natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nordenskiöld’s example helps us to understand the important role of every individual in the history of the environment: the fact that everybody has an impact on history and on the environment.
Nordenskiöldin esimerkki saa meidät myös ymmärtämään, että jokainen yksilö on tärkeä ympäristön historiassa: että jokaisella yksilöllä on oma vaikutuksensa historiaan ja ympäristöön.
This doctoral thesis will show that Nils Adolf Erik Nordenskiöld (1832-1901), a Finnish born Swedish scientist and explorer, was an environmentally literate person before the concept of environmental literacy was formulated in the 1960s.
Tämä väitöskirja osoittaa, että Nils Adolf Erik Nordenskiöld (1832-1901), Suomessa syntynyt ja Ruotsissa uransa luonut tiedemies ja tutkimusmatkailija, oli ympäristönluku-taitoinen henkilö ennen kuin ympäristönlukutaito käsite syntyi 1960-luvulla.
A conservation movement can be seen as a military-like organisation to protect nature.
Luonnonsuojeluliikettä voi nimittää taisteluksi luonnon puolesta.
This is why he suggested the establishment of national parks in which pristine nature could be saved in open-air museums to be enjoyed by future generations.
Siksi hän ehdotti, että perustettaisiin kansallispuistoja, joissa alkuperäinen luonto säilyisi seuraavien sukupolvien iloksi ulkoilmamuseoissa.
They also analyse his position in the history of Nordic conservation.
Niissä myös analysoidaan, mikä hänen asemansa oli ja on pohjoismaisen luonnonsuojelun historiassa.
During his Arctic expeditions, between 1858 and 1883, Nordenskiöld observed destructive processes in the natural world caused by humans and he took appropriate action to maintain, restore, or improve the health of the systems in nature: features, which are substantive qualifications of environmental literacy.
Hän havaitsi vuosien 1858 ja 1883 välillä tekemillään arktisilla tutkimusmatkoilla ihmisten aikaan-saamia tuhoja luonnossa, joiden perusteella hän ryhtyi toimiaan niin, että pystyisi ylläpitämään, säilyttämään ja parantamaan luonnossa vallitsevaa tervettä tasapainoa: toimenpiteitä, jotka ovat ympäristön lukutaidon peruselementtejä.
This work brings together scholarship in environmental history, economic history, the history of ideas and ethnology, the history of science and the history of ideologies; the study of explorations, conservation and the Arctic regions.
Tässä väitöskirjassa ympäristöhistoria, taloushistoria, aatehistoria ja kansatiede, tieteen- ja maailmankatsomushistoria yhdistyvät tutkimusmatkojen, luonnonsuojelun ja arktisten alueiden tutkimukseen.
This doctoral dissertation proves that the concept of environmental literacy can be used in a case study in a historical perspective.
Ympäristön lukutaito käsitettä voidaan tämän väitöskirjan perustelujen mukaan käyttää yhden historiallisen henkilön tutkimuksessa.
It is the first research to be carried out on Nordenskiöld from the point of view of environmental history.
Tämä on ensimmäinen ympäristöhistoriallinen tutkimus Norden-skiöldistä.
The articles that make up this dissertation will discuss different sides of Nordenskiöld’s life and career, his interests and environmentally literate expressions.
Väitöskirjan artikkelit kertovat Nordenskiöldin elämästä ja urasta, hänen kiinnostuksen kohteistaan ja ympäristönlukutaidostaan.
He presented environmentally literate ideas in his writings, especially in his short essay, written in 1880 and entitled "Förslag till inrättandet af Riksparker i de nordiska länderna."
Varsinkin hänen vuonna 1880 kirjoittamansa lyhyt tutkielma "Förslag till inrättandet af Riksparker i de nordiska länderna" on tästä hyvä esimerkki.
This essay has subsequently gained a reputation as one of the founding texts in the history of early Nordic conservation.
Tämä tutkielma on vuosien kuluessa saanut keskeisen aseman pohjoismaisen luonnonsuojelun historiassa.
The study was conducted under English law as it is the choice of law for the subcontract under analysis.
Tutkielma tehtiin Englannin oikeuden alla, sillä se on tapaustutkimuksen kohteena olevan sopimuksen lakivalinta.
The study examined permissible causes for subcontractor’s delays in shipbuilding subcontracts concluded under laws of England and Wales.
Tutkielmassa tarkasteltiin sallittuja syitä alihankkijaosapuolen viivästymiselle laivanrakennusalan alihankintasopimuksissa, jotka on tehty Englannin ja Walesin oikeuden alla.
The study (1) generally explored the concepts of delay and extensions of time in construction contract law and relevant standard construction contract forms; (2) drew up a list of permissible causes for shipbuilding subcontractor’s delays that sweeps up as many occurrences beyond subcontractor’s control as possible; and (3) analysed the coverage of permissible causes for delays in the subcontract subject to case study, therein also bringing out concerns arising from the provisions of permissible delays from the subcontractor’s point of view.
Tutkimuksessa (1) tutkittiin yleisesti sopimussuorituksesta viivästymistä ja urakka-ajan pidentämiseen oikeuttavia tekijöitä rakennusurakoihin soveltuvien oikeussääntöjen valossa sekä rakennusalalla käytettyjen yleisten sopimusehtojen sopimusteksteissä; (2) laadittiin mahdollisimman kattava kokonaisuus laivanrakennusalan alihankkijan vaikutusmahdollisuuksien ulkopuolella olevista, viivästymisten "sallituista" ts. oikeutetuiksi katsotuista syistä; sekä (3) analysoitiin tapaustutkimuksen kohteena olevan alihankintasopimuksen viivästymisten sallittujen syiden kattavuutta ja viivästymisten "sallittavuutta" kyseenalaistavia tekijöitä alihankkijan näkökulmasta.
Significantly, although the contract excuses the subcontractor for most causes of his delay which cause is beyond his control, the meaning of "permissible" is diminished by subcontractor’s duties to due diligence; mitigation; and additional qualifications that some delays defined as permissible must fulfil in order to actually entitle the subcontractor to relief.
Huomattavaa oli, että vaikka sopimus luki suurimman osan alihankkijan vaikutusmahdollisuuksien ulkopuolella olevista viivästymisen syistä "sallituiksi" syiksi viivästyä, viivästyksen tosiasiallista sallittavuutta kuitenkin heikentävät alihankkijalle asetetut due diligence -huolellisuusvelvoitteet; viivästysten mitigoimisvelvollisuus; sekä osan viivästystyyppien sallittavuutta kaventavat lisäedellytykset, joiden täyttyminen on edellytys sille, että alihankkija saa oikeuden sallituille viivästymisille sovittuihin huojennuksiin.
It was discovered that, as expected, the terms of the subcontract between the shipyard and subcontractor is shipyard-dictated and the parties’ liabilities regarding permissible delays are not balanced.
Tapaustutkimuksen kohteena olevan sopimuksen tarkastelussa selvisi, kuten odotettiinkin, että sopimusehdot ovat telakan etujen mukaisesti laaditut ja osapuolten vastuut sallittujen viivästysten osalta eivät ole tasapainossa.
It was found in the study that in shipbuilding subcontracts events of permissible nature in their broad sense are not be understood only as delays due to shipyard’s failures and force majeure, but encompass also all other occurrences causing delay to subcontractor’s performance for which he has no fault i.e. any contract provisions necessitating extension of time such as instructed variations; delays or changes in rules and regulations by public authorities, classification society and other similar authorities regulating the deliverable; changes in applicable laws; suspension of work by shipyard or subcontractor; and any other excusable subcontractor’s delays arising in connection with the contract requiring postponement of the delivery date.
Näitä ovat lisä- ja muutostyöt rakennusurakkaan; viivästykset viranomaisten, luokituslaitoksen ja muiden samankaltaisten sitovia määräyksiä antavien elinten sääntöjen ja määräysten antamisessa tai muutokset jo annetuissa säännöissä ja määräyksissä; muutokset soveltuviin lakeihin; töiden keskeytyminen telakasta tai alihankkijasta johtuvasta syystä; ja mikä tahansa muu alihankkijasta riippumaton tämän viivästymiseen johtava syy, joka syntyy sopimuksen ehdoista tai muutoin sopimuksen yhteydessä ja josta seuraa tarve toimitusajankohdan lykkäämiselle.
The most significant sources of information for the study were construction contract law books on marine construction and terms of contract forms as permissible delays is not a legal term but a system of liabilities created by the contracting parties.
Sopimusehdot ovat merkittävä lähde siksi, että "sallitut syyt viivästymiselle" ei ole Englannin oikeuden määrittämä termi, vaan sopijaosapuolten sopimukseensa luoma vastuujärjestelmä.
The methods were used to identify and analyse permissible delays and to form a comprehensive permissible delays coverage for a shipbuilding subcontract by combination of contract stipulations of relevant construction contract forms.
Tutkielman metodologia koostui analogiasta, tapaustutkimuksesta, lainopillisen tutkimuksen metodeista ja laadullisesta analyysista, joiden avulla tunnistettiin ja analysoitiin viivästymisten sallituiksi katsottavia syitä sekä muodostettiin laivanrakennusalan alihankintasopimuksiin soveltuva alihankkijaystävällinen eli laaja sallittujen viivästymisten syiden kokonaisuus.
The study’s data consist of field research (ten interviews, observation at concerts and in social media 2013–2017), and sonic and audiovisual material (recordings, three music videos).
Tutkimuksen aineisto koostuu kenttätutkimuksesta (10 haastattelua, havainnointi konserteissa ja sosiaalisessa mediassa 2013–2017) sekä äänellisestä ja audiovisuaalisesta materiaalista (äänitteet, kolme musiikkivideota).
Methodologically, the study relies on ethnographic data collection, discourse analysis, and close reading.
Menetelmällisesti tutkimus nojaa etnografisiin aineistonkeruumetodeihin sekä diskurssianalyysiin ja lähilukuun.
Theoretically, the study draws from religious studies theories on Western alternative spirituality and atheism, popular musicology, hip hop studies, and theories on musical authenticity.
Tutkimuksen teoreettinen viitekehys hyödyntää uskontotieteen teorioita koskien länsimaista uushenkisyyttä ja ateismia, populaarimusiikintutkimusta, hiphop-tutkimusta, sekä teorioita autenttisuudesta.
The artists also outline an aesthetic for their music and underground rap more generally as defying rap music, pop music, and music industry norms, as independent music making, and as drawing from alternative electronic genres and deeper philosophical content.
Artistit myös rakentavat omaa sekä underground rap-musiikkia koskevan estetiikan ihannetta rap- ja pop-musiikin sekä musiikkialan normeja vastustavana, itsenäisenä, sekä elektronisista genreistä ammentavana,
The study maps the worldviews and audiovisual aesthetics of four Finnish artists, Ameeba, Khid, Julma Henri, and RPK (the latter two forming the duo Euro Crack), while exploring larger issues such as contemporary Western religious trends and the relationship between artists, their audience, and the music industry.
Tutkimuksen kohteena on neljä suomalaista rap-artistia (Ameeba, Khid, Julma Henri, sekä RPK, joka Julma Henrin kanssa muodostaa Euro Crack -duon), ja heidän ilmaisussaan rakentuvat maailmankatsomukset ja audiovisuaalinen estetiikka.
The study indicates that while the four Finnish rappers emphasize the individuality of their worldviews, their views reflect a mixture of ideas and traditions present in contemporary Western religious landscape, including non-dualistic Eastern religions, New Age environmentalism, and scientific atheism.
Tutkimus osoittaa, että vaikka artistien maailmankatsomukset painottavat yksilöllisyyttä, ne heijastavat myös laajempia nykyhetken länsimaisessa uskontokentässä toisiinsa sekoittuvia ideoita ja traditioita.
In this dissertation, I study the discourses of new spirituality, atheism, and authenticity in Finnish underground rap in the twenty-first century.
Uushenkisyys, ateismi ja autenttisuus suomalaisessa underground-rapissa Väitöskirjassani tutkin 2010-luvun suomenkielistä underground-rap-musiikkia ja siinä ilmeneviä autenttisuuden, uushenkisyyden ja ateismin diskursseja.
Further, the study increases understanding about the interrelationship of rap and postmodern worldviews and advances research on the connections between popular music and religion.
Tutkimuksessa tarkastellaan myös laajempia kysymyksiä liittyen länsimaiseen uskontokehitykseen sekä artistien suhteeseen yleisöön ja musiikkialaan.
Furthermore, we demonstrated that the longitudinal modeling of u-PSA doubling time (uDT) could predict BCR after RP with very low PSA values.
Lisäksi osoitimme, että u-PSA:n kahdentumisajan (uDT) longitudinaalinen mallintaminen auttaa BCR:n ennustamisessa jo hyvin pienillä u-PSA-arvoilla.
This can be beneficial in helping practitioners to avoid unnecessary adjuvant treatments or to start salvage treatments earlier for selected patients.
Tämä on erityisen hyödyllistä, kun halutaan välttää turhia liitännäishoitoja ja toisaalta kohdentaa ne riittävän ajoissa oikeille potilaille.
BCR after RP is defined by two consecutive PSA values greater or equal to 0.2 ng/ml.
Biokemiallinen relapsi (BCR) leikkauksen jälkeen tarkoittaa kahta peräkkäistä PSA-arvoa, jotka ylittävät arvon 0.2 ng/ml.
The prostate-specific antigen (PSA) is the main biomarker for diagnosis and treatment response monitoring in prostate cancer (PCa).
Prostataspesifinen antigeeni (PSA) on tärkein eturauhassyövän verinäytetutkimus.
In the first part of this thesis, we investigated the prognostic value of ultrasensitive PSAs (u-PSAs) in evaluating the risk of biochemical recurrence (BCR) and further progression after radical prostatectomy (RP).
Tämän tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa selvitimme ultrasensitiivisen PSA:n (u-PSA) merkitystä eturauhassyövän seurannassa radikaalin eturauhasen poistoleikkauksen jälkeen.
We found that u-PSA values above the threshold of 0.02-0.03 ng/ml predict progression to the BCR threshold (> 0.2 ng/ml).
Tutkimuksessamme osoitimme, että jos u-PSA nousee tasolle 0.02-0.03 ng/ml, PSA-pitoisuus nousee yli 90% potilaista myös BCR-tasolle.
Our study showed that men with localized PCa are otherwise healthier than the general male population, and the increased difference between relative and cancer-specific survival reflects the most likely selection of men for opportunistic PSA-testing.
Tutkimus osoitti, että miehet joilla todettiin paikallinen eturauhassyöpä olivat muuten terveempiä kuin vertailuväestö.
In the second part of this thesis, PCa survival and mortality was investigated in the pre- and post-PSA eras.
Tutkimuksen toisessa vaiheessa eturauhassyöpäkuolleisuutta ja potilaiden elossaoloa (survival) tutkittiin ennen ja jälkeen PSA-testauksen yleistymistä.
One of the cohort studies evaluated the impact of socioeconomic status (SES) on the survival of PCa patients in the pre- and post-PSA eras.
Samoin potilaiden sosioekonomisen asema (SES) selvitettiin Tilastokeskuksesta.
Men in higher SES groups had significantly lower risks of dying from PCa than those in the lower SES groups, which was probably due to more intensive diagnostic/treatment strategies and the increased intensity of health conscious men seeking medical services such as PSA testing.
Tämä on oletettavasti selitettävissä, sillä että näille miehille tehtiin enemmän eturauhassyöpädiagnostiikkaa ja heitä hoidettiin intensiivisemmin kuin alhaisemmassa SES-asemassa olevia.
Studies on prostate-specific antigen and prostate cancer epidemiology
Tutkimus toteutettiin rekisteritutkimuksena Suomen Syöpärekisterin ja Tilastokeskuksen tiedoista.
Some dentists did not prescribe sick leave to any of the 16 patient cases, and some prescribed nearly a hundred days altogether.
Osa hammaslääkäreistä ei kirjoittanut lainkaan sairauslomaa yhdellekään esitetyistä 16 potilastapauksestaan, osa taas kirjoitti yhteensä lähes sata päivää.
More days of sick leave were prescribed by those working in smaller municipalities than larger population centres.
Pienissä kunnissa työskentelevät lääkärit kirjoittivat enemmän sairauslomaa kuin suurissa kunnissa työskentelevät.
Sick leave carries considerable economic consequences, and unifying prescribing practices could bring significant cost savings to society.
Koska sairauslomista aiheutuu merkittäviä taloudellisia seuraamuksia, käytäntöjen yhtenäistäminen saattaisi pienentää huomattavasti yhteiskunnalle koituvia kustannuksia.
Materials and methods: Questionnaire studies with 19 or 16 hypothetical patient cases were conducted among 165 primary health care (PHC) physicians, 356 occupational health care (OHC) physicians, 338 surgeons and 1132 dentists.
Lomakkeet lähetettiin 165 yleislääkärille, 356 työterveyslääkärille, 338 kirurgille ja 1132 hammaslääkärille.
Results: The difference between the lowest and the highest number of sick leave days prescribed for the 19 patient cases was almost four-fold in PHC physicians and surgeons and eight-fold in OHC physicians, which represents a societal cost of tens of thousands of euros.
Tulokset: Verrattaessa pienintä ja suurinta sairauslomapäivien määrää, jonka yksittäinen lääkäri kirjoitti koko 19 potilastapauksen joukolle yhteensä, ero oli yleislääkäriaineistossa ja kirurgiaineistossa lähes nelinkertainen ja työterveyslääkäriaineistossa jopa kahdeksankertainen.
Aims: To examine the prescribing of sick leave by doctors and dentists, the extent of variation in practices, whether clinician-related factors and local structural factors affect variation, and the economic consequences of varying practices.
Tarkoituksena oli selvittää, miten paljon käytännöissä on vaihtelua, vaikuttavatko lääkäriin tai työympäristöön liittyvät tekijät käytäntöihin, ja millaisia taloudellisia seuraamuksia mahdollinen käytäntöjen vaihtelu voisi aiheuttaa.
Background: Sick leave prescribing is a common task of doctors and being on sick leave results in notable economic consequences to society.
Taustaa: Sairauslomien kirjoittaminen on useimmille lääkäreille jokapäiväinen tehtävä, ja sairauslomista aiheutuu yhteiskunnalle huomattavia kustannuksia.
However, there appears to be limited research into this field and the factors affecting sick leave prescribing practices of doctors.
Tutkimustietoa sairauslomien kirjoittamisesta ja lääkärien käytännöistä on kuitenkin varsin vähän.
The overall number of sick leave days OHC physicians prescribed was smaller than in PHC physicians.
Työterveyslääkärit kirjoittivat yleislääkäreitä vähemmän sairauslomaa samoille potilastapauksille.
Conclusion: There was considerable variation in the sick leave prescribing practices of Finnish health care professionals.
Tavoitteet: Tämän tutkimuksen tavoitteena oli saada tietoa lääkäreiden ja hammaslääkäreiden sairauslomien kirjoituskäytännöistä.
The sample consisted of 1861 cases and 3643 controls.
Tapauksia oli yhteensä 1861 ja verrokkeja 3643.
The sample is drawn from a birth cohort, individuals born in Finland between January 1st 1983 and December 31st 1998.
Aineisto pohjautuu syntymäkohorttiin, Suomessa 1.1.1983–31.12.1998 syntyneisiin henkilöihin.
Associations were examined with conditional logistic regression.
Yhteyksiä tutkittiin ehdollisella logistisella regressioanalyysillä.
Cases and controls were matched on sex and age (± 30 days), with the maximum age of 25 years.
Tapaukset ja verrokit oli kaltaistettu sukupuolen ja iän (± 30 päivää) mukaan.
Parental migraine could be a genetic risk factor for BD.
Vanhemman migreeni voi olla KM:n geneettinen riskitekijä.
The most essential aims of this study were to examine the association of BD in relation to 1) the whole range of parental psychiatric disorders, 2) parental and comorbid epilepsy, and 3) parental and comorbid migraine.
Väitöskirjatyön keskeisimpinä tavoitteina oli tutkia KM:n yhteyttä 1) vanhempien psykiatristen sairauksien koko kirjoon, 2) vanhempien ja komorbidiin epilepsiaan, sekä 3) vanhempien ja komorbidiin migreeniin.
Analyses were controlled for several covariates that have not been controlled for in previous studies examining these associations.
Analyyseihin sisällytettiin vakiointeja muuttujilla, joiden vaikutusta yhteyksiin ei aiemmin ole tutkittu.
BD was also associated with both comorbid epilepsy and migraine.
KM oli yhteydessä sekä komorbidiin epilepsiaan että migreeniin.
The cases where individuals diagnosed with BD according to the Care Register for Health Care (previously called the Finnish Hospital Discharge Register) by the end of 2008.
Tapaukset olivat alle 26-vuotiaita, joilta löytyi KM:n diagnoosi hoitoilmoitusrekisteristä (HILMO) vuoden 2008 loppuun mennessä.
The comorbidity between epilepsy and BD may be predominantly related to non-genetic factors.
KM:n ja epilepsian kohonnut samanaikainen esiintyminen saattaa ensisijaisesti liittyä ei-perinnöllisiin mekanismeihin.
BD was associated with following parental psychopathology: BD and other affective disorders, schizophrenia spectrum disorders, anxiety disorders (maternal only) as well as other neurotic and personality disorders.
KM:öön yhteydessä olevia vanhempien psykiatrisia sairauksia olivat KM, skitsofreniakirjon häiriöt, unipolaaridepressio ynnä muut mielialahäiriöt, ahdistuneisuushäiriöt (rajoittuen äiteihin), sekä muut neuroottiset ja persoonallisuushäiriöt.
In addition, an association was found between BD diagnosed at the age of ≥18 years and parental migraine, without simultaneous parental BD. No association was found between BD and parental epilepsy.
Lisäksi ≥18 vuoden iässä asetetun KM:n diagnoosi oli yhteydessä vanhempien migreeniin ilman samanaikaista vanhempien KM:tä.
This study, being part of a larger research project called Finnish prenatal study of bipolar disorders (FIPS-B), has a nested case-control design and utilizes national registers.
Kyseessä on kansallisiin rekistereihin perustuva pesitetty tapaus-verrokkitutkimus, FIPS-B (Finnish prenatal study of bipolar disorders).
The control had to be alive and living in Finland when the case received the diagnosis of BD.
Verrokkien tuli asua Suomessa ajankohtana, jolloin tapauksen KM:n diagnoosi oli asetettu, eikä heiltä saanut HILMO:sta löytyä KM:n tai skitsofreniakirjon diagnooseja.
These individuals also suffer from epilepsy and migraine more often than would be expected by chance, but the comorbidity mechanisms are not known.
KM:ssä esiintyy samanaikaisina sairauksina, komorbiditeetteinä, epilepsiaa ja migreeniä useammin kuin väestössä keskimäärin, mutta syyt eivät ole tiedossa.
Association of bipolar disorder with epilepsy, migraine and parental psychopathology: A study based on national registers Studies have shown an overrepresentation of parental affective and schizophrenia spectrum disorders in individuals with bipolar disorder (BD).
Kaksisuuntaisen mielialahäiriön yhteys epilepsiaan, migreeniin ja vanhempien psykiatrisiin sairauksiin: kansallisiin rekistereihin perustuva tutkimus
Risk factors for BD may include parental psychopathology beyond affective and schizophrenia spectrum disorders, such as maternal anxiety disorders.
Vanhempien mieliala- ja skitsofreniakirjon häiriöiden lisäksi monet muut vanhempien psykiatriset häiriöt, kuten äidin ahdistuneisuushäiriöt, saattavat olla KM:n riskitekijöitä.
However, BD was associated more strongly to comorbid migraine than to parental migraine.
KM:n yhteys oli kuitenkin vahvempi komorbidiin kuin vanhempien migreeniin, joten on oletettavaa, että jotkin ei-perinnölliset tekijät ovat keskeisiä myös näiden sairauksien kasautumisessa samoilla yksilöillä.
FUTURE OF ENTREPRENEURSHIP IN FINLAND Perspective on the Entrepreneurship Education
YRITTÄJYYDEN TULEVAISUUS SUOMESSA Näkökulma yrittäjyyskasvatukseen
These pressures indicate that technological advancements, political realignments, special needs and characteristics of the society, the cultural transmission of values, environmental conditions and resources and the development needs of the economy results the future changes of entrepreneurship in Finland.
Nämä muutospaineet ennakoivat, että teknologian kehittyminen, poliittiset uudistukset, yhteiskuntamme erityispiirteet, arvojen muutos, taloudelliset kehityspaineet sekä ympäristöolosuhteet ja resurssiniukkuus ajavat yrittäjyyden muutosta Suomessa.