aim is to develop a method for textual analysis suitable for studying futures imagined in journalistic texts.
Teoreettis-metodisena tavoitteena on määritellä, mitä tulevaisuuden kuvitteleminen tarkoittaa ja kehittää määritelmään tukeutuva journalismin tekstien tulkintaan soveltuva tutkimusmenetelmä.
The material related to Finnish agricultural policy consists of news texts and editorials related to six key moments between 1944 and 2013 and editorials about agricultural policy published during 21 sample periods between 1946 and 1994.
Maatalouspolitiikkaan liittyvä aineisto koostuu asutuskysymykseen (1944), pellonvarausjärjestelmään (1969), kaksihintajärjestelmään (1984), EU-jäsenyysratkaisuun (1994), tilatukiuudistukseen (2003) ja CAP-uudistukseen (2013) liittyvistä uutisista ja pääkirjoituksista sekä otosperustaisesti vastaavalta ajanjaksolta kerätyistä maatalouspääkirjoituksista.
The future imaginary manifest in the micro level of speech acts is contextualized by analyzing it in relation to three macro level narratives of change derived from research literature: 1) The narrative of Finnish socio-political discourses, 2) the narrative of the mediatization of politics and 3) the narrative of a late modern future.
Journalismin tekstien mikrotasolla ilmenevää tulevaisuusmielikuvitusta suhteutetaan tutkimuksessa tulevaisuuden myöhäismodernisoitumiseen, politiikan julkisuuden medioitumiseen ja suomalaisen yhteiskuntapolitiikan puheavaruuksiin liittyviin muutoskertomuksiin.
Based on earlier research journalism’s future imaginary is defined tentatively as a discursive practice that mainly aims to articulate knowledge of the future and is cautious of articulating and participating in efforts to shape futures through action.
Teoreettis-metodiseen kysymykseen vastataan määrittelemällä tulevaisuuden kuvitteleminen tulevaisuuden jäsentymiseksi tiedon ja toiminnan kohteeksi erilaisissa diskurssikäytännöissä.
Journalism’s future imaginary was mainly based on reproducing documents of institutional decision making such as government bills or committee reports.
Tulevaisuusmielikuvituksen viitepisteenä olivat ennen kaikkea institutionaalisen päätöksenteon prosessit, joiden ennakoimisen varaan erityisesti kertojan tulevaisuusmielikuvitus rakentui.
Throughout the research material, the future gained meanings in relation to institutional decision-making processes (decision-making discourse).
Samalla kertojan esittämien tulevaisuuspuhetekojen ala laajeni päätöksenteon prosessien ennakoinnista päätöksenteon kohteena olevien asioiden ennakointiin.
According to the study, future was mainly articulated as an object of knowledge and only rarely as an object of action.
Tutkimuksen perusteella journalismin tulevaisuusmielikuvitus oli pääasiassa tulevaisuutta ennustavaa eli sen tiedon kohteeksi ymmärtävää.
Expressive speech acts express emotions or attitudes related to the future, such as uncertainty or fear.
Tulevaisuuspuhetekojen analyysissä tunnistetaan ennustavia, ohjaavia, sitoutuvia ja tunteita ilmaisevia puhetekoja.
The study shows a clear transformation in news texts from a future imaginary based on reproducing institutional discourses to a future imaginary centered on the narrator’s speech acts.
Tutkitulla ajanjaksolla journalismin tulevaisuusmielikuvitus muuttui selkeimmin siten, että se rakentui enenevissä määrin kertojan tulevaisuusmielikuvituksen varaan.