natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The pseudoviruses with reptarenavirus GPs served to demonstrate that the majority of arenavirus GPs could mediate entry to both mammalian and reptilian cells but at varying efficiencies.
Kokeissa havaittiin eri arenaviruksien GP:ien kykenevän kuljettamaan reportterigeenillä varustetun pseudoviruksen useisiin eri kudoksista peräisin oleviin matelija- että nisäkässoluihin vaihtelevalla tehokkuudella.
This thesis adds to understanding of reptarenavirus infectivity across species barriers.
Tämän väitöskirjan töiden ansiosta tunnemme paremmin reptarenaviruksen kykyä hyppiä lajirajojen yli.
This thesis aims to define the potential reptarenavirus host cell spectrum as well as expand understanding of the boid immune response.
Tämän työn tavoitteisiin kuului reptarenaviruksen isäntäsoluspektrin tunnistaminen sekä käärmeidein immuunivasteen tutkimus.
The generation of novel diagnostic reagents will allow generation of serodiagnostic tools for reptarenavirus infection.
Työssä kehitettyjen uusien reagenssien avulla voidaan jatkossa kehittää testejä reptarenavirusinfektion havaitsemiseen eläviltä käärmeiltä.
The family Arenaviridae is a well-represented clade of RNA viruses.
RNA-virukset, Arenaviridae-heimo mukaan lukien, muodostavat laajan ja monimuotoisen mikrobijoukon.
Despite transient central nervous system signs, IB were not detected in the infected snakes.
Reptarenavirusinfektoiduilla eläimillä havaittiin ohimeneviä keskushermosto-oireita, mutta BIBD:een liittyvää IB:ien muodostumista ei havaittu koe-eläimillä.
The review included 3 studies and 196 patients.
Tutkimuksissa oli yhteensä 196 potilasta.
As the population in high-income countries is rapidly aging, the incidence and significance of perioperative cardiac complications will likely increase in the future.
Väestön ikääntyessä korkean tulotason maissa, PMI:n ilmaantuvuus ja merkitys todennäköisesti kasvavat tulevaisuudessa.
The objectives of this study were to determine the incidence and prognosis of perioperative myocardial infarction in patients undergoing non-cardiac surgery in a Finnish tertiary care hospital, to investigate the pathophysiology of this complication, and to review the current literature for preventive strategies.
Tutkimuksen tavoite oli selvittää PMI:n ilmaantuvuutta ja ennustetta Meilahden sairaalassa leikatuilla ei-sydänkirurgisilla potilailla, selvittää PMI:n patofysiologisia mekanismeja, sekä systemaattisen kirjallisuuskatsauksen keinoin arvioida suonensisäisesti annosteltavan, lyhytvaikutteisen beetasalpaaja esmololin vaikuttavuutta ja turvallisuutta PMI:n ehkäisyssä.
Without systematic perioperative ischemia monitoring, most of these complications remain undiagnosed.
Leikkauksen jälkeinen sydänlihaksen hapenpuute on suurimmaksi osaksi oireetonta ja ilman systemaattista seurantaa suuri osa leikkaukseen liittyvistä sydäntapahtumista jää toteamatta.
The incidence of perioperative myocardial infarction was 7%, and it was associated with a fivefold increase in 90-day mortality.
Ensimmäisen osatyömme aineisto osoitti, että PMI:n ilmaantuvuus 50-vuotiailla tai tätä vanhemmilla leikkauspotilailla oli 7% ja PMI:n sairastaneiden potilaiden kuolemanriski 90 päivän seurannassa oli viisinkertainen muihin potilaisiin verrattuna.
Postoperative ischemic electrocardiographic changes were common in high cardiac risk patients, with an incidence of 33%.
Tutkimme myös leikkauksen jälkeisen sydänlihaksen hapenpuutteen yleisyyttä ja ennustetta potilailla, joilla iän ja taustasairauksien vuoksi oli kohonnut sydäntapahtumien riski, ja totesimme tätä ilmaantuvan 33%:lle potilaista.
Based on the data of the two prospective patient cohorts from a large Finnish tertiary care hospital, perioperative myocardial ischemia and infarction are frequent complications in surgical patients and are associated with poor prognosis.
Kahden prospektiivisen tutkimuskohorttimme perusteella voidaan todeta, että leikkaukseen liittyvä sydänlihaksen hapenpuute ja PMI ovat verrattain yleisiä komplikaatioita yli 50-vuotiailla ei-sydänkirurgisilla leikkauspotilailla ja näihin liittyy merkittävä kuolleisuus.
Future studies are needed to determine the pathophysiological mechanisms of perioperative myocardial ischemia and infarction, and to identify safe and efficient treatment strategies.
Leikkauspotilaiden ennusteen parantamiseksi tarvitaan tulevaisuudessa eri alojen välistä yhteistyötä sekä lisää tutkimuksia vaikuttavien ja turvallisten hoitokeinojen löytämiseksi.
The laboratory substudy included 75 patients from the first cohort and investigated the potential association of systemic inflammation and perioperative endothelial glycocalyx injury with development of perioperative myocardial infarction.
Leikkauksen välittömään läheisyyteen liittyvä sydänlihaksen hapen tarpeen ja tarjonnan epäsuhta on yleinen ja mahdollisesti vakava tila, joka voi johtaa perioperatiivisen sydäninfarktin (perioperative myocardial infarction, PMI) kehittymiseen.
None of the measured endothelial glycocalyx injury markers (soluble thrombomodulin, syndecan-1, and vascular adhesion protein-1) was associated with perioperative myocardial infarction.
Sen sijaan verisuonten endoteelin glykokalyksin vaurion yhteyttä PMI:n kehittymiseen ei voitu osoittaa.
The studies included in the review were too few and too small to provide conclusive evidence regarding other clinically relevant outcomes, such as mortality.
Systemaattisessa kirjallisuuskatsauksessa löysimme vain kolme tutkimusta, jotka raportoivat beetasalpaaja esmololin vaikutuksia kliinisesti merkittäviin leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.
No association with clinically significant bradycardia and hypotension could be confirmed.
Myös esmololin haittavaikutusten, erityisesti pulssi- tai verenpainetason laskun, kliininen vaikutus jäi epäselväksi.
The patients were postoperatively monitored with continuous electrocardiography and cumulative ischemic load was calculated.
Meta-analyysi osoitti esmololin ehkäisevän leikkauksen jälkeistä sydänlihaksen hapenpuutetta, mutta potilasmäärän ollessa pieni, lääkeintervention vaikutusta muihin merkittäviin komplikaatioihin, esimerkiksi kuolleisuuteen, ei voitu luotettavasti arvioida.
Gupta cardiac risk calculator performed fairly in predicting myocardial infarction.
Vaikka leikkauksen jälkeinen sydänlihaksen hapenpuute oli suurimmaksi osaksi oireetonta, se ennusti vahvasti PMI:n kehittymistä.
Our cardiomyopathy project also contributed to establishing a protocol for systematic genetic testing of patients and families at the Pediatric Cardiology Department of the University of Helsinki Central Hospital.
Tämä tutkimus on myös edesauttanut systemaattisen geenidiagnostiikan käyttöönottoa lastenkardiologian osastolla Helsingin Yliopistollisessa Sairaalassa.
Third, we characterized a novel disease gene causing childhood cardiomyopathies, an important step in further deciphering the genetic landscape of these severe heart disorders.
Löysimme myös uuden lapsuusiän kardiomyopatiaa aiheuttavan tautigeenin, mikä on tärkeä askel näiden vakavien sydäntä rappeuttavien tautien tuntemuksessa.
For families, the genetic diagnosis enables a causative recognition of the disease and identifying individuals at risk.
Perheille geenidiagnoosi kertoo taudin syyn ja mahdollistaa perinnöllisyysneuvonnan.
We made substantial progress in understanding the molecular basis of the studied disorders.
Tutkimuksemme edisti merkittävästi lasten vaikeiden sairauksien molekyylitaustan tuntemusta.
Altogether, this thesis highlights the power of novel technologies in identifying causal genetic variants and characterizing novel disease genes.
Tämä väitöskirja korostaa uusien perimäntutkimusmenetelmien tärkeyttä geenidiagnoosien löytämisessä ja uusien tautigeenien tunnistamisessa.
In genetic studies, NGS technologies involve targeted sequencing panels of known disease genes, whole-exome sequencing (WES) covering the genome's protein-coding part, and whole-genome sequencing (WGS).
Perimän analyysi voi kohdistua tunnettujen tautigeenien emäsjärjestyksen selvittämiseen (geenipaneelit), koodaavien geenien analyysiin (eksomi) tai koko perimän emäsjärjestyksen määrittämiseen (koko genomin sekvensointi).
Next-Generation Sequencing (NGS) technologies enabled the characterization of the human genome and its variation in great detail within large cohorts.
Uuden sukupolven sekvensointimenetelmät mahdollistavat ihmisen perimän ja sen vaihtelun tarkan analysoinnin suurista näytemääristä.
The current medical research aims towards personalized medicine, whereby identifying the causal disease mechanisms in each individual will promote more tailored forms of treatment.
Perimän tarkka analyysi on myös tärkeä osa yksilöllistä lääketiedettä, jossa henkilön omien ominaisuuksien ja riskien tunnistaminen voi mahdollistaa yksilöllistettyä hoitoa.
Our findings enhance knowledge of the underlying molecular mechanisms and potentially aid in developing new therapeutic interventions.
Tunnetut tautimekanismit mahdollistavat hoitokeinojen kehittämistä.
Genetics of rare childhood disorders : with special focus on cardiomyopathies
Keskityimme erityisesti selvittämään lasten sydänlihasrappeumatautien – kardiomyopatioiden – geenitaustaa.
Second, we characterized genetically a cohort of early-onset severe cardiomyopathies (KidCMP), representing the whole of Finland for patients evaluated for cardiac transplantation or receiving inotropic support.
Tulokset kertovat millaiset geenisyyt Suomessa johtavat vaikeisiin sydäntauteihin, heikentyneen pumppaustoiminnan tukihoitoihin tai lasten sydänsiirtoihin.
First, we strengthen the evidence that heat shock response is a novel mechanism underlying leukoencephalopathy.
Lasten valkean aineen rappeumataudin tutkimuksemme osoitti, että lämpöshokkivaste on tärkeä mekanismi näiden tautien taustalla.
Our study applied targeted panels and WES for the genetic diagnosis of severe childhood disorders, starting with a progressive neurological syndrome and continuing with a cohort of 66 children diagnosed with cardiomyopathy, a leading cause of pediatric heart transplants.
Tässä tutkimuksessa käytettiin sekä geenipaneeleja että eksomianalyysiä selvittämään vakavien lapsuusiän sairauksien geenidiagnooseja.
Aerosol particles present in the atmosphere can affect climate, visibility and human health.
Ilmakehän pienhiukkaset vaikuttavat ilmastoon, näkyvyyteen sekä terveyteen.
To achieve the aims of the thesis, we conducted measurements at a boreal forest station in Finland and in Shanghai, China.
Käytimme näitä mittalaitteita suomalaisessa havumetsässä, sekä Shanghain megakaupungissa Kiinassa.
In this thesis, I aimed to 1) determine the role of HOM and SA in forming clusters and particles in the boreal forest; 2) identify the aerosol precursor vapours in a megacity; and 3) determine HOM composition and yield in laboratory oxidation of selected compounds emitted from these two environments.
Tässä väitöskirjatyössä pyrin 1) selvittämään HOM-yhdisteiden ja rikkihapon vaikutuksen molekyyliryppäiden ja pienhiukkasten muodostukseen havumetsän yllä, 2) määrittämään pienhiukkasia muodostavat aineet suurkaupungissa, ja 3) määrittämään laboratoriokokeissa HOM-yhdisteiden koostumuksen ja muodostumistehokkuuden näitä ympäristöjä edustavista yhdisteistä.
The main goal of this thesis was to identify which organic and inorganic vapours contribute to atmospheric particle formation in different environments.
Tässä väitöskirjassa tutkin, mitkä orgaaniset ja epäorgaaniset höyryt ottavat osaa hiukkasten muodostumiseen erilaisissa ympäristöissä.
Low-volatility vapours form a large fraction of aerosol particles through gas-to-particle conversion.
Suuri osa näistä pienhiukkasista muodostuu heikosti haihtuvista höyryistä kaasu-hiukkasmuunnoksen kautta.
The results of this thesis increased our understanding of vapours that participate in secondary aerosol formation in the atmosphere.
Väitöskirjan tulokset lisäävät ymmärrystämme höyryistä, jotka muodostavat pienhiukkasia ilmakehässä.
It was applied to detect either natural ions or, when equipped with a nitrate chemical ionisation, electrically neutral vapours.
Sitä käytettiin sekä luonnollisesti varautuneiden höyryjen ja molekyylirypäiden havaitsemiseen, että, kemiallisen ionisaation suulakkeella varustettuna, sähköisesti neutraalien höyryjen havaitsemiseen.
In contrast, by comparing our Shanghai observations to laboratory studies, we could conclude that SA-dimethylamine clustering initiated the formation of particles and their initial growth.
Shanghaissa havaitsimme, laboratoriotuloksiin vertaamalla, että rikkihappo-dimetyyliamiini-ryvästyminen aloitti hiukkasmuodostuksen.
It is now widely accepted that in addition to sulphuric acid (SA), bases (e.g., ammonia and amines) and ions, which have been identified already a decade ago, highly oxygenated organic molecules (HOM) are crucial for the first steps of particle formation and growth.
Rikkihapon, emästen ja ionien, joiden tiedettiin vaikuttavan hiukkasmuodostukseen jo vuosikymmen sitten, lisäksi nykyään tiedetään, että myös korkeasti hapettuneet orgaaniset molekyylit (engl.
In addition, we performed laboratory experiments in a flow reactor and an atmospheric simulation chamber.
Näiden kenttämittausten lisäksi käytimme samoja laitteita laboratoriokokeissa, niin virtausputkimittauksissa kuin ilmakehää simuloivassa kammiossakin.
Finally, the results underlined the utmost importance of combining ambient investigations with laboratory experiments in atmospheric science.
Ne myös osoittavat kenttä- ja laboratoriomittauksien yhdistämisen tärkeyden ilmakehätieteissä.
In the boreal forest, we observed that neutral HOM and SA concentrations influenced the composition of natural negatively charged clusters.
Havaitsimme, että havumetsässä mitatut, neutraalit HOM-yhdisteet ja rikkihappo vaikuttivat myös sähköisesti varattujen ionien koostumukseen.
In the laboratory experiments, we studied HOM formation in oxidation of sesquiterpenes and aromatics, which are emitted from the boreal forest and human activity, respectively.
Laboratoriossa tutkimme seskviterpeenien ja aromaattisten yhdisteiden muodostamia HOM-yhdisteitä.
Specifically, the ratio between HOM and SA controlled which chemical pathway initiated charged particle formation at this site.
HOM-rikkihappo-suhde määritti, mikä mekanismi aloitti varattujen hiukkasten muodostumisen.
In aromatic oxidation, multi-step oxidation reactions were very important in HOM formation.
highly oxygenated organic molecules, HOM) ovat tärkeitä hiukkasten muodostumisen ja kasvun kannalta.
Our knowledge of chemical composition of low-volatility vapours has greatly improved in recent years with the development of more sensitive analytical tools.
Tiedämme näistä höyryistä huimasti enemmän kuin ennen viime vuosien mittalaitekehityksen ansiosta.
Cell-based assays have become an integral part of pharmaceutical research and drug development.
Nykyään eri tutkimusmenetelmiä on runsaasti ja elävillä soluilla tehtävät kokeet ovat keskeinen osa farmaseuttista tutkimusta ja lääkekehitystä.
A variety of NPs are used as drug carriers, especially for biological drugs, in order to protect them from degradation and guide them to diseased cells or other desired location within the human body, while EVs are naturally produced nanosized structures that function as message carriers between cells.
Näistä vesikkeleistä on povattu uudentyyppisiä lääkekuljettimia, koska niillä on kyky läpäistä solukalvo ja solujen luonnollisesti erittäminä rakenteina ne eivät aiheuta puolustusreaktiota elimistössä.
Label-free technologies have been applied in the field of drug research and discovery since the 1980s.
Leimavapaita mittatekniikoita on käytetty lääketutkimuksessa jo pitkään, ja vuosituhannen vaihteen jälkeen niiden käyttö elävien solujen tutkimuksessa alkoi yleistyä.
However, because NP and EV uptake lead to ambiguous SPR signals, different signal analysis strategies are investigated and implemented to provide meaningful SPR responses.
Koska solujen tuottamat SPR-signaalivasteet ovat moninaisia ja epäspesifisiä, työssä tutkittiin erilaisten signaalianalyysimenetelmien kykyä tuottaa oleellista tietoa soluvasteista.
Because of this, different label-free cell-based assays are an attractive and logical alternative.
Toisin kuin leima-aineisiin perustuvat menetelmät, optinen leimavapaa havainnointi on herkkä monille eri solumuutoksille.
This can have a profound impact on the properties of the pharmaceuticals or behavior of the cells, thereby resulting in erroneous readouts.
Tämä lähestymistapa voi kuitenkin olla ongelmallinen, koska muokkaukset voivat vaikuttaa siihen, miten solut tai tutkittavat lääkkeet käyttäytyvät.
The results show, for the first time, how SPR can be used to measure cellular uptake of NPs and EVs.
Tässä väitöskirjassa tutkittiin, kuinka SPR-tekniikkaa voidaan hyödyntää solumittauksissa.
With the traditionally used cell-based assays it is a common practice to alter the investigated pharmaceuticals or cells, or both, to produce a measurable signal, such as radioactivity, chemiluminescence, or fluorescence.
Solut voidaan esimerkiksi muuntaa tuottamaan tiettyä merkkiproteiinia tai tutkittavaan lääkeaineeseen voidaan lisätä fluoresoiva molekyyli.
This thesis investigates the use of SPR in the context of cellular uptake studies of nanoparticles (NPs) and extracellular vesicles (EVs), and GPCR-mediated signaling.
Tulokset osoittivat, että oikeanlaisella analyysillä saadaan tietoa eri nanopartikkelien ja solun ulkoisten vesikkelien soluun oton tehokkuudesta, ja myös mahdollisesti niiden soluun oton mekanismeista.
It was revealed that by combining two key label-free parameters, unique label-free signal profiles for each pathway could be generated, which makes it possible to recognize the pathway coupling of the receptor subtypes from the label-free responses alone, which has not been possible before.
Osaltaan nämä tulokset saavutettiin käyttämällä SPR-laitetta, joka kykenee mittaamaan useampaa leimavapaata parametria samanaikaisesti.
Surface Plasmon Resonance-Based Cellular Assays in Pharmaceutical Research : Interpretation of the Label-Free Signals
Optiseen havainnointiin perustuvat reaaliaikaiset leimavapaat tekniikat, kuten pintaplasmoniresonanssi (surface plasmon resonance, SPR), tarjoavat selviä etuja verrattuna perinteisiin yleisesti käytössä oleviin solututkimusmenetelmiin.
However, there are well-known issues with this strategy, not the least that by subjecting the pharmaceuticals and/or cells to these modifications, an artificial system is created where the cells or pharmaceuticals under investigation are no longer in their original state.
On kuitenkin hyvin tavallista, että lääkkeiden vaikutuksia tutkittaessa soluja tai lääkeaineita joudutaan muokkaamaan eri tavoin.
During the turn of the last millennium an increasing number of studies have implemented these methods to measure cellular activity, such as receptor activation.
Soluja on kasvatettu laboratorio-oloissa jo yli puoli vuosisataa solutoimintojen ja lääkkeiden vaikutusmekanismien tutkimiseksi.
Amongst the different label-free techniques, optical methods have been widely adopted for cell-based assays.
Vaikka vastaavilla menetelmillä on jo aikaisemmin tutkittu runsaasti muun muassa reseptoreiden toimintaa, leimavapailla menetelmillä ei ole tutkittu nanopartikkelien soluun ottoa.
Because of the inherent property of EVs to penetrate cellular barriers, there is a growing interest in using them as "natural" and personalized drug carriers.
Tämä johtuu siitä, että yhä suurempi osa uusista kehitteillä olevista lääkkeistä on suuria molekyylejä, kuten proteiineja tai DNA- tai RNA-pohjaisia lääkeaineita.
Various approaches to analyze real-time label-free SPR signals are implemented in order to improve the correlation between the measured SPR responses and cell activities.
Lisäksi soluista tai näytteistä johtuvaa signaalivaihtelua kyettiin korjaamaan tulosten vertailun mahdollistamiseksi.
Cell-based SPR provides high information content, and with the help of the developed and used analysis methods, the otherwise hard-to-interpret label-free signals provide meaningful information on these cell responses.
Nämä muokkaukset ovat tarpeellisia, koska käytetyt mittalaitteet perustuvat näiden merkkimolekyylien havainnointiin.
The need of more efficient food production will increase significantly due to the global population growth.
Ruoantuotannon tarve tulee lisääntymään merkittävästi maapallon väestönkasvun seurauksena.
Enhancing the efficiency of grassland management in Finland might help to answer many problems caused by climate change.
Nurmenviljelyn tehostaminen Suomessa olisi vastaus moniin ilmastonmuutoksen aiheuttamiin haasteisiin.
The idea behind this thesis was a need to examine ruminant feeds unsuitable for human food.
Työn taustalla oli tarve tutkia märehtijöillä ihmisravinnoksi kelpaamattomia rehumateriaaleja.
The usage of MCC might also increase nitrogen use efficiency because it does not contain any nitrogen.
Myös MCC:n käyttäminen voisi lisätä typen hyväksikäytön tehokuuta, koska se ei sisällä lainkaan typpeä.
Microcrystalline cellulose has a very tight structure because the crystalline regions of the cellulose chains are strengthened by numerous inter- and intramolecular hydrogen bonds.
Mikrokiteisen selluloosan rakenne on hyvin tiivis sillä selluloosaketjujen muodostamaa kiderakennetta lujittavat lukuisat molekyylien sisäiset ja niiden väliset vetysidokset.
The pH or the content of ammonia in the rumen fluid did not change when silage was replaced with the solid fraction.
Pötsin pH tai ammoniakkipitoisuus eivät muuttuneet, kun säilörehua korvattiin kiintojakeella.
In the feeding trial, solid fraction replaced 0, 0.25 or 0.5 of the portion of forage.
Ruokintakokeessa kiintojae korvasi karkearehuannoksesta 0, 0,25 tai 0,50.
Furthermore, the processing of grass based biomaterials would contribute to the overall benefits from grasslands.
Lisäksi nurmesta erotettujen biomateriaalien jalostus lisäisi nurmesta saatavaa kokonaishyötyä.
The proportion of MCC in diet dry matter was 0, 0.01 or 0.1.
Lypsylehmien ruokintakokeessa MCC korvasi väkirehuna käytettyä ohraa ja sen osuus dieetin kuiva-aineesta oli 0, 0,01 tai 0,1.
In the second experiment (Exp. II), the effects of microcrystalline cellulose manufactured from coniferous wood pulp using a method developed at Aalto university (AaltoCell TM) was studied on dairy cows.
Toisessa osakokeessa tutkittiin havupuusellusta Aalto-yliopiston kehittämällä menetelmällä valmistetun mikrokiteisen selluloosan (AaltoCellTM) vaikutuksia lypsylehmillä.
The low concentration of crude protein in solid fraction improved the nitrogen use efficiency in milk production.
Kiintojakeen matala raakavalkuaispitoisuus tehosti typen hyväksikäyttöä maidontuotannossa.
There was also no difference in the amount of total volatile fatty acids in the rumen fluid but the proportion of acetic acid increased with the increased proportion of solid fraction.
Myöskään pötsin haihtuvien rasvahappojen kokonaismäärässä ei ollut eroa, mutta etikkahapon osuus kasvoi kiintojakeen lisäyksen myötä.
The improvements in fibre digestibility compensated the increased fibre concentration in both experiments and there was only a minor reduction in milk production.
Kuidun sulavuuden paraneminen kompensoi dieetin kuitupitoisuuden nousua molemmissa osakokeissa ja maitotuotos laski vain vähän.
The separation process probably mechanically crushed the plant structure thus enhancing its rumen digestibility.
Todennäköisesti erotusprosessi muokkasi rehun mekaanisesti edistäen sen pötsisulatusta.
The cows were able to use the novel fibrous feeds examined in both experiments.
Lehmät pystyivät käyttämään hyväkseen tutkittuja kuitupitoisia uusrehuja.
Novel fibrous feeds for ruminants
Kuitupitoisten uusrehujen potentiaali märehtijöiden ruokinnassa
Due to the separation of liquid fraction the concentration of both dry matter and neutral detergent fibre (NDF) increased whereas the crude protein concentration was reduced in the solid fraction compared to the unprocessed silage.
Nestejakeen erottaminen lisäsi kiintojakeen kuiva-aineen ja neutraalidetergenttikuidun (NDF) pitoisuuksia ja laski sen raakavalkuaispitoisuutta käsittelemättömään säilörehuun verrattuna.