natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The word "democracy" did not appear in the global participatory forest policy i.e., the shifting of global forest paradigm toward more participation in the 1970s.
Kansainvälinen yhteisö hyväksyi 1970-luvulla osallistavan metsäpolitiikan demokratian toteuttamiseksi metsäalalla.
Democracy as the government of the people by the people and for the people, equally represented is one of the most contested claims worldwide yet cherished by many and associated with a universal human right.
Demokratian täsmällisestä määritelmästä ei ole selvää yksimielisyyttä, mutta maailmanlaajuisesti monet vaalivat demokratiaa ja se liitetään yleismaailmaisiin ihmisoikeuksiin.
However, one of the core ideas of democracy, namely the right of local people to participate in the decision making over the use and management of their forest resources underpinned the policy proposal.
Tämän maailmanlaajuisen metsäpolitiikan tavoitteena oli edistää yhtä demokratian ydinajatuksista erityisesti paikallisten ihmisten oikeutta osallistua päätöksentekoon metsävarojensa käytöstä ja hoidosta.
The choices of local institutions made by the project implementers influenced the substantive representation of local people’s interests and the effectiveness of forest restoration outcomes (Article II).
Metsähankkeissa hankkeen vetäjät valitsivat paikalliset toimijat, joiden tulisi osallistua projektitoimintaan ja metsänhoitoon.
The forestry interventions unintentionally produced uneven forms of citizenship, turning citizens into denizens i.e., those whose citizenships was revoked (Article III).
Toisin sanoen, he voivat menettää kansalaisuudentunteen paikallisella alueella ja tulla sitten kielteiseksi (ts.
However, in practice, participatory forest policy and decentralization still await an effective devolution of decision-making authority to local people and the improvement of their livelihoods.
Metsänhoidossa valtiolla on lakeja ja määräyksiä, mutta käytännössä tavanomainen järjestelmä määrittelee kenellä on pääsy metsävaroihin, kuka voi osallistua päätöksentekoon ja kuka voi hyötyä metsistä.
In doing so, they risk privatizing common resources, undermine democratization, shrink the public domain and limit citizenship and the spaces available for local people’s engagement in forest management.
Näiden konfliktien ratkaisemisen jälkeen tapauksen häviäjät voivat kohdata haittoja kylässä, ja siten he voivat menettää identiteettinsä ja tunnetta yhteisöönsä kuulumisesta.
Lastly, Articles IV and I depicted the multi-layered and complex dynamics in the public domain, continually contested by both customary and post-colonial state logics.
Metsähankkeet jättävät nämä monimutkaisuudet usein huomiotta hankkeissaan; mikä johtaa projektin epäonnistumisiin ja kestämättömään metsänhoitoon.
I adopted a policy translation perspective and the theoretical lens of the "choice and recognition" framework to assess the democracy effects of forestry interventions namely on local peoples’ representation, citizenship and the public domain.
Käytin laadullisia tutkimusmenetelmiä, mukaan lukien haastattelut Burkina Fason viranomaisten, yksityisen sektorin toimijoiden ja paikallisten ihmisten kanssa.
The data were analysed by statistical methods.
Aineiston analyysissa käytettiin tilastollisia menetelmiä.
Self-Regulated Learning in Higher Education : Basic Dimensions, Individual Differences, and Relationship with Academic Achievement
Oppimisen itsesäätely korkea-asteen opinnoissa : perusulottuvuudet, yksilölliset erot ja yhteys oppimistuloksiin
This thesis is based on three original published studies.
Tutkimus koostuu yhteenvedosta ja kolmesta julkaistusta artikkelista.
SRL measured in the first study year did not predict study success of later HE studies.
Tässä tutkimuksessa ensimmäisenä opintovuotena mitattu oppimisen itsesäätely ei ennustanut menestymistä myöhemmissä korkea-asteen opinnoissa.
For this doctoral thesis Paul Pintrich’s (2000a) General Model of SRL was used as a theoretical framework.
Tutkimus pohjautuu teoreettisesti Paul Pintrichin malliin oppimisen itsesäätelystä.
The results of this doctoral thesis can be used for development of student guidance and curriculums in HE. Keywords: self-regulated learning (SRL), SRL profiles, higher education (HE), academic achievement, active learning, professional competencies.
Asiasanat: oppimisen itsesäätely, oppimisen itsesäätelyn profiilit, korkea-aste, oppimistulokset, aktiivinen oppiminen, professionaaliset kompetenssit.
Study II showed statistically significant differences in SRL between HE students from different disciplines and genders.
Pieniä tilastollisesti merkitseviä eroja oppimisen itsesäätelyssä löytyi myös eri tieteenalojen opiskelijoiden ja naisten ja miesten välillä.
Also the students with the profiles Aiming high with insufficient SRL and Dissonant SRL had high self-efficacy, but they were less persistent and used less management, self-evaluation, and cognitive learning strategies.
Epäjohdon¬mukaisen itsesäätelyprofiilin omaavalla opiskelijalla on korkeat oppimistavoitteet ja –motivaatio, mutta hänen sinnikkyytensä ei ole yhtä vahva ja hän käyttää harvemmin kehittyneitä oppimisstrategioita.
The purpose of this doctoral thesis was to explore the basic dimensions of self-regulated learning (SRL) in higher education (HE) and to discover how students differ in SRL.
Tämä väitöstutkimus tarkastelee yliopisto-opiskelijoiden oppimisen itsesäätelyä, jolla on keskeinen rooli oppimisessa ja joka on yksi oppimispsykologian tutkituimmista alueista.
The analysis within the Studies II and III and the second-order analysis showed consistent features in HE students’ SRL, which was composed of three basic components such as Resource management strategies, Advanced learning strategies, and Self-efficacy beliefs.
Tulosten mukaan yliopisto-opiskelijoiden oppimisen itsesäätelyn perusulottuvuudet ovat resurssien hallintastrategiat, edistyneet opiskelustrategiat ja pystyvyysuskomus, joka on luottamusta omaan oppimiseen ja opinnoissa pärjäämiseen.
In Studies I and II same data (N = 1248) were used to explore SRL differences, SRL profiles and interrelation between SRL and academic achievement.
Tutkimusaineisto kerättiin itsearviointikyselyllä suomalaisissa yliopistoissa eri tieteenalojen 1248 opiskelijalta osatutkimusta I ja II varten ja 422 opettajaopiskelijalta osatutkimusta III varten.
However, the results showed that when student teachers’ experiences of active learning in teacher education increased, they achieved better professional competencies.
Opettajaksi opiskelevien aktiivisen oppimisen kokemusten lisääntyminen paransi heidän ammatillisten kompetenssien saavuttamistaan, erityisesti erinomaiset tai keskinkertaiset itsesäätelytaidot omaavien opiskelijoiden osalta.
The students with the Distressed performer's profile and the Moderate SRL profile had moderate self-efficacy, used more seldom management strategies than other students, and rarely reflected upon their learning in order to improve their study strategies or self-evaluate their learning results.
Aineistosta löytyi myös suoritustilanteissa ahdistuvia opiskelijoita, jotka eivät luota osaamiseensa ja pohtivat harvoin omaan opiskeluunsa vaikuttavia tekijöitä.
The relationship between self-regulated learning and academic achievement was investigated by examining how SRL measured in the first study years predicted later learning outcomes and how SRL is related to active learning and achievement of professional competencies in teacher education.
Oppimisen itsesäätelytaitoja tarvitaan erityisesti itsenäisessä ja verkko-opinnoissa, jolloin oppijan täytyy aikatauluttaa opiskelunsa ja valita toimivat opiskelumenetelmät.
The data were collected by self-report instruments in Finnish universities.
Yliopisto-opintojen yhtenä tavoitteena on kouluttaa itseohjautuvia opintoalansa erityisosaajia.
In addition to the analyzis of older etymological proposals, also some new etymologies are presented.
Lisäksi työssä esitetään muutamia uusia indoiranilaisia etymologioita.
The etymologies are analyzed on the basis of the general methods of loanword research: arguments of phonology, distribution and semantics are taken into account.
Etymologioita arvioidaan äänneasun, levikin ja merkityksen perusteella.
This dissertation discusses the Indo-Iranian loanwords in the Uralic languages.
Väitöskirjan aiheena ovat uralilaisten (suomalais-ugrilaisten) kielten indoiranilaisperäiset lainasanat.
A notable result of this study is also that many of the etymologies presented in earlier works are uncertain or unconvincing, and there are also cases in which some other archaic Indo-European source is more probable donor language than Indo-Iranian.
Usean etymologian kohdalla voidaan myös todeta, että indoiranilaisen laina-alkuperän lisäksi myös lainautuminen jostakin muusta arkaaisesta indoeurooppalaisesta kielestä on mahdollista.
It is not always easy to distinguish the parallel borrowings from the earlier loanwords into the common proto-language, and in earlier research the parallel loans have not received enough attention, despite their key importance to the chronology of the loanwords.
Levikkiä on vääristänyt myös lainojen rinnakkainen lainautuminen, sillä osa varhemmassa tutkimuksessa jo uralilaiseen kantakieleen saaduiksi oletetuista lainasanoista on todellisuudessa varhaisen, rinnakkaisen lainautumisen tulosta.
The results of this study reinforce the stratigraphy of Indo-Iranian loanwords (Pre-Indo-Iranian, Proto-Indo-Iranian, Proto-Iranian and later Iranian loanwords) that has been prevalent in recent decays.
Aineiston muodostavat eri uralilaisissa kielissä esiintyvät lainasanat, joille on aiemmassa tutkimuksessa esitetty kantaindoiranilaista tai kantairanilaista, tai muuta varhaista iranilaista laina-alkuperää.
The loanwords that have been suggested in earlier research are critically analyzed and commented based on modern views of Uralic and Indo-Iranian historical phonology and etymology.
Työssä arvioidaan kriittisesti aiemmissa lähteissä esitetyt etymologiat ja kommentoidaan niiden pohjalta lainoissa esiintyviä äännesubstituutioita ja levikkiä.
Contrary to views expressed in many earlier works, it is shown that the distribution is not a very good criterion, as the distribution of loanwords within the Uralic language family forms a rather complicated picture due to loss of words in some branches.
Tärkeimpinä tuloksina esitetään lainaetymologioiden jaottelu todennäköisiin, epätodennäköisiin ja epävarmoihin etymologioihin sekä esitetään lainoissa esiintyvät äännesubstituutiot ja niiden pohjalta määriteltävä kronologinen jako eri lainasanakerrostumiin.
Special attention is also paid to the distribution of loanwords and the use of distribution as a criterion in dating the loanwords.
Huomattava tulos on myös, että lainojen äänneasu on esihistoriallisia lainasanoja tutkittaessa levikkiä tärkeämpi kriteeri, sillä vuosituhansien saatossa lainasanoja on muun sanaston mukana hävinnyt ja korvautunut.
However, it is shown that many of the substitution rules are open to different interpretations and some words are difficult to assign to a certain loanword layer.
Lisäksi on huomattavaa, että melko useat työssä käsitellyt etymologiat on äänteellisin kriteerein varsin vaikea luokitella kantaindoiranilaisiksi, kantairanilaisiksi tai myöhemmistä iranilaisista kielistä saaduiksi lainasanoiksi.
The study also revealed challenges related to the ownership of students’ questions.
Tutkimus paljasti myös mallin haasteet liittyen kysymysten omistajuuteen.
This is a qualitative multi-method research with one systematic review and three case studies applying grounded theory and discourse analysis.
Tutkimus on laadullinen monimenetelmätutkimus, joka koostuu yhdestä systemaattisesta katsauksesta ja kolmesta tapaustutkimuksesta, joissa käytetään grounded theorya ja diskurssianalyysiä.
Study I utilised data from five student teachers who participated in a course "inquiry-based chemistry teaching" in 2015.
Tutkimuksessa I on käytetty tutkimusaineistona viiden kemian opettajaopiskelijan haastatteluja sekä raportteja heidän osallistuttuaan kurssille "tutkimuksellinen kemian opetus" vuonna 2015.
Studentled planning on sustainability education was studied to be challenging, as the students had to discuss several interrelated issues on sustainability and sustainability education, as well as their own roles and ways to work as a group.
Kestävän kehityksen opetuksen kurssia suunnitellessaan opiskelijoiden oli keskusteltava useasta toisiinsa kytkeytyneestä kestävyyden ja kestävyyskasvatuksen näkökulmasta sekä omasta roolistaan ja työskentelystään ryhmänä.
Science teacher education could be focusing more on using learner-centred and learner-driven approaches, because the studied higher education students could plan and carry out teaching that mirror central aspects of science and sustainability education.
Luonnontieteiden opettajankoulutusta voisi suunnata kohti oppijakeskeisiä ja oppijalähtöisiä lähestymistapoja, koska tutkitut korkeakouluopiskelijat pystyivät suunnittelemaan ja toteuttamaan sellaista opetusta, joka ilmensi tutkimuksellisen luonnontieteiden opetuksen ja kestävän kehityksen opetuksen keskeisiä näkökulmia.
The results from this thesis are relevant when planning teacher education for sustainability.
Tämän väitöskirjan tuloksia voidaan huomioida suunniteltaessa kestävyyteen tähtäävää kemian opettajankoulutusta.
Science, such as chemistry, plays a significant role in addressing sustainability issues, because chemistry can contribute to both solving as well as causing the challenges through knowledge and products that chemistry produces.
Luonnontieteet, kuten kemia voidaan nähdä sekä haasteiden aiheuttajana, että niiden ratkaisijana.
In addition, possibilities for learner-centred and learner-driven practices were revealed on how to use students’ questions in inquiries and contexts-based inquiry as a humanistic approach.
Lisäksi oppijakeskeisten ja oppijalähtöisten lähestymistapojen mahdollisuuksiksi havaittiin oppijoiden omien kysymysten käyttö tutkimuksellisuuden lähtökohtana ja humanistinen näkökulma toteuttaa kontekstuaalista tutkimuksellisuutta.
Moreover, in order to be able to use learner-driven approaches, there is a need to use extra-situational knowledge, to improve students’ ownership of their own questions, to redefine expertise, and to work with non-predefined goals and with the whole community.
Oppijalähtöisyys edellyttää kuitenkin tarvittavan tiedon ja asiantuntijuuden uudelleenarviointia, oppijoiden kysymysten omistajuuden lisäämistä sekä kykyä edetä ennaltamäärittämättömillä tavoitteilla, ja koko yhteisö mukaan ottaen.
In science education, learner-driven approaches are usually practiced in the form of open inquiry – an inquiry that starts with the students’ questions.
Luonnontieteiden opetuksessa oppijalähtöisyyttä käytetään tyypillisesti avoimessa tutkimuksellisuudessa, joka on oppilaiden kysymyksistä lähtevää tutkimuksellisuutta.
The research questions are: i) Which possibilities do learner-centred and learner-driven science teacher education for sustainability offer?
Tutkimuskysymykset ovat: i) Mitä mahdollisuuksia kestävyyteen tähtäävä oppijakeskeinen ja oppijalähtöinen luonnontieteiden opettajakoulutus tarjoaa?
This thesis points out that especially higher education has the potential to involve the students more in teaching by promoting action-competence among students through learner-driven education.
Tässä väitöskirjassa esitetään, että erityisesti korkeakouluopetuksessa voidaan osallistaa opiskelijoita tukemalla heidän toimijuuttaan oppijalähtöisten lähestymistapojen kautta.
and ii) What are the challenges for learner-centred and learner-driven science teacher education for sustainability?
ja ii) Mitkä ovat oppijakeskeisen ja oppijalähtöisen kestävyyteen tähtäävän luonnontieteiden opettajakoulutuksen haasteet?
The aim of this thesis is to understand the possibilities and challenges of learner-centred and learner-driven science teacher education for sustainability.
Tutkimuksen päämääränä on ymmärtää, mitä mahdollisuuksia ja haasteita kestävyyteen tähtäävään oppijakeskeiseen ja oppijalähtöiseen luonnontieteiden opettajakoulutukseen liittyy.
In studies III and IV, the research data consisted of a planning process of higher education students (student teachers and students interested in teaching) who planned and ran a course "sustainable development in education" in 2015.
Tutkimuksessa III ja IV on käytetty tutkimusaineistona opiskelijaryhmän taltioitua suunnitteluprosessia heidän suunnitellessaan kurssia "kestävä kehitys opetuksessa" vuonna 2015.
Data in study II consisted of 30 articles reviewed using systematic review.
Tutkimuksessa II on tutkittu 30 vertaisarvioitua artikkelia oppilaiden kysymyslähtöisestä tutkimuksellisuudesta käyttäen tutkimusmenetelmänä systemaattista katsausta.
This thesis reveals that learner-driven and learnercentred education are different constructs, especially related to the learners’ roles.
Väitöskirjassa esitetään, että oppijakeskeisen ja oppijalähtöisen kestävän kehityksen opetuksen lähtökohdat ovat erityisesti oppijan roolin näkökulmasta erilaiset.
However, the challenges in learner-driven approaches can sometimes be viewed as part of the process.
Tulosten perusteella opetuksen suunnittelu voi olla opiskelijoille haastavaa, vaikka toisiaan haasteet voidaan nähdä osana prosessia.
For science education, a student-question-based inquiry model was created, which the teacher can use to support students in their question asking.
Tutkimuksessa kehitettiin myös malli luonnontieteiden opetukseen, joka kuvaa, miten opettaja voi toteuttaa opetuksessaan oppilaiden kysymyksistä lähtevää tutkimuksellisuutta.
Moreover, teacher education could be developed in a direction in which the student teachers would be given possibilities to make decisions concerning the learning and teaching methods used and contents chosen, and develop their actioncompetence through active participation.
Lisäksi kestävyyskasvatusta voitaisiin kehittää oppijoita osallistavaan suuntaan, jossa oppijat saisivat enemmän mahdollisuuksia tehdä omaa opiskelua ja opetusta koskevia päätöksiä.
Data for the studies was derived from three sources including higher education student groups and peer-reviewed articles.
Tutkimuskohteena on opiskelijaryhmiä, jotka koostuivat pääosin opettajaopiskelijoista (tutkimukset I, III ja IV) sekä vertaisarvioituja artikkeleita (tutkimus II).
Towards learner-driven science teacher education for sustainability
Opetukseen tarvitaan uusia tutkimuspohjaisia kestävyyskasvatuksen malleja.
As the world is constantly changing, and there are concerns over a sustainable future, educating teachers for sustainability is crucial, as education is one of the most effective means to improve sustainability.
Opettajankoulutus on yksi tärkeimmistä keinoista kestävän tulevaisuuden rakentamisessa.
Addressing and using the students’ questions is important in science education, but also in sustainability education to activate learners to think and act for sustainability.
Nämä oppijoita osallistavat ja aktioivat taidot ovat erityisen tärkeitä tuleville opettajille, jotta he pystyvät hyödyntämään osaamistaan tulevassa työssään.
Their beliefs about inquiry were studied by interviewing them, and their implementations of inquiry were studied from their reports.
Tutkimuksessa on selvitetty opettajaopiskelijoiden uskomuksia tutkimuksellisuudesta sekä heidän tapojaan toteuttaa kontekstuaalista tutkimuksellisuutta.
Typological peculiarities of the language make it an important source of data for typological research.
Kielen typologiset ominaispiirteet tekevät siitä tärkeän lähteen typologiselle tutkimukselle.
It possesses an extensive phoneme inventory that contains 8 fully phonemic vowels and 37 fully phonemic consonant phonemes.
Kielessä on laaja foneemi-inventaario, joka sisältää 8 täysin foneemista vokaalia sekä 37 täysin foneemista konsonanttifoneemia.
The dissertation is based on first-hand field data collected on five major field trips during 2015-18 with the total duration of approximately eight months.
Tämä väitöskirja perustuu ensikäden kenttätutkimusaineistoon, jonka keräsin viiden keskeisen aineistonkeruumatkan aikana vuosina 2015-2018.
Almost all speakers of the language are bilingual: Eastern Geshiza functions as an in-group language while Sichuanese Mandarin, also acquired since childhood, is used for external communication as a regional lingua franca.
Lähes kaikki itäisen geshizan puhujat ovat kaksikielisiä: itäinen geshiza toimii ryhmän sisäisenä kielenä, kun taas sichuanin mandariinia, jonka geshizat myös oppivat lapsuudessaan, käytetään ryhmän ulkoiseen kommunikaatioon lingua francana.
A substantial influx of new lexical loans from Chinese and a gradual language shift towards Chinese among the young constitute issues that will greatly affect both the future shape and vitality of the language.
Suuri määrä uusia lainasanoja kiinasta ja asteittainen kielenvaihto kohti kiinaa nuorten geshizojen parissa ovat tällä hetkellä kaksi keskeistä asiaa, jotka vaikuttavat geshizan kielen tulevaan muotoon sekä sen elinvoimaisuuteen jatkossa.
Knowledge of Tibetan lects and Written Tibetan, however, is low among the speakers.
Tiibetin kielimuotoja tai kirjoitettua tiibetiä ei kuitenkaan tunneta laajalti geshizojen keskuudessa.
The complexity is particularly prominent in verb morphology that is characterised by an argument indexation system based on accessibility hierarchy and a set of multi-functional verbal prefixes that encode orientation, aspect, and mood.
Tämä kompleksisuus tulee vahvasti esille verbimorfologiassa, jossa keskeistä osaa näyttelee saavutettavuushierarkiaan (accessibility hierarchy) perustuva argumentti-indeksaatio ja monikäyttöiset verbiprefiksit, jotka merkitsevät orientaatiota, aspektia, sekä modusta.
Eastern Geshiza is currently endangered.
Itäinen geshiza on muuttunut uhanalaiseksi.
The language abounds in complex consonant clusters of up to three members.
Konsonantit muodostavat laajan kirjon konsonanttiyhtymiä, joissa voi olla jopa kolme jäsentä.
The fieldwork was primarily carried out in Balang Village and the surrounding area, the easternmost Geshiza communities closest to Danba County Town.
Suoritin kenttätutkimuksen pääasiallisesti Balangin kylässä sekä sitä ympäröivällä alueella, jotka muodostavat itäisimmät geshizankieliset yhteisöt Danban läänikaupungin läheisyydessä.
I hope that this description of the language’s most prominent features will be helpful in advancing our knowledge of Horpa studies and Trans-Himalayan linguistics together with providing new material for linguistic typology and other branches of linguistics.
Toivon, että laatimani kielioppi geshizan keskeisimmistä ominaisuuksista auttaa edistämään horpakielten ja sinotiibetiläisten (transhimalajalaisten) kielten tutkimusta sekä tarjoaa lisäksi uutta materiaalia kielitypologialle ja muille kielitieteen haaroille.
This dissertation describes Eastern Geshiza, a previously insufficiently known Trans-Himalayan (Sino-Tibetan) Horpa language spoken primarily in eastern Geshiza Valley of Danba County in the People’s Republic of China.
Geshiza on aiemmin riittämättömästi tunnettu sinotiibetiläinen (transhimalajalainen) horpakieli, jota puhutaan pääasiallisesti Geshizan laakson itäosissa Danban läänissä Kiinan kansantasavallassa.
As its theoretical foundations, the description builds on Basic Linguistic Theory and linguistic typology.
Teoreettisena pohjana kieliopille toimii Basic Linguistic Theory ja kielitypologia.
Eastern Geshiza is morphologically complex.
Lisäksi itäinen geshiza on morfologisesti kompleksinen kieli.
Like many of the other regional languages, Eastern Geshiza is also rich in evidential categories and includes the grammatical category of engagement.
Kuten monet muut alueen kielet, itäinen geshiza sisältää runsaasti evidentiaalisuuden kategorioita ja kielessä on tämän lisäksi myös hiljattain tunnistettu engagement-kategoria.
Adopting a functional-typological framework and following an approach that emphasises linguistic ecology, the dissertation aims to anchor the grammatical description to the various contexts of the language.
Lähestymistavaltaan tämä funktionaalis-typologiseen viitekehykseen nojaava deskriptiivinen kielioppi painottaa kieliekologiaa ja pyrkii ankkuroimaan geshizan kielen sen moninaisiin konteksteihin.