natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Midbrain dopamine systems of these new mouse strains were studied with immunohistochemical, neurochemical, pharmacological, behavioral and molecular biology methods.
Tutkimme näiden uusien hiirikantojen keskiaivojen dopamiinijärjestelmiä immunohistokemiallisten, aivokemiallisten, farmakologisten, molekyylibiologisten sekä erilaisten käyttäytymismenetelmien avulla.
The present study investigated the regulatory role of endogenous GDNF in the development, maintenance and function of midbrain dopamine neurons utilizing novel mouse models: GDNF conditional knock-out (cKO) mice and GDNF hypermorphic (GDNFh) mice over-expressing GDNF from the endogenous locus.
Tässä työssä tutkimme endogeenisen GDNF:n roolia keskiaivojen dopamiinihermosolujen kehityksessä, ylläpidossa ja toiminnassa käyttäen uusia eläinmalleja: konditionaalisesti poistogeenisiä (conditional knock-out; cKO) GDNF hiiriä sekä GDNF hypermorfisia (GDNFh) hiiriä, jotka tuottavat normaalia enemmän endogeenistä GDNF:ää.
Furthermore, the ability of endogenous GDNF to protect animals in a PD model without the side effects associated with ectopic GDNF application suggests that elevation in endogenous GDNF levels may be an important future route for PD therapy.
Lisäksi endogeenisen GDNF:n kyky suojella eläimiä Parkinsonin tautimallissa ilman GDNF-annosteluun tavallisesti liittyviä sivuvaikutuksia merkitsee, että endogeenisen GDNF:n lisääminen saattaisi joskus tulevaisuudessa olla tehokas tapa hoitaa Parkinsonin tautia.
This highlights the limitation of broadly utilized gene deletion approaches in analyzing gene function.
Tämä osoittaa selvän puutteen hyvin yleisesti käytetyissä geeninpoistomenetelmissä.
Both mouse strains exhibited enhanced dopamine uptake, while responses to amphetamine were augmented in GDNFh mice and reduced in cKO mice.
Molemmilla hiirikannoilla dopamiinin takaisinotto oli voimistunut, kun taas amfetamiinivasteet olivat vahvistuneet GDNFh hiirillä ja heikentyneet GDNF cKO hiirillä.
Endogenous GDNF as a regulator of midbrain dopamine neurons
Endogeeninen GDNF keskiaivojen dopamiinihermosolujen säätelijänä
In cKO mice, dopamine levels and cell numbers were unaltered, even upon aging, and regardless of the timing of GDNF deletion.
Toisaalta GDNF cKO hiirillä dopamiinipitoisuudet ja -solumäärät säilyivät muuttumattomia, jopa hyvin vanhoilla hiirillä, ja riippumatta GDNF:n poistamisen ajankohdasta.
Ectopically applied GDNF is best known for its potent ability to protect and restore damaged dopaminergic neurons both in vitro and in vivo.
GDNF:llä on osoitettu olevan hyvin poikkeuksellinen kyky suojella ja korjata vaurioituneita dopamiinihermosoluja sekä solu- että eläinmalleissa.
GDNF cKO mice enable GDNF deletion solely from the central nervous system during embryonic development or later in adulthood, preserving its vital role in kidney development.
cKO hiiriltä GDNF voidaan sikiövaiheessa poistaa täysin ainoastaan keskushermostosta tai vaihtoehtoisesti vasta myöhemmin aikuisilta eläimiltä.
GDNFh mice also released more dopamine and GDNF elevation protected them in a lactacystin-based model of PD.
GDNFh hiirillä dopamiinia myös vapautui enemmän, minkä lisäksi kohonnet GDNF-pitoisuudet suojasivat niitä kemiallisesti aiheutetulta Parkinsonismilta.
However, the function of endogenous GDNF in brain dopamine system development, aging and disease is poorly understood.
Tästä huolimatta endogeenisen, eli aivojemme itse valmistaman, GDNF:n toiminta yksilönkehityksen, vanhenemisen ja sairauksien yhteydessä tunnetaan yhä huonosti.
Overall, dopamine neurons were more sensitive to moderate elevation than complete absence of endogenous GDNF, which suggests that they can adaptively compensate for GDNF loss.
Kaiken kaikkiaan aivojen dopamiinihermosolut näyttivät olevan herkempiä GDNF:n määrän kohtuulliselle lisääntymiselle kuin sen täydelliselle puuttumiselle.
We found more substantia nigra dopaminergic cells and elevated striatal dopamine levels in immature and adult GDNFh mice.
Havaitsimme sekä hyvin nuorten että aikuisten GDNFh hiirten aivoissa kohonneen määrän dopamiinia sekä dopamiinihermosoluja.
Our results indicate a clear role for endogenous GDNF in midbrain dopamine neuron development and function, but also demonstrate that GDNF is not required for their maintenance during aging.
Tuloksemme viittaavat siihen että endogeenisella GDNF:llä on selvä rooli aivojen dopamiinihermosolujen kehityksessä ja toiminnassa.
As methods, the study employs form- and tradition-criticism, as well as the comparative/contrastive analysis of Ugaritic epic poetry, Akkadian diplomatic correspondence and royal inscriptions, and Hebrew poetry.
Tutkimusmetodina on käytetty muoto- ja traditiokritiikkiä sekä ugaritinkielisen eeppisen runouden, akkadinkielisen poliittisen kirjeenvaihdon ja kuningasinskriptioiden sekä heprealaisen runouden vertailevaa tutkimusta.
Most of what is known of Israelite kingship and the monarchic institution is largely based on later and ideologically slanted material.
Ongelma on, että suurin osa siitä, mitä tiedämme muinaisisraelilaisesta kuninkuudesta ja kuningasinstituutiosta on suodatettava näistä myöhäisemmistä, ideologisesti värittyneistä teksteistä.
The investigation concludes that a myth of symbolic combat between the Storm-God and the Sea was likely used as a foundational myth by the mostly polytheistic Pre-Exilic kingship in Palestine.
Väitöskirjan loppupäätelmä on, että myytti myrskynjumalan ja meren symbolisesta taistelusta oli luultavasti kivijalkamyytti Palestiinan eksiiliä edeltävien nuorten kuningaskuntien käytössä.
This makes the comparison of Biblical texts to their antecedents necessary.
Tämän vuoksi tekstejä on verrattava niiden muinaisempiin sukulaisteksteihin.
Vestiges of the myth have also been retained in the Hebrew Bible.
Perinteestä on jäänyt jälkiä myös paljon myöhäisempiin heprealaisen Raamatun teksteihin.
After the end of the Jerusalem monarchy, the myth was democratized and reforged to legitimize the existence of the people.
Uusbabylonialaisen imperiumin päätettyä Jerusalemin monarkian tämä sama myytti demokratisoitiin ja muunnellussa muodossaan se oikeutti kuningasvallan sijaan itse kansan olemassaolon.
In addition to vestiges retained in the Hebrew Bible, based on the analogy of preceding, concurrent, and continuing traditions in the shared cultural sphere, the accumulation of mythic traditions suggests that it was used in the Palestinian kingdoms to resolve the crisis of monarchy and to legitimize sovereign political rule.
Jaetun kulttuuripiirin edeltävien, samanaikaisten ja jatkuvien traditioiden sekä myytin jäänteiden akkumulaation valossa vaikuttaa siltä, että sitä käytettiin ratkaisemaan kuningasvallan ongelma ja oikeuttamaan yksinvallan idea myös näissä kuningaskunnissa.
A new method of textual triangulation has also been devised in an attempt to use the hypothetical convergence of traditions to approximate what of the mythology would have been known in ancient Palestine, from which few textual sources remain.
Tutkimuksessa on lisäksi käytetty sitä varten luotua tekstillisen monikulmiomittauksen metodia, jonka avulla on tarkoitus tekstitraditioiden lähenemisen eli konvergenssin avulla päästä käsiksi oletettuihin myyttitraditioihin, joista ei ole jäänyt fyysistä todistusaineistoa.
The aim of the study was to demonstrate how the myth was used in ancient North West Semitic societies to resolve the crisis of monarchy through appeal to numinous legitimacy, and how reading a selection of Biblical texts in the framework of the tradition confirms the use of the myth in the same context in the emergent Palestinian kingdoms of the Iron Age.
Tutkimus selvittää, miten myyttiä käytettiin muinaisseemiläisissä yhteiskunnissa ns. monarkisen kriisin eli yksinvallan ideologisen oikeutuksen ratkaisemiseksi vetoamalla ylimaalliseen oikeutukseen.
The myth originated with the rise of the Sargonic Empire and was disseminated across ancient Near Eastern polities during the Amorite Kingdom period.
Myytti levisi laajalle muinaisessa Lähi-idässä, luoden perustan kuningasideologialle etenkin amorilaisten kuningaskuntien aikakaudella.
The references to the myth in the Hebrew Bible are discussed in connection with the relevant witnesses from these traditions.
Toisessa pääosassa tarkastellaan Raamatun teksteille läheistä sukua olevia myyttejä pronssikauden Ugaritista.
In contrast to previous research, the study demonstrates three distinct sources for the Biblical traditions in addition to living local iterations of the myth.
Kolmannessa pääosassa heprealaisen raamatun tekstejä verrataan yleisemmin muinaisen Lähi-idän taistelumyyttitraditioihin.
This dissertation examines the political use of the ancient North West Semitic myth of divine combat between the Storm-God and the Sea.
Väitöskirja tarkastelee muinaisseemiläisen taistelumyytin poliittisia ulottuvuuksia ja sen käyttöä eritoten kuningasvallan oikeuttajana.
The focus of this thesis is on advanced methods for taking the individual variation in patients physiology into account during the RT treatment planning.
Väitöskirjatyössä tutkittiin menetelmiä, joiden avulla syöpäpotilaiden yksilöllinen fysiologia voidaan ottaa paremmin huomioon sädehoidon suunnittelussa ja toteutuksessa.
Two particular cases of variation are investigated: bladder filling and deformation during the RT of urinary bladder cancer, and radiation-induced changes of salivary gland function related to the RT of head and neck cancer.
Tutkimuksessa oli kaksi kohderyhmää: virtsarakon syöpää sekä pään ja kaulan alueen syöpää sairastavat potilaat.
The use of ART enabled better conformity of the treatment.
Tavoitteena oli mahdollistaa tervekudosten tehokkaampi suojaaminen säteilyltä.
Additional functional information about tissues and organs can be obtained by functional MRI or nuclear medicine imaging techniques such as single-photon emission tomography or positron emission tomography.
Lisäksi apuna voidaan käyttää magneetti- tai isotooppikuvantamista, joilla on mahdollista saada tietoa myös elinten ja kudoksien toiminnasta.
One possible explanation for the remaining discrepancies between the predicted and the measured saliva flow rate values may be patients individual responses to radiation.
Hoidon jälkeen määritetyissä sylkirauhasfunktioissa havaittiin kuitenkin paljon vaihtelua, joka saattaa osittain johtua potilaiden yksilöllisestä reagoinnista säteilyyn.
Treatment planning requires accurate anatomical information that can be provided by computed tomography (CT) and magnetic resonance imaging (MRI).
Hoidon suunnittelu perustuu tyypillisesti tietokonetomografian (TT) avulla muodostettuun kolmiulotteiseen leikekuvasarjaan, josta kohdealueen anatomia määritetään.
It considerably reduced the absorbed dose to the intestinal cavity, as compared to the non-adaptive approach.
Menetelmä osoittautui kliinisesti käyttökelpoiseksi ja sen todettiin vähentävän huomattavasti suolisto-ontelon saamaa säteilyannosta, virtsarakon annoskattavuudesta tinkimättä.
Assuming that a similar bladder filling pattern applies during the course of RT, four treatment plans corresponding to the different bladder volumes were prepared and stored in a plan library.
Kirjasto sisältää neljä annossuunnitelmaa vastaten virtsarakon eri täyttöasteita.
Hence, the model can be used as a predictive tool for risk-adapted treatment planning.
Syljeneritysmalli on jatkossa tarkoitus ottaa kliiniseen käyttöön sädehoidon annossuunnittelun apuvälineenä, jonka tavoitteena on vähentää sylkirauhasiin kohdistuvaa säteilyrasitusta.
In both cases, pre-treatment imaging is used to create a patient-specific model to estimate the changes that would take place during the RT.
Molemmissa ryhmissä pyrittiin ennakoimaan fysiologisia muutoksia, joita hoitoalueella tapahtuu useita viikkoja kestävän sädehoitojakson kuluessa.
A model for predicting post-RT salivary flow was constructed and evaluated for the treatment of head and neck cancer.
Pään ja kaulan alueen syöpää sairastavia potilaita varten kehitettiin laskennallinen malli, jolla voidaan ennustaa sädehoidosta aiheutuvaa sylkirauhasten toiminnan heikkenemistä.
The treatment plan, which was the closest match to the bladder shape and size of the day, was selected from the library and delivered accordingly.
Näistä suunnitelmista valitaan päivittäin sopivin määrittämällä rakon koko ja muoto juuri ennen sädehoidon antamista kartiokeila-TT-kuvausta hyväksi käyttäen.
In the applied workflow, four consecutive CT scans for RT treatment planning were used to capture the changes in bladder shape and size while the bladder was filling.
HYKS Syöpäkeskuksessa kehitetyssä ja käyttöön otetussa virtsarakon syövän adaptiivisessa sädehoitomenetelmässä virtsarakon täyttöasteen päivittäistä vaihtelua ja muodon muutoksia pyritään ennakoimaan suunnitelmakirjaston avulla.
By taking advantage of the growing amount of information obtainable by imaging, RT treatment plans can be customized further to suit the individual anatomical and physiological properties of patients.
Perinteisesti sädehoito on kuitenkin suunniteltu lähinnä vastaamaan potilaan yksilöllistä anatomiaa, eikä fysiologista informaatiota yleensä ole systemaattisesti hyödynnetty.
A good correlation was found between the modelled and the measured values of saliva flow rate.
Mallia testattiin 70 potilaan joukossa, ja havaittiin että mallin avulla ennustetut syljenerityksen määrät vastasivat keskimäärin hyvin sädehoidon jälkeen mitattuja arvoja.
Characteristic of the new traditionalism is a critique of modernism, liberalism, and secularism.
Uuden traditionalismin ominaispiirteisiin kuuluu kriittinen suhtautuminen modernismin, liberalismin ja sekularismin painotuksiin.
This is not unlike the line between meta-ethics and normative ethics.
Kyseessä on metaetiikan ja normatiivisen etiikan suhteeseen verrattavissa oleva ilmiö.
What role do ontological assumptions play in theologians socio-political stances?
Miten kysymykset ontologiasta ilmenevät teologien yhteiskunnallis-poliittisissa kannanotoissa?
This discussion represents an intellectual movement sometimes called new theological traditionalism.
Keskustelu edustaa ilmiötä, jota voi nimittää teologiseksi uudeksi traditionalismiksi .
Just War and Christological Pacifism in Light of the Ontology of Peace and Godless Leviathan or a Guardian Liberty?
Oikeutettu sota ja kristologinen pasifismi rauhan ontologian valossa sekä Jumalaton Leviatan vai vapauden vartija?
According to John Milbank, the founder of Radical Orthodoxy, the theological trend most relevant to this study, modern and postmodern ideologies that favor secularism are based on metaphysical assumptions of an ontology of violence.
Väitöskirjan kannalta keskeisen teologisen suuntauksen, radikaalin ortodoksian (Radical Orthodoxy), perustajan John Milbankin mukaan sekularismia suosivat moderni ja postmoderni ajattelu rakentuvat metafyysiselle oletukselle väkivallan ontologiasta .
The analysis reveals that the concept ontology is used in a sense akin to worldview.
Tutkimustuloksena paljastuu, että käsitettä ontologia käytetään kyseisessä keskustelussa maailmankatsomukseen rinnastettavassa mielessä.
This in turn impacts political decision-making as well.
Ontologiat vaikuttavat siten myös poliittisiin toimintasuosituksiin.
It can be shown that, however clear and even unconditional the ontology of peace is assessed, both philosophically and theologically, putting it into practice is more problematic.
Artikkelien pohjalta voi perustellusti väittää, että vaikka rauhanontologinen visio on filosofiselta ja teologiselta kannalta suhteellisen selkeä, on sen pragmaattinen toteuttaminen monitulkintaisempi prosessi.
Theological Perspectives on Political Liberalism, step into the realm of politics.
Teologisia näkökulmia poliittiseen liberalismiin ) politiikkaa.
People with largely divergent worldviews can take shared courses of action.
Ihmiset, jotka liittävät ratkaisunsa hyvinkin erilaisiin maailmankatsomuksellisiin kokonaisnäkemyksiin, voivat käytännössä toimia samalla tavalla.
Using the methods of systematic analysis, it evaluates the modern Anglo-American theological discussion of a Christian ontology of peace as opposed to a secular ontology of violence.
Tutkimuskohteena on tuore angloamerikkalainen teologinen keskustelu, joka käsittelee kristillistä rauhan ontologiaa vaihtoehtona sekularistiselle väkivallan ontologialle .
The purpose of the dissertation is to identify and evaluate metaphysical and epistemological concepts, argumentation, and presuppositions that permeate the discussion: What is meant by the ontologies of peace and violence?
Väitöstutkimuksen tehtävänä on ollut selvittää kyseisessä keskustelussa ilmeneviä väkivaltaan ja rauhaan liittyviä olemiskäsitteellisiä näkemyksiä: Mitä rauhan ontologialla ja väkivallan ontologialla tarkoitetaan?
By contrast, people with shared ontological assumptions sometimes draw diverging practical conclusions.
Ja vastaavasti, yhteisen ontologisen vision jakavat henkilöt voivat joissakin tilanteissa päätyä täysin päinvastaisiin normatiivisiin ratkaisuihin.
Human action, too, springs from ontological foundations, however implicit.
Ihminen myös toimii aina jonkinlaisen ontologian pohjalta.
The first two articles, Radical Orthodoxy and David Bentley Hart s Rhetorical Ontology of Peace, focus on ontology.
Karkean jaon mukaan kaksi ensimmäistä artikkelia ( Radikaali ortodoksia ja David Bentley Hartin retorinen rauhan ontologia ) käsittelevät ontologiaa ja kaksi jälkimmäistä ( Lupa tappaa?
The Christian vision, per contra, represents an ontology of peace, with goodness, truth, and beauty at the foundation of being.
Kristillisen vision Milbank tulkitsee rauhan ontologiaksi , jossa oleminen nähdään hyvyyden, totuuden ja kauneuden harmonisena yhteytenä.
This compilation dissertation is a study in intellectual history.
Tämä artikkeliväitöskirja edustaa systemaattisen analyysin metodilla tehtyä aatehistoriallista tutkimusta.
In this model, chaos, otherness, and difference are locked in ontological combat against order, sameness, and identity.
Väkivallan ontologia tarkoittaa näkemystä, jonka mukaan oleminen on pohjimmiltaan kaaoksen ja järjestyksen, samuuden ja toiseuden, eron ja identiteetin välistä taistelua.
The case studies begin as analyses of Radical Orthodoxy and then turn towards its implications in the political sphere.
Ensimmäisissä teksteissä syvennytään radikaaliortodoksiseen teologiaan, jälkimmäisissä taas tarkastellaan tiettyjä poliittisen teologian kysymyksiä radikaaliortodoksisessa valossa.
At stake in this discussion are the metaphysical foundations of being.
Sillä viitataan näkemykseen olemassaolon metafyysisestä syvärakenteesta.
Ontological convictions flow into (and spring from) rational and moral convictions.
Ontologiset näkemykset ovat kytköksissä siihen, mitä ihminen pitää rationaalisena tai moraalisena.
Metaphysical-philosophical discussion is one thing; but in real life, the line between the ontologies is more porous.
Kun siirrytään metafyysis-filosofisen keskustelun ulkopuolelle, on rajaa rauhan ja väkivallan ontologian välille vaikeampi vetää.
However, a Christian ontology of peace necessarily rules out certain options, such as nationalism and egoism that idolize state or self.
Kristillinen rauhan ontologia rajaa kuitenkin tietyt vaihtoehdot pois ja toimii siten tarvittaessa vastakulttuurina sekularistisessa yhteiskunnassa.
The four articles that form the main body of this dissertation serve as case studies, so to speak, of Milbank s portrayal of the ontologies of violence and peace.
Milbankin näkemystä väkivallan ja rauhan ontologioista valotetaan väitöskirjassa neljän erilaisena tapaustutkimuksena toimivan artikkelin kautta.
Calling a given ontology Christian does not make foreseeing its practical conclusions easy.
Näyttäisi siis olevan eri asia pitää jotakin tiettyä ontologiaa esimerkiksi kristillisen uskon mukaisena, kuin päättää, millaisia johtopäätöksiä siitä olisi syytä vetää poliittiseen toimintaan.
On what basis is one called a Christian, and the other secular?
Miksi juuri kristillinen ontologia edustaa rauhaa ja sekularistinen ontologia väkivaltaa?
The methods used are interviews and a comparative study.
Menetelminä ovat asiantuntijahaastattelut ja vertailu.
The Effects of High-rise Buildings on Street Space : a Comparison Between Helsinki and Rotterdam
Korkean rakentamisen vaikutus katutilaan : vertailussa Helsinki ja Rotterdam
To prevent urban sprawl, Helsinki has decided to build high-rise.
Kaupunkirakenteen hajautumisen estäminen on tärkeä tavoite, ja Helsingissä se on päätetty estää rakentamalla korkeasti.
The amount of urban dwellers is rising and housing shortage is a constant problem in cities.
Kaupunkiväestön kasvaminen ja asuntopula aiheuttavat kaupungeille paineita rakentaa ylöspäin.
At the same time several urban planners and urban theorists are concerned about the effect that tall buildings have on the urban public space on ground level.
Useat kaupunkisuunnittelijat ovat kuitenkin ilmaisseet huolensa korkean rakentamisen vaikutuksista katutilaan.
A closer examination of two areas is conducted: the future high-rise area Keski-Pasila in Helsinki and the high-rise area of Kop van Zuid in Rotterdam.
Tarkemmin pureudutaan Helsingin Keski-Pasilan kaavaluonnokseen ja Rotterdamin Kop van Zuid-nimisen alueen toteutukseen.
Indeed, high-rise buildings produce long shadows and sometimes hard winds to the ground level.
Korkean rakentamisen tiedetään tuottavan varjoista, tuulista ja usein monotonista katutilaa.
The most important aspects of a good public space on street level of high-rises are a mixed-use of functions, permeability, active use of the plinth and pedestrian friendly surroundings.
Tärkeimpiä katutilan elävyyteen vaikuttavia tekijöitä ovat sekoittunut rakenne, pohjakerroksen läpäisevyys ja aktiivisuus sekä jalankulkijoiden priorisointi.
In the absence of high-rises in Finland, a case in point was found in Rotterdam, The Netherlands.
Helsingin vertailukohteeksi valikoitui korkeasti rakennettu Rotterdam Alankomaissa.
The results of the study show a set of criteria on how to mitigate the negative effects of high-rises on urban public space.
Tutkimuksessa saatiin selville kuinka korkeiden rakennusten negatiivisia vaikutuksia voidaan vähentää ja ehkäistä katutasossa.
The successes and failures of Rotterdam can guide good practices of future high-rise projects everywhere.
Rotterdamin onnistumisista ja epäonnistumisista voidaan vielä ottaa mallia myös Suomessa.
Expert interviews were held in both cities and opinions about the topic seemed to vary.
Mielenkiintoista oli, miten mielipiteet aiheesta vaihtelivat eri kaupunkisuunnittelijoiden kesken.
The thesis evolves around the question of how can we design convivial urban public space on the ground level of high-rise buildings.
Keskeinen tutkimuskysymys on, miten korkeiden rakennusten juurelle saadaan suunniteltua miellyttävää katutilaa.
This master's thesis will be examining the relation between high-rise buildings and urban public space.
Tutkielma tarkastelee korkean rakentamisen ja katutilan suhdetta, sillä sitä on ennestään tutkittu hyvin vähän.
The criteria should be applied to high-rise projects already in the planning phase.
Käytäntöjä on mahdollista soveltaa kaikkiin suunniteltaviin korkeisiin rakennuksiin hyvän katutilan tuottamiseksi.
Moreover what makes a good public space?
Ensin on kuitenkin selvitettävä mitä on miellyttävä katutila.
The future high-rise areas Keski-Pasila and Kalasatama are being built right now.
Kalasatamaan ja Keski-Pasilaan on rakenteilla useiden pilvenpiirtäjien kompleksit.
Diatom and water chemistry samples were collected in August 2013.
Piilevä- ja vesikemianäytteet kerättiin tutkimuspuroilta elokuussa 2013.
Taxonomic distinctness was calculated with taxondive-command.
Taksonominen erityisyys laskettiin taxondive-komennolla.
Global warming is predicted to be most pronounced in arctic-alpine areas and arctic environments, especially in major ecotones, like environments close to the tree lines.
Ilmaston lämpenemisen on ennustettu olevan suurinta sekä arktis-alpiinisilla alueilla että arktisissa ympäristöissä ja varsinkin kasvillisuuden vaihettumisvyöhykkeillä, kuten lähellä puurajaa olevissa ympäristöissä.