natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They are often undiagnosed and can be confused with other afflictions, for example, behavioural problems.
Kielelliset vaikeudet ovat alidiagnosoituja, ja ne sekoitetaan usein esimerkiksi käytösongelmiin.
Such difficulties had an impact on their interactions with different authorities, but also their abilities to cope within the judicial process and any prison sentence.
Näillä oli ollut vaikutuksia heidän ollessaan vuorovaikutuksessa eri viranomaistahojen kanssa, mutta myös oikeusprosessin onnistumiseen ja pärjäämiseen vankeusaikana.
This was an empirical, qualitative research project, and the data was collected using semi-structured interviews.
Menetelmänä tässä empiirisessä laadullisena tutkimuksessa käytettiin puolistrukturoitua teemahaastattelua.
Most of the participants were keen to develop their language and literacy skills with external support.
Valtaosa tutkittavista oli halukkaita kehittämään omia kielellisiä taitojaan ulkopuolisen tahon kanssa.
Young adult offenders mostly assessed their own language and literacy skills to be average, though they also mentioned different problems affecting their speech, understanding, reading and writing skills.
Nuoret rikostaustaiset aikuiset arvioivat omat kielelliset taitonsa pääsääntöisesti keskitasoisiksi, mutta esittivät perusteluissaan erilaisia puhumisen, ymmärtämisen, lukemisen tai kirjoittamisen vaikeuksia.
They felt that their lawyers had provided important help in linguistically challenging situations.
Nuoret rikostaustaiset aikuiset kokivat oman asianajajansa tuen tärkeäksi kielellisesti haastavissa tilanteissa.
This could be a task for a speech-language therapist (SLT) or a special legal interpreter with the guidance of an SLT.
Tehtävää voisi hoitaa puheterapeutti tai esimerkiksi oikeustulkki puheterapeutin ohjannassa.
Previous research has shown that different types of speech and language impediments are very common amongst young offenders.
Tutkimukset ovat osoittaneet kielellisten vaikeuksien olevan yleisiä nuorilla rikostaustaisilla henkilöillä.
The objective of this study was to investigate Finnish-speaking young adult offenders’ own perspectives of their language and literacy skills.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää suomenkielisten, vankilassa rikostuomiotaan suorittavien nuorten aikuisten omia kokemuksia heidän kielellisistä taidoistaan.
In previous international studies, speech and language difficulties have been apparent both using objective measurements and also according to the offenders’ own opinions of their capabilities.
Heikot kielelliset taidot ovat tulleet aikaisemmissa tutkimuksissa esille niin objektiivisesti kielellisin testein mitattuina kuin myös rikostaustaisten itse subjektiivisesti arvioimina.
This study also investigated whether they are interested in receiving external support, such as speech and language therapy Methods.
Näiden ohella tutkitaan heidän omaa halukkuuttaan kehittää taitojaan sekä halukkuutta ulkopuolisen tuen, kuten puheterapian saamiseen.
The results show that it is important to recognise offenders with language and literacy difficulties in the Finnish legal system, and to train authorities and staff working with them to recognise these difficulties more effectively.
Tulokset osoittavat, että suomalaisessa oikeusjärjestelmässä tulisi pyrkiä tunnistamaan paremmin rikostaustaisten henkilöiden kielelliset vaikeudet.
Young adult offenders own perspectives on their speech, language and literacy skills
Nuorten rikostaustaisten aikuisten kokemuksia omista kielellisistä taidoistaan
Difficulties can affect education and can weaken an offender’s ability to cope in different situations during the judicial process and prison sentences.
Heikot kielelliset taidot kuitenkin vaikuttavat muun muassa koulutukseen, minkä lisäksi niillä on suuri merkitys rikostaustaisten henkilöiden pärjäämiseen oikeusprosessissa ja vankeusaikana.
In addition, the aim was to investigate how possible language and literacy difficulties have had an effect on them in different situations, and whether these young adult offenders are willing to improve their skills.
Tämän lisäksi selvitetään, miten mahdolliset kielelliset vaikeudet ovat vaikuttaneet erilaisissa tilanteissa.
In Finland, this is the first study of its kind.
Suomessa tutkimusta rikostaustaisten henkilöiden kielellisistä taidoista ei ole aikaisemmin tehty.
The exercise developed based on these results is fit for purpose.
Näiden tulosten perusteella kehitetty harjoitus soveltuu tarkoitukseensa.
The subjects found the exercise and virtual reality training interesting, but the motivation of the exercise still needs to be developed.
Tutkittavat kokivat harjoituksen ja virtuaalitodellisuusharjoittelun mielenkiintoisena, mutta harjoituksen motivoivuutta tulee vielä kehittää.
Eight typically developed children aged 4 to 10 years were selected for this pilot study.
Tähän pilottitutkimukseen valittiin mukaan kahdeksan tyypillisesti kehittynyttä 4–10-vuotiasta lasta.
The aim of this pilot study is to find out how the developed virtual reality exercise is suitable for oral comprehension rehabilitation and what kind of user experiences typically developed children aged 4–10 have from exercise.
Tämän pilottitutkimuksen tavoitteena on selvittää, miten tutkimusta varten kehitetty virtuaalitodellisuusharjoitus soveltuu puheen ymmärtämisen kuntouttamiseen, ja millaisia käyttäjäkokemuksia tyypillisesti kehittyneillä 4–10-vuotiailla lapsilla on harjoituksesta.
The results show that the exercise performed in virtual reality provides reliable objective information about the relationship between gaze behavior and speech comprehension, and the variables, overall result, duration, interruptions, and angle selected for the study indicate performance in the exercise.
Tulokset osoittavat, että virtuaalitodellisuudessa toteutetusta harjoituksesta saadaan luotettavaa objektiivista tietoa katsekäyttäytymisen ja puheen ymmärtämisen välisestä suhteesta, ja tutkimukseen valitut muuttujat, kokonaistulos, kesto, keskeytymät ja kulma kertovat harjoituksessa suoriutumisesta.
The results cannot be generalized due to the small sample size, but due to the lack of relevant research data, they provide valuable information on the use of virtual reality in children’s speech therapy rehabilitation and support the view that virtual reality can provide effective rehabilitation methods for speech comprehension in the future.
Tuloksia ei voida pienen otoskoon vuoksi yleistää, mutta aiheeseen liittyvän tutkimustiedon vähäisyydestä johtuen ne antavat arvokasta tietoa virtuaalitodellisuuden hyödyntämisestä lasten puheterapiakuntoutuksessa, ja tukevat näkemystä, jonka mukaan virtuaalitodellisuus voi tulevaisuudessa tarjota tehokkaita kuntoutusmenetelmiä puheen ymmärtämisen kuntoutukseen.
Rehabilitation of oral comprehension is important but challenging; there are few effective methods for rehabilitating oral comprehension.
Puheen ymmärtämisen kuntoutus on tärkeää, mutta haastavaa, ja vaikuttavia menetelmiä puheen ymmärtämisen kuntoutukseen on niukasti.
Rehabilitation of oral comprehension in virtual reality - a pilot study of typically developed children aged 4-10
Puheen ymmärtämisen kuntouttaminen virtuaalitodellisuudessa - pilottitutkimus tyypillisesti kehittyneillä 4-10-vuotiailla lapsilla.
The material consisted of linguistic-cognitive assessments, the exercise with head mounted display and the data of the exercise, interviews with children and video recordings.
Aineisto koostui kielellis-kognitiivisista arvioista, virtuaalitodellisuuslaseilla suoritettavasta harjoituksesta ja tästä kertyneestä datasta, lasten haastatteluista sekä videotallenteista.
Virtual reality may provide effective rehabilitation methods, but research data on the use of virtual reality in speech therapy rehabilitation is scarce and the data have focused on adult aphasia patients and children with autism spectrum.
Virtuaalitodellisuus voi tarjota tehokkaita kuntoutusmenetelmiä, mutta tutkimustietoa virtuaalitodellisuuden hyödyntämisestä puheterapiakuntoutuksessa on heikosti, ja olemassa oleva tieto on keskittynyt aikuisiin afasiapotilaisiin sekä autismikirjon lapsiin.
These studies have provided promising evidence for the use of virtual reality in speech therapy, but there is a need for more research on virtual reality so it can be used effectively in speech therapy rehabilitation.
Näissä tutkimuksissa on saatu lupaavaa näyttöä virtuaalitodellisuuden hyödyntämisestä puheterapiassa, mutta tarvitaan lisää tieteellistä näyttöä, jotta virtuaaliteknologiaa voidaan hyödyntää puheterapiakuntoutuksessa laajasti ja tehokkaasti.
The data of the exercise (total result, duration of the exercise, interruptions during the exercise and the angle of the gaze) were analyzed statistically and the interview data both statistically and qualitatively.
Harjoituksesta kertynyt data analysoitiin tilastollisesti ja haastatteluaineisto sekä tilastollisesti että laadullisesti.
Patient-reported outcome measures were found in 48% of the registries.
Potilaan raportoimia mittareita esiintyi 48% rekistereistä.
This article offers a comparison point for other registry evaluators.
Tutkimus tarjoaa muille rekistereiden arvioijille vertailukohdan.
Physiological outcomes were present in 98%, resource use in all, and functioning domains in 62% of the registries.
Fysiologisia mittareita löytyi 98%, resurssikäytön kaikissa ja toimintakyvyn mittareita 62% rekistereistä.
Objective: The choice of patient outcomes in clinical quality registries is crucial for comparable and relevant data collection.
Tausta: Hoitotulosmittareiden valinta kliinisissä laaturekistereissä on kriittistä olennaisen ja vertailtavan tiedon keräämiseksi.
Study design and Setting: A literature review was conducted to find an outcome framework that is patient-centric, easy-to-use, shared with clinical research, and allows registry evaluation.
Menetelmät: Kirjallisuudesta etsittiin järjestelmällisesti hoitotulosten viitekehystä, joka on potilaskeskeinen, helppokäyttöinen, yhteinen kliinisen tutkimuksen viitekehysten kanssa ja mahdollistaa rekistereiden arvioinnin.
Conclusions: The COMET taxonomy was suitable for evaluating the choice of outcomes in clinical quality registries while some improvements are suggested.
Pohdinta: COMET-taksonomia oli soveltuva viitekehys laaturekistereiden hoitotulosten mittaamisen arvioimiseksi muutamilla parannusehdotuksilla.
We set out to find a suitable published framework and validate it in clinical quality registries.
Tutkimuksen tavoitteena oli tunnistaa sopiva viitekehys ja validoida sitä rekisteriympäristössä.
Chosen outcome framework was validated by extracting and classifying outcomes from 63 clinical quality registries at HUS Helsinki University Hospital, Finland.
Valittu viitekehys validoitiin HUS Yliopistollisen sairaalan 63 laaturekisteristä kerätyillä hoitotulosmittareilla, jotka poimittiin ja luokiteltiin viitekehyksen avulla.
HUS Clinical quality registries showed great variation in outcome domains and in number of measures.
HUS:ssa oli suuria eroja laaturekistereiden välillä hoitotulososa-alueissa ja mittareiden määrässä.
Results: COMET taxonomy was chosen from 23 published frameworks.
Tulokset: Kirjallisuudesta löytyneistä 23 hoitotulosviitekehyksestä valittiin COMET-taksonomia.
HUS Helsinki University Hospital clinical quality registries exist at different maturity levels showing room for improvement in life impact outcomes and in outcome prioritization.
HUS:n laaturekisterit ovat erilaisilla kypsyystasoilla, ja kehitettävää löytyi erityisesti potilaan elämään liittyvien vaikutusten mittaamisessa ja hoitotulosmittareiden priorisoinnissa.
Clinical trial outcome taxonomy was suitable for evaluating outcome choices in secondary and tertiary care clinical quality registries
Kliinisen tutkimuksen hoitotulosten taksonomia soveltui laaturekistereiden hoitotulosten mittaamisen arviointiin
Ideally, a uniform outcome framework would guide the assessment of outcomes.
Hoitotulosmittareiden arviointiin tulisi käyttää yhtenäistä hoitotulosten viitekehystä.
3) What are the discrepancies between policy and practice?
3) Mitä eroja politiikan ja käytännön välillä on?
The dissertation arrives at three main conclusions.
Väitöskirjassa tehdään kolme keskeistä johtopäätöstä.
How do they contest the policies and what visions of care do they have?
Miten he kyseenalaistavat vallitsevaa politiikkaa ja minkälaisia näkemyksiä heillä on hoivasta?
2) How do the Tayal experience care in a care center funded by the state?
2) Millaisena atayalit kokevat hoivan valtion rahoittamassa hoivakeskuksessa?
First, the identified three frames depoliticize the "problem" of elderly care for the Indigenous peoples and make them "invisible."
Ensinnäkin tunnistetut kolme kehystä depolitisoivat alkuperäiskansoihin kuuluvien vanhusten hoivan "ongelman" ja tekevät heistä "näkymättömiä".
How do they reflect the relationship between coloniality and indigeneity in multicultural Taiwan?
Miten erot heijastavat koloniaalisuuden ja alkuperäiskansalaisuuden välistä suhdetta monikulttuurisessa Taiwanissa?
Third, the findings indicate that contrary to Taiwan’s claims to be multicultural and its promise to recognize Indigenous rights, the approach to accommodate Indigenous elders is still predicated on a middle-class, urban, Han-Chinese norm.
Kolmanneksi havainnot viittaavat siihen, että huolimatta Taiwanin monikulttuuriseksi julistautumisesta ja lupauksesta tunnustaa alkuperäiskansojen oikeudet, lähestymistapa alkuperäiskansoihin kuuluvien vanhusten hoivaan perustuu edelleen keskiluokkaiseen, urbaaniin ja han-kiinalaiseen normiin.
Three research questions are posed: 1) What are the "Indigenous problems" represented in long-term care (LTC) policies in Taiwan?
Väitöskirjassa esitetään kolme tutkimuskysymystä: 1) Mitä "alkuperäiskansoihin liittyviä ongelmia" Taiwanin pitkäaikaishoivan politiikassa on?
Through frames of secludedness and inadequacy, the construction of the Indigenous problem is depicted as caused by their geographical location and by their lack of ability to be service providers or consumers.
Eristäytyneisyyden ja vaillinaisuuden kehysten läpi tarkasteltuna alkuperäiskansojen hoivaan liittyvien ongelmien katsotaan johtuvan heidän maantieteellisestä sijainnista ja oletetusta kyvyttömyydestä toimia palveluntarjoajina tai -kuluttajina.
Second, the ethnographic analysis shows the strength, resilience and resistance of the bnkis.
Toiseksi etnografinen analyysi tuo esiin bnkisien vahvuuden, sitkeyden ja kestävyyden.
The results contribute to literature in critical policy analysis, care studies, Indigenous studies, critical gerontology and Taiwan studies, as they raise important questions about what indigeneity is and the role that the nation-state plays in the making of social policy for Indigenous elders.
Tutkimuksen tulokset tarjoavat panoksensa kriittistä policy-analyysia, hoivatutkimusta, alkuperäiskansojen tutkimusta, kriittistä gerontologiaa ja Taiwan-aiheista tutkimusta koskevaan kirjallisuuteen, sillä ne tuovat esiin tärkeitä kysymyksiä alkuperäiskansoista ja kansallisvaltion roolista alkuperäiskansoihin kuuluvia vanhuksia koskevan sosiaalipolitiikan toteuttamisessa.
Methodologically, the dissertation employs critical policy analysis and critical ethnography.
Väitöskirjan tutkimusmenetelminä käytetään kriittistä policy- analyysia ja kriittistä etnografiaa.
This dissertation examines the relationship between the colonial state and Indigenous peoples by focusing on the case of elderly care.
Tässä väitöskirjassa tarkastellaan koloniaalisen valtion ja alkuperäiskansojen välistä suhdetta keskittymällä vanhusten hoivaan.
By contrast, the frame of culture emphasizes unique traditions, allowing more agency but running the risk of imposing an image of static and unchanging indigeneity.
Kulttuurillinen kehys sitä vastoin korostaa alkuperäiskansojen ainutlaatuisia perinteitä, mikä lisää toimijuutta, mutta vaarana on, että syntyy mielikuva staattisesta ja muuttumattomasta alkuperäiskansasta.
The data consists of policy documents, participant observation, field notes, interviews and personal narratives concerning the everyday experiences of Tayal elders (bnkis).
Aineisto koostuu poliittisista asiakirjoista, osallistujien havainnoinnista, kenttämuistiinpanoista, haastatteluista ja henkilökohtaisista tarinoista atayal-alkuperäiskansan vanhusten (bnkis) arjen kokemuksista.
The idealized "tribal care" promoted in the Day Club, the social center which served as the core location for my fieldwork, turns a blind eye to the fluid, contextual and living Tayal culture, which underlies the kind of care that the bnkis prefer.
Kenttätyön ydinkohteena olleessa päiväkerhossa edistetty ihanteellinen "heimoperusteinen hoiva" sulkee silmänsä muuttuvalta, kontekstuaaliselta ja elävältä atayal-kulttuurilta, joka luo pohjan bnkisien kaipaamalle hoivalle.
The novelty of this study lies in its aspiration to develop Indigenous epistemology and Tayal hermeneutics in the context of care.
Tämän tutkimuksen uutuus piilee pyrkimyksessä kehittää alkuperäiskansojen epistemologiaa ja atayalien hermeneutiikkaa hoivan viitekehyksessä.
The aim is to develop the hermeneutic perspective of the Tayal to privilege their voices in reconfiguring the concept of care.
Tavoitteena on kehittää atayalien hermeneutiikkaa, jotta heidän äänensä saataisiin kuuluviin hoivan käsitteen uudelleenmäärittelyssä.
Investigation of the experiences of bnkis shows that the Day Club is appropriated, repurposed and redefined by the Tayal community to negotiate identities and contest predominant conceptualizations of aging and care.
Bnkisien kokemuksiin perehtyminen osoittaa, että atayal-yhteisö kuitenkin ottaa haltuun, muotoilee ja määrittelee uudelleen päiväkerhon ja kyseenalaistaa identiteetit sekä ikääntymisen ja hoivan vallitsevat käsitteellistämiset.
Social Policies and Indigenous Peoples in Taiwan : Elderly Care Among the Tayal
Sosiaalipolitiikka ja alkuperäiskansat Taiwanissa
Studying the Tayal in Taiwan, it investigates aging, care and well-being from the Indigenous paradigm.
Väitöskirjassa tutkitaan Taiwanin atayal-alkuperäiskansaan kuuluvien ikääntymistä, hoivaa ja hyvinvointia alkuperäiskansojen paradigman näkökulmasta.
The burden of dementia and neurodegenerative disorders such as amyotrophic lateral sclerosis (ALS) is vast both on an individual and economic level, as most of these conditions do not have effective treatments and are largely debilitating.
Muistisairaudet ja neurodegeneratiiviset sairaudet kuten amyotrofinen lateraaliskleroosi (ALS) aiheuttavat merkittävän taakaan niin yksilölle kuin yhteiskunnallekin, koska näihin vaikeisiin sairauksiin ei useinkaan ole tehokkaita tai parantavia hoitomuotoja.
Learning more about the pathogenetic mechanisms behind these disorders can aid in discovering new treatment options.
Sairauksien syntyyn vaikuttavien tekijöiden ja syntymekanismien parempi tuntemus voi auttaa uusien hoitomuotojen kehittämisessä.
The patients also had variants associated with neurodegenerative diseases indicating a possible link between the pathogenetic mechanisms of vascular dementia and neurodegenerative diseases.
Potilailla todettiin myös neurodegeneratiivisiin sairauksiin liittyvien geenien muutoksia viitaten mahdollisiin yhteisiin syntymekanismeihin näiden sairauksien välillä.
This study aimed to discover the genetic variation of patients with dementia disorders and ALS, and to conjoin this information with clinical and neuropathological phenotype data.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää muistisairauksiin ja ALS:n liittyviä geenivirheitä ja yhdistää tämä tieto genetiikasta tietoon kliinisestä ja neuropatologisesta taudinkuvasta.
The fourth study showed that a duplication on chromosome 13, which included the COL4A1 and COL4A2 genes, segregated in a Finnish family with an autosomal dominantly inherited cerebral small vessel disease with variable age of onset.
Tutkimuksen neljännessä osatyössä osoitettiin COL4A1- ja COL4A2-geenit sisältävän kromosomin 13 duplikaation segregoivan suomalaisessa perheessä vallitsevasti periytyvän pienten suonten taudin kanssa ja kuvattiin tähän liittyvä taudinkuva.
The mutation was shown to cause a variable clinical presentation and disease duration.
Muutoksen osoitettiin aiheuttavan vaihtelevan otsa-ohimohkorappeuman taudinkuvan ja -keston.
Other genetic variants identified in the SOD1 p.(Ala90Val) mutation carriers suggested that oligogenic inheritance can be an important explanation for the reduced penetrance.
Potilailla todettiin myös muita geenimuutoksia SOD1-muutoksen lisäksi sopien siihen, että oligogeeninen periytyminen voi olla merkittävä tekijä muutokseen liittyvän alentuneen penetranssin selittäjänä.
In the third study the genetics of vascular dementia in a Finnish cohort was examined.
Kolmannessa osatyössä tutkittiin verenkiertoperäisen muistisairauden genetiikkaa suomalaisilla potilailla.
The study revealed that COL4A1, COL4A2, and HTRA1 have an important role in cerebral small vessel disease and vascular cognitive decline, in addition to NOTCH3 among Finnish patients.
Tutkimuksessa todettiin COL4A1- COL4A2- ja HTRA1-geenien muutoksien olevan tärkeitä NOTCH3-geenin muutoksien lisäksi suomalaisilla potilailla.
In the first study a causative GRN mutation c.687T>A, p.(Tyr229*) was identified in a Finnish family with autosomal dominant frontotemporal lobar degeneration.
Tutkimuksen ensimmäisessä osatyössä kuvattiin uusi GRN-geenin muutos c.687T>A, p.(Tyr229*) ja siihen liittyvä kliininen ja neuropatologinen taudinkuva.
This study provided novel information on the genetics of Finnish patients with frontotemporal lobar degeneration, ALS and vascular cognitive impairment, and the clinical and neuropathological phenotypes associated with them.
Tämä tutkimus valotti otsa-ohimolohkorappeuman, ALS:n ja verenkiertoperäisen muistisairauden geneettistä taustaa ja geenivirheisiin liittyvää kliinistä ja neuropatologista taudinkuvaa suomalaisilla potilailla.
In the second study, the SOD1 c.269C>T, p.(Ala90Val) mutation was identified in a Finnish motor neuron disease patient.
Toisessa osatyössä kuvattiin maailmanlaajuisesti harvinaiseen SOD1-geenin muutoksen c.269C>T, p.Ala90Val liittyvä kliininen ja neuropatologinen taudinkuva ja muutoksen esiintyvyys suomalaisilla ALS-potilailla.
A Finnish cohort of ALS patients showed that the mutation has a reduced penetrance and is the third most common cause of ALS in the Finnish population.
Muutoksen todettiin olevan kolmanneksi yleisin ALS:a aiheuttava geenivirhe suomalaisilla potilailla.
The recruitment was implemented between December 2017 and August 2018.
Potilaat rekrytoitiin joulukuun 2017 ja elokuun 2018 välillä.
In total, 445 patients were included.
Näin ollen toinen osatyö sisälsi 445 potilasta.
Aims: The dissertation comprises four original studies.
Tavoitteet: Väitöskirja koostuu neljästä osatyöstä.
Episodes of pouchitis are frequently successfully treated with antibiotics.
Useimmiten pussiitti voidaan hoitaa antibiootilla.
Study III included all 510 consecutive patients who underwent PC-IPAA or proctectomy with IPAA between January 2005 and June 2016.
Kolmas osatyö sisälsi kaikki 510 peräkkäistä potilasta, joille rakennettiin ohutsuolisäiliö tammikuun 2005 ja kesäkuun 2016 välillä.
Of patients, 43.4% had problems with an ileostomy after discharge.
43.4 %:lla potilaista oli ongelmia avanteen kanssa.
Results: In Study I, CRC was diagnosed preoperatively in 47 patients (66.2%).
Tulokset: Paksusuolen syöpä oli tiedossa ennen leikkausta 47 potilaalla (66.2 %).
The overall survival was 71.8%, while the 5-year CRC-specific survival was 81.5%.
Viiden vuoden syöpään liittyvä eloonjäämisluku oli 81.5 %.
Altogether 34 patients (47.9%) had synchronous CRC or dysplasia.
34 potilaalla (47.9 %) oli lisäksi muualla paksusuolen alueella syövän esiaste tai syöväksi luokiteltava kasvain.
Background: Ulcerative colitis (UC) is a chronic inflammatory bowel disease of unknown aetiology.
Tausta: Haavainen paksusuolentulehdus eli ulseratiivinen koliitti on tulehduksellinen suolistosairaus, jonka etiologia on pääosin tuntematon.
The safety profile of FMT was good with no major adverse effects.
Ulosteensiirto ei aiheuttanut vakavia haittavaikutuksia.