natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The plays were videotaped in the childrens normal play environment, and a few objects were introduced for the purpose of research, and the application of which was part of the research.
Leikit videoitiin lasten tavanomaisessa leikki-ympäristössä, ja tutkimusta varten lelujen joukkoon tuotiin muutama esine, joiden soveltavan käytön seuraaminen oli osa tutkimusta.
These "building materials" of play were based on personal experiences, and on new ideas available in the play.
Nämä leikin "rakennusaineet" pohjasivat omakohtaisiin kokemuksiin, sekä leikissä tarjolla oleviin uusiin ideoihin.
Creativity appeared as experimenting together in the play, and previously learned and new experiences intertwined in a constructed and ever-reconstructing world of play.
Luovuus näyttäytyi yhdessä tuotetun leikin äärellä koetteluna, jossa aiemmin opittu ja uudet kokemukset yhteenkietoutuivat leikin rakentuneessa ja alati uudelleen rakentuvassa maailmassa.
The emphasis is on creativity, which is outlined from an individual-centered, systemic and developmental perspective.
Pääpaino tutkimuksessa on luovuudella, jota hahmotetaan yksilökeskeisestä, systeemisestä ja kehityksellisestä näkökulmasta.
Creativity and play : Preschool childrens play as a field for creativity
Luovuus ja leikki : Päiväkoti-ikäisten lasten leikki luovuuden kenttänä
Smoothness of play was the central aim in action.
Keskeistä toiminnassa oli leikin sujuvuus.
The play was mainly based on describing, naming, and expressing new ideas and its structure was episodic.
Leikki rakentui pääasiassa selostamalla, asioita nimeämällä ja uusia ideoita ilmaisemalla, ja oli muodoltaan episodista.
The purpose of this research is to study preschool childrens play as a field of creativity.
Tämän opinnäytetyön tarkoitus on tutkia päiväkoti-ikäisten lasten vapaata leikkiä luovuuden kenttänä.
The content and functions of the spoken language were studied, as well as the episodic structure of the play.
Analyysi toteutettiin leikkipuheen sisällön analyysinä, jossa jäsenneltiin leikissä puhutun sisältöjä ja funktioita, sekä edelleen leikin jäsentymistä episodeihin.
At the end of the study, students and teacher were inter-viewed.
Tutkimusjakson päätteeksi oppilaita ja opettajaa haastateltiin.
The interview material was transcribed and analyzed by material-based content analy-sis.
Haastatteluaineisto litteroitiin ja se analysoitiin aineistolähtöisen sisällönanalyysin avulla.
Research is a qualitative case study in a first-class special education group.
Tutkimus on laadullinen tapaus-tutkimus eräässä ensimmäisen luokan erityisopetuksen ryhmässä.
In the sessions, the pupils invented their own texts and composi-tions, which were then adapted to a single finished work.
Oppilaat keksivät omia tekstejä ja sävellyksiä, jotka sitten sovitettiin yhteen valmiiksi teokseksi.
The theoretical framework of the thesis presents earlier studies of music connections to learning and other activities and human well-being.
Tutkielman teoreettisessa viite-kehyksessä esitellään aiempia tutkimuksia musiikin yhteyksistä oppimiseen sekä muuhun toimintaan ja ihmisen hyvinvointiin.
In particular, the results of this study related to pleasure and creative activity were in line with previous music-related studies.
Erityisesti mielihyvään ja luovaan toimintaan liittyvät tämän tutkimuksen tulokset olivat samansuuntaisia aikaisempien musiikkiin liittyvien tutki-musten kanssa.
During the study, the pupils participated in eight Satukantele classes designed and driven by the researcher during spring 2019.
Tutkimuksen aikana oppilaat osallistuivat kahdeksalle suunnittelemalleni ja toteuttamalleni Satukantele-oppituokiolle kevään 2019 aikana.
The topics highlighted in the interviews were supported by the findings of the study journal and the mean of the answers in the LukiMat-tests.
Haastatteluissa esiin nousseita teemoja tuki tutkimuspäiväkirjan havainnot sekä tavutehtävien vastausten keskiarvot.
The finished works were played and sung together during the Satukantele studies.
Valmiita teoksia soitettiin ja laulettiin yhdessä Satukantele -oppituokioiden aikana.
The texts were adapted to the tone by syllables.
Tekstit sovitettiin sävelmään tavuittain.
Based on the results of the analysis of the material, three themes emerged: 1.
Tuloksina aineiston analyysin pohjalta syntyi kolme teemaa, joille annoin nimet: 1.Satukantele op-pimisen välineenä 2.
At the beginning of every class pupils first played ready-made notations (Leikkinuotti) to increase the understanding of the reading direction and ensure motivation and concentration.
Tuokioiden aluksi soitettiin Leikki-nuotteja, jotta lukusuunnan käsitys vahvistuisi sekä motivaation ja keskittymisen varmistamiseksi.
At the be-ginning and end of the study period, syllable analysis of the first-class autumn evaluation materi-al was carried out from the LukiMat test, the analysis of which aimed to gain an understanding of linguistic skills during the study.
Tutkimusjakson aluksi ja lopuksi tehtiin LukiMat-testistöstä ensimmäisen luokan syksyn arviointi-materiaaliin kuuluvia tavutehtäviä, joiden analyysin avulla, pyrittiin saamaan käsitystä kielellisistä taidoista tutkimuksen aikana yhdistettynä tutkijan havaintoihin ja haastatteluista esiin nousseisiin teemoihin.
The purpose of this study was to describe, analyze and interpret what kind of experiences and what contact with the use of Satukantele (a traditional Finnish instrument) is to linguistic skills, to creativity and musical action of pupils, and to pupils` other activities in school.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata, analysoida ja tulkita sitä, minkälaisia kokemuksia ja mitä yhteyttä Satukanteleen käytöllä on tavuttamisen, lukemaan oppimisen, oppilaiden luovan ja musiikillisen toiminnan sekä oppilaiden muun toiminnan kannalta.
In this study, the use of Satukantele was connected with learning to play the instrument itself, learning musical lit-eracy and reading direction, gaining an experience of success, enabling the pupil's own creative activity (inventing), producing positive emotional experiences, and strengthening linguistic skills.
Satukanteleen käytöllä oli yhteyttä myös onnistumisen kokemuksen saamiseen, oppilaan oman luovan toiminnan (keksimisen) mahdollistamiseen, positiivisten tunnekokemusten tuottamiseen ja äidinkielen taitojen vahvistumiseen.
The use of Satukantele-method : A case study among firstgraders in special education
Tapaustutkimus Satukanteleen käytöstä eräällä erityisopetuksen ensimmäisellä luokalla
In addition, the development of reading and writing skills, teaching methods of reading and challenges of learning to read are considered.
Lisäksi tarkastellaan luku –ja kirjoitustaidon kehittymistä, lukemaan oppimisen menetelmiä ja lukemaan oppimiseen liittyviä haasteita.Tähän tutkimukseen osallistui kahdeksan ensimmäisen luokan oppilasta eräässä erityisopetuksen ryhmässä sekä erityisluokan-opettaja.
The students were 5th and 6th graders.
Oppilaat olivat 5.-6.-luokkalaisia.
A part of the results of the content analysis was analysed also quantitatively.
Osa sisällönanalyysin tuloksista raportoitiin myös kvantitatiivisesti.
The survey was conducted during the Spring of 2018 as a Forms survey on the Office 365 platform.
Kysely toteutettiin kevään 2018 aikana Office365:n Forms-kyselynä.
In addition, it develops the pupils’ musical skills in interaction with each other.
Samalla se kehittää oppilaiden musiikillisia taitoja vuorovaikutuksessa muiden kanssa.
The data was analysed by using qualitative content analysis and applying the phenomenographic approach in part.
Tutkimusaineisto analysoitiin teoriaohjaavan sisällönanalyysin avulla fenomenografista lähestymistapaa osittain soveltaen.
The pupils’ experiences of the group operations during the project were related to either other group members or to the task itself.
Oppilaiden käsitykset ryhmän toiminnasta bändiprojektin aikana liittyivät joko ryhmän muihin jäseniin tai itse tehtävään.
The survey was originally designed to be a self-evaluation form for the pupils after the band project.
Kysely suunniteltiin alun perin oppilaiden itsearvioinniksi bändisoittoprojektin jälkeen.
Band projects enable teachers to implement the participatory method of music education required by the new National Core Curriculum of Basic Education 2014.
Bändisoittoprojektin avulla on mahdollista toteuttaa osallistavaa musiikin opetusta uuden Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteiden 2014 mukaisesti.
The aim of this study is to examine how pupils describe collaborative learning processes and how they describe group processes in a band project.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää, miten oppilaat kuvaavat yhteisöllistä oppimisprosessia ja miten he kokevat ryhmäprosessit eräässä bändisoittoprojektissa.
The pupils` views of their own role in the group were divided into four categories: the one maintaining a positive atmosphere, the one influencing the actions of the group, the one acting actively and the one expressing opinions.
Oppilaiden käsitykset omasta roolistaan ryhmässä puolestaan jakaantuivat neljään kategoriaan, jotka olivat: ryhmän ilmapiiriä ylläpitävä rooli, ryhmän toimintaan vaikuttava rooli, aktiivisen toimijan rooli sekä mielipiteiden esittäjän rooli.
The theoretical background of this study is socio-constructivist approach, in which learning occurs in interaction with others, and pupils are active in their own learning.
Tutkimuksen oppimisteoreettisena taustana on sosiokonstruktivistinen lähestymistapa, jossa oppiminen tapahtuu vuorovaikutuksessa muiden kanssa ja oppilas on aktiivinen toimija oman oppimisensa suhteen.
The survey had both multiple choice and open questions relating to the experiences that pupils had during the band project.
Kyselylomakkeessa oli sekä monivalinta- että avoimia kysymyksiä, jotka liittyivät oppilaiden käsityksiin bändiprojektista.
The pupils` descriptions of group processes were related to either goals set, the actions of the group, or the musical activities.
Oppilaiden kuvaukset ryhmäprosesseista liittyivät joko ryhmälle asetettuun tavoitteeseen, ryhmän toimintaan tai musiikilliseen toimintaan.
The final data consists of the answers of 25 pupils from the 5th grade.
Tutkimuslupa saatiin 25:n viidennen luokan oppilaan vastauksiin, joista lopullinen tutkimusaineisto koostui.
The categories of pupils` descriptions of the learning processes during the band project were: learning how to play an instrument or how to sing, learning how to play in a group, the music theory and technology related learning and learning the collaboration skills.
Oppilaiden käsitykset oppimisprosessista bändiprojektin aikana liittyivät oman soittimen tai laulamisen -, ryhmässä soittamisen -, musiikin teoriaan ja teknologiaan liittyvään – tai ryhmätyötaitojen oppimiseen.
The data of this study was collected with a survey from the pupils (N=74) of one elementary school in the capital area of Finland.
Kyseessä on laadullinen tapaustutkimus, jonka aineisto on hankittu kyselyllä, johon vastasi yhteensä 74 oppilasta eräältä pääkaupunkiseudulla toimivalta alakoululta.
The results of previous studies on ensemble and group processes show that playing in a band and interactive learning during music lessons increase motivation and well-being in schools.
Aiemmat tutkimukset puoltavat tutkimusaiheen tärkeyttä, koska niistä saatujen tutkimustulosten mukaan musiikin tunneilla tapahtuva yhteissoitto ja vuorovaikutuksessa tapahtuva oppiminen lisäävät motivaatiota ja kouluviihtyvyyttä.
According to this study the band project as an educational method gives the pupils good possibilities to improve their collaboration skills, work with others, and actively participate.
Tämän tapaustutkimuksen tulosten mukaan bändiprojektitoiminta musiikin työtapana antaa hyvät mahdollisuudet oppilaiden yhteistyötaitojen kehittymiselle, yhteisölliselle toiminnalle ja aktiiviselle osallistumiselle.
"I learned to sing better, encourage others and listen to other group members ideas" : Collaborative learning processes in a band project according to pupils` descriptions
"Opin laulamaan paremmin, kannustamaan muita ja kuuntelemaan muiden ideoita ja asioita."
The purpose of the study was to research how pupils experience learning, group dynamics, and the different roles in a group.
Tutkimuksella haluttiin saada tietoa oppilaiden käsityksistä oppimisesta, ryhmän toiminnasta ja ryhmärooleista.
The material under review is limited to 2015-2018.
Tarkasteltava aineisto on rajattu vuosiin 2015-2018.
"Insect balls for me please!"
"Minulle hyönteispullat kiitos!"
The purpose of this study is to highlight the aspect of media discussions that has not yet been explored, but which is relevant to highlighting a novel food culture phenomenon.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on tuoda esille mediakeskustelujen näkökulma, jota ei vielä ole tutkittu, mutta jolla on merkitystä uudenlaisen ruokakulttuurin ilmiön esille tuomisessa.
: Discussion on insect food in Finnish newspapers
: Hyönteisruokaa koskeva keskustelu suomalaisissa sanomalehdissä
As a method of analysis, I use discourse analysis.
Analyysimenetelmänä aineiston käsittelyssä käytetään diskurssianalyysia.
In recent years insect food has attracted interest in Western countries.
Viime vuosina hyönteisruoka on herättänyt kiinnostusta länsimaissa.
The aim of the study is to find out what kind of image of the insect food is transmitted through media texts.
Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää, millaista kuvaa hyönteisruoasta media tekstien kautta välittää.
There is also a lot of international consumer research on insect eating.
Myös kansainvälistä kuluttajatutkimusta hyönteisten syömisestä on tehty paljon.
Five different discourses representing insect eating were identified in the data: (1) insects as ecological and ethical food, (2) insects as meat substitute, (3) consumers’ attitudes are decisive, (4) interest in insect food and (5) insects as a potential.
Hyönteissyöntiä tehtiin ymmärrettäväksi viidestä erilaisesta diskurssista käsin: (1) hyönteiset ekologisena ja eettisenä ruokana, (2) hyönteiset lihan korvaajina, (3) kuluttajien asenteet ratkaisevat, (4) kiinnostus hyönteisruokaan ja (5) hyönteiset mahdollisuutena.
Consumers’ attitudes are decisive -discourse placed stress on changing consumer attitudes and habits.
Kuluttajien asenteet ratkaisevat -diskurssi painotti kuluttajien asenteiden ja tottumusten muuttamista.
The results of the study are based on articles on insect food published in five most widely circulated Finnish newspapers (Helsingin Sanomat, Aamulehti, Turun Sanomat, Kaleva, Keskisuomalainen), which are published seven times a week.
Tutkimuksen tulokset pohjautuvat viiden laajalevikkisimmän, 7 kertaa viikossa ilmestyvän suomalaisen sanomalehden (Helsingin Sanomat, Aamulehti, Turun Sanomat, Kaleva, Keskisuomalainen) hyönteisruokaa koskeviin artikkeleihin, joita on yhteensä 115 kpl.
Insects as ecological and ethical food -discourse emphasized the benefits of insect nutrition and environmentally friendly.
Hyönteiset ekologisena ja eettisenä ruokana -diskurssi korosti hyönteisten ravintokäytön etuja ja ympäristöystävällisyyttä.
Interest in insect food -discourse emphasized that Finnish consumers to be mainly positive about insect food.
Kiinnostus hyönteisruokaan -diskurssi tuotti kuvaa, jonka mukaan suomalaiset kuluttajat suhtautuvat pääosin myönteisesti hyönteisruokaan.
The discussion on insects has picked up since FAO published a report on edible insects in 2013.
Keskustelu hyönteisistä on vilkastunut FAO:n julkaiseman hyönteissyöntiä koskevan raportin jälkeen vuonna 2013.
Previous studies have focused on exploring the potential of insect food in Finland.
Aiemmat tutkimukset hyönteisruoasta ovat keskittyneet tarkastelemaan ruokahyönteisten käyttöönoton mahdollisuuksia Suomessa.
Insects as meat substitute -discourse gave a picture of insects as an alternative to meat.
Hyönteiset lihan korvaajina -diskurssi korosti hyönteisiä vaihtoehtona lihalle.
Insects as a potential –discourse emphasized the easy of production and presents opportunities for insect nutrition in Finland.
Hyönteiset mahdollisuutena -diskurssi korosti tuotannon toteuttamisen helppoutta ja esittää mahdollisuuksia hyönteisten ravintokäytölle Suomessa.
The discourse submits sufficient domestic production promote the transition of consumers to insect food.
Diskurssi esittää riittävän kotimaisen hyönteistuotannon edistävän kuluttajien siirtymistä hyönteisruokaan.
The discourse submits insects as a lasting solution to food production.
Diskurssi esittää hyönteisistä kestävää ratkaisua ravinnontuotantoon.
The discourse submits opportunities for it by providing to consumers more information about insects.
Diskurssi esittää muutoksen olevan mahdollista, mikäli kuluttajille tarjotaan enemmän tietoa hyönteissyönnistä.
The discourse makes eating insects possible by automating insect production.
Diskurssia tuotetaan kirjoituksissa esittämällä hyönteistuotannon automatisoimista.
The search has made by using the Finnish equivalents of the terms: insect food, insect nutrition and insect eating as keywords.
Aineisto on koottu kunkin sanomalehden omien internetsivujen hakukoneella käyttämällä hakusanoja hyönteisruo*, hyönteisrav* ja hyönteissyö*.
Although the hegemonic discourse of happiness claims to be based on the rhetoric of freedom and equality, I propose that its ideal subject follows gendered and heteronormative ideals.
Vaikkakin hegemoninen onnellisuusdiskurssi nojaa näennäisesti vapauden ja tasa-arvon retoriikkaan, esitän että sen mukainen ihanteellinen subjekti noudattaa hyvin sukupuolittuneita ja heteronormatiivisia ideaaleja.
Anyhow, the self-governance was justified by the promise of happiness.
Itseen kohdistuvaa hallintaa kuitenkin oikeutettiin paremman elämän lupauksen nimissä.
"I am happy therefore I am" : Wellness blogs as construction arenas of the imperative of happiness and postfeminist figure
"Olen onnellinen, olen siis olemassa" : Hyvinvointiblogit onnellisuuden imperatiivin ja postfeministisen figuurin rakennusareenoina
Hence many subjects and different ways to be and live are classified as unhappy and abnormal.
Näin ollen se tulee kategorisoineeksi lukuisia ihmisiä ja olemisen muotoja onnettomiksi ja siten epänormaaleiksi.
In this study, I approach happiness as a discursive practice and foucault’dian governance instead of empirical and objective phenomena.
Tutkimuksessani lähestyn onnellisuutta empiirisen ja objektiivisen ilmiön sijaan fou-cault’laisesti diskursiivisena käytäntönä ja hallintana.
Hereby the blogs are not understood as personal writings by the blogger but wider material performatives of the postfeminist self-help-culture.
Näin ollen en lähesty blogeja yksityisten henkilöiden henkilökohtaisina tuotoksina, vaan ymmärrän ne laajemmin postfeministisen self-help-kulttuurin materialisoitu-neiksi esityksiksi ja siten diskurssin tuottamiksi.
The basic assumption is that current western understanding of happiness is based on positive psychology that equates happiness as mental state.
Lähtökohtana on ajatus siitä, että nykyinen läntinen onnellisuuden määritelmä ei ole ongelmaton, vaan se nojaa positiiviseen psykologiaan, joka samaistaa onnellisuuden mielen sisäiseksi tilaksi.
Discourse is understood as a regime of knowledge and practice which orders human’s thoughts and actions in the world.
Tutkimuksessani ymmärrän diskurssin kieltä laajemmin tietojärjestelmäksi tai käytännöksi, joka järjestää ajatteluamme ja toimintaamme maailmassa.
These are analyzed using discourse analytical method and feminist media study readings.
Tutkimuksen aineistona on seitsemän hyvinvointiaiheista blogia, joiden luennassa hyödynnän diskurssianalyysia ja feminististä mediatutkimusta.
In the study results happiness showed as taken for granted goal of the life, but happiness imperative could also be read as cruel optimism when one becomes exhausted continuously working on themselves.
Tutkimukseni tuloksissa onnellisuus näyttäytyi elämän itsestään selvänä, mutta julman optimistisena päämääränä, jossa onnellisuuden imperatiivin mukainen jatkuva minäprojekti voi lopulta kääntyä ihmistä itseään vastaan.
Thus the study explores how happiness, good life and ideal happy figure are constructed in the postfeminist self-help-culture.
Kysymykseni kuuluu, miten onnellisuus ja hyvä elämä postfeministisessä self-help-kulttuurissa rakentuvat ja minkälainen on tuossa kontekstissa rakentuvan ihanteellisen onnellisen ihmisen figuuri.
According to self-help ethos, positive thinking, cultivating one’s authenticity and continuous work on the self showed to be fundamental objects of happiness.
Keskeisiksi onnen objekteiksi muodostuivat self-help-eetoksen mukaisesti myönteinen ajattelu, autenttisuutensa kultivointi ja itsensä jatkuva työstäminen.
The context of the study is postfeminist self-help-culture, which is understood as neoliberal and gendered governance.
Tutkimukseni sijoittuu uusliberalistisen eetoksen kontekstiin ja sen viitekehyksenä toimii post-feministinen self-help-kulttuuri, jonka mukaan onnellisuuden vaatimus kohdistuu erityisesti nuoriin naisiin.
In this happiness imperative, one must constantly labor on their personality, thoughts and feelings in the name of better self and life.
Onnellisuuden imperatiivissa tästä tilasta tulee uusi hyvän ihmisen symboli ja moraalinen vaatimus, johon ihmisen tulee itseään, ajatteluaan ja tunteitaan työstämällä ja "oman etunsa" nimissä pyrkiä.
Besides the construct of happiness, the interest of the study also is the ideal happy subject which is constructed in the hegemonic happiness discourse.
Onnellisuuden lisäksi tarkastelen myös onnellisuuden imperatiivin kontekstissa rakentuvaa ihanteellista subjektia.
Parents felt that their life choices or parental choices had not been fully personal.
Vanhemmat kokivat, etteivät omat elämän- tai vanhemmuuden valinnat olleet olleet täysin omakohtaisia.
All parents had given religious upbringing at least to some extent.
Kaikki vanhemmat olivat toteuttaneet edes vähän uskonnollista kotikasvatusta.
If compromises are found with the partner despite potential beliefs differences, disaffiliation can also lead to the freedom of acting as seen fit and to parenthood being experienced more personally.
Jos puolison kanssa löydetään kompromisseja mahdollisista katsomuksellisista eroista huolimatta, merkitsee irtautuminen myös vapautta toimia parhaakseen katsomallaan tavalla ja kokemusta vanhemmuuden omakohtaistumisesta.
Disaffiliation had been experienced as a lifestyle change for the leaving individual as well as for the whole family.
Liikkeestä irtautuminen koettiin henkilökohtaisena ja koko perhettä koskevana elämänmuutoksena.
Disaffiliation leads to the freedom of thinking independently as a parent and an educator.
Irtautuminen merkitsee vähintään vapautta ajatella itsenäisesti vanhempana ja kasvattajana.
The very fact of having children as well as parenting decisions had been driven by an embraced religious worldview, obedience or compliance with experienced social pressure regardless of contradictory opinions.
Vanhemmaksi tulemista ja kasvatuksellisia valintoja olivat ohjanneet omaksuttu uskonnollinen maailmankuva, halu kuuliaisuuteen tai koettuihin sosiaalisiin paineisiin taipuminen kyseenalaistamisesta huolimatta.
Situations where only one of the parents had left the movement complicated at least temporarily family life.
Vain toisen puolison irtautuminen hankaloitti usein tilapäisesti perhe-elämää.
All authors had become parents while still belonging to the Conservative Laestadian movement and had subsequently left the movement.
Kaikki vanhemmat olivat tul-leet ensikertaa vanhemmiksi vielä vanhoillislestadiolaiseen liikkeeseen kuuluessaan, mutta sittemmin irtautuneet liikkeestä.
Disaffiliation required in this case negotiation about parenting, with children often remaining under the influence of the Conservative Laestadian movement.
Päätös edellytti neuvottelua kasvatuksesta lasten jäädessä usein liikkeen vaikutuspiiriin.
Experiences about conservative laestadian parenthood varied depending on the former degree of self-identification as a conservative laestadian.
Kokemukset vanhoillislestadiolaisesta vanhemmuudesta vaihtelivat sen mukaan, kuinka voimakkaasti lestadiolaiseksi oltiin identifioiduttu.