natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denjongka plosives and affricates have four-way aspiration/voicing distinction: voiceless aspirated, voiceless unaspirated, voiceless slightly aspirated (devoiced), and voiced unaspirated.
Klusiileilla ja affrikaatoilla on nelitahoinen oppositio aspiraation/soinnillisuuden suhteen: soinniton aspiroitu, soinniton aspiroimaton, soinniton hieman aspiroitu ja soinnillinen aspiroimaton.
The description of Denjongka in this paper differs from the traditional four-tone system, which has been used in many descriptions of Tibetan-related languages.
Tämän tutkielman toonikuvaus eroaa perinteisestä neljän toonin mallista, jota on käytetty useiden tiibetinsukuisten kielten kuvauksessa.
Preliminary Phonological Analysis of Denjongka of Sikkim
Sikkimin Denjongka-kielen alustava fonologinen analyysi
Pitch is most of the time predictable from the initial consonant and the phonation type.
Sävelkorkeuden voi useimmiten ennustaa sanan ensimmäisen konsonantin ja äänenlaadun perusteella.
I present some preliminary evidence for roundedness, frontness and height assimilation among the vowels.
Esitän alustavaa todistusaineistoa sille, että Denjongkan vokaalit assimiloituvat jonkin verran läheisten vokaalien pyöreyteen, etisyyteen ja korkeuteen.
The phonemic status of /E/, however, is still suspect.
Analyysissä löytyi 8 vokaalifoneemia, joista /E/:n foneeminen status on vielä kyseenalainen.
Two voiceless nasals and two voiceless liquids were found.
Konsonanttifoneemien joukossa on kaksi soinnitonta nasaalia ja kaksi soinnitonta likvidaa.
One of the informants, from whom I recorded c. 900 words and 530 sentences, was used as the main data source for the analysis.
Häneltä nauhoitettiin noin 1000 sanaa ja 530 lausetta.
I had four language informants from four different locations in Sikkim who spoke different dialects of Denjongka.
Aineisto kerättiin neljältä kieliavustajalta, jotka olivat kotoisin neljältä eri paikkakunnalta Sikkimissä ja puhuivat eri murteita.
First, I will give some ethnographic background information on the people who speak Denjongka.
Kirjoitelman alkuosa sisältää etnografista taustatietoa Denjongkan puhujista.
Tonal phenomena, which involve mainly pitch and phonation type, are complex.
Tooniin liittyviin monimutkaisiin ilmiöihin kuuluu sävelkorkeuden lisäksi myös ainakin äänenlaatu.
Lastly, the appendices include a comparative word list of the four Denjongka dialects studied in this thesis.
Tutkielman liitteenä on neljää tutkittua murretta vertaileva sanalista.
Two phonation types were found to be contrastive, lax/breathy and tense/creaky.
Denjongkassa on kaksi kontrastiivista äänenlaatua, höllä ja tiukka.
Both groups took the same final test. Students in both groups were asked to evaluate the course using a 1 to 5 rating scale and they were also asked to assess their respective courses verbally.
Näille ryhmille pidettiin kurssien päätteeksi sama loppukoe, ja kokeen jälkeen opiskelijoita pyydettiin arvioimaan kurssiaan skaalalla 1 - 5; lisäksi kummankin ryhmän opiskelijoita pyydettiin arvioimaan omaa kurssiaan sanallisesti.
How will the learning outcomes of the virtual group and the control group differ?
Miten virtuaaliryhmän ja luokkaopetusryhmän oppimistulokset eroavat toisistaan?
Virtual learning is easier for linguistically more able students; less able students need more time with the teacher.
Virtuaalinen kielenopiskelu on helpompaa kielellisesti lahjakkaammille opiskelijoille, heikommat opiskelijat tarvitsevat enemmän opettajan tukea.
Both groups studied the same material: ten pharmaceutical articles with reading comprehension tasks as well as grammar and vocabulary exercises.
Molemmat ryhmät opiskelivat saman oppimateriaalin: kymmenen farmasian alan tekstiä tekstinymmärtämiskysymyksineen sekä kielioppi- ja sanastoharjoitusvihkoset.
The sample in this study is rather small, but it is a pioneering study.
Otos tässä tutkimuksessa on varsin pieni, mutta tutkimus oli v. 1999 uraauurtava.
The control group was taught by the same teacher in 12 2-hour sessions, while the virtual group could work independently within the given six weeks.
Sama opettaja opetti kontrolliryhmää kuuden viikon ajan 26 tuntia, 13 kokoontumiskertaa, kun taas virtuaaliryhmä työskenteli itsenäisesti samat kuusi viikkoa.
How will the students and the Department of Pharmacy respond to the different and new method, i.e. the virtual teaching method?
Miten opiskelijat ja farmasian laitos suhtautuvat uuteen, virtuaaliseen opetusmenetelmään?
The Department of Pharmacy in the University of Helsinki wishes to incorporate virtual English reading comprehension teaching in its curriculum.
Helsingin yliopiston farmasian laitos on ottanut tämän virtuaalisen englannin tekstinymmärtämiskurssin opetusohjelmaansa.
A 26-hour English reading comprehension course was taught to two groups of second year Finnish Pharmacy students: a virtual group (33 students) and a teacher-taught group (25 students).
Syyslukukaudella 1999 Helsingin yliopiston kielikeskuksessa suoritettiin opetuskokeilu, jossa opetettiin 26 tunnin (1,5 ov) laajuinen englannin tekstinymmärtämiskurssi toisen vuosikurssin farmasian opiskelijoille kahdella eri menetelmällä: virtuaalisesti (33 opiskelijaa, virtuaaliryhmä) ja perinteisesti luokkatilanteessa (25 opiskelijaa, kontrolliryhmä).
A detailed analysis of the different aspects of the student evaluation is given.
Tutkielmassa analysoidaan opiskelijoiden vastaukset.
The virtual group was given the reading material and grammar booklet on paper, but they did the reading comprehension tasks (written by the teacher), autonomously via the Internet.
Virtuaaliryhmälle annettiin luettavat tekstit paperiversioina, mutta opettaja oli kirjoittanut heille tehtävät TopClass-nimiselle oppimisalustalle, jonka kautta virtuaaliryhmä teki tehtävät autonomisesti.
Conclusions: 1.The virtual students learned pharmaceutical English relatively well but not significantly better than the classroom students 2.
Virtuaaliryhmä oppi farmasian englannin oppimateriaalin hyvin, mutta ei merkitsevästi paremmin kuin luokkaopetusryhmä.
Will it be possible to test English reading comprehension learning material using the groupware tool TopClass?
Mitä tulee ottaa huomioon, kun opetetaan englannin tekstinymmärtämistä virtuaalisesti TopClass-ohjelman avulla?
The sophisticated and versatile TopClass system is relatively easy for a traditional teacher and quite easy for the students to learn.
Sekä tavallisen opettajan että opiskelijoiden on suhteellisen helppo omaksua TopClass-ohjelma, joka on monipuolinen ja kätevä varsinkin tekstinymmärtämisen opetuksessa.
The overall student satisfaction in the virtual pharmacy English reading comprehension group was found to be higher than that in the teacher-taught control group.
Opiskelijoiden kurssityytyväisyys oli hieman parempi virtuaaliryhmässä kuin kontrolliryhmässä.
It can be used e.g. for automatic checking of routine answers and document transfer, which both lighten the workloads of both parties.
TopClassin automaattinen korjausohjelma helpottaa opettajan rutiinityötä, ja opiskelijalle työskentely on antoisaa, koska hän näkee tehtäviensä pisteityksen ja korjauksen välittömästi.
In Logik der Forschung (1935), he attempted to build a logic of science on the grounds that scientific theories may be regarded as universal statements which are not verifiable but can be falsified.
Logik der Forschung teoksessa hän pyrki luomaan tieteen logiikan, joka perustui ajatukselle että teoriat muodostuvat universaaliväitteistä, joita ei voida verifioida, mutta jotka voidaan falsifioida.
It is claimed that Popper's thinking was bifurcated: he held two profound positions without noticing the tension between them.
Popperin ajattelun osoitetaan olevan kahtiajakautunutta: hän sitoutui kahteen eri lähestymistapaan huomaamatta niiden välistä jännitettä.
Moreover, the constitutive idea that we see the world in the searchlight of our theories was combined with the biological insight that knowledge grows by trial and error.
Hän korosti, että hahmotamme maailman teorioidemme valossa ja yhdisti tämän ajatuksen biologiseen näkemykseen, että tieto kasvaa yrityksen ja erehdyksen kautta.
In Part One, Popper's epistemology and philosophy of science is analysed.
Popperin epistemologiaa ja tieteenfilosofiaa analysoidaan osassa 1.
He also stressed the real and active nature of the human mind, and the possibility of objective knowledge.
Hän painotti ihmismielen aktiivista luonnetta ja objektiivisen tiedon mahdollisuutta hahmotellen uutta tieteellistä maailmankuvaa.
Popper adhered to realism and wished to reconcile the theorist and the processionalist.
Popper puolusti myös realismia ja pyrki yhdistämään aiemmat lähestymistapansa (the theorist ja the prosessionalist).
Later, Popper emphasized another position, called here the processionalist.
Myöhemmin Popper omaksui erilaisen lähestymistavan (the prosessionalist).
Popper focused on the study of science as a process and held that a) philosophy of science should study the growth of knowledge and that b) all cognitive processes are constitutive.
Popper painotti nyt tieteen olevan luonteeltaan prosessi ja esitti, että tieteenfilosofian tulisi keskittyä tiedon kasvun analysointiin ja että kaikki kognitiiviset prosessit ovat konstruktiivisia.
This doctoral thesis in theoretical philosophy is a systematic analysis of Karl Popper's philosophy of science and its relation to his theory of three worlds.
Teoreettisen filosofian alaan kuuluva väitöskirja analysoi Karl Popperin tieteenfilosofiaa ja sen suhdetta kolmen maailman teoriaan.
As a result, a new reading of Popper's philosophy and development is offered and the theory of three worlds is analysed in a new manner.
Väitöskirjassa esitetään uusi tulkinta Popperin filosofiasta ja kolmen maailman teoriaa tarkastellaan uudesta näkökulmasta.
The general aim is to study Popper's philosophy of science and to show that Popper's theory of three worlds was a restatement of his earlier positions.
Tavoitteena on ollut tarkastella Popperin tieteenfilosofiaa ja osoittaa, että Popper puolusti aikaisempia näkemyksiään kolmen maailman teoriassa.
The theory is discussed as a cluster of theories which originate from Popper's attempt to solve some internal problems in his thinking.
Kolmen maailman teoriaa tarkastellaan Popperin yrityksenä ratkaista joitakin aiempien näkemystensä aiheuttamia ongelmia.
It is suggested that the theory of three worlds is not purely an ontological theory, but has a profound epistemological motivation.
Kolmen maailman teorian ontologisen tulkinnan rinnalle tuodaan epistemologinen tulkinta.
Popper adopted the position called the theorist around 1930 and focused on the logical structure of scientific theories.
1930-luvulla Popper omaksui loogisen ja teoriakeskeisen lähestymistavan (the theorist).
In Part Two, the theory of three worlds is analysed systematically.
Popperin kolmen maailman teoriaa analysoidaan osassa 2.
The analysis provides new information concerning the quantity, location, and current condition of the sculptures and it also elucidates problems regarding attribution, dating, display, and craftsmanship.
Nämä antavat uutta tietoa teosten määrästä, paikannuksesta, kunnosta sekä niiden valmistuksesta ja ajoituksesta.
Late-Medieval Wood Sculptures Depicting Saint Anne with the Virgin and Child in Finland Saint Anne, the mother of the Virgin Mary, was one of the most popular saints in Western Europe in the late Middle Ages.
Pyhä Anna, Neitsyt Marian äiti, oli yksi myöhäiskeskiajan suosituimmista pyhimyksistä läntisessä Euroopassa.
By conflating methodological domains it renews the ways how fragmentary wood sculptures, lacking documentary written sources, can be contextually interpreted and comprehended.
Yhdistämällä eri tutkimusperinteitä väitöskirja uudistaa vaurioituneiden ja vailla kirjallisia aikalaislähteitä olevien keskiajan puuveistosten tutkimusta.
The dissertation argues that Saint Anne was interpreted as the female counterpart or, in a mythical sense, wife of God.
Erityisesti Armonistuin-aiheen rinnalla pyhä Anna näyttäytyy Jumalan feminiinisenä vastinparina, tämän myyttisenä puolisona.
The book presents the results of the empirical study of 45 Saint Anne groups; these works are individually described in the large Appendix.
Laaja kuvallinen luettelo kaikista 45 veistoksesta on koottu liitteeseen.
Methodologically the study is based on iconology and post-formalist art history, and it appropriates concepts such as spatiality, sanctity, corporeality, and gender.
Tutkimuksessa puuveistoksia tarkastellaan ikonologian ja jälki-formalistisen taidehistorian avulla, painottaen teosten materiaalisuutta ja kontekstisidonnaisuutta.
Late-Medieval Wood Sculptures Depicting Saint Anne with the Virgin and Child in Finland
Ruumiillinen esine, materiaalinen suku : Tutkimus Pyhä Anna itse kolmantena -aiheisista keskiajan puuveistoksista Suomessa
Firstly, the study explores the sculptures by focusing on their materiality and facture, which is to consider them as records of their own making.
Teoksia lähestytään kolmesta eri näkökulmasta, joista ensimmäinen keskittyy teosten materiaalisuuteen ja fakturaalisuuteen vetäen yhteen yksityiskohtaisen empiirisen tutkimuksen tulokset.
The study sheds light to important material heritage which is little known and offers new insights into the cult and imagery of the holy grandmother.
Tutkimus nostaa esiin vähän tunnettuja katolisen ajan esineitä ja valaisee näiden avulla uudella tavalla keskiajan hartauselämää.
Furthermore, the Child s implicit, simultaneous presence as a suffering or dead man imbues the sculptures with a sense of the Passion, thus associating them with the pietà and the Mater dolorosa motifs.
Veistoksissa esiintyvät murheen ilmaukset puolestaan viittaavat Jeesuksen ristinkuolemaan, jolloin pieni ja usein alaston Jeesus-lapsi onkin veistoksissa samaan aikaan myös kuollut tai kärsivä mies, tai merkitsemässä ehtoollisleipää.
Thirdly, the works are examined within the wider theological and ideological currents of the era centered on the body and Incarnation.
Kolmanneksi tutkimusmateriaali asetetaan osaksi myöhäiskeskiajan ruumiillisuuteen keskittyviä aatteita painottaen veistosten tehtävää Jeesuksen äidinpuoleisen, ruumiillisen ja materiaalisen, mutta samalla pyhitetyn perimän todistajina.
The study suggests that the sculptures mediate continuity and the bloodline between the generations by the intertwined and repeated gestures, clothing and positions of the portrayed figures.
Henkilöiden yhteennivoutuvat asennot sekä Annan ja Neitsyt Marian toisiaan toistavat eleet ja asut tuovat esille sukupolvien välisen jatkumon ja verisiteen.
The study discusses closely the circumstances in the Turku Cathedral around the shrine of Saint Anne, the popular belief, and the piety of individual persons.
Toinen näkökulma sitoo veistokset ajallis-paikalliseen kontekstiinsa, 1400-luvun Suomeen, valottaen pyhän Annan moninaisia kulttipiirteitä mukaan lukien muut kuvaukset.
Regardless of the ostensible homeliness of the sculptures, so readily reiterated by earlier scholars, these sculptures represented creation and birth through the carnal yet holy mothers.
Esitetyt tulkinnat hyödyntävät tilallisuuden ja ruumiillisuuden käsitteitä, jotka näiden veistosten yhteydessä viittaavat muun muassa niiden kolmiulotteisuuteen ja tehtävään pyhimysten ruumiillistumina; veistos ei ainoastaan esittänyt pyhää isoäitiä vaan toimi tämän maanpäällisenä olomuotona.
The dissertation examines the polychrome wood sculptures showing this motif, with a special focus on those remaining in Finland.
Taidehistorian alaan kuuluva väitöskirjatutkimus tarkastelee Pyhä Anna itse kolmantena -aiheisia puuveistoksia ja niiden merkityksiä keskittyen Suomessa säilyneisiin teoksiin.
Taking a comparative approach it knits together larger tendencies and local people and incidents.
Teosten kohtaamista ja vastaanottoa pohditaan tuomalla esiin historiallisia henkilöitä ja heidän lahjoituksiaan.
On the Finnish art scene there has been no "end of painting" ideology, strictly speaking.
Suomalaisessa taidemaailmassa ei ole ilmennyt jyrkkää maalaustaiteen lopun ideologiaa.
The mythology and medium-specificity of modernism have been deconstructed since the mid-1980s, but "the archive" of painting, like themes of abstraction, formalism and synesthesia have been re-worked by the discursive practice of painting, for example, in the works of Nina Roos, Tarja Pitkänen-Walter and Jussi Niva.
Modernistisesta maalaustaiteesta periytyviä teemoja kuten moniaistisuutta, formalismia ja abstraktiota työstetään edelleen poikkivälineellisin keinoin ja kriittisin tavoittein, esim. Nina Roosin, Tarja Pitkänen-Walterin ja Jussi Nivan teoksissa.
The parameters for the study have been Finnish painting from 1990 to 2002.
Tutkimuksen lähtökohtana on maalaustaiteen käsitteellistymisen prosessi suomalaisessa taidekentässä 1980-luvulta vuoteen 2002.
Concepts of "flatbed", "painting in the extended field", "as painting" and so on are compared critically with the idea of painting as discursive practice.
Tutkimuksessa tarkastellaan kriittisesti keskeisiä maalaustaiteen jälleenmäärittelyehdotuksia kuten "flatbed", "maalaustaiteen laajennettu kenttä´", "maalauksena", "genren outoutus" ja "osallistava esittäminen".
The dissertation "From Conceptual to Corporeal, from Quotation to Site: Painting and History of Contemporary Art" explores the state of painting in contemporary art and art theory since the 1960s.
Käsitteellisestä ruumiilliseen, sitaatiosta paikkaan : maalaustaide ja nykytaiteen historia
It is also shown that the issues in painting arise from the contemporary critical art debate while the dematerialisation paradigm of conceptual art has dissolved.
On ajateltu, että maalaus olisi päättynyt avantgardistisena ja kriittisenä taidelajina modernismin ihanteiden ajauduttua taiteen perustana umpikujaan.
The study focuses on the corporeal-material-sensuous -cluster of meanings attached to painting and searches for its avantgardist possibilities as redefined by postfeminist and post-phenomenological discourse.
Tutkimuksessa käsitellään myös nykymaalaustaiteeseen liitettyä aineellisen ja ruumiillisen, aistienvälisen ja tuntuvan merkityskimppua ja pohditaan sen avantgardistisia mahdollisuuksia.
The study also reflects the relations between conceptual art and painting since the 1960s and maps recent theories of painting, which re-examine the genre´s possibilities after the modernist rhetoric.
Tutkimus purkaa maalauksen lopun myyttiä ja osoittaa, että jo 1960-luvulla maalaus on määritelty uusavantgardistisesti, teoreettisena käytäntönä, eikä enää modernistisen autonomian ja visuaalisuuden korostamisen kautta.
Predominantly, violence indicates a means of achieving higher spiritual rewards; eternal salvation and immortal glory.
Ristiretkeläisten verenvuodatukseen liittyvän ideologian ydin kiteytyy käsitykseen väkivallasta keinona saavuttaa mittaamattoman arvokas aineeton palkinto: iankaikkinen elämä ja kuolematon jälkimaine.
Deus vult: Images of crusader violence c. 1095-1100.
Ristiretki, pyhän sodan erityinen muoto, julistettiin ensimmäisen kerran 18.11.1095.
Given the scarcity of written regulations concerning the use of force in bello, perceptions concerning the practical use of violence were drawn from a multitude of notions comprising an adaptable network of secular and ecclesiastical, pre-Christian and Christian traditions.
Tästä johtuen väkivaltaan liittyvät käsitykset, vaikkakin luonteeltaan ideologisia ja usein myös uskonnollisia, juontavat juurensa moniulotteisesta ajatusmaailmasta, joka sisältää sekä kristillisiä, esi-kristillisiä että väkivaltaa ihannoivia eeppiseen kertomusperinteeseen pohjautuvia ainesosia.
Fictional material can be even more crucial for the understanding of the crusading mentality.
Eurooppalaisen identiteetin kehityksen kannalta ristiretkiliikkeen merkitys oli voimakkaasti integroiva.
Although the ideal of universal Christianity and gradual eradication of the non-Christian is present, the practical means of achieving a united Christendom are not discussed.
Autuuttavan väkivallankäytön ja vuorisaarnan pasifistisen opetuksen saattaminen yhtenäisen kristillisen terminologian alaisuuteen synnytti kiinnostavia tulkintoja.
The objective of crusader violence was thus entirely Christian: the punishment of the wicked and the restoration of Christian morals and the divine order.
Ristiretkeläiset uskoivat taistelunsa olevan paitsi oikeutettua ja hurskasta, myös välttämätöntä pahan voimien juurimiseksi kristikunnan ytimestä.
The emphasis of the study is on the interpretation of images: the sources are not asked what really happened in chronological order, but what the crusader understanding of the reality was like.
Keskiajan kristinoppi ei kuitenkaan antanut mitään ohjeita siitä, millainen ristiretken käytännön toteutuksen tulisi olla.
The sources share a positive attitude towards crusading, and have principally been written to propagate the crusade institution and find new recruits.
Suuriin joukkoihin vedonneesta hurmoksellisesta ristiretkiliikkeestä kehittyi yksi eurooppalaista aatehistoriallista kehitystä merkittävästi muovannut instituutio.
This study sets out to provide new information about the interaction between abstract religious ideas and actual acts of violence in the early crusading movement.
Tämän vuorovaikutuksen ymmärtäminen on tärkeää nykypäivän maailmassa, jossa kristinusko ja islam jälleen kohtaavat toisensa väkivaltaisesti.
The analysis concentrates on the practitioners of sacred violence, crusaders and their mental processing of the use of violence, the concept of the violent act, and the set of values and attitudes defining this concept.
Ristiretkien ja pyhän sodan retoriikka yllyttää ja oikeuttaa väkivallankäyttöön yhä tänäänkin.
Though essentially ideological and often religious in character, the early crusader concept of the practise of violence was not exclusively rooted in Christian thought.
Väkivallankäytön ja kristillisen doktriinin ideologinen kädenlyönti ristiretkiliikkeessä oli opillisesti ongelmallinen, jopa mahdoton.
The scope of the study, the early crusade movement, covers the period from late 1080 s to the crusader conquest of Jerusalem in 15 July 1099.
Palestiinan ristiretkivaltion syntyminen johti pyhän sodan leimahtamiseen ja opin ratkaisevaan kehitykseen myös islamilaisessa Lähi-idässä.
The crusader image of violence involved several levels of thought.
Ristiretken arkitodellisuudessa yhdistyivät aito hurskaus ja raaka väkivalta.
Another feature that emerged during the study and turned out to be surprisingly widespread was the close relationship of many artists to religious, theosophical and pantheistic views.
Toinen tutkimusprosessin kuluessa esiin noussut ja yllättävän yleiseksi osoittautunut piirre on monien taiteilijoiden varsin läheinen suhde uskonnollisiin, teosofisiin ja panteistisiin näkemyksiin.
During this decade, there were approximately 100 artists making prints in Finland.
Tällä vuosikymmenellä Suomessa toimi suunnilleen 70 taiteilijaa, jotka tekivät grafiikkaa.
On the other hand, choosing Finnish nationalist motifs did not necessarily mean that the artist was opposed to modernism: modernist artists could still be interested in national themes.
Toisaalta suomalaiskansallisten aiheiden käyttö ei välttämättä tarkoittanut modernismin vastaisuutta, vaan myös modernistiset taiteilijat saattoivat olla kiinnostuneita kansallista teemoista.
However, printmakers' activity- which had continued throughout the 1930s - declined notably after the Winter War broke out in the autumn of 1939.
Kuitenkin graafikkojen koko 1930-luvun kestänyt vireä toiminta laantui huomattavasti talvisodan sytyttyä syksyllä 1939.
Associations for printmakers were founded in Helsinki and Turku, training in the field was launched, and the number of printmaking exhibitions increased considerably.
Silloin perustettiin Helsinkiin ja Turkuun grafiikan yhdistykset, alan koulutus saatiin käyntiin ja grafiikan näyttelytoiminta vilkastui huomattavasti.
The study also includes a comprehensive list of the prints made in the course of the decade.
Siihen liittyy myös laaja luettelo tällä vuosikymmenellä tehdystä taidegrafiikasta.