natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The adults expectations and intentions were materialized in the arrangements of the setting canalizing the possibilities for actions.
Tutkijan ja muiden tutkimukseen liittyvien henkilöiden, kuten lastentarhanopettajan ja vanhempien moninaiset (vastakkaiset tai/sekä yhteiset) ennakko-oletukset ja intressit konkretisoituivat videointitilanteen järjestelyissä luoden mahdollisuuksia ja rajauksia lasten väliselle toiminnalle veden kanssa.
The study focuses on the negotiation of constraints and meaning construction among 2-to 3-year-old children, a preschool teacher, and the researcher in settings with water.
Erityisenä kiinnostuksen kohteena on toiminnan ja merkitysten rakentumisen rajojen ja mahdollisuuksien neuvottelu sanallisesti ja sanattomasti kaikkien läsnäolijoiden (lasten, lastentarhanopettajan ja tutkijan) kesken.
Children s co-regulated actions emerged in relation to the adults presence, re-structuring attempts, and the constraints of the setting.
Uusia merkityksiä syntyi suhteessa veteen, videointitilanteiden luonteeseen ja henkilöiden rooleihin tilanteissa.
Children co-constructed novel movements and meanings in relation to the initiatives and objects offered.
Videointitilanteissa lapsille tarjottiin tiettyjä esineitä leikin synnyttämiseksi.
The teacher and the researcher were present.
Lapset olivat tutkimuksen alkaessa kaksivuotiaita.
Water became an instrument and a context for co-regulations.
Videointitilanteista syntyi historiallinen ketju, joka oli taustalla uusien tilanteiden käynnistyessä.
Results correspond to average results of the adult population.
Tulokset vastasivat aikuisväestön keskiarvoa.
The difference was significant (p <.05).
Ero alku- ja lopputilanteen välillä oli merkitsevä (p<0,05).
The researcher acted as a teacher in the project.
Tutkija toimi opettajana projektissa.
Ten students, born 1945-1979, participated in the project.
Projektiin osallistui kymmenen vuosina 1945-1979 syntynyttä aikuista.
A singing skill should, however, be seen as a multidimensional, cultural and context bound phenomenon.
Kuitenkin laulutaito tulisi nähdä moniulotteisena, kulttuuri- ja kontekstisidonnaisena ilmiönä.
The most advanced students sang correctly also without this support.
Edistyneimmät lauloivat nuotilleen myös ilman tätä tukea.
By the end of the project every student could sing at least some songs correctly when supported by piano or by teachers' voice.
Jokainen osallistuja lauloi projektin loppuessa ainakin joitakin lauluja nuotilleen pianon tai opettajan äänen tukemana.
Ability to perceive and produce tone frequencies was developed in all students.
Kyky havainnoida ja tuottaa sävelkorkeuksia kehittyi kaikilla.
All participants were labelled as poor pitch singers, they had had negative singing experiences, and they were nervous about singing.
Kaikki osallistujat oli leimattu laulutaidottomiksi, heillä oli ollut kielteisiä laulamiskokemuksia ja he jännittivät laulamista.
The singing range was initially a narrow one, and mostly covered only speech range.
Ääniala oli lähtötilanteessa useimmilla kapea ja kattoi lähinnä vain puheäänialan.
It seems that practicing singing enhanced the ability to differentiate tone frequencies, too.
Näyttää siltä, että laulamisen harjoittelu kehitti myös kykyä erotella sävelkorkeuksia.
The framework of the study lies in cultural psychology.
Tutkimuksen viitekehyksen muodostaa kulttuuripsykologinen lähestymistapa.
A test of musical ability by Karma was conducted two times, before and after the first teaching period.
Osallistujille tehtiin kahdesti Karman musikaalisuustesti, ennen ensimmäisen opetusperiodin alkuaja sen päätyttyä.
Students were instructed during a 1,5 year teaching period both in group and individual settings.
Osallistujat saivat puolentoista vuoden ajan sekä ryhmä- että yksityisopetusta.
Five participants had serious problems and three participants slight problems in producing tone frequencies correctly while singing (level of function of voice mechanism), and in differentiating tone frequencies (level of cognitive processing).
Viidellä osallistujalla oli suuria ja kolmella melko suuria ongelmia sekä sävelkorkeuksien tuottamisessa äänielimistön toiminnan tasolla että niiden erottelemisessa kognitiivisen prosessoinnin tasolla.
Students were very motivated to develop their singing skills and many experiences of success were demonstrated.
Osallistujat olivat erittäin motivoituneita kehittämään laulutaitoaan ja kokivat monia onnistumisen elämyksiä.
The issue is brought up in a holistic way from four standpoints: 1) how singing and singing skills are understood in a culture 2) subjective experiences in singing 3) cognitive processes in singing 4) physiological processes in singing.
llmiötä tarkastellaan mahdollisimman holistisesti neljästä eri näkökulmasta: 1. laulaminen ja laulutaito kulttuurisena ilmiönä, 2. laulaminen subjektiivisena kokemuksena, 3. laulamisen yhteydessä olevat kognitiiviset prosessit sekä 4. laulaminen fysiologisena ilmiönä.
Besides singing skills there were positive effects on self-expression, performing skills, and self confidence.
Projektilla oli myönteisiä vaikutuksia laulutaidon lisäksi mm. itseilmaisuun, esiintymisvarmuuteen ja itseluottamukseen.
The singing culture is outlined in the research through an aesthetic and praxial view of music and music education.
Tutkimuksessa pohditaan laulamiskulttuuria esteettisen ja praksiaalisen musiikki- ja musiikkikasvatusnäkemysten valossa.
ln stead of "poor pitch singer" the concept of "developing singer" is suggested.
Käsitteen "laulutaidoton" asemesta on perusteltua käyttää käsitettä "kehittyvä laulaja".
As a rule there is no teaching available for poor pitch singers in music education institutions based on an aesthetic view, and poor pitch singing is habitually attributed to an inner and stable trait of an individual.
Esteettiseen näkemykseen perustuvissa musiikinopetusinstituutioissa ei pääsääntöisesti ole tarjolla laulunopetusta laulutaidottomilleja laulutaidottomuus attribuoidaan yksilön sisäiseksi ja pysyväksi ominaisuudeksi.
The minimum amount of lessons for a group setting was 28 hours, and for an individual setting 3 hours.
Ryhmätunneille osallistuttiin enimmillään 50 tuntia ja vähimmillään 28 tuntiaja yksityistunneille enimmillään 12 tuntia ja vähimmillään kolme tuntia.
No correlation between singing ability and the results of this musicality test was found.
Ei ollut havaittavissa yhteyttä nuotilleen laulamisen taidon ja testitulosten kanssa.
Methodologically it is an action research and a Lets' sing-project was carried out.
Kyseessä on toimintatutkimus, joka toteutettiin Lauletaan-projektina.
Praxial view provides for a fruitful starting point of a holistic concept of singing, and learning to sing.
Praksiaalinen näkemys tarjoaa hedelmällisen lähtökohdan laaja-alaiselle käsitykselle laulamisesta ja laulamaan oppimisesta.
The results show that a disability to sing is not a fixed trait of an individual but a skill which can be developed in adult years from any initial level.
Tutkimus osoittaa, että laulutaidottomuus ei ole yksilön pysyvä ominaisuus vaan laulutaitoa voi kehittää lähtötasosta riippumatta myös aikuisiällä.
The study outlines dimensions of singing skills, a good relationship to singing, and a scaffolding model to promote singing in tune as an aid for developing singers.
Tutkimuksessa esitetään yhteenveto laulutaidon ulottuvuuksista, tehdään ehdotus hyvän laulusuhteen määrittelemiseksi ja hahmotellaan pedagoginen malli "Laulamisen tukitikkaat" nuotilleen laulamisen parantamiseksi ja kehittyvän laulajan avuksi.
The range of voice was enhanced, especially towards higher frequencies.
Projektin aikana kaikkien ääniala laajeni erityisesti ylöspäin.
It was found that participants were assessed to sing better in samples representing the end of the project than in samples representing the starting of the project.
Ulkopuoliset henkilöt, 35 kirkkokuorolaista, arvioivat cd-näytteiden perusteella, että osallistujat selviytyivät paremmin niissä näytteissä, jotka edustivat laulutaitoa projektin lopputilanteessa kuin niissä, jotka edustivat alkutilannetta.
The purpose of this study research is to explain poor pitch singing as a phenomenon and figure out how an adult poor pitch singer learns to sing. Poor pitch singing is defined as an inability to sing in tune.
Tutkimuksen tarkoitus on selvittää laulutaidottomuutta ilmiönä ja tarkastella aikuisen laulamaan oppimista.
To learn to change voice to a head or falsetto register was practiced.
Pää- eli falsettorekisteriin siirtymisen harjoitteleminen edesauttoi äänialueen laajenemista ja säveltarkkuuden kehittymistä.
Two of the cases are online communities: mikseri.net and operabyyou.com.
Tutkimus koostuu kolmesta tapauksesta, joista kaksi (mikseri.net ja operabyyou.com) ovat verkkoyhteisöjä.
The findings of the research project illustrate how digital music and information technology has opened up new and wider opportunities for musical learning.
Tutkimushankkeen tulokset osoittavat, että digitaalinen musiikki- ja informaatioteknologia on avannut uusia ja yhä laajenevia mahdollisuuksia musiikilliselle oppimiselle.
The research material includes observation field notes, online discussions, video recorded observations and individual interviews.
Tutkimusaineisto koostuu kenttäjakson aikana kertyneistä muistiinpanoista, tutkittavien verkkoyhteisöjen keskustelualueilta valituista viesteistä, videotallennetuista havainnoista sekä haastatteluista.
A third case study is a face-to-face group of students and teacher of a Music Performance and Production course at a London-based music college.
Kolmas tutkittava tapaus on Lontoossa sijaitsevan musiikkioppilaitoksen Music Performance and Production -linjan opiskelijoista ja opettajasta muodostuva ryhmä.
This compilation dissertation comprising the summary and four blind peer-reviewed articles examines the culture of music making and musical learning, and the construction of musical identity in the world of digital and virtual media.
Tämä yhteenveto-osasta sekä neljästä vertaisarvioidusta artikkelista muodostuva artikkeliväitöskirja tarkastelee musiikin tekemistä ja oppimista sekä musiikillisen identiteetin rakentumista digitaali- ja virtuaalimedian maailmassa.
Concurrently, the findings question the sharp division between highly specialised musical expertise and amateur music making, as well as the divisions between different musical styles and genres, and the various roles of music makers.
Tulosten pohjalta voidaan myös kyseenalaistaa tiukka rajanveto pitkälle erikoistuneen musiikillisen asiantuntijuuden sekä harrastuspohjaisen musiikin tekemisen välillä, kuten myös musiikin lajien ja tyylien sekä musiikintekijöiden roolien välillä.
In the study, these extensive cultural changes are suggested to manifest a democratic revolution that provides individuals with the access needed to use their intelligence more freely for musical growth and expression, and to share in the values of musical cultures more democratically.
Tässä tutkimuksessa edellä kuvattujen kulttuuristen muutosten ymmärretään heijastelevan 'demokraattista vallankumousta', joka mahdollistaa entistä vapaamman tiedon tuottamisen musiikillisen kasvun ja ilmaisun välineenä sekä musiikkikulttuurien arvojen entistä tasa-arvoisemman jakamisen.
However, based on the study's findings, it is also argued that while informal music practices represent essential aspects of our society's community life, they do not necessarily represent ideal models for the music classroom.
Tutkimustulosten pohjalta voidaan kuitenkin väittää, että musiikin oppimisen epämuodolliset käytännöt eivät välttämättä tarjoa malleja musiikin koulussa tapahtuvaan oppimiseen.
Each article provides a viewpoint into the main problem concerning musical learning and identity work within digital technologies enabled music-related communities.
Kukin artikkeli tarkastelee päätutkimusongelmaa eri näkökulmista pyrkien kuvaamaan ja ymmärtämään digitaaliteknologioiden mahdollistamissa musiikillisissa yhteisöissä tapahtuvaa oppimista ja identiteettityötä.
The research project was designed as a qualitative study of multiple cases containing strong features of narrative research, and was conducted with the participation of digital musicians who represent different age groups, nationalities and levels of expertise.
Tutkimus tehtiin eri ikäryhmiä, kansallisuuksia ja asiantuntijuuden tasoja edustavien digitaalimuusikoiden keskuudessa.
The main research goal is to increase the knowledge and understanding about where and in what ways do participants in digital technology enabled communities of musical practice learn and use music in the processes of their identity construction, and to reflect upon what implications the answers to these questions can be expected to have in terms of the values and practices within formal music education.
Tutkimuksen päätavoitteena on lisätä tietoa ja ymmärrystä siitä, missä ja millä tavoin digitaalisten ja musiikillisten käytäntöyhteisöjen (communities of practice) osallistujat oppivat musiikkia ja käyttävät sitä identiteettityössään.
As such, in order to realise and comprehend the multidimensionality of students' music learning, the study suggests that it is essential for music educators to pay heed to music making inside and outside school, as well as in the whole continuum between the formal and informal poles, and to promote learning that facilitates the construction of identity and ownership of meaning by placing matters of democracy at the centre of attention.
Musiikkikasvattajien tärkeä tehtävä onkin huomioida sekä koulussa että sen ulkopuolella tapahtuva musiikin tekeminen sekä edistää oppimista, joka tukee identiteetin ja musiikillisen omistajuuden rakentumista.
The examination proceeds by advancing heuristically a social theory of learning in general, and of so-called communities of practice, in particular, as this theory provides a lens to understand the intertwined relationship between learning, identity construction and participation in communities.
Oppimisen, identiteetin rakentumisen sekä yhteisöihin osallistumisen välistä suhdetta tarkastellaan oppimisen sosiaalisen teorian näkökulmasta.
Digital musicianship appears to be closely related to values both favouring communication and an exchange of musical ideas, and celebrating simultaneous participation in various global and local communities for pursuing individual and social musical identities in more flexible and open ways.
Tämä osallistuminen tarjoaa entistä joustavampia ja avoimempia mahdollisuuksia yksilöllisten ja yhteisöllisten musiikillisten identiteettien rakentamiseen.
In this artistic work, seven works arising from the period 2008-2014 form the composition portfolio, which I publicly presented as a concert in the spring of 2014.
Tekemäni taiteellinen työ on vuosina 2008-2014 syntyneiden seitsemän teoksen sävellysportfolio, jonka esitin julkisesti konsertin muodossa keväällä 2014.
The algorithms I've constructed combine sound, music and image.
Rakentamani algoritmit yhdistelevät myös ääntä, musiikkia ja kuvaa.
Integrality in the broad sense can be seen at the centre of the research.
Tutkimuksen keskiöön asettuu integraalisuus sen laajassa merkityksessä.
Emerging generations can be seen as independent works of art or as material for further machining.
Syntyvät generaatiot voidaan nähdä itsenäisinä teoksina tai materiaalina jatkotyöstämistä varten.
This project report is the written part of the master's work and complements the artistic work.
Tämä projektiraportti on maisterityön kirjallinen osuus ja täydentää taiteellista työtä.
As my work is artistic and scientific, it especially illustrates mathematics through aural and visual sensations, so it can also have pedagogical value.
Taiteellis-tieteellinen työskentelyni on erityisesti matematiikan havainnollistamista äänellisten ja kuvallisten aistimusten kautta, joten sillä voi olla myös pedagogista arvoa.
Computation takes place in numerous computer algorithms using real-time control systems.
Laskenta tapahtuu tietokoneella algoritmisesti reaaliaikaisten ohjausjärjestelmien avulla.
Finally, I discuss key issues arising from the research and cross-connections between the research topics, as well as the artistic process itself, which unfolds as a retrospective self-reflection - a statement of tacit knowledge.
Lopuksi pohdin tutkimuksesta nousseita keskeisiä kysymyksiä, tutkimuskohteiden välisiä ristikytkentöjä, sekä itse taiteellista prosessia, joka avautuu jälkikäteen itsereflektiona - hiljaisen tiedon julkilausumana.
I studied a variety of ways to apply chaos theory to serial, spectral and musical set theory techniques.
Tutkin erilaisia tapoja soveltaa kaaosteoriaa sarjallisen musiikin, spektrimusiikin ja musiikillisen joukko-opin tekniikoihin.
The written part focuses on the background - music-theoretical and computational methods for computer-aided composing - to open up the works of music.
Kirjallinen osuus keskittyy avaamaan teoksien taustalla olevia musiikinteoreettisia ja laskennallisia menetelmiä tietokoneavusteisessa säveltämisessä.
The importance of music technology to the making of music has increased during recent decades.
Musiikkiteknologian merkitys musiikin tuottamisessa on korostunut viime vuosikymmenien aikana.
Both programs are adaptive, which is an important feature.
Molemmat ohjelmat täyttävät adaptiivisuus vaatimuksen, joka oli tärkeä valintaperuste.
The study material provides a challenge also to more advanced students.
Oppimateriaalikokonaisuus sisältää haastetta myös pidemmälle ehtineille.
However, Pure Data provides weaker user support, leading me to choose Max.
Pure Data -ohjelma kuitenkin tarjoaa käyttäjälle heikompaa tukea, joten valinta kohdistui Max-ohjelmaan.
The concept of music technology is defined in terms of the different work phases of music technology.
Musiikkiteknologia-käsite määritetään erilaisten musiikkiteknologisten työvaiheiden näkökulmasta.
The study material includes 40 patches which can be used as class assignments.
Työhön liitetty oppimateriaalikokonaisuus muodostuu 40 patchistä, joita voidaan sellaisenaan käyttää hyväksi opetustilanteissa.
A novel definition of instrument makes it easier to consider electric instruments and electronic devices as instruments/tools for creating musical structures, for building sound sources, for musical performance and for recording music and sound for different types of media.
Instrumentti-käsite on pilkottu sen komponentteihin, jonka seurauksena sähköiset soittimet ja musiikkiteknologiset laitteet on helpompi nähdä instrumentteina (= työkaluina) musiikin rakenteiden luomiseen, äänilähteiden rakentamiseen, musiikin esittämiseen ja musiikin/äänien taltioimiseen erilaisille medioille.
Moreover, Max, unlike PD, has the additional advantage of being compatible with the Ableton Live -program.
Lisäksi Max -ohjelma on yhteensopiva Ableton Live -ohjelman kanssa, mitä Pure Data ei ole.
Students participated in this study actively and their response was in the main positive.
Heidän reaktionsa olivat voittopuolisesti myönteisiä.
Regular home computers provide plenty enough power to execute these programs.
Ohjelman käyttämiseen riittää tavallisen kotitietokoneen suorituskyky.
In the dissertation, different sectors of music technology are introduced in detail and teaching philosophy is pondered in relation to them.
Työssä esitellään musiikkiteknologian osa-alueita yksityiskohtaisesti sekä pohditaan alan opetusfilosofiaa.
Properties of the Max program are described, along with its application to the role in assisting in the teaching process.
Sen jälkeen kuvataan Max-ohjelman ominaisuuksia ja sen käyttöä opetuksen apuvälineenä.
At the heart of this dissertation are the Max patches which form assignments for the students, introducing them to concepts of acoustics, basic sound synthesis methods and the working principles of effects units and sound processors.
Tehtäväpatchit ovat työn keskeinen sisältö, joissa opiskelijalle esitellään ääniopin käsitteitä, äänisynteesimetodien perusteita sekä tarkastellaan efekti- ja prosessointilaitteiden toimintaperiaatteita.
This dissertation reports on a project to develop, using the Max program, study material for a music technology program specially designed for individuals in their early stages of music technological development.
Tässä opinnäytetyössä kehitetään oppimateriaalikokonaisuus musiikkiteknologian opettamista varten erityisesti musiikkiteknologisen kehityksen varhaisvaiheissa oleville henkilöille Max-ohjelmaa käyttäen.
The study material was tested during the academic year 2013-14 and feedback was solicited from the students of the Jokilaaksot Music Institute using a questionnaire.
Kuvatun ohjelman toimivuutta on tutkittu lukuvuoden 2013-2014 aikana Jokilaaksojen musiikkiopiston oppilaiden kyselytutkimuksena, johon he osallistuivat aktiivisesti.
Methods of teaching music technology are compared to methods of teaching traditional instruments.
Musiikkiteknologian opetustapoja vertaillaan soitinopetuksen opetustapoihin.
The concept of instrument is pondered and defined in detail.
Opinnäytetyössä pohditaan instrumenttikäsitteen määritelmää.
The Pure Data -program (PD) was considered as an alternative to Max.
Toinen vaihtoehto käytettäväksi ohjelmaksi oli Pure Data -ohjelma.
The cost of the necessary equipment and computer software has reduced dramatically, and this trend has brought teaching music technology to beginners within reach.
Tämän on mahdollistanut tarvittavan kaluston ja ohjelmistojen huomattava halpeneminen.
The artist mediums have turned into media masters.
Meediotaiteilijat ovat muuttuneet mediataitajiksi.
We may then ask what the relationship of a hegemonic story (monoglossia) is to stories representing diversity (heteroglossia).
Tällöin voidaan kysyä, millainen on hegemonisen tarinan (monoglossia) suhde moninaisuutta edustaviin tarinoihin (heteroglossia).
The theoretical viewpoint and methodology of the dissertation are based on discursive psychology, and more specifically on the positioning theory (Harré & van Langenhove 1999).
Työn teoreettinen näkökulma ja metodologinen käsittelytapa pohjautuvat diskursiiviseen psykologiaan, tarkemmin määriteltynä positiointiteoriaan (Harré & van Langenhove 1999).
The research lays emphasis on the narrative, and the developed approach was named the theory of dialogic positioning.
Tutkimus painottaa tarinallisuutta, ja kehitetty lähestymistapa nimetään dialogisen positioinnin teoriaksi.
Thus, the focus of the research is not on artists as private persons, but on the social versions of artisthood that emerge from the interviews.
Tutkimuskohteena eivät siis ole taiteilijat yksityishenkilöinä vaan lehtihaastattelujen esille tuomat sosiaaliset versiot taiteilijuudesta.
Mikhail Bakhtin's ideas of the polyphony of culture introduce the possibility to consider the change connected to culture.
Mihail Bahtinin ajatukset kulttuurin moniäänisyydestä tuovat esille kulttuuriin liittyvän muutoksen mahdollisuuden.
The journal articles were analysed using the positioning triad.
Lehtiartikkelit on analysoitu positiointikolmiota hyväksi-käyttäen.
The research investigates cultural storylines, which are sketched from journal interviews with Finnish musical artists.
Tutkimuksessa tarkastellaan kulttuurisia tarinamalleja, joita hahmotetaan esiin suomalaisia musiikkitaiteilijoita koskevista lehtihaastatteluista.
The hypothesis is that cultural storylines on the one hand reveal, and on the other hand remould, conceptions of artisthood in a given time period.
Oletus on, että kulttuuriset tarinamallit yhtäältä ilmentävät ja toisaalta muokkaavat käsityksiä siitä, mitä on olla taiteilija tiettynä aikakautena.
As a result of the research, a journal or magazine interview is seen either as representing the hegemonic story or as a counter or variation story representing difference and diversity.
Tutkimuksen tuloksena lehtihaastattelu nähdään joko vallitsevana tarinana tai erilaisuutta ja moninaisuutta edustavana vasta- tai variaatiotarinana.
Modern storylines include the stranger, the diva, the explorer, the young rebel, the global trendsetter, the modern Renaissance prince, and the postmodern image builder.
Uuden ajan tarinamalleja puolestaan ovat muukalainen, diiva, löytöretkeilijä, nuori kapinallinen, globaali suunnannäyttäjä, moderni renessanssiruhtinas ja postmoderni imagonrakentaja.