natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the citizens were divided by struggle where some of the parents defended the public day care system while others emphasised the superiority of taking care of children at home.
Lisäksi kansalaiset kävivät kamppailua, jossa osapuolet korostivat joko päivähoidon tai kotihoidon paremmuutta.
The views of the citizens are analysed from letters to the editor and motions made to the municipality authorities by parents with pre-school aged children.
Kansalaisten esittämien näkemysten tutkimisessa puolestaan käytän päivähoitoikäisten lasten vanhempien kirjoittamia kuntalaisaloitteita ja yleisönosastokirjoituksia.
In the parliament, the struggle was structured around a confrontation between the parties in government that spoke for social rights of the individuals and the opposition parties with their family-centred views.
Eduskunnassa puolestaan kamppailivat keskenään hallitus- ja oppositiopuolueet vastakkaisine tulkintoineen, joista edelliset puhuivat yksilön ja jälkimmäiset perheen sosiaalisten oikeuksien puolesta.
I trace the hegemonic discursive subject positions of the citizens and the government by analysing articles published in the years 1972–2006 in Helsingin Sanomat, the leading broadsheet in Finland.
Helsingin Sanomien pääkirjoitussivuilla vuosina 1972–2006 julkaistujen artikkeleiden avulla tarkastelen päivähoitokeskusteluissa kansalaisille ja julkisen vallan toimijoille rakentuneita, hallitsevia diskursiivisia subjektiasemia ja niissä tapahtuneita muutoksia.
Another common feature in the views of the decision-makers and the citizens is the argument that protecting the social rights of the child, the mother, the father and the family cannot by itself justify day care policy.
Päätöksentekijöiden ja kansalaisten esittämiä tulkintoja yhdistää lisäksi se, että niissä lapsen, äidin, isän ja perheen sosiaalisten oikeuksien turvaaminen ei yksin riitä päivähoitopolitiikan oikeutukseksi, vaan sen tulisi palvella myös yhteistä hyvää eli olla kansantai kunnallistalouden näkökulmasta rationaalista käytännön politiikkaa.
It illustrates how the welfare state is constructed, maintained and justifi ed through everyday political action that takes place in the national and local contexts; often in seemingly mundane and small-scaled activities.
Tulosten perusteella hyvinvointivaltion politiikkaa ei voida täysin ymmärtää ilman että tarkastellaan myös sitä, miten hyvinvointivaltiota tuotetaan, ylläpidetään ja oikeutetaan jokapäiväisessä kansallisessa ja paikallisessa sekä usein pienimuotoisessakin poliittisessa toiminnassa.
The public servants emphasised the economic rationality and the overall functioning of the day care system while the elected representatives advocated for the fulfi lment of the citizens’ social rights.
Paikallisella tasolla vastakkain asettuivat kunnan viranhaltijoiden päivähoitojärjestelmän kokonaisvaltaista toimivuutta korostavat näkemykset ja luottamushenkilöiden kuntalaisten sosiaalisia oikeuksia puolustavat näkemykset.
Child, mother, father and family are usually positioned as the objects of policy in the day care debates.
Päivähoitokeskusteluissa politiikan kohteiksi asetetaan yleisimmin lapsi, äiti, isä tai perhe.
The views of the decision-makers are examined in the parliamentary context: speeches delivered by members of the parliament and motions put forward by various parties.
Julkisten päätöksentekijöiden tulkintoja tutkin eduskunnan puheenvuorojen ja aloitteiden sekä kunnan asiakirjojen avulla.
However, there are disagreements between and among both of these groups on what would be the best means to achieve these two objectives.
Sen sijaan näkemykset keinoista, joilla nämä molemmat tavoitteet olisivat saavutettavissa, jakaantuvat niin päättäjien kuin kansalaistenkin keskuudessa.
The time at which something occurred often proved to be more important.
Tapahtumisen aika oli usein sitä merkittävämpi.
The company’s principal products and services consisted of information systems.
Yrityksen päätuotteet ja -palvelut liittyivät tietojärjestelmiin.
Similarly, clock time was not the only aspect of time by which work was organized.
Samoin kellonaika ei ollut ainoa ajallisuuden aspekti, jonka mukaan työtä organisoitiin.
The material analysed was collected over a period of approximately six months in the period 2004–2005 in an organization engaged in knowledge work.
Tutkimuksen aineisto muodostui materiaalista, jota kerättiin tietotyöorganisaatiossa noin puolen vuoden (2004–2005) ajan.
The research focused on employees, defined here as including project managers, consultants, software developers, graphic designers, information system experts, technical support experts and administrative personnel.
Tutkimus kohdistui työntekijäasemassa olevaan henkilöstöön, johon lukeutui projektipäälliköitä, konsultteja, ohjelmistosuunnittelijoita, graafisia suunnittelijoita, tietojärjestelmäsuunnittelijoita, teknisiä tukipalveluhenkilöitä ja hallinnon työntekijöitä.
The research adheres to the methodology and concepts of ethnomethodologically inspired ethnography.
Tutkimus kiinnittyi etnometodologispainotteisen etnografian metodologiaan ja käsitteistöön.
The analysis examined working hours in terms of clock time, social time, the rhythm with which work progressed and experiential time.
Analyysissa tarkasteltiin työaikaa kellonajan, sosiaalisen ajan, työn eteenpäin viemisen rytmin ja kokemuksellisen ajan näkökulmista.
The research revealed that where working time practices were concerned, employees were guided in their actions by common sense more so than by formal rules and guidelines.
Tutkimus osoitti, kuinka työntekijät toimivat aikakäytännöissään pikemminkin arkisen järjen kuin muodollisten sääntöjen ja ohjeiden ohjaamina.
These comprised descriptions of situations that occurred in the course of the workday and of the interaction between employees, as well as discussions between the researcher and the employees.
Ne koostuivat työyhteisön arjen tilanteiden ja työntekijöiden välisen kanssakäymisen kuvauksista sekä tutkijan ja työntekijöiden välisistä keskusteluista.
In all of these perspectives a paradoxical relation could be seen in the working hours culture between work and time.
Kaikissa näkökulmissa tuli esille työaikakulttuurissa ilmenevä paradoksisuus työn ja ajan suhteessa.
The method applied in coding and analysing the material was analytical reasoning.
Aineiston koodaaminen ja analyysi noudattivat analyyttisen päättelyn menetelmää.
In a methodological vein, the research undertook to assess whether changes in working time that are taking place in organizations have any repercussions for research on working time and the concepts it employs.
Tavoitteena oli lisäksi arvioida, oliko työorganisaatioissa tapahtuvilla työaikaan liittyvillä muutoksilla seurauksia työaikatutkimukselle ja sen käyttämille käsitteille.
Additional material was collected from a project management application, records of working hours, several software applications and at occasions where the members of the workplace community gathered.
Lisäksi kerättiin materiaalia muun muassa sekä projektinhallintaohjelmasta, työaikakirjanpidosta ja eri ohjelmistoista että työyhteisön yhteisistä tilaisuuksista.
One conclusion that can be put forward is that the model of normal working time created by industrial society is inadequate in many respects for analysing the patterns of working time in knowledge work organizations in post-industrial society.
Tutkimuksen tuloksena esitetään, ettei teollisen yhteiskunnan luoma normaalityöajan malli kuvaa kaikilta osin jälkiteollisen yhteiskunnan tietotyöorganisaatioiden työaikojen jäsentymistä.
The concepts offered by this approach made it possible to capture how the employees interactively imparted a rationality to the temporal dimension of their work and relied in their actions on the expectancies deriving from of the attitude of daily life.
Etnometodologian tarjoaman käsitteistön avulla oli mahdollista tavoittaa sitä, miten työntekijät tuottivat vastavuoroisella tavalla järkeä työnsä ajallisuuksiin ja toimissaan tukeutuivat arkielämän asenteen odotusten rakenteeseen.
The general context and starting point of the research are the changes taking place in working life, which are examined here in terms of how they are reflected in working hours in knowledge work.
Tutkimuksen laajana kontekstina ja lähtökohtana oli työelämän muutos, johon tarkastelukulmana olivat tietotyön työajat.
The core of the material consisted of field notes recorded by the researcher.
Tutkimusaineiston ytimen muodostivat havainnointimuistiinpanot.
The topic was investigated ethnographically by observing the working hours culture in a selected workplace community.
Tietotyön työaikoja lähestyttiin tutkimalla työaikakulttuuria sellaisena kuin se ilmeni työyhteisössä.
The initial phase of the study sought to identify the core features of the culture and the factors contributing to how it was formed and has been maintained.
Etnografisen tutkimuksen alkuvaiheessa tutkimustehtävänä ja -kysymyksinä oli tunnistaa työaikakulttuurin keskeiset piirteet ja sen muotoutumiseen ja ylläpitämiseen osallistuvat tekijät sekä selvittää virallisen ja epävirallisen työaikanormiston kohtaamista.
This orientation was at odds with the employees’ dependence on one another, resulting in a fragmentation of the working day between individual work and interaction with colleagues.
Työaikojen henkilökohtaistuminen törmäsi kuitenkin työntekijöiden väliseen riippuvuuteen toisistaan, mikä johti muun muassa jatkuvaan työpäivän katkoksellisuuteen.
The research identified a special cultural code of individual working hours in the workplace; in other words, working time was each worker’s personal matter.
Tutkimuksessa havaittiin erityinen kulttuurinen henkilökohtaistunut työaika -koodi.
The research conceptualizes a new model of variable working time that proves applicable in research on working life alongside the model of normal working hours.
Normaalityöajan mallin rinnalle käsitteellistetään vaihtelevan työajan malli.
Problem themes in ideation are maintaining the process and goals and attitude towards doing.
Ideoinnissa esiintyvät ongelmateemat ovat prosessin ylläpito sekä tavoitteet ja tekemiseen suhtautuminen.
This research is based on phenomenology, hermeneutics, understanding the structure of experience and optimal experience, problem solving and how to teach it.
Tutkimuksen teoreettinen viitekehys koostuu fenomenologiasta ja hermeneutiikasta, kokemuksen ja merkitysten rakentumisesta sekä optimaalisen kokemuksen ymmärtämisestä ja ongelmanratkaisusta sekä sen opettamisesta.
When solving a problem all these themes work together.
Ongelmaa ratkaistessa ongelma- ja ratkaisuteemat toimivat vuorovaikutuksessa toistensa kanssa.
Solution themes are motivation and trusting yourself and know-how.
Ratkaisuteemat taas ovat motivaatio ja itseensä luottaminen, tietotaito sekä siihen kuuluva sosiaalinen ulottuvuus.
I processed this material by dividing it to two problem themes and two solution themes.
Näin saadun aineiston teemoittelin ideoinnissa esiintyviin kahteen ongelmaan ja kahteen ratkaisuun.
I started my research by keeping a diary about my own ideation process.
Aloitin tutkimukseni pitämällä ideointipäiväkirjaa omasta ideoinnistani, jonka pohjalta muodostin aineistonkeruussa käyttämäni puolistukturoidun kyselylomakkeen.
In my qualitative research I try to find out what kind of problems there is in the artistic ideation process and how you can get over them.
Laadullisen tutkimukseni tutkimuskysymyksenä on, millaisia ongelmia taiteellisen työn ideoinnissa tulee vastaan ja mitkä asiat auttavat ongelmien yli?
Crafticultural meanings are part and parcel of the socially constructed reality of the individual subjects and they derive from subject’s 1) set of values (aesthetic and expressive meanings), 2) antecedent of life (sensuousnessive and narrative meanings), 3) world of tangible (functional and material meanings) and 4) form of interaction (communal and experiential meanings).
Käsityölle annetut merkitykset ovat osa yksilön sosiaalisesti rakentunutta elämäntodellisuutta ja ne palautuvat kokijansa 1) arvomaailmaan (esteettiset ja ilmaisulliset merkitykset), 2) elämänhistoriaan (moniaistiset ja narratiiviset merkitykset), 3) välineellisyyteen (toiminnalliset ja materiaaliset merkitykset) ja 4) vuorovaikutukseen (yhteisölliset ja kokemukselliset merkitykset).
According to the data analysis the crafticultural meanings are divided into eight categories: to functional, material, aesthetic, expressive, sensuousnessive, experiential, communal and to narrative meanings.
Käsityön kulttuuriset merkitykset rakentuvat aineistoanalyysin perusteella kahdeksaan merkityskategorian varaan: toiminnallisiin, materiaalisiin, esteettisiin, ilmaisullisiin, moniaistisiin, kokemuksellisiin, yhteisöllisiin ja narratiivisiin merkityksiin.
In the study there are two kinds of craft products: traditional products, which bear cultural heritage and the collective meanings, and self made products, finished items or yet unfinished outputs, which root to the self reflective act of doing.
Tutkielmassa merkityksiä kantavia käsityöprodukteja on kahdenlaisia: kollektiivista kulttuurikokemusta kantavia traditionaalisia käsityötuotteita, joiden merkitykset palautuvat kansalliseen kulttuuriperintöön sekä itse tehtyjä käsityötuotoksia, valmiita tai keskeneräisiä käsityökokemuksia, joiden merkitykset juontuvat itsetekemisen prosessista.
In the thesis I apply the ethnographic perspective and hermeneutic method of understanding.
Tutkimusote on etnografinen ja tutkielma tukeutuu hermeneuttiseen ymmärtämisen metodiin.
This thesis discusses about the cultural meanings of craft and about the construction of crafticultural knowledge.
Tutkielmassa käsitellään käsityöhön liitettyjä kulttuurisia merkityksiä sekä käsityökulttuurisen tiedon rakentumista.
The empiric data of the study consists of four theme interviews and of a participative observation of a multicultural craft activity group.
Tutkimuksen aineisto koostuu eri kulttuuritaustoista lähtöisin olevien naisten teemahaastatteluista sekä maahanmuuttajille suunnatun monikulttuurisen käsityötoiminnan havainnointiaineistosta.
The focus is on the subject’s individual craft experience which connotes both to the experience of making, using and consuming the craft products and to the experience of encountering the other and constructing one’s cultural identity, thought and conception of life.
Käsityötoimintaa lähestytään yksilön kulttuurisen kokemuksen kautta tarkastellen sitä, mitä käsityökokemus – kokemus käsitöiden tekemisestä, käyttämisestä ja kohtaamisesta – merkitsee tekijälleen, ja miten käsityökokemus on osaltaan rakentamassa käsityöntekijän identiteettiä, elämää ja ajattelutapaa.
The resulting crafticultural knowledge is grounded on one’s experiences and it hinges on one’s individual set of values, antecedent of life, world of tangible and form of interaction.
Käsityökulttuurinen tieto on aina yksilön kokemuksiin perustuvaa arvomaailman, elämänhistorian, välineellisyyden ja vuorovaikutuksen varaan rakentunutta subjektin merkitystietoa.
Multicultural encountering in craft context comes to existence when two individual subjects let their crafticultural knowledges to confront.
Monikulttuurinen kohtaaminen näyttäytyy yksilöiden käsityökulttuuristen tietojen kohtaamisena, ja ymmärryshorisonttien yhteensulautumista käsityön äärellä tapahtuu silloin, kun yksilöiden käsityökulttuuriset tiedot kohtautuessaan saavat toisissaan aikaan keskinäistä vuorovaikutusta ja tietorakenteiden uudelleen muokkautumista.
The thesis dissects the socially constructed reality of craft culture.
Tutkielma kohdistuu tutkimaan käsityön ympärille rakentuvaa kulttuuritodellisuutta, käsityökulttuuria.
Crafticultural meanings of the subject result from the hermeneutic process of understanding.
Tutkielman tuloksena muodostuu hermeneuttiseen ymmärrykseen perustuva synteesi käsityö kulttuurisista merkityksistä tekijälleen.
The crafticultural meanings consist of the subjective impressions of the experiencer towards the craft processes and the craft products.
Käsityöllisille teon prosesseille ja tehdyille artefakteille annetut merkitykset toimivat välineinä käsityökulttuurisen tiedon tuottamisessa.
The material was gathered by questionnaire.
Tutkimuksen aineisto kerättiin kysymyslomakkeella.
This study is quantitative and descriptive survey.
Tutkimus on määrällinen (kvantitatiivinen) ja lähinnä kuvaileva Survey-tutkimus.
In worst cases net criminality like identity theft can cause economic and psychological symptoms for the victim.
Pahimmissa tapauksissa verkkorikollisuuden, kuten identiteettivarkauden, seuraukset aiheuttavat uhrille taloudellisia ja psyykkisiä ongelmia.
It is known, that self-esteem of an individual constructs in interaction with other people and is constructed on security and on experiences of trust.
Yksilön itsetunnon perusta rakentuu vuorovaikutuksessa toisiin ihmisiin ja se vahvistuu turvallisuuden ja luottamuksen kokemuksista.
In this day and age human privacy is unrestricted and the self of a person is described as fragmented.
Yksityisyys on muuttunut julkiseksi ja yksilön minää kuvataan pirstaloituneeksi.
The data was analyzed in social-psychological context.
Tutkimuksen viitekehys on sosiaalipsykologinen.
People communicate and interact in the internet in abstract virtual realms and situations.
2010-luvulla ihmiset kommunikoivat ja ovat vuorovaikutuksessa toistensa kanssa sekä kasvokkain konkreettisissa että verkossa abstrakteissa tilanteissa.
Especially while speaking of variable like generation, educational level and use of the internet and social media.
Identiteettivarkausriskiarviot vaihtelivat erityisesti eri ikäluokkien, koulutusasteiden ja internetin ja sosiaalisen median käytön suhteen.
It was also discovered that sex, generation, educational level are connected to on human´s ideas of identity theft.
Tutkimustulosten mukaan sukupuolella, iällä, koulutuksella sekä internetin ja sosiaalisen median käytöllä on yhteys ihmisten identiteettivarkauskäsityksiin.
Internet and social media permits many possibilities to create connections with other people.
Internet ja sosiaalinen media tarjoavat käyttäjilleen monia mahdollisuuksia luoda suhteita toisiin ihmisiin, mutta varomattomuus voi johtaa käyttäjän harhaan ja verkkorikollisuuden uhriksi.
The main purpose of this study was to get information of people´s ideas about identity theft in the internet and social media.
Tutkimuksen tarkoitus oli saada tietoa tervolalaisten käsityksistä identiteettivarkaudesta internetissä ja sosiaalisessa mediassa.
Also extensive net activity seems to reduce privacy.
Nettiaktiivisuuden koettiin vähentävän ihmisten yksityisyyttä ja identiteettivarkaudet koettiin yleisiksi.
According to this study people trust their authorities and their ability to defend successfully identity theft in the internet and social media.
Tämän tutkimuksen mukaan ihmiset luottavat viranomaisten kykyyn torjua identiteettivarkauksia internetissä ja sosiaalisessa mediassa.
Also I was interested in how humans assess the generality of identity theft in the internet and social media.
Lisäksi kiinnostuksen kohteena oli se, miten ihmiset arvioivat nettiaktiivisuuden olevan yhteydessä omaan yksityisyyteensä ja kuinka yleiseksi ihmiset arvioivat identiteettivarkauden internetissä ja sosiaalisessa mediassa.
According to this study results people trust their own ability to defend themselves against identity theft in the internet and social media.
Tutkittavat luottivat omiin kykyihinsä välttää identiteetti-varkaus internetissä ja sosiaalisessa mediassa.
The third problem concerned people´s trust on their own ability defending identity theft in the internet and social media.
Millaiseksi he arvioivat oman riskinsä joutua identiteettivarkauden uhriksi ja luottavatko he omiin kykyihinsä välttää identiteettivarkaus internetissä ja sosiaalisessa mediassa?
My purpose was to study the use of monitoring data in HALTIK, and I chose management of service supervisors as the subject of my study, because the organisation had build a new monitoring model for the year 2012 based on process mapping.
Halusin tutkia miten seuratietoa käytetään HALTIKissa ja valitsin tutkimukseni kohteeksi palveluvastaavien johtamisen, koska organisaatiossa oli rakennettu prosessikartan pohjalta uusi seurantamalli vuodelle 2012.
The aim of my study was to find out how service supervisors themselves saw their role as service managers and whether they were able to affect the targets of monitoring from the point of view of their service.
Tutkimukseni tavoitteena oli saada selville miten palveluvastaavat kokivat itse oman roolinsa palvelun johtajina ja oliko heillä mahdollisuuksia vaikuttaa seurantakohteisiin oman palvelun näkökulmasta.
I also wanted to know how they viewed the significance of monitoring data and how they made use of it.
Lisäksi halusin tietää, mikä merkitys tällä tiedolla oli heidän omasta mielestään ja miten he seurantatietoa hyödynsivät.
During the business year, the focus of monitoring seems to be on the targets of service, and service entities are examined only once a year when annual report texts are drawn up and estimated and compensatory invoicing related to the service entities are prepared.
Seurannan painopiste näyttäsi toimintavuoden aikana olevan palvelukohteissa ja palvelukokonaisuus tulee esille vain vuosittain, kun laaditaan toimintakertomuksen tekstejä sekä tehdään palvelukokonaisuuksille arvio- tai tasauslaskutusta.
My study was based on a questionnaire survey and the observations I have made when working as a financial administration expert and participating in the construction of the monitoring model as part of the Kieku project and its deployment in HALTIK together with experts.
Tutkimukseni perustui kyselytutkimukseen sekä havaintoihin mitä olen tehnyt toimiessani taloushallinnon asiantuntijana osallistumalla seurantamallin rakentamiseen Kieku -hankkeessa sekä HALTIKille yhteistyössä asiantuntijoiden kanssa.
In HALTIK, the criteria for appointing service supervisors are not uniform, and as service managers they did not have a role that would have enabled them to utilise monitoring data in the management of service entities.
HALTIKin palveluvastaavia ei ole nimetty yhdenmukaisin perustein ja heillä ei ollut palvelun johtajana roolia, jossa he olisivat voineet toimia hyödyntäen seurantatietoja palvelukokonaisuuden johtamisessa.
The monitoring model should be developed together with the service supervisors i.e. experts, and the organisation should pay attention to how they monitor the operations of the service centre and whom it serves.
Seurantamallia tulisi kehittää yhdessä palveluvastaavien eli asiantuntijoiden kanssa ja tarkastella mitä palvelukeskuksen toiminnasta halutaan seurata ja kenen tarpeisiin.
On the basis of my study I propose that HALTIK should pay attention to the persons who work as service supervisors and what they are responsible for with respect to the service entities.
Tutkimukseni perusteella esitän, että HALTIKissa tulisi tarkastella ketä toimii palveluvastaavina ja mitä heidän vastuullaan on palvelukokonaisuuksissa.
The subject of my study was knowledge-based management, which I analysed with the help of literature and previous research in order to identify what it involves.
Tutkimukseni aiheena oli tietoperusteinen johtaminen, josta kirjallisuuden sekä tehtyjen tutkimusten perustella hahmotin kuvaa mitä se pitää sisällään.
At the beginning of the 1990s, research on resilience was focused on resilience in children.
1990-luvun alkupuolella resilienssitutkimus keskittyi lasten resilienssiin.
It was observed that in addition to personal strengths, resilience was promoted also by factors related to social relationships and the structure of one’s environment.
Huomattiin, että yksilön henkilökohtaisien vahvuuksien lisäksi resilienssiä edistivät myös tekijät, jotka liittyivät sosiaalisiin suhteisiin ja ympäristön rakenteisiin.
Resilience may have been the factor that made the continuity of life possible and brought out some unforeseen good that otherwise would not probably ever emerged.
Resilienssi on voinut olla se tekijä, joka on mahdollistanut elämän jatkuvuuden ja kutsunut esiin jotain ennen näkemättömän hyvää, johon ehkä muuten ei olisi ollut mahdollisuuksia.