natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We build on the LULUCF regulation, the provided guidance documents on the FRL projection, national forestry accounting plans and the existing studies concerning the FRL projections.
Tutkimus perustaa kirjallisuuskatsauksessa LULUCF asetukseen, vertailutason laskemisen ohjeistukseen, kansallisiin vertailutasoihin ja olemassa oleviin tutkimuksiin.
We analyse the forest reference level (FRL) projection in Finland.
Työ analysoi metsien hiilinielun vertailutasolaskentaa Suomessa.
In this thesis we analyse, whether the new forest reference levels are able to avoid problems that occurred during the Kyoto Protocol.
Tämä tutkimus analysoi pystyykö uusi LULUCF-asetus välttämään Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden ongelmat metsien vertailutasoissa.
Business-as-usual reference levels were used for the Kyoto Protocol’s second commitment period.
Myös Suomen vertailutaso osoittautui epätarkaksi Kioton pöytäkirjan toisella velvoitekaudella.
Using this model, we are able to compute a FRL in a case where policy shock has increased harvest levels after the reference period.
Malli kuvaa tilannetta, jossa jäsenvaltion hakkuut ovat nousseet vertailukauden jälkeen.
The FRL indirectly defines the level of harvests that are not considered as emissions.
Vertailutason avulla voidaan määrittää hakkuiden määrä, joka ei aiheuta päästöjä tilinpidossa.
Thus, the EU fails to set a regulation that fully excludes national incentives in specifying the FRL.
EU:n LULUCF asetus ei kykene estämään kansallisten kannustimien vaikutusta vertailutason laskentaan.
The forest reference level is a baseline projection for the forest carbon sink, defined by the historical forest management practices of the reference period (2000-2009).
Vertailutaso tulee laskea niin, että se perustuu vertailukauden 2000-2009 toteutuneisiin metsänhoidon käytänteisiin.
The setting of the Finnish FRL includes a tendency of minimizing the restrictions on the future harvest levels.
Suomen metsien vertailutaso on laskettu niin, että se rajoittaisi hakkuita mahdollisimman vähän.
Our numerical results show that the choices on the biomass available for wood supply, interest rate and the starting year of the projection can have significant impacts on the FRL computation.
Tulosten perusteella valittu korko, projektion aloitusvuosi ja hakkuukypsyyden määritelmä vaikuttavat vertailutasoon.
One of the suggested principles to project historical forest management is to utilize the intensity of management (Grassi and Pilli 2017, Grassi et al. 2018), which is calculated by dividing the reference period’s harvest by the amount of biomass that was available for the wood supply during the same period.
Yksi ehdotettu periaate laskea vertailutaso, joka ilmentää historiallisia metsänhoidon käytänteitä, on perustaa laskelma historialliseen metsänhoidon intensiteettiin (Grassi ja Pilli 2017, Grassi et al. 2018).
This resembles the situation in Finland.
Tämä kuvaa kehitystä, joka on tapahtunut Suomessa uuden metsälain jälkeen.
Thus, the reference levels overestimated the harvests by including in assumptions about future policies.
Tutkimme numeerisin analyysin avulla mallin oletusten vaikutuksia vertailutasoon.
Age-related dynamics of the forest can be taken into account but any anticipated policy changes need to be excluded from the projection.
Vertailutasoprojektiot sisälsivät oletuksia tulevaisuuden metsien käytöstä ja osa niistä ei koskaan toteutunut.
The ever-increasing spread of antibiotic resistant bacteria creates a constant demand for new sources for antimicrobial drugs.
Antibioottiresistenssin jatkuva leviäminen on lisännyt tarvetta uusille antibiooteille.
In the pre-experiment a difference between toxic and non- toxic proteins was not observed.
Esikokeen perusteella NGS menetelmällä ei havaittu selkeitä eroja toksisten ja ei- toksisten proteiinien välillä.
A preliminary experiment was performed as a proof of principle, with five known toxic and five non-toxic genes.
NGS menetelmän toimivuutta testattiin esikokeella, jossa seulottiin viisi tunnettua toksista ja ei-toksista geeniä.
HPUFs usually consist of structural proteins, but also small polypeptides that inhibit bacterial growth during infection.
Näiden proteiinien joukossa on sekä rakenteellisia, että pieniä antibakteerisia polypeptideitä, jotka estävät bakteerisolun toimintaa infektion aikana.
However, the current methods used for the screening of such proteins are time consuming and unreliable, making this a fairly unpopular option to utilize.
Näiden molekyylien tunnistamiseen perinteisesti käytetyt menetelmät ovat kuitenkin erittäin työläitä ja epäluotettavia, eivätkä siten kannusta kyseisten proteiinien seulontaa uusien lääkkeiden etsinnässä.
These peptides could be utilized in the discovery of new antimicrobial molecules.
Kyseiset peptidit ovat potentiaalinen lähde uusille mikrobilääkkeille.
Phages are a natural source for antibacterial proteins, but also produce a variety of unknown compounds, referred to as "hypothetical proteins of unknown function" (HPUF).
Bakteriofagit tuottavat antibakteerisia proteiineja, mutta myös niin sanottuja hypoteettisia proteiineja (HPUF) infektiosyklin aikana.
After this, the methods were compared by screening 23 previously identified HPUF genes of phage fHy-Eco03.
Tämän jälkeen seulottiin 23 bakteriofagi fHy-Eco03 tuottamaa hypoteettista proteiinia.
In the plating assay genes were screened individually by observing growth of bacterial transformants upon gene expression.
Maljausmenetelmässä proteiinit seulottiin yksitellen seuraamalla transformanttien kasvua proteiiniekspression jälkeen.
The inconsistent results are probably an outcome of lac promoter repression by glucose supplementation, thus only highly toxic genes show an inhibitory effect.
Tuloksiin on oletettavasti vaikuttanut plasmidissa sijaitsevan lac-promoottorin repressointi, elatusaineen glukoosisuplementin johdosta.
Toxic genes were expected to be identified through a decrease in sequence read amount, as a consequence of bacterial growth inhibition.
Toksisten proteiinien identifioiminen perustuu niitä koodaavien geenien alhaisempaan havaittuun sekvenssimäärään isäntäsoluun kohdistuvien toksisten ominaisuuksien seurauksena.
In this study, a new NGS (Next Generation Sequencing) based assay for the screening of phage derived bacteriotoxic proteins was developed and tested by performing two separate experiments together with a previously used plating assay as a comparative method.
Tässä tutkielmassa, sekä kehiteltiin, että testattiin uuden sukupolven sekvensointiin (NGS, next generation sequencing) perustuvaa menetelmää bakteriofagien tuottamien toksisten proteiinien identifioimiseen.
The results between the NGS and plating assay in the screening of phage fHy-Eco03 genes, were similar and resulted in the identification of one toxic protein.
Bakteriofagi fHy-Eco03 seulonnassa NGS- ja maljausmenetelmä- tulokset olivat hyvin samankaltaisia.
The NGS assay has high potential to be used as a screening assay for phage derived toxic genes, however further optimization and validation is required, by firstly selecting compatible media and secondly by re- testing with different phages and host bacteria.
Menetelmän käyttöönotto vaatii kuitenkin validoimista ja optimoimista, esimerkiksi kasvualustan suhteen.
In the NGS assay genes we screened simultaneously by transforming them to E. coli cells as a pooled sample.
NGS menetelmässä proteiineja seulottiin analysoimalla geenisekvenssejä yhdistetyistä plasmidinäytteistä.
Despite this the NGS assay outperformed the plating assay in both accuracy and efficiency.
Huolimatta kyseisistä ongelmista, NGS menetelmä osoittautui erittäin potentiaaliseksi bakteriotoksisten proteiinien identifioimisessa, sillä se oli, sekä tehokkaampi, että tarkempi maljausmenetelmään verrattuna.
Screening of bacteriophage encoded toxic proteins with an NGS based assay
Seulonnassa identifioitiin yksi toksinen proteiini.
Introduction: Individual’s physiological functions and behavior are controlled by biological and social rhythms, as well light-dark-rhythm.
Johdanto: Ihmisen fysiologisia toimintoja sekä käyttäytymistä säätelevät sekä biologiset että sosiaaliset rytmit kuin ympäristön valo-pimeärytmi.
There are not previous studies to examine the differences between these two formulas.
Näiden kahden kaavan eroja ei ole aiemmissa tutkimuksissa arvioitu.
Body weight, height and waist circumference (WC) was measured by study personnel and BMI was calculated (kg/m2).
Paino, pituus ja vyötärönympärys oli mitattu tutkimushenkilökunnan toimesta ja BMI laskettiin perustuen painoon ja pituuteen (kg/m2).
Conclusion: Evening types suffer more of SJL, but it does not seem to be relevant for the quality of the diet or obesity as it is among morning types of which SJL is associated to the quality of the diet and prevalence of obesity.
Johtopäätökset: Iltatyypit kärsivät enemmän sosiaalisesta aikaerorasituksesta, mutta sillä ei vaikuta olevan merkitystä ruokavalion laadun tai lihavuuden esiintyvyyden kannalta toisin kuin aamutyypeillä, joilla sosiaalisen aikaerorasituksesta kärsiminen on yhteydessä ruokavalion laatuun sekä lihavuuden esiintyvyyteen.
Chronotype expresses these differences and can vary from extreme morning type to extreme evening type.
Kronotyyppejä on äärimmäisestä aamutyypistä äärimmäiseen iltatyyppiin.
Association between social jet lag, quality of diet and obesity by chronotypes in Finnish adult population
Sosiaalisen aikaerorasituksen yhteys ruokavalion laatuun ja lihavuuteen kronotyypeittäin suomalaisessa aikuisväestössä
Objectives: The objectives were to study the association between chronotype and SJL, as well the association between SJL and quality of the diet evaluated by Baltic Sea Diet Score and obesity by chronotypes in Finnish adult population.
Tavoitteet:Tutkimuksen tavoitteena oli tutkia kronotyypin ja sosiaalisen aikaerorasituksen yhteyttä, sekä tarkemmin sosiaalisen aikaerorasituksen yhteyttä ruokavalion laatuun Itämeren ruokavalioindeksillä arvioituna sekä lihavuuden esiintyvyyteen kronotyypeittäin suomalaisessa aikuisväestössä.
The biological, intrinsic circadian rhythm is synchronized to follow the 24-hour day by external cues, mainly by light-dark-rhythm.
Valo-pimeärytmi tahdittaa vuorokausirytmin noudattamaan ulkoista 24 tunnin rytmiä.
Methods: This study is a cross-sectional study based on two national population-based studies (FINRISK 2012, DILGOM 2014) which included 6779 men and women aged 25─74 years.
Menetelmät: Tutkimus toteutettiin poikkileikkausasetelmassa perustuen kahteen kansalliseen väestötutkimukseen (FINRISKI 2012, DILGOM 2014).
Participants in the highest SJL group were more obese measured by BMI and WC compared to the lowest SJL group (< 1 h) only among morning types (BMI, p = 0.016; WC, p = 0.012) by the sleep corrected SJL formula.
Ylimmässä sosiaalisen aikaerorasituksen luokassa tutkittavat olivat lihavampia kuin alemmassa luokassa vain aamutyypeillä sekä BMI:llä että vyötärönympäyksellä arvioituna (BMI, p = 0.016; vyötärönympärys, p = 0.012).
Especially evening types have been considered to suffer more of SJL and therefore, SJL has been thought to explain adverse health outcomes, such as obesity, and unhealthy behavior, such as poor quality of total diet, of evening types.
Erityisesti iltatyyppien on ajateltu kärsivän sosiaalisesta aikaerorasituksesta, ja siten sosiaalisen aikaerorasituksen selittävän iltatyyppien epäterveellistä käyttäytymistä, kuten huonompaa ruokavalion laatua sekä suurempaa lihavuuden esiintyvyyttä.
In addition, social rhythms, such as work schedules, control behavior as well.
Lisäksi ihmisen käyttäytymistä ohjaa erilaiset sosiaaliset rytmit, kuten työajat.
However, the amount of previous studies considering the association between SJL and quality of the diet and prevalence of obesity of different chronotypes is scarce.
Aiempia tutkimuksia sosiaalisen aikaerorasituksen yhteydestä eri kronotyyppien ruokavalion laatuun ja lihavuuden esiintyvyyteen on kuitenkin vain vähän.
Participants in the lowest SJL-group consumed more berries, fruits and cereals and less alcohol compared to the participants in the highest SJL-group, but those were significant findings only among morning types (< 0.05).
Alimmassa sosiaalisen aikaerorasituksen luokassa oli suurempi marjojen, hedelmien ja viljojen sekä vähäisempi alkoholin kulutus kuin ylimmässä luokassa, mutta ero oli tilastollisesti merkitsevä vain aamutyypeillä (p < 0.05).
Results: Among evening types were more participants in the SJL-group of at least 2 h by both of SJL formulas compared to morning types (p < 0.001).
Tulokset: Iltatyypeissä oli enemmän vähintään 2 h sosiaalisesta aikaerorasituksesta kärsiviä molemmilla sosiaalisen aikaerorasituksen kaavoilla laskettuna verrattuna aamutyyppeihin (p < 0.001).
The purpose was also to study differences of two SJL formulas, of which are meant to distinguish the sleep debt and misalignment between biological and social rhythms.
Lisäksi tavoitteena oli tutkia eroja kahden eri sosiaalisen aikaerorasituksen kaavan välillä, joilla pyritään erottamaan sosiaalisen aikaeron kaksi eri ilmiötä (univelka ja sisäisten rytmien epätahdittuminen).
Despite the synchronizing, there are inter-individual changes in this rhythm partly due the genetics.
Vuorokausirytmissä on tästä tahdittumisesta huolimatta geneettisistä eroista johtuvaa yksilöllistä vaihtelua, jota kutsutaan kronotyypiksi.
SJL was calculated by the original SJL formula and the sleep corrected SJL formula and was categorised into three groups by the degree of SJL (< 1h, ≥ 1h, < 2h and ≥ 2h).
Sosiaalisen aikaerorasituksen määrä laskettiin kahdella eri kaavalla (alkuperäinen sosiaalisen aikaeronrasituksen kaava sekä unella korjattu sosiaalisen aikaerorasituksen kaava) ja jaettiin kolmeen eri luokkaan (< 1h, ≥ 1h, < 2h ja ≥ 2h) analyyseja varten.
Results were similar about nutrition and obesity when SJL was calculated by the original SJL formula.
Tulokset olivat ruokavalion sekä lihavuuden osalta samanlaiset alkuperäisellä sosiaalisen aikaerorasituksen kaavalla laskettuna.
Participants’ habitual food consumption was evaluated by validated food frequency questionnaire (FFQ) and the quality of the diet by Baltic Sea Diet Score (BSDS).
Osallistujien tyypillinen ruoankulutus selvitettiin validoidulla frekvenssityyppisellä ruoankäyttökyselyllä, joka mittasi tutkittavan koko ruokavalion.
Analysis of covariance (ANCOVA) followed by Bonferroni multiple comparison post hoc test and logistic regression were used to analyse the differences between the lowest (< 1h) and the highest (≥ 2h) SJL groups by chronotypes.
Bonferroni-korjattua kovarianssianalyysia (ANCOVA) sekä logistista regressiota käytettiin aineiston analysointiin.
Participants in the highest SJL group (≥ 2 h) tended to have lower adherence to Baltic Sea Diet, however this association was statistically significant only among morning types (p = 0.006) as SJL was calculated by the sleep corrected formula.
Ylimmässä sosiaalisen aikaerorasituksen luokassa (≥ 2h) oli huonompi ruokavalion laatu verrattuna alimpaan sosiaalisen aikaerorasituksen luokkaan (< 1h) kaikissa kronotyypeissä, mutta tämä ero oli tilastollisesti merkitsevää vain aamutyypeillä (p = 0.006).
Sometimes these biological and social rhythms are not aligned causing social jet lag (SJL).
Joskus sisäinen vuorokausirytmi ja sosiaalinen rytmi eivät kohtaa, mikä aiheuttaa sosiaalista aikaeroa.
Chronotype was evaluated by shortened Morningness-Eveningness Questionnaire (MEQ) and it was categorised into three group (morning, intermediate, evening).
Tutkittavilta (n = 6779, 25─74-vuotiaita miehiä ja naisia) arvioitiin kronotyyppi lyhennetyllä aamuisuus-iltaisuus-kyselyllä (Morningness-Eveningness-Questionnaire, MEQ), josta saatu summapistemuuttuja jaettiin kolmeen luokkaan (aamu-, väli- ja iltatyyppi).
From SJL can be distinguished two different phenomena; sleep debt caused by changes in sleep-awake-rhythm and the misalignment between biological and social rhythm without the effect of sleep debt.
Uni-valverytmin muutoksista johtuen sosiaalisen aikaerorasituksen voidaan ajatella sisältävän kaksi erillistä ilmiötä: univelan ja sisäisten rytmien epätahdistumisen.
Among evening types, there were not differences between SJL groups considering the obesity measurements.
Iltatyypeillä ei ollut eroa lihavuudessa sosiaalisen aikaerorasituksen luokkien välillä BMI:llä tai vyötärönympäryksellä arvioituna.
Therefore future research through a longer period was proposed, including data on the environmental factors, such as the fishing location and the water quality, possibly affecting the quality of the herring.
Siksi tutkimuksen jatkoksi ehdotettiin pidempää tarkastelujaksoa, jossa otettaisiin huomioon mahdollisesti silakan laatuun vaikuttavat ympäristötekijät, kuten kalastuspaikka ja veden laatu.
Variances in the microbiological quality of different herring batches observed in this study could not be attributed to the season.
Tässä tutkimuksessa havaittujen silakkaerien mikrobiologisen laadun vaihtelun ei voitu katsoa johtuvan vuodenajasta.
Bacterial counts were within acceptable limits at all seasons although the H2S-producing bacteria levels were above the recommended level of 5 log10 CFU g-1 at two sampling points.
Bakteerimäärät olivat hyväksyttävissä rajoissa kaikkina vuodenaikoina lukuun ottamatta H2S:ä tuottavia bakteereja, joiden määrä ylitti suositetun 5 log10 pmy g-1:n raja-arvon kahdessa tutkitussa näyte-erässä.
Shewanella, Pseudomonas, and Aeromonas were the most frequently isolated genera among the viable population identified with MALDI-TOF MS. With the culture-independent approach, Shewanella followed by Psychrobacter were the most abundant genera.
Shewanella, Pseudomonas ja Aeromonas olivat yleisimmät MALDI-TOF MS -menetelmällä tunnistetut bakteerisuvut, kun taas 16S rRNA -geenin kohdennetulla sekvensoinnilla Shewanella ja Psychrobacter olivat suhteellisesti eniten edustettuina.
With the culture-dependent methods and the sequencing of the 16S rRNA gene, the microbiome of the whole and gutted herring was dominated by the bacterial class Gammaproteobacteria.
Sekä viljelypohjaisilla menetelmillä että 16S rRNA -geenin kohdennetulla sekvensoinnilla havaittiin, että kokonaisen ja peratun silakan mikrobiomi koostui suurelta osin gammaproteobakteereista.
Additionally, a high relative abundance of the phyla Firmicutes and Actinobacteria and, in some samples, Epsilonbacteriaeota represented by the genus Arcobacter, was detected.
Suurimpia mikrobien pääjaksoja olivat lisäksi firmikuutit ja aktinobakteerit, ja osassa näytteistä myös Epsilonbacteriaeota, jossa yleisin bakteerisuku oli Arcobacter.
Characterization of Microbiological Quality of Baltic herring
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella kokonaisen ja peratun Itämeren silakan mikrobiologista laatua eri vuodenaikoina.
Overall, the expression of more than a hundred proteins were affected by the change of environmental condition, of which the majority were predicted not to include either classical nor non-classical secretion motifs.
Kaiken kaikkiaan yli sadan proteiinin ekspressiotaso muuttui tilastollisesti merkittävästi kasvuolosuhteiden vaihdoksilla, joista suurimman osan ei ennustettu sisältävän klassisia tai ei-klassisia sekreetiomotiiveja.
Influence of atmospheric conditions on Propionibacterium freudenreichii DSM 20271T surfaceome expression
Hapen vaikutus Propionibacterium freudenreichii DSM 20271 T -tyyppikannan pintaproteiinien ilmentymiseen
Few of the identified proteins, most of which were up-regulated in aerobic growth condition, were already described in other bacterial species to be involved with general stress response (ClpP, ClpB, and Ctc) and reduction of reactive oxygen species (Tpx, AhpC, and AhpF).
Osa tunnistetuista pintaproteiineista, joiden ekspressiotaso oli hapellisissa olosuhteissa korkeampi, on aiemmin tunnistettu muissa bakteerilajeissa olevan osallisina yleisen stressivasteen kontrolloinnissa (ClpP, ClpB ja Ctc) ja vähentämässä reaktiivisia happiyhdisteitä (Tpx, AhpC ja AhpF).
The reported achievements on the complementary proteomic approaches optimize the accuracy of surface protein identification and surface proteins related to anti-inflammatory activities and adhesion has been identified from Propionibacterium freudenreichii strains.
Viimeisimmät saavutukset Propionibacterium freudenreichii -kantojen proteomitutkimuksissa ovat keskittyneet pintaproteiinien tunnistamisen optimointiin ja osoittaneet, että P. freudenreichii pinnalla on proteiineja, jotka oletettavasti osallistuvat bakteerin ja isännän väliseen vuorovaikutukseen, sekä proteiineja, joilla on anti-inflamatorista aktiivisuutta.
It was demonstrated in this work that different atmospheric conditions highly influenced the protein expression patterns.
Tässä työssä osoitettiin, että anaerobiset ja aerobiset kasvuolosuhteet vaikuttavat merkittävästi proteiinien ekspressiotasoon.
The scientific data has demonstrated that surface-associated proteins have a significant role affecting the adaptation to GIT environment, adherence to the intestinal mucus and other potential health benefits occurring through cross-talk of propionibacteria and the host.
Tieteelliset tutkimukset ovat osoittaneet, että bakteerien pintaproteiinien ja isännän välisellä viestinnällä on merkittävä rooli bakteerien kykyyn sopeutua ruoansulatuskanavan vallitseviin olosuhteisiin, kiinnittyä suoliston limakalvoille sekä muihin propionibakteerien potentiaalisiin terveyshyötyihin.
Thus, the aim of this thesis was to compare the effect of atmospheric conditions on surfaceome expression of the P. freudenreichii type strain DSM 20271.
Tässä tutkimuksessa pyrittiin selvittämään millaisia vasteita P. freudenreichii DSM 20271 tyyppikannan proteomissa tapahtuu, kun bakteerikantaa kasvatetaan aerobisissa ja anaerobisissa kasvuolosuhteissa.
Bacterial cultures cultivated in aerobic and anaerobic atmosphere were harvested at the mid-exponential phase of growth.
Eksponentiaalisen kasvunvaiheen saavuttaneet bakteerisolut altistettiin trypsiini-käsittelylle, jossa proteiinit hajotettiin entsymaattisesti peptideiksi.
It is still unresolved question if these cytoplasmic proteins in the shaved-fraction could be transported to the bacterial surface area by uncharacterized mechanisms to serve a specific moonlighting function.
Pintaproteiinianalyysin perusteella merkittävä osa proteiineista oli sytoplasmisia proteiineja ja edelleen on selvittämättä, kuljetetaanko nämä trypsinoitujen proteiininäytteiden sytoplasmiset proteiinit bakteerien pintakerroksiin vielä heikosti karakterisoidulla mekanismilla palvellakseen siellä tiettyä ns. moonlighting- tehtävää.
Finally, this thesis deals extensively with uncertainty in complex systems.
Tässä väitöskirjassa tutkitaan myös epävarmuutta kompleksisissa järjestelmissä.
This transdisciplinary doctoral thesis presents various theoretical, methodological and empirical approaches that together form an ecological approach to the study of social sciences.
Tässä poikkitieteellisessä väitöskirjassa esitetään lukuisia teoreettisia, metodologisia ja empiirisiä näkökulmia, jotka yhdessä muodostavat ekologisen lähestymistavan sosiaalitieteelliseen tutkimukseen.
It proposes that we can look to local and traditional knowledge in learning how to deal adaptively with uncertainty.
Väitöskirjassa esitetään, että paikallisesta ja perinteisestä tietämyksestä voi olla paljon opittavaa sopeutuessamme epävarmaan tulevaisuuteen.
The key argument follows: to understand how sustainable behaviours and cultures may emerge, and how their development can be facilitated, we must further learn how behaviours emerge as a function of the person and the material and social environment.
Tutkielman keskeinen argumentti on: jotta voimme oppia, miten kestävät käyttäytymismallit ja kulttuurit syntyvät ja miten niiden kehitystä voi edesauttaa, meidän täytyy ymmärtää, miten ne syntyvät ihmisen ja (materiaalisen sekä sosiaalisen) ympäristön funktiona.