natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The structure of sublimons in heart was found closely to resemble pathological mtDNA rearrangements, introducing sublimon amplification as a potential new pathogenic mechanism in mitochondrial disease.
Näiden mtDNA:n muotojen rakenteen havaittiin läheisesti muistuttavan patologisissa tiloissa esiintyviä muutoksia, ja niiden monistuminen tietyissä tilanteissa tarjoaa uuden potentiaalisen tautimekanismin.
In heart, mtDNA rearrangements did not differ in any systematic manner between controls and cases with alcoholic cardiomyopathy diagnosed at autopsy.
mtDNA:n muutokset eivät olleet yhteydessä ruumiinavauksessa diagnosoituun alkoholikardiomyopatiaan.
Although mostly asymptomatic, the myocardial abnormalities have been suspected to contribute to the greatly increased risk of arrhythmias and sudden cardiac death among heavy alcohol users.
Useimmiten nämä muutokset ovat oireettomia, mutta toisaalta niiden epäillään aiheuttavan lisääntynyttä rytmihäiriöherkkyyttä ja sydänäkkikuoleman riskiä.
However, among alcoholics, the most common clinical cardiac findings have been left ventricular (LV) hypertrophy and mild systolic/diastolic dysfunction, rarely accompanied by ventricular dilatation resembling dilated cardiomyopathy.
Kuitenkin kliinisissä tutkimuksissa on alkoholisteilla todettu vasemman kammion hypertrofiaa eli koon kasvua sekä lievää sydämen vajaatoimintaa, mutta laajentava sydänlihassairaus on ollut harvinainen.
Cardiac examinations for research purposes were added to a routine autopsy protocol to obtain detailed data on ventricular weights and dimensions and coronary artery anatomy.
Ruumiinavauksessa rutiiniprotokollan lisäksi mitattiin sydämen kammioiden koko ja seinämäpaksuudet sekä sepelvaltimoiden ahtautumisaste erityismenetelmin.
Genetic and environmental factors in alcoholic heart muscle disease
Tutkimuksessa selvitettiin alkoholikardiomyopatian esiintymistä sekä siihen vaikuttavia geneettisiä ja ympäristötekijöitä.
Sublimons were in general most abundant in post-mitotic tissues, and certain sets of sublimons were specific to a given tissue.
Osa varianteista oli spesifisiä kyseiselle kudokselle.
These low-abundance rearranged mtDNA molecules, found also in control myocardium, were termed sublimons, by analogy with plant mitochondria.
Mitokondriaalisen DNA:n (mtDNA) muutoksia analysoitiin molekyyligeneettisiä menetelmiä käyttäen sydänlihaksesta sekä myös muista kudoksista.
In hearts of healthy individuals, sublimon abundance was found to vary over as much as three orders of magnitude, and in an autopsy series the most prevalent class of sublimons correlated independently with age and intensity of lifetime smoking.
Sydämen vasemman kammion koko riippui alkoholin kulutuksesta U-käyrän muotoisesti, eli vasen kammio oli pienempi kohtuullisesti- ja runsaasti kuluttavilla kuin niukasti tai hyvin runsaasti kuluttavilla.
In all, the present results question the idea of progressive LV dilatation with increasing alcohol consumption among middle-aged men.
Alkoholinkäyttöä selvitettiin erityisesti 14 kysymyksen avulla, joiden perusteella laskettiin kuolemaa edeltänyt keskimäärainen päivittäinen kulutus grammoina.
To clarify the entity earlier termed alcoholic heart muscle disease (AHMD) or ACM, a large prospective series of middle-aged men, who died out-of-hospital, was studied via recourse to a medicolegal autopsy.
Elintapatekijöitä ja aikaisempia sairauksia kartoitettiin laajalla henkilökohtaisella omaishaastattelulla.
Political trajectories of low-income Brazilian youth
Vähävaraisten brasilialaisnuorten poliittiset kehityskaaret
The findings of this study have significant interdisciplinary relevance.
Tutkimuksen löydöksillä on huomattavaa tieteidenvälistä merkitystä.
The research is based on four years (2011-2014) of ethnographic fieldwork, including conversations, interviews, observations and participation in online and offline actions with young favela residents.
Tutkimus perustuu nelivuotiseen etnografiseen kenttätyöhön (2011–2014), johon sisältyi keskusteluja, haastatteluja ja havainnointia sekä osallistumista nuorten toimintaan verkossa ja faveloiden arjessa.
Favelas are overpopulated and poor urban areas, which have historically suffered from discrimination, governmental neglect and drug trade related armed conflicts.
Favelat ovat Brasilian kaupunkien köyhiä ja tiheästi asuttuja alueita, jotka ovat historian saatossa kärsineet syrjinnästä, hallinnollisesta laiminlyönnistä, huumekaupasta ja väkivallasta.
These questions reflect the interrelated core objectives of the study.
Kysymykset heijastavat tutkimuksen kahta toisiinsa kietoutuvaa tavoitetta.
One of them is to get a detailed understanding of media activist practices in the favelas.
Niistä ensimmäinen on tuottaa yksityiskohtaista ymmärrystä media-aktivismin käytännöistä faveloissa.
The study addresses two research questions: (a) what characterizes favela media activism and (b) what explains the uses of media and the journalistic practices of young favela residents for acts of citizenship.
Tarkastelua ohjaa kaksi tutkimuskysymystä: (a) mitkä ovat faveloiden media-aktivismin pääpiirteet ja (b) mikä selittää favelanuorten kansalaisaktivismiin liittyvää mediankäyttöä ja journalistista toimintaa.
What explains the engagement of low-income youth in media initiatives for political purposes in everyday life?
Mikä saa vähävaraiset nuoret osallistumaan arkensa keskellä poliittisesti virittyneisiin mediahankkeisiin?
In addition, it describes in detail how interactions in everyday life affect how young people in favelas cope with hardships and become agents of change.
Lisäksi tutkimuksessa valotetaan yksityiskohtaisesti, kuinka jokapäiväiset kohtaamiset vaikuttavat sekä nuorten kykyyn selviytyä vaikeuksista että olla itse muutoksen tekijöitä.
This study investigates ethnographically the uses of media (radio, newspapers, cameras, mobile phones, and internet) and practices of journalism for human rights and social justice among young residents of Rio de Janeiro’s favelas.
Tässä tutkimuksessa analysoidaan etnografisella otteella, miten Brasilian Rio de Janeiron faveloissa asuvat nuoret käyttävät mediaa (radio, sanomalehdet, kamerat, matkapuhelimet ja verkko) ja toteuttavat journalistisia toimintatapoja puolustaakseen ihmisoikeuksia ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta.
From a postcolonial perspective, the study identifies how media activism is part of a long tradition of mobilization and collective action against human rights violations and discrimination among low-income populations of Rio de Janeiro.
Tutkimus osoittaa, kuinka media-aktivismi asettuu osaksi vähävaraisten ihmisten kollektiivisen toiminnan jatkumoa ihmisoikeusloukkauksien ja syrjinnän vastaisessa toiminnassa Rio de Janeirossa.
Considering that social inequality and the popularization of media are global phenomena, this knowledge may inform debates among scholars, civil society actors and grassroots activists about how (or whether) those specific experiences could suit as examples of (or models to) similar bottom-up initiatives in other social contexts.
Koska sosiaalinen epäoikeudenmukaisuus ja mediakäytön yleisyys ovat globaaleja ilmiöitä, tutkimuksen tulokset voivat hyödyttää muissakin yhteiskunnallisissa konteksteissa toimivia tutkijoita ja auttaa kansalaisyhteiskunnan ruohonjuuritason toimijoita kehittämään samankaltaisia, alhaalta ylöspäin ponnistavia hankkeita.
As part of their everyday struggles for human rights, young favela residents engage with media and journalism to raise awareness about the consequences of social inequality, to mobilize actions against discrimination and injustices, and to generate public debates for changes in politics and society.
Kyseessä on arkinen tapa taistella ihmisoikeuksien puolesta, lisätä tietoutta sosiaalisen epäoikeudenmukaisuuden seurauksista ja mobilisoida toimintaa, joka haluaa vastustaa syrjintää ja epäoikeudenmukaisuutta, herättää julkista keskustelua ja lopulta myös vaikuttaa yhteiskunnassa tehtäviin poliittisiin päätöksiin.
The personal trajectories in media activism are contextualized against the history of political resistance of the poor in Brazil since the 19th century.
Favelanuorten media-aktivismi asettuu tutkimuksessa osaksi jatkumoa, joka juontaa juurensa 1800-luvun poliittiseen vastarintaan faveloissa.
The study also shows how media educational initiatives by non-governmental organizations have contributed to the engagement of residents in media activism.
Tutkimus tekee myös näkyväksi, miten mediakasvatus on edistänyt faveloiden asukkaiden media-aktivismia.
The key notion of favela media activism refers to individual and collective actions in, through and about media.
Tutkimuksen avainkäsitteellistys faveloiden media-aktivismi viittaa favelan yksittäisten asukkaiden tai siellä vaikuttavien yhteisöjen tapaan toimia mediassa ja median kautta eli käyttää mediaa yhteiskunnallisen osallistumisen ja vaikuttamisen välineenä.
The other objective is to approach media activism not only by focusing on media, but also by addressing social class, individualization and interpersonal interactions as integral aspects of individual and collective processes of engagement – trajectories – in media activism.
Tällaiset lähestymistavat ottavat huomioon myös ne rakenteelliset ja vuorovaikutukseen liittyvät tekijät, jotka jäsentävät media-aktivismia sekä yksilöiden poliittisen kehityskaaren että kollektiivisen toiminnan kannalta.
The study provides detailed analyses of media initiatives both by non-governmental organizations (NGOs) and autonomous groups of young people.
Tutkimus kuvaa niin kansalaisjärjestö- kuin kansalaislähtöisiäkin mediahankkeita valottaen tätä kautta mediakasvatuksen ja media-aktivismin välistä suhdetta.
These media-related actions represent the enactment of citizenship in favelas.
Faveloiden asukkaat toisin sanoen toteuttavat kansalaisuuttaan media-aktivismin kautta.
Most importantly, the study makes visible how different interactions (with family members, friends, neighbors, peers at educational environments, and activists) relate to individual and collective actions in a context of social inequality and neoliberalism.
Tutkimuksessa kehitetyn ja sovelletun teoreettisen viitekehyksen avulla on mahdollista pureutua tapaan, jolla vuorovaikutukselliset ja rakenteelliset tekijät muotoilevat yksilöiden ja yhteisöjen toimintaa luokkapohjaisessa ja uusliberalistisessa kontekstissa.
The findings shed light on the relationship between media education and the engagement in media activism.
Toinen tavoite on kehittää media-aktivismin tarkasteluun lähestymistapoja, jotka ulottuvat median tasoa laajemmalle.
The data were collected with questionnaires in two stages.
Aineistot kerättiin kyselylomakkeella kahdessa vaiheessa.
In the second stage, six months after diagnosis, the questionnaire was sent to 231 patients and 228 partners.
Toisessa vaiheessa, kuuden kuu-kauden kuluttua diagnoosista, kyselylomake lähetettiin 231 potilaalle ja 228 puolisolle.
The data were analysed quantitatively using descriptive methods, statistical tests and mul-tiple variable modelling.
Tutkimuksen aineistot analysoitiin määrällisesti käyttäen kuvailevia menetelmiä, tilastollisia testejä sekä monimuuttujamallinnuksia.
Based on the results of this study, it is recommended that the spouses of patients with pros-tate cancer are also considered and involved in the treatment by counselling and supporting them at all stages of the treatment process.
Tutkimuksen perusteella on suositeltavaa huomioida ja ottaa mukaan hoitoon myös eturauhassyöpäpotilaiden puolisot ohjaamalla ja tukemalla heitä hoitoprosessin kaikissa vaiheissa.
The quality of the marital relationships between patients and their partners was good, and changes in the rela-tionship were small.
Potilaiden ja heidän puolisoidensa parisuhteen laatu oli hyvä, ja muutokset parisuhteessa ovat pieniä.
The satisfaction of patients with their marital relationships was better than that of their partners over the whole follow-up period.
Potilaiden tyytyväisyys parisuhteeseensa oli parempi kuin puolisoiden koko seuranta-ajan.
Information produced by the study can be utilised in the further development of the quality of the treatment of prostate cancer patients and their spouses.
Tutkimuksen tuottamaa tietoa voidaan hyödyntää eturauhassyöpäpotilaiden ja heidän puolisoidensa hoidon laadun edelleen kehittämisessä.
The significance of the marital relationship as a factor explaining HRQoL increased during the follow-up period for both patients and their spouses, but the significance was greater for spouses.
Parisuhteen merkitys elämän-laatua selittävänä tekijänä lisääntyi seuranta-aikana sekä potilailla että heidän puolisoillaan, mutta puolisoilla merkitys oli vahvempi.
The aim of this longitudinal study was to describe and compare the health-related quality of life (HRQoL) of patients with prostate cancer and their spouses, as well as the quality of their marital relationships at the time of diagnosis and six months after it. Factors associated with HRQoL during the follow-up period are also discussed.
Tämän pitkittäistutkimuksen tarkoituksena oli kuvata ja verrata eturauhassyöpäpotilaiden ja heidän puolisoidensa terveyteen liittyvää elämänlaatua ja parisuhteen laatua eturauhassyövän diagnoosihetkellä ja kuuden kuukauden kuluttua siitä, sekä selittää terveyteen liittyvään elämänlaatuun yhteydessä olevia tekijöitä seuranta-aikana.
At the time of prostate cancer diagnosis, questionnaires were distributed to 350 prostate cancer patients and their 350 spouses, making use of discretionary sampling.
Eturauhassyövän diagnoosihetkellä kyselylomakkeet jaettiin harkinnanvaraista otantaa apuna käyttäen 350 eturauhasyöpäpotilaalle ja heidän 350 puolisolleen.
The marital relation-ship did not explain the changes taking place in the respondents’ HRQoL during the follow-up period.
Parisuhde ei selittänyt vastaajien elämänlaadussa tapahtuvia muutoksia seuranta-aikana.
For the spouses, factors associated with HRQoL were age, basic and vocational education and chronic diseases.
Puolisoiden elämänlaatuun yhteydessä olevia tekijöitä olivat ikä, pohja- ja ammattikoulutus sekä pitkäaikaissairaudet.
HRQoL was measured with the RAND-36 Item Health Survey (RAND-36) and quality of the marital relationship was measured with the Marital Questionnaire.
Terveyteen liittyvää elämänlaatua mitattiin RAND-36-mittarilla ja parisuhteen laatua parisuhdekyselyllä.
Health-related quality of life and marital relationship of patients with prostate cancer and their spouses
Eturauhassyöpäpotilaiden ja heidän puolisoidensa terveyteen liittyvä elämänlaatu ja parisuhde
During the follow-up period, the HRQoL of patients with prostate cancer and their spouses was very good compared to the Finnish general population means: there was no change in the respondents’ HRQoL, but the patients’ social function-ing and their general health weakened in comparison with their spouses’ scores.
Seuranta-aikana vastaajien elämänlaadussa ei ilmennyt muutosta väestöarvoihin nähden, mutta potilaiden sosiaalinen toiminta-kyky ja koettu terveys heikkenivät puolisoiden arvoihin verrattuna.
Factors associated with HRQoL were age, chronic diseases and the treatment meth-od in the case of the patients.
Terveyteen liittyvään elämänlaatuun yhteydessä olevia tekijöitä potilailla oli ikä, pitkäaikaissairaudet ja eturauhassyövän hoitomuoto.
Along with back-ground variables, the marital relationship explained, the HRQoL of both patients with prostate cancer and their spouses.
Parisuhde selitti yhdessä taustamuuttujien kanssa sekä eturauhassyöpäpotilaiden että heidän puolisoidensa terveyteen liittyvää elämänlaatua.
The biggest inequality among the young was caused by the lack of broadband access still in about every fifth home.
Suurimman eriarvoisuuden nuorten välillä aiheutti laajakaistaliittymätasoisen verkkoyhteyden puuttuminen vielä noin joka viidennen nuoren kodista.
On the basis of the data the young use information technology mainly at home as consumers for hedonistic purposes.
Aineiston perusteella nuoret käyttävät tietotekniikkaa eniten kotona kuluttajapainotteisesti, mielihyvää tuottaviin tarkoituksiin.
Because of the observed deficiencies in the first scale the development of another scale was begun by mapping the research area first with the help of the quantitative material and by using both a comparable group and adult experts to select items for the second scale.
Ensimmäisessä mittarissa havaittujen puutteiden vuoksi toisen mittarin kehittämisessä hyödynnettiin kvantitatiivista, suurimmaksi osaksi nuorilta sekä muutamalta aikuisasiantuntijalta kerättyä aineistoa mittariin tulevien väitteiden valinnassa.
In addition to the development work of the scale, another aim of the study was to acquire and analyse real-time information on the relationship between the young and information technology.
Mittarin kehitystyön lisäksi tutkimuksen tavoitteena oli hankkia ajantasaista tietoa nuorten ja tietotekniikan välisestä suhteesta.
The development of the first scale was based on the items borrowed from the scales measuring mainly the adult real world.
Ensimmäinen mittari kehitettiin jo aikaisemmin testattujen, aikuisten reaalimaailmaa varten suunniteltujen mittareiden pohjalta.
No major differences were observed in the use of information technology between the boys and girls but structurally network communication was characteristic of girls whereas computer games interested the boys more.
Tytöille on leimallista kommunikointi tietoverkkojen avulla, kun taas poikia kiinnostavat enemmän tietokonepelit.
The home proved to be an important place also for informal learning about information technology.
Kotona tapahtuu eniten myös informaalista oppimista.
This study examined the relationship between the young aged about 14 and information technology as well as the factors related from the perspective of the young.
Väitöstyössä tarkastellaan iältään n. 14-vuotiaiden nuorten ja tietotekniikan välistä suhdetta.
Concerning the attitude towards computers the developed scale gave the girls and boys almost the same values, which is an exceptional result even internationally examined.
Kansainvälisestikin tarkasteltuna poikkeuksellinen tulos oli se, että mittari antoi tietotekniikka-asenteen suhteen tytöille ja pojille jokseenkin samoja arvoja.
Signs of digital generation gaps related to information technology turned up between parents and children.
Merkkejä sukupolvien välisestä digitaalisesta kuilusta tuli esille vanhempien ja lasten välillä, mikä voi olla vaikuttava tekijä myös nuoren asiantuntijaroolin kehittymisessä.
The main aim of this study was to construct an instrument to measure the young people s beliefs and attitudes related to information technology.
Noin kaksi vuotta kestäneen tutkimusprosessin aikana kehitettiin kaksi erilaisista väitteistä koostuvaa mittaria nuorten tietotekniikka-asenteiden ja -uskomusten tutkimiseksi.
The five presumed dimensions, attitude, usefulness, status, self-efficacy and anxiety separated into their own factors in the factor analytic qualification of the scale.
Tilastollisessa analyysissä omiksi ryhmikseen nuorten tietotekniikkasuhteessa erottuivat odotetusti asenne, hyöty, status, luottamus ja ahdistus.
It is suggested in the study that research of informal learning related to information technology should be increased and tests to measure the digital literacy of the young should be developed.
Tutkimuksessa analysoitiin myös nuorten tietotekniikkaan liittyvän asiantuntijaroolin kehittymistä, nuorten tietotekniikan käytön valvontaa sekä mahdollista asuinpaikkaan liittyvää eriarvoisuutta nuoren kotikunnan alueella.
The young participating in this research represented the whole age group in a geographically limited area.
Suurin osa tutkimukseen osallistuneista nuorista ei muista aikaa ennen tietokoneita, vaan on elänyt koko ikänsä ympäristössä, jossa tietotekniset mahdollisuudet jatkuvasti monipuolistuvat.
The study also analysed the factors affecting the development of the young becoming an expert in information technology.
Parhaaksi tietokoneen käytön määrää selittäväksi muuttujaksi osoittautui voimakkuus, jolla nuoret kokivat oppineensa tietotekniikan käyttöä kotona itse oppien ja kokeillen.
A central function of law enforcement organizations is to safeguard security, lawfulness and the rule of law in society, even using legitimate force if need be.
Poliisiorganisaatioiden tehtävä on taata laillisen yhteiskuntajärjestyksen toimivuus, tarvittaessa laillisia voimakeinoja käyttäen.
Many organizations besides the police actively search for tools and methods to improve the performance of their personnel functioning in demanding positions under stressful conditions.
Monet organisaatiot, eivät ainoastaan poliisiorganisaatiot, etsivät menetelmiä ja keinoja, joilla voidaan parantaa toimijoiden suorituskykyä haasteellisessa, kuormittavassa ja vaikeassa työssä.
Upgrading the quality of intra-organizational services and thereby increasing effectiveness and productivity are the raison d’etre of administrative processes of any organization.
Laadun parantaminen sekä tehokkuuden ja tuottavuuden nostaminen organisaatiossa ovat hallinnollisen prosessin keskeisiä tehtäviä.
Compared with the controls the intervention group showed better situational awareness and improved performance especially where required to make on-the-spot decisions on use of force.
Tulosten mukaan interventioryhmät osoittivat huomattavasti parempaa psykologista kontrollia, tilannetietoisuutta ja yleistä suoritusvarmuutta kuin kontrolliryhmät, mikä tuli esiin erityisesti parempana päätöksentekokykynä voimankäyttötilanteissa.
Any straining work and the related mental burden cause a train of various physiological changes with many effects on an individual’s situational awareness and the ability to make decisions with ultimate effects being reflected on the quality of work and the effectiveness of the individual.
Vaativa työ ja sen tuomat henkiset paineet aiheuttavat kehossa monimuotoisen fysiologisen muutosten sarjan, joka vaikuttaa tilannetietoisuuteen, päätöksentekokykyyn ja lopulta työsuorituksen tehokkuuteen ja laatuun.
Improved situational awareness and a better decision-making ability increase security by lowering the risk that law enforcement officers make decisions leading to unwarranted use of force, something that serves the interests of police officers, citizens and those of the clients of the police alike.
Poliisimiesten parantunut tilannetietoisuus ja päätöksentekokyky voimankäyttötilanteissa voi mahdollistaa henkeä ja terveyttä edistäviä päätöksiä sekä poliisimiehille että kohdehenkilöille ja kansalaisille.
The research subjects were able to significantly improve their performance through e.g. training-induced changes in their physiological stress responses, such as the heart rate.
Työssä raportoidut empiiriset tutkimukset osoittavat, että osallistujat ovat pystyneet harjoittelun avulla merkittävästi vaikuttamaan kehon fysiologisiin muutoksiin, esim. sydämen sykkeeseen.
Police work offers an excellent context for researching demanding work tasks having effects on these psychophysiological processes in the human being.
Poliisityö on erinomainen organisaatioympäristö tutkia vaativaa työtä, sekä niitä psykologisia ja fysiologisia muutoksia, joita se aiheuttaa toimijoissaan.
The research project aimed firstly at an individual level to find out whether we can harness the psychological burden of work, influence the quality of work and to enhance overall work performance of the individual.
Ennen kaikkea tämä väitöskirjatutkimus vastaa kysymyksiin, voimmeko vaikuttaa psykologiseen kuormaan, parantaa työn tehokkuutta ja toiminnan laatua.
These processes will in turn determine the reliability and relevance of the situational picture an organization has at its disposal, the situational picture being a rather static tool of management and decision making and as such being dependent on the accuracy and quality of dynamic situational awareness of the individual.
Tämä vaikuttaa edelleen organisaation kulloiseenkin tilannekuvaan, joka staattisempana johtamisen työvälineenä on riippuvainen yksilöiden tilannetietoisuuden laadusta ja relevanssista.