natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The nursing culture in question did not support the nurses or students in the unit in becoming experts with a wide range of skills in nursing.
Tutkittu hoitokulttuuri ei tarjonnut siellä työskenteleville hoitajille riittävästi ammatillisen kasvun haasteita eikä siten tukenut hoitotyön asiantuntijuuteen kasvua.
The information will also be of use in developing both professional education in the health sector and the supplementary learning in clinical environment that supports continuous professional development.
Lisäksi hankittu tieto palvelee työelämän kehittämistoimintaa - joko oppilaitoksen kanssa yhteistyössä tapahtuvaa tai tutkimusyksikön omaehtoista kehittämistoimintaa.
Nursing science and the fundamental values of nursing existed only ideologically.
Hoitotiede näkyi vasta ideologiassa ja julkiteorioissa.
The client-service process emphasized a smooth work flow based on the nursing staff and the organization.
Tutkimuksen ajankohtana tutkimusyksikön toiminnassa korostui käynti- ja poliklinikkakohtainen ajattelumalli, joka muistutti teollisuuden tuotantoliukuhihnaa.
Their view of the patient was sickness and diagnosis-centred.
Ohjaus oli perinteistä ja sairauskeskeistä.
The results of the study show that the research unit was pleasant as a physical and social environment.
Tutkimusorganisaatiossa toteutuva laadun arviointi kuvasti kapeaa ja yksipuolista näkemystä hyvästä palveluprosessista.
Nursing was medically-oriented, task-centred and rule-oriented.
Hoitajien toiminta oli epäitsenäistä ja tehtäväkeskeistä.
Quality assessment focused on financial and performance-centred values.
Tutkimustuloksia voi hyödyntää koulutuksen suunnittelussa ja arvioinnissa.
Development projects were typically of very short duration, dependent on motivation provided by the project leader and focused on individual tasks.
Hoitajien keskinäinen yhteistyö oli tiivistä ja sitä luonnehti perinteinen yksilöllisen asiantuntijuuden malli.
The professional development of nurses in the research unit had stopped at the level of providing support; they were mechanics and experts in routine procedures.
Terveydenhuollon organisaatioissa, kuten yleensä työelämässä, eletään voimakasta myllerrysten aikaa; muutokset ovat useimmiten nopeita, ennakoimattomia ja monikerroksisia.
The role of nursing and nurses in a consultation situation was narrow and subordinate; the day was filled by helping the doctor and various secretarial duties emphasis was laid on computer skills and technical qualifications.
Haasteista selviäminen edellyttää organisaatioilta ja sen työntekijöiltä organisaatiokulttuuria, jossa korostuvat moniammatillinen yhteistyö, asiakaslähtöisyys sekä kehittymiskyky ja -halu.
The study showed the importance of the organizational and nursing culture and also the importance of taking it into account in assessing and developing professional education in the health sector.
On väistämätöntä, että muutos heijastuu voimakkaana henkilöstön ammatilliseen perus- ja täydennyskoulutukseen uudenlaisen osaamisen tuottamisena ja koulutustarjonnan laajentamisena.
Nor did the nursing culture help with the adoption of an independent role of nursing.
Hoitotyöllä ei ollut omaa selkeää, itsenäistä tehtäväänsä tutkimusyksikössä, eikä toiminta ohjautunut hoitotieteestä käsin.
Providing support for the patient was relegated to a ritual function and the provision of guidance or advice was restricted in most instances to giving out written instructions.
Oppimista luonnehti pikemminkin negatiivisuus ja tilanteisiin sopeutuminen kuin positiivisuus ja tilanteiden kehittäminen.
In addition to Arendt, my approach draws heavily from second order cybernetics, most notably the theory of autopoiesis developed by the Chilean neurobiologists Humberto Maturana and Francesco Varela.
Jäsennykseni kehittelyssä hyödynnän toisen vaiheen kybernetiikkaa, ennen muuta Humberto Maturanan ja Francisco Varelan (1980) muotoilemaa autopoiesisteoriaa.
However, I posit each dimension with slightly different meanings and emphases from Arendt and rename them accordingly as organicity, artifice and plurality.
Häntä mukaillen nimeän oman jäsennykseni analyyttisesti erilliset, mutta toisiinsa elimellisesti liittyvät ontologiat orgaanisuudeksi, teknotaidoksi ja moninaisuudeksi.
Yet, the last few decades of technological and scientific development that have culminated in such blanket terms as synthetic biology and artificial intelligence have shown there is no reason to doubt the human capacity to finally find ways to enhance even its own biological organization, thereby creating wholly new boundaries, hierarchies and dimensions of existing and acting in the world.
Vaikka hän osasi ennakoida ensimmäisiä edistysaskeliaan ottaneiden avaruus-, ydin- ja geeniteknologioiden seurauksia terävästi jo The Human Conditionin kirjoittamisaikana, viime vuosien harppaukset synteettisen biologian, tekoälyn ja geenimanipulaation kentillä ovat synnyttänet olosuhteita, joita kuusi vuosikymmentä sitten ei ollut mahdollista edes kuvitella.
The starting point of this work is the observation that the boundaries of the human condition, as delineated by the German political theorist Hannah Arendt in her major philosophical work, The Human Condition (1958/1998, HC), have begun to show in the geometrically advancing technological development of the past decades.
Väitöskirjani luotaa ihmisenä olemisen ja toimimisen luonnetta ja rajoja 2010-luvun lopun maailmassa käyttäen kiinnekohtanaan Hannah Arendtin vuonna 1958 ilmestyneessä The Human Condition -teoksessa esittämää jäsennystä uusintamiseen, valmistamiseen ja toimintaan.
I suggest this circumstance can be captured by the notion of the post-human, which I employ in the hyphenated form to emphasize both its conceptual difference from the posthuman of post- and transhumanism and its ontological distinctiveness from the human.
Tutkimukseni metatason teoreettinen argumentti on, että yhdistämällä autopoieettinen lähestymistapa Arendtin ajatteluun voidaan tarkastella hedelmällisesti tämän päivän maailmassa polttavaa kysymystä teknotaidon noususta ontologisesti (yli)korostuneeseen asemaan ja pohtia uudella tavalla kriittisesti tämän kehityksen seurauksia.
Second, I focus on the ways in which artifice, understood as an ontology in itself, involves the power to fundamentally alter the human condition and open the door to the so-called post-human, which eventually demands a completely new conception of existing and acting that the human, as a plural creature, cannot fully appreciate.
Esitän tämän johtuvan siitä, että molemmat sivuuttavat ihmisen erityislaatuisuuden tietynlaiset affordanssit omaavana biologisena olentona ja järjestelmänä—seikka, jonka ymmärtäminen on argumenttini mukaan nykyään välttämätöntä ihmisenä olemisen ja toimimisen ehtojen mielekkäälle ja hienosyiselle tarkastelulle.
Maturana and Varela posited a clear division between the given biological affordances, within which the human organism as an autopoietic unity in the physical space is bounded, and the ontologically discrete, artificial entities, which, regardless of human purposes, gradually construct their own, systemic couplings to the environment.
Autopoiesisajattelussa on oman jäsennykseni kannalta olennaista se, että ihmisenä olemisen ehtoja, ja etenkin niiden rajoja, voidaan sen pohjalta lähestyä sekä biologisten että keinotekoisten tarjoumien (affordanssien) kannalta häivyttämättä silti näiden kahden yhteistä alkuperää.
Based on the arguments made in this discussion, the existential question of our age concerns the new and qualitatively different conditions of being and acting that would follow the enhancement of the autopoiesis of the human organism.
Lähtökohtani on, että tätä kolmijäsennystä on sen perustavuudesta huolimatta välttämätöntä arvioida uudelleen teknologian kehittyessä ja puuttuessa ihmisen edellytyksiin olla orgaanisesti olemassa, ymmärtää ja toimia tavoilla, joita Arendt ei voinut ottaa huomioon.
Third, and finally, I bring forth the problem of the post-human as an explanatory category in both philosophical and media theoretical contexts.
Uusimpiin ihmisen kehittämiin teknologioihin kytkeytyviä eksistentiaalisia ja yhteiskunnallis-poliittisia kysymyksiä on puntaroitu parin viime vuosikymmenen aikana muun muassa transhumanistisissa ja posthumanistisissa teoretisoinneissa.
In my discussion, I draw on the basic ideas that underpin these concepts without seeking to reinterpret them in the context in which Arendt operated.
Tutkimukseni osallistuu myös näitä lähestymistapoja koskevaan viimeaikaiseen keskusteluun esittäen, että eroistaan huolimatta kumpikaan teoriasuuntaus ei saa otetta ihmisen ja tämän kehittämien teknologioiden välisten suhteiden monitasoisesta mutkikkuudesta.
I interpret the three dimensions in Arendt's formulation as ontologies based on their preconditional nature in defining a specifically human condition of existence.
Arendtin kolmijäsennys toimii työssäni sekä viitepisteenä että edelleen kehittelyn kohteena.
Nevertheless, nearly all children took physical exercise weekly both in winter and in summer.
Silti lähes kaikki lapset harrastivat liikuntaa viikoittain sekä talvella että kesällä.
Emailing, instant messaging and playing games were the main purposes for which children used the Internet in 2006.
Sähköposti, pikaviestintä ja pelaaminen olivat lasten yleisimmät Internetin käyttötarkoitukset vuonna 2006.
Fathers would have wanted more time for doing home repairs.
Isät olisivat halunneet enemmän aikaa kodin remontointiin.
They only spent a relatively small part of their day alone at home.
Koululaiset viettivät päivästään vain suhteellisen vähäisen osan yksin kotona.
People would have also liked to have more time for physical exercise, reading and art hobbies than was left for them.
Myös liikuntaan, lukemiseen ja taideharrastuksiin olisi haluttu käyttää enemmän aikaa kuin niihin jäi.
Doing of voluntary work and giving of neighbourly help often accumulated to the same persons.
Vapaaehtoistyön tekeminen ja naapuriavun antaminen kasautuivat usein samoille ihmisille.
Time spent by children on studying decreased and their free time increased between the late 1980s and the early 2000s.
Lasten opiskeluun käyttämä aika väheni, ja vapaa-aika lisääntyi 1970-luvun lopulta 2000-luvun alkuun.
International comparisons are made with data in the HETUS database and in Eurostat?s tables.
Kansainväliset vertailut perustuvat ajankäytön kansainväliseen tietokantaan sekä Eurostatin taulukoihin.
Children?s computer use was socially-oriented.
Lasten tietokoneen käytössä korostui sosiaalisuus.
Watching television remained children´s favourite way of spending their free time.
Television katselu säilyi lasten suosituimpana vapaa-ajanviettotapana.
They also produce personally reported accurate information on the living conditions of diverse population groups, such as children.
Myös eri väestöryhmien, kuten lasten, elinoloista saadaan tarkkaa tietoa heidän itsensä kertomana.
A division of work between the genders became obvious from the fact that in all the compared countries men did more gainful work than women and women more domestic work than men.
Kaikissa neljässä vertailumaassa miehet tekivät enemmän ansiotyötä kuin naiset ja naiset enemmän kotityötä kuin miehet.
Due to the used diary method the time use surveys can reveal information about socially useful work, and about its amount, distribution and performers, which often remain undetected in other studies.
Tutkimuksessa pääasiallisena aineistona käytetty ajankäyttötutkimus tuo päiväkirjamenetelmänsä ansiosta esiin muissa tutkimuksissa usein piiloon jäävää tietoa yhteiskunnallisesti hyödyllisestä työstä, sen määrästä, jakautumisesta ja tekijöistä.
Persons looking after their own household were the most active in helping neighbours.
Omaa kotitalouttaan hoitavat antoivat eniten naapuriapua.
Well educated people and people in working life do most voluntary work.
Vapaaehtoistyötä tekivät eniten hyvin koulutetut ja työelämässä mukana olevat ihmiset.
The subject of the study is the time and time use of families.
Perheiden aika ja ajankäyttö.
The results were also supported by comparisons of the total work load of couples in Finland with those of couples in Germany, Great Britain and Spain.
Työssäkäyvien puolisoiden kokonaistyöaika lähes yhtä pitkä Ansio- ja kotityöstä koostuva kokonaistyöaika jakautui kahden ansaitsijan perheissä melko tasaisesti puolisoiden kesken Suomessa, Saksassa ja Britanniassa.
Lack of time was felt by the vast majority of mothers and fathers working full time outside the home. Parents would have liked to spend more time with their children.
Valtaosa kokopäivätyössä käyvistä äideistä ja isistä tunsi, että aikaa on liian vähän.
Childcare was the commonest neighbourly help.
Naapuriavun antamisessa painottui lastenhoito.
The study examines what kinds of people engage in social capital activities, such as socialising, voluntary work and helping of neighbours.
Tutkimuksen keskeiset aihealueet ovat kokonaistyöaika ja sen jakautuminen kotitalouksissa, vapaaehtoistyö, lasten ajankäyttö ja kiire.
Voluntary work and neighbourly help are not daily activities, so a total of only 15 minutes of daily time use was spent on them.
Espanjassa naiset tekivät ansiotyön lisäksi runsaasti kotitöitä, mikä nosti heidän panoksensa kokonaistyöajasta 53 prosenttiin.
This study focuses on the stage of the wage-work society.
Tiedot käyvät ilmi Hannu Pääkkösen sosiaalipolitiikan alaan kuuluvasta väitöskirjatutkimuksesta.
Finally, the study asks whether reliable information about the everyday lives of the most time-pressured people is obtainable with interview surveys.
Tutkimuksessa tarkastellaan perheiden ajankäyttöä Tilastokeskuksen tekemien ajankäyttö- ja vapaa-aikatutkimusten avulla.
The older children representing familial type 1 diabetes presented with increased levels of sICAM-1 6-48 months before diagnosis, which may reflect immune activation and/or tissue destruction going on in the progressors.
Tyypin 1 diabetekseen sairastuneiden lasten sisaruksilla totesimme kohonneet sICAM-1-tasot 6-48 kuukautta ennen sairastumishetkeä mikä saattaa kuvastaa menossa olevaa immuuniaktivaatiota ja/tai kudostuhoa tänä aikana liittyen beetasolutuhoon.
Early-onset progressive beta-cell autoimmunity, or even progression to clinical type 1 diabetes by the age of 5 years, is not reflected in overall increased concentrations of soluble adhesion molecules in the peripheral circulation during the first 2 years of life in children with increased HLA-conferred disease susceptibility, although elevated concentrations of sL-selectin were found to be temporally associated with seroconversion to autoantibody positivity.
Varhain alkava, etenevä beetasoluautoimmuniteetti, tai edes sairastuminen tyypin 1 diabetekseen viidenteen ikävuoteen mennessä, ei heijastunut kohonneina liukoisten adheesiomolekyylien pitoisuuksina perifeerisessä verenkierrossa kahden ensimmäisen ikävuoden aikana perinnöllisesti tyypin 1 diabetekselle alttiilla lapsilla vaikkakin serokonversio autovasta-ainepositiiviseksi peilautui kolmen kuukauden ajan kohonneina sL-selektiinitasoina.
Alternatively it may be a defensive attempt to reduce aggressive insulitis.
Toinen mahdollisuus voisi olla elimistön puolustuksellinen reaktio beetasolutuhon hillitsemiseksi.
We did not observe any relationship between sICAM-1 and HLA class II-conferred susceptibility to type 1 diabetes, but sL-selectin concentrations were higher in autoantibody-negative schoolchildren carrying HLA-DQB1 genotypes conferring low or decreased risk for type 1 diabetes.
Emme havainneet yhteyttä sICAM-1-pitoisuuksien ja luokan II HLA-geenien määräämän tautialttiuden välillä mutta HLA-DQB1-genotyypillä voi olla vaikutusta L-selektiinipitoisuuksiin niin, että vähäisen perinnöllisen riskin omaavilla lapsilla ja nuorilla sL-selektiinitasot olivat korkeammat kuin korkeamman riskin omaavilla lapsilla ja nuorilla.
They may reflect other characteristics of the autoimmune process, although intra-individual and inter-individual variation is substantial, indicating that there are several other unrelated factors affecting the concentrations of soluble adhesion molecules in the peripheral circulation.
Tämä huomattava yksilöiden välinen, mutta myös sisäinen vaihtelu, tuli esiin myös perinnöllisesti tyypin 1 diabetekselle alttiilla pienillä lapsilla viitaten siihen, että monet beetasoluautoimmuniteettiin liittymättömät ja tässä työssä vakioimattomat seikat vaikuttavat näiden molekyylien tasoihin perifeerisessä verenkierrossa.
The subjects were derived from the nationwide Childhood Diabetes in Finland (DiMe) study, the Finnish Type 1 Diabetes Prediction and Prevention (DIPP) study and from the study of beta-cell autoimmunity in schoolchildren in northern Finland.
sICAM-1 ja sL-selektiinipitoisuudet määritettiin ELISA-menetelmällä useilta sadoilta eri-ikäisiltä DiMe ja DIPP-tutkimukseen sekä pohjoissuomalaiseen koululaistutkimukseen osallistuneilta lapsilta ja nuorilta.
We also aimed at assessing whether these markers could be used to discriminate between disease progressors and non-progressors, in order to improve the prediction of type 1 diabetes on an individual basis in children and adolescents.
Keskeistä oli selvittää peilautuuko diabeettinen tautiprosessi kohonneina pitoisuuksina ja voitaisiinko näiden molekyylien avulla parantaa entisestään taudin puhkeamisen ennustettavuutta lapsilla ja nuorilla.
Autoantibodies with strong predictive value, i.e. multiple autoantibodies, high ICA levels and positivity for IA-2A, are related to increased concentrations of soluble adhesion molecules in familial type 1 diabetes, but not in non-familial cases, indicating that these markers only partly overlap with conventional humoral immune markers, i.e. autoantibodies against islet cell antigens.
Beetasoluautoimmuniteetti itsessään ei liittynyt kohonneisiin sICAM-1 tai sL-selektiinipitoisuuksiin sillä vaikka korkean sairastumisriskin autovasta-aineprofiili eli positiivisuus useammalle kuin yhdelle autovasta-aineelle, korkea ICA-taso sekä IA-2A-positiivisuus assosioituivatkin kohonneisiin sICAM-1 ja sL-selektiinipitoisuuksiin lapsilla, joiden sisar oli aiemmin sairastunut tyypin 1 diabetekseen, emme voineet nähdä vastaavaa yhteyttä terveillä koululaisilla.
The substantial overlapping in the circulating levels of soluble adhesion molecules between the progressors and non-progressors on all occasions implies, however, that peripheral sICAM-1 and sL-selectin concentrations cannot provide a clinically meaningful tool for differentiating those children who will develop clinical type 1 diabetes from those who will remain non-diabetic.
Näin ollen sICAM-1 tai sL-selektiinipitoisuuksien määrittämisestä ei näyttäisi olevan käytännön hyötyä tyypin 1 diabeteksen ennustamisessa lapsilla ja nuorilla.
Increased concentrations of sL-selectin in subjects with impaired beta-cell function may reflect leukocyte activation associated with destructive insulitis.
Keskeinen osa tässä tapahtumassa on adheesio- eli ns. tarttumismolekyyleillä, jotka ilmentyvät valkosolujen ja verisuonten endoteelisolujen pinnalla.
sICAM-1 and sL-selectin concentrations were analysed with specific ELISA kits.
Omassa työssäni tutkin liukoisten adheesiomolekyylien (sICAM-1 ja sL-selektiini) pitoisuuksia verenkierrossa esidiabeteksen eri vaiheessa olevilla lapsilla ja nuorilla.
The main difference was that the different types of interaction forms on the international level, especially in knowledge transfer, were considerably fewer than on the country-specific level.
Pääasiallinen ero oli, että kansainvälisellä tasolla käytettiin huomattavasti vähemmän erilaisia yhteistyömuotoja, erityisesti tiedonsiirrossa, kuin kansallisella tasolla.
The description takes into account the heterogeneity of the collaborating parties in their knowledge of the collaboration fields and the formed information flows.
Malli huomioi yhteistyökumppaneiden heterogeenisyyden koskien yhteistyöalan tietoja ja edelleen muodostuneita tietovirtoja.
International Interaction Forms in Global Collaboration Networks between the Information Technology Industry and Engineering Education
Tietotekniikkateollisuuden ja insinöörikoulutuksen kansainväliset yhteistyömuodot globaaleissa yhteistyöverkoissa
Forms of interactions between industry and higher education were first studied through a literature review of previous studies on country-specific interaction forms, because almost all published studies on interaction forms in collaboration between industry and higher education concerned country-specific forms of interactions.
Lisäksi kattavalla kirjallisuuskatsauksella kerättiin vertailua varten sekundääriaineistoa, joka sisälsi aikaisempia tutkimuksia kansallisen tason yhteistyömuodoista, koska lähes kaikki aikaisemmin julkaistut tutkimukset teollisuuden ja korkeakoulujen välisistä yhteistyömuodoista käsittelevät kansallisilla tasoilla käytettyjä yhteistyömuotoja.
As a result, the international interaction forms found in this study seemed to support fairly well the found country-specific interaction forms.
Vertailu osoitti, että tutkimuksessa löydetyt kansainväliset yhteistyömuodot korreloivat melko hyvin havaittujen kansallisen tason yhteistyömuotojen kanssa.
The findings of the primary data analyses indicated that the main forms of international interactions were knowledge transfer, human resources recruitment and funding acquisition.
Korkeakouluhallinnon alaan kuuluva, todellisiin yhteistyöohjelmiin perustuva tapaustutkimus osoitti, että kansainvälisen yhteistyön pääasialliset muodot ovat teknisen tiedon siirto osapuolien välillä, uusien työntekijöiden rekrytoiminen ja rahoitus.
Empirically the topic was examined as a case study where global IT companies with their global collaboration programs formed the cases.
Kansainvälisiä yhteistyömuotoja tutkittiin empiirisesti tapaustutkimuksena, jossa Suomessa toimivan globaalin tietotekniikkateollisuuden yritykset globaaleine yhteistyöohjelmineen muodostivat tutkitut tapaukset.
The description was developed by applying the voltage and current laws from electronics engineering, using the circuit analysis method to model information flows.
Tutkimuksessa esitetty teoreettinen malli tiedon kulusta yhteistyöverkoissa kehitettiin soveltaen elektroniikan piirilakeja ja piirianalyysimenetelmää.
The primary data for the study was gathered from the documents of the collaboration programs of global IT companies operating in Finland.
Tutkimuksen primääriaineisto kerättiin yhteistyöohjelmien dokumenteista ja sitä täydentävästä haastatteluaineistosta.
Furthermore, a theoretical description of bidirectional information flows in collaboration networks was proposed in this study.
Lisäksi tutkimuksessa kehitettiin teoreettinen malli tiedon kaksisuuntaisesta kulusta heterogeenisissä yhteistyöverkoissa, jotta yhteistyöverkon toimintaa olisi helpompi ymmärtää ja kehittää.
This study was carried out to find and explore current forms of international interactions in collaboration networks between the global information technology industry and engineering education.
Tietotekniikkateollisuuden ja insinöörikoulutuksen yhteistyöverkot globalisoituvat Tekniikan lisensiaatti Tero Nurmisen väitöstutkimus tuottaa uutta tietoa teollisuuden näkökulmasta globaalin tietotekniikkateollisuuden ja insinöörikoulutuksen kansainvälisistä yhteistyömuodoista globaaleissa yhteistyöverkoissa.
There were only few previous studies available on international interactions between industry and higher education and none of them examined different forms of interactions.
Globaalin tietotekniikkateollisuuden ja insinöörikoulutuksen kansainvälisiä yhteistyömuotoja ei ole aikaisemmin juurikaan tutkittu.
The knowledge provided by this study concerning international forms of interactions could be used for development of collaboration between industry and higher education.
Globaalit tietotekniikkayritykset kehittävät kansainvälisiä yhteistyöohjelmia tehdäkseen yhteistyötä insinöörikoulutuksen kanssa, ja yhteistyöstä hyötyvät molemmat osapuolet.
The respondents included both IT industry respondents and higher education respondents.
Globaali kilpailu on kiristymässä sekä korkeakoulujen välillä että teollisuudessa.
The dissertation is composed of four separate studies.
Väitöskirjatyö koostuu neljästä erillisestä osatyöstä.