natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The different dimensions of these arguments all intertwined, relaying the discourse between preschool education and teaching within the schools.
Argumentaatiossa tiloihin liittyvät, pedagogiset sekä juridis-hallinnolliset ulottuvuudet kietoutuivat toisiinsa ja vastauksista muodostui ulottuvuudeltaan laajoja merkityssuhteiden verkostoja, jotka ilmensivät koulussa toimivan esiopetuksen ja esiopettajuuden diskurssia.
These results clearly express the power relations in the fields of early childhood education and school education.
Tämä toimi puheessa myös esiopetuksen kentän valtasuhteita ilmentävänä tekijänä ja arvoja välittävänä ominaisuutena.
The mean age of the participants was 19 years.
Osallistujien keski-ikä oli 19 vuotta.
The data in this study was a sample of over 15-year-old athletes who compete at relatively high level in their own sport in Finland (N = 383).
Tutkimuksen aineisto oli näyte yli 15–vuotiaista Suomessa omassa lajissaan suhteellisen korkealla tasolla kilpailevista urheilijoista (N = 383).
All of the eight self-talk dimensions were found, but a few connections outside the original model were also allowed.
Kaikki mittarin kahdeksan itsepuheen ulottuvuutta löydettiin, mutta lisäksi sallittiin muutamia mallin ulkopuolisia yhteyksiä.
The structure of the Finnish ASTQS corresponded to the original eight-factor solution quite well.
Suomenkielisen ASTQS-mittarin rakenne vastasi melko hyvin alkuperäisen teorian mukaista kahdeksan faktorin rakennetta.
They also reported using more positive than negative self-talk.
Positiivisen itsepuheen käyttöä raportoitiin enemmän kuin negatiivista itsepuhetta.
In addition, the aim of this study was to examine associations between self-talk and the Big Five personality traits because clarifying the role of personality can help identify individual differences in self-talk.
Lisäksi tavoitteena oli selvittää mahdollisia yhteyksiä itsepuheen ja viiden suuren persoonallisuuden piirteen välillä, sillä persoonallisuuden merkityksen selvittäminen voi auttaa tunnistamaan itsepuheen käytössä ilmeneviä yksilöllisiä eroja.
On average, the athletes reported using self-talk a little less frequently than sometimes.
Keskimäärin urheilijat raportoivat käyttävänsä ASTQS-kyselyn sisältämiä ilmaisuja hieman harvemmin kuin joskus.
Included sports were football, ice-hockey, floorball, orienteering, and athletics.
Mukana olevat lajit olivat jalkapallo, jääkiekko, salibandy, suunnistus ja yleisurheilu.
Self-talk is an essential part of an athlete's mental training.
Itsepuhe on keskeinen strategia urheilijan psyykkisessä valmennuksessa.
Associations between self-talk and personality were ambiguous, but there seemed to be a positive relationship between neuroticism and worry and between the other traits and positive self-talk.
Tulokset itsepuheen ja persoonallisuuden välisestä yhteydestä eivät olleet täysin yksiselitteisiä, mutta neuroottisuus vaikutti olevan positiivisessa yhteydessä ainakin huoleen liittyvään itsepuheeseen, kun taas muut piirteet olivat positiivisessa yhteydessä positiiviseen itsepuheeseen.
It has an influence on sport performance, which makes self-talk an interesting subject to study.
Sillä on havaittu olevan vaikutusta urheilusuoritukseen, mikä tekee itsepuheesta kiinnostavan tutkimuskohteen.
The construct validity of ASTQS was examined with factor analysis and associations between self-talk and performance with canonical correlation analysis.
ASTQS:n rakennetta tutkittiin faktorianalyysillä ja itsepuheen ja persoonallisuuden välistä yhteyttä kanonisella korrelaatioanalyysillä.
Knowing the role of personality can in turn direct self-talk interventions to athletes who could benefit from them the most.
Persoonallisuuden roolin selvittäminen itsepuheen taustalla puolestaan mahdollistaa interventioiden kohdentamisen niille, jotka siitä erityisesti voisivat hyötyä.
With Automatic Self-Talk Questionnaire for Sports (ASTQS) it is possible to evaluate the content of athletes' self-talk during performance.
Automatic Self-Talk Questionnaire for Sports (ASTQS) -nimisellä kyselyllä voidaan arvioida urheilijan suorituksen aikana käyttämän itsepuheen sisältöä.
Measuring an athlete's self-talk during performance and studying associations between self-talk and personality
Urheilijan suorituksenaikaisen itsepuheen mittaaminen ja itsepuheen yhteys persoonallisuuteen
The participants filled a web-based form, which consisted of ASTQS measuring self-talk and Big Five Inventory measuring personality.
Osallistujat täyttivät Internet-lomakkeella itsepuhetta mittaavan ASTQS-kyselyn ja persoonallisuutta mittaavan Big Five Inventory -kyselyn.
Differences between individual sport athletes and team sport athletes in self-talk and personality traits were also examined.
Samalla tutkittiin myös yksilö- ja joukkueurheilijoiden välisiä eroja sekä itsepuheen käytössä että persoonallisuuden piirteissä.
Individual sport athletes used more instruction, psych up, and anxiety control related self-talk than team sport athletes.
Yksilöurheilijat käyttivät joukkueurheilijoita enemmän ohjeistukseen, psyykkaukseen ja ahdistuksen hallintaan liittyvää itsepuhetta.
In this study the ASTQS questionnaire was translated into Finnish and the aim was to study construct validity of the instrument and also to evaluate Finns' self-talk use.
Tässä tutkimuksessa kysely suomennettiin ja tavoitteena oli tutkia suomennetun mittarin rakennevaliditeettia sekä arvioida suomalaisten urheilijoiden itsepuheen käyttöä.
Team sport athletes had were more agreeable than individual sport athletes.
Joukkueurheilijat saivat yksilöurheilijoita korkeampia pistemääriä sovinnollisuudessa.
This study produced the first Finnish version of ASTQS that can be used to evaluate Finnish athletes' content of self-talk during performance.
Tämän tutkimuksen yhteydessä syntynyt ensimmäinen suomenkielinen versio urheilijan itsepuheen sisältöä kartoittavasta menetelmästä mahdollistaa suomalaisten urheilijoiden itsepuheen systemaattisen tutkimisen.
Using a systematic self-talk measure can help identify and modify athletes' self-talk.
Lisäksi se voi edesauttaa urheilijan suorituksenaikaisen itsepuheen tunnistamista ja muokkaamista suorituksen kannalta hyödyllisemmäksi.
Community music workshops as a tool to combat social exclusion
: Musiikkityöpajat syrjäytymisen ennaltaehkäisyssä
This thesis inspects how community music workshops may affect self-perceived work ability in the disabled, immigrant, mentally ill, or otherwise disadvantaged participants.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan musiikkityöpajatyöskentelyn vaikutusta koettuun työkykyyn neljällä eri kohderyhmällä: vammaisilla, maahanmuuttajilla, mielenterveyspalveluiden asiakkailla ja muussa syrjäytymisvaarassa olevilla.
Community music workshops had statistically significant positive effect on self-perceived work ability in all the subgroups, except the immigrant participants.
Tutkimuksen tärkeimmät löydökset olivat musiikkityöpajatyöskentelyn positiivinen vaikutus itsearvioituun työkykyyn sekä osallistujien myönteiset kokemukset työpajatyöskentelystä – lähes kaikki osallistujat kokivat oppineensa uutta musiikista ja päässeensä kokeilemaan uusia asioita ryhmän kanssa.
Mikael Soininen (1860–1924) and Matti Koskenniemi (1908–2001) were two of the most distinguished thinkers in Finnish educational thought in the 20th century.
Mikael Soininen (1860–1924) ja Matti Koskenniemi (1908–2001) ovat 1900-luvun suomalaisen kasvatustieteen merkittävimmät ajattelijat.
Former research has not adequately stressed this point.
Tämä näkökulma ei juurikaan esiinny aiemmassa tutkimuskirjallisuudessa.
Soininen focuses on the moral upbringing of the individual whereas Koskenniemi stresses the inseparable connection of the individual and the community (school class, home, nation).
Soininen keskittyy yksilön moraaliseen kasvatukseen, kun taas Koskenniemi painottaa kasvatuksessa yksilön ja yhteisön (luokan, kotiseudun, isänmaan) välistä erottamatonta vastavuoroista suhdetta.
Soininen wants to foster first moral and then patriotic human beings while Koskenniemi wants to foster first patriotic and then moral human beings.
Soininen haluaa kasvattaa ensisijassa siveellisiä, mutta myös isänmaallisia ihmisiä, kun taas Koskenniemi haluaa kasvattaa ensisijassa isänmaallisia, sitten vasta siveellisiä ihmisiä.
Both Soininen and Koskenniemi see pedagogy as consisting of an old bad and a new good one while both seeing themselves as representing the latter.
Sekä Soininen että Koskenniemi kertovat tarinaa vanhasta huonosta ja uudesta hyvästä kasvatustieteestä ja katsovat itse edustavansa jälkimmäistä.
According to Soininen, the task of pedagogy is to combine psychology with ethics in order to generate moral human beings.
Soininen näkee kasvatustieteen tehtäväksi yhdistää psykologia ja etiikka ja saada näin aikaan siveellinen eli moraalinen ihminen.
A moral and patriotic human being : A historical and philosophical analysis of the educational systems of Mikael Soininen and Matti Koskenniemi
Siveellinen ja isänmaallinen ihminen : Historiallis-filosofinen analyysi Mikael Soinisen ja Matti Koskenniemen kasvatusajattelun lähtökohdista ja päämääristä
This Master's Thesis is a historical and philosophical analysis of the educational systems of Soininen ja Koskenniemi.
Tämä tutkielma on historiallis-filosofinen analyysi Soinisen ja Koskenniemen kasvatusajattelun lähtökohdista ja päämääristä.
Soininen's books Yleinen kasvatusoppi (General Pedagogy) and Opetusoppi I and II (Didactics I and II) dominated Finnish teacher education from the turn of the 19th and 20th century until World War II.
Soinisen teokset Yleinen kasvatusoppi sekä Opetus-oppi I–II hallitsivat opettajankoulutusta 1800–1900-luvun vaihteesta aina toiseen maailmansotaan asti, kunnes Koskenniemen Kansakoulun opetusoppi syrjäytti ne. Soinisen ja Koskenniemen tuotannon välillä on nähty olevan perustavaa laatua oleva paradigmaero.
This denoted a major change in Finnish educational thought.
Näin pyritään selvittämään, mitä Soinisen ja Koskenniemen kasvatustieteellisen ajattelun välisessä paradigmamuutoksessa tapahtui.
I compare and assess Soininen's and Koskenniemi's views on the nature and history of pedagogy as well as their worldviews, anthropology and views on education in order to find out what this paradigmatic change in Finnish educational thought consisted of.
Tutkielmassa vertaillaan Soinisen ja Koskenniemen käsitystä kasvatustieteen luonteesta ja historiasta sekä heidän käsitystään maailman, ihmisen, kasvatuksen ja opetuksen perimmäisestä luonteesta.
Despite their many differences, Soininen and Koskenniemi agree on many basic educational principles.
Opetuksen johtavissa periaatteissa Soininen ja Koskenniemi sen sijaan antavat pitkälti samansuuntaisia neuvoja.
Soininen's approach is philosophical whereas Koskenniemi's is more pragmatic.
Soinisen tapa tehdä kasvatustiedettä on filosofisempi kuin Koskenniemen, joka lähtee liikkeelle laeista ja asetuksista, niin sanotusta "annetusta todellisuudesta".
This study is grounded in Baxter's (2011) theory of competing discourses.
Lähestyin tutkimusaihetta Baxterin (2011) kehittämän kilpailevien diskurssien teorian näkökulmasta.
Depending on the research method it has been estimated that there are between 18 000 to 30 000 drug users in Finland, and hence tens of thousands of friends and relatives who are affected by the situation.
Huumeiden ongelmakäyttäjiä arvioidaan olevan Suomessa noin 18 000 - 30 000, laskentatavasta riippuen.
Parents' talk also reflected the general discourses repeated in the media and society about drugs, drug users and addiction.
Vanhempien puhe heijasteli myös yleistä yhteiskunnassa käytävää keskustelua huumeista, huumeidenkäyttäjistä ja riippuvuudesta.
Competing discourses in relationships between parents and drug-abusing children
Kilpailevat diskurssit vanhempien ja heidän huumeita käyttävien lastensa välisessä vuorovaikutussuhteessa
The data was analyzed with Baxter's (2011) contrapuntal analysis method I identified the following pairs of competing discourses as the most relevant:1) the familiar child vs. the strange drug addict, 2) controlling vs. adjusting to distance and 3) openness vs. closedness.
Tutkimuksen tulokset jaottelin kolmen diskurssiparin alle: 1) tuttu lapsi – vieras narkomaani, 2) etäisyyden kontrollointi – etäisyyteen sopeutuminen ja 3) avoimuus –sulkeutuneisuus.
The data of the study consists of individual and pair interviews with 11 mothers of drug users.
Tutkimusaineisto koostui 11 äidin haastatteluista.
The interviewees were recruited via two organizations which arrange peer support groups in the Helsinki area.
Rekrytoin haastateltavat kahden pääkaupunkiseudulla toimivan omaisille tarkoitetun vertaistukiryhmän kautta.
The aim of this thesis was to examine what kind of competing discourses are present in a parent-child relationship when the child is or has been a drug user and how this competition manifests in the parents' speech.
Tutkimuksen tavoitteena oli kuvailla, millaisia kilpailevia diskursseja vanhempi-lapsi suhteessa on läsnä, kun lapsella on huumeiden ongelmakäyttöä sekä miten eri diskurssit kilpailevat vanhempien puheessa heidän kuvaillessaan suhdettaan lapseensa.
Previous research on substance abuse or dependence has concentrated either on the addict or to situations where the addicted family member is the parent.
Aiempi päihderiippuvuuksien tutkimus on keskittynyt ennen kaikkea päihderiippuvaisten yksilöiden tarkasteluun.
Openness and closedness also alternated in the parents' stories.
Myös avoimuuden ja sulkeutuneisuuden diskurssissa kamppailivat tuttuuden ja vierauden diskurssi.
There has been significantly less research that has focused on the other members of the family who are affected by the substance misuse.
Myös niissä tutkimuksissa, joissa on otettu tutkimuskohteeksi päihderiippuvaisten läheiset, on valtaosa tutkimuksesta keskittynyt tarkastelemaan tilanteita, joissa perheen vanhemmilla on päihderiippuvuus.
These three pairs of competing discourses seemed to be the most significant in the talk of the parents while they were describing their relationship with the child who has a drug addiction.
Tässä tutkielmassa tutkin, millaisia kilpailevia diskursseja huumeiden ongelmakäyttäjien vanhemmat tuottavat puheessaan kuvaillessaan vuorovaikutussuhdetta lapseensa.
Also questions of parents' and child's autonomy were brought up in the competition of the discourses linked to distance and its management.
Tuttuuden ja vierauden diskurssit kilpailivat keskenään vanhempien puheessa heidän kuvaillessaan etäisyyden kontrollointia ja etäisyyteen sopeutumista päihteitä käyttävän nuoren tai aikuisen lapsen kanssa.
A family member's excessive use of alcohol or drugs is a stressful and tragic situation which affects the whole family.
Perhettä ja sen vuorovaikutussuhteita uhkaava vieras ei ole ainoastaan ongelmallinen päihteidenkäyttö vaan se muuttaa vieraaksi myös päihteenkäyttäjän.
Through the interplay of openness and closedness the parents produced meanings for good communication in families as being open and honest.
Avoimuutta ja läheisyyttä koettiin ja haluttiin ylläpitää nimenomaan "oikeaan" lapseen.
In the discourses on controlling vs. adapting to distance the parents produced different kinds of meaning for example for "good parenting" versus "bad parenting".
Myös sulkeutuneisuudella pyrittiin ylläpitämään läheisyyttä "oikeaan" lapseen, sulkemalla päihteidenkäyttö puheenaiheiden ulkopuolelle.
Alcohol use during pregnancy might have serious consequences.
Raskaudenaikaisella alkoholinkäytöllä voi olla vakavia seurauksia.
After screening and processing the material 9 articles and 11 books were included to the research.
Katsaukseen päätyi seulonnan sekä aineiston käsittelyn jälkeen 9 artikkelia ja 11 kirjaa.
The endeavour was to describe all the changes, conditions, functions and evolution that involve to this phenomenon.
Analyysin avulla pyrittiin saamaan kuva niistä muutoksista, olosuhteista, toiminnoista sekä kehityksestä joita ilmiöön liittyy.
FASD : From diagnosis to rehabilitation or from bad to worse
FASD : Diagnoosista kuntoutukseen vai ojasta allikkoon
Various methods of diagnosing, certification of alcohol use during pregnancy and individualised symptoms complicated the process.
Vaihtelevat diagnosointimenetelmät, raskaudenaikaisen alkoholinkäytön todistaminen sekä yksilölliset oireet hankaloittivat prosessia.
Actions by child welfare, rehabilitation and support measures dominated persons life even in adulthood.
Lastensuojelulliset toimenpiteet sekä kuntoutus ja tukitoimet olivat läsnä yksilön elämässä myös aikuisuudessa.
The whole spectrum caused by alcohol use during pregnancy is called FASD (fetal alcohol spectrum disorder).
Koko alkoholialtistuksesta johtuvaa vaurioiden kirjoa kuvataan termillä FASD (fetal alcohol spectrum disorder).
The research indicated that making a diagnosis under the FASD-umbrella was challenging.
Tutkimus osoitti, että FASDin alaisen diagnoosin tekeminen on haasteellista.
The research was made as a literature review.
Tutkimus toteutettiin systemaattisena kirjallisuuskatsauksena.
When diagnosis FAS was given, the course of life often became challenging.
Kun diagnoosiksi oli saatu esimerkiksi FAS, yksilön elämänkaari muodostui usein haasteelliseksi.
The aim was also to determine what happens if the diagnosis is not right or if the individual doesn't get diagnosed at all.
Tarkoitus on myös selvittää, kuinka diagnoosin puuttuminen tai virheellinen diagnoosi vaikuttavat yksilön elämänkaaressa.
The method of analysis in use was inductive content analysis.
Tutkimusartikkelit analysoitiin aineistolähtöisen sisällönanalyysin menetelmää soveltaen.
Data was collected manually by using several different databases.
Aineisto kerättiin useista tietokannoista manuaalisella aineistohaulla.
The ones that are most damaged can be deeply handicapped, milder exposure might cause different kinds of cognitive problems.
Alkoholi aiheuttaa sikiölle eriasteisia vaurioita, vaikeimmin vaurioituneet ovat syvästi kehitysvammaisia, lievemmin vaurioituneilla voi olla erilaisia kognitiivisia oireita.
The purpose of this study is to describe the process of diagnosing individuals who are exposed to alcohol in uterus, their rehabilitation and upcoming challenges.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on kuvailla sikiöaikana alkoholille altistuneiden yksilöiden diagnosointia, kuntoutusta sekä haasteita eri elämänvaiheissa.
Often a more socially acceptable diagnose ADHD was given instead of FAS.
Diagnoosiksi annettiin usein sosiaalisesti hyväksyttävämpi ADHD, jolloin mahdollisuus sekundaarien oireiden syntymiselle kasvoi.
Early diagnosis and custody appeared to be most relevant factors in improving the quality of life for individuals exposed to alcohol in uterus.
Varhainen diagnosointi sekä huostaanotto vaikuttivat olevan parhaiten yksilön ennustettava parantavia tekijöitä.
Eight 1.5 to 2-year-old children participated in the study.
Tutkimukseen osallistui kahdeksan 1,5-2-vuotiasta lasta.
The theoretical framework of the study is based on two traditions of compassion research.
Tutkimuksen teoreettisen viitekehyksen muodostavat myötätuntotutkimuksen kaksi traditiota.
The data consisted of 47 episodes that contained acts of helping, sharing and comforting.
Havainnointiaineistoon kertyi 47 episodia, joissa esiintyy auttamista, lohduttamista tai jakamista.
This study is part of a research project "Constituting Cultures of Compassion in Early Childhood Education" (CoCuCo).
Tutkimus on tehty osana "Myötätunnon rakentuminen varhaiskasvatuksen arjessa – Constituting Cultures of Compassion in Early Childhood Education" -tutkimushanketta.
Therefore the research of children's compassion in their naturalistic settings is still missing.
Tutkimus lasten myötätunnosta ja sen rakentumisesta lasten luonnollisessa ympäristössä puuttuu.
The aim of this study is to find out what are the 1.5 to 2-year-old children's acts of compassion and how acts of compassion are structured in a kindergarten setting.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää, mitä ovat 1,5-2-vuotiaiden myötätuntoteot päiväkodissa sekä miten 1,5-2-vuotiaiden myötätuntoteot rakentuvat päiväkodissa.
Toddlers' acts of compassion in kindergarten settings
Taaperoiden myötätuntotekojen rakentuminen päiväkodin arjessa
The data of the current study was gathered by observing a group of toddlers in a kindergarten setting over ten days, three to four hours a day.
Tutkimuksen aineisto kerättiin havainnoimalla yhden päiväkodin alle 3-vuotiaiden ryhmää kymmenen aamupäivän ajan.
The psychological tradition sees compassion as an individual trait, and the tradition ponders in which age are children capable of acts of compassion.
Psykologisessa traditiossa myötätunto nähdään yksilön tekoina ja siinä pohditaan, miten ja missä iässä lapset kykenevät myötätuntotekoihin.
The research of prosocial behavior indicates that toddlers are able to engage in prosocial behavior and acts of compassion, which are one form of prosocial behavior.
Prososiaalisen käyttäytymisen tutkimus osoittaa, että jo taaperoikäiset ovat kykeneväisiä prososiaalisiin tekoihin, joita myös myötätuntoteot ovat.
Compassion was expressed mostly in physical forms, such as hugging, stroking and physical helping.
Taaperoiden myötätuntoteot olivat lähinnä fyysistä toimintaa, kuten halaamista, silittämistä tai fyysistä auttamista, mutta osassa teoista oli mukana myös sanallinen puoli.
Adults had an impact on children's compassion and they could either nurture or hinder the compassionate acts.
Aikuiset vaikuttivat taaperoiden myötätuntotekoihin sekä niitä lisäävästi että estävästi.
Children's compassionate acts have been touched upon in the field of prosocial behavior research.
Lasten myötätuntotekoja on tähän mennessä sivuttu prososiaalisen käyttäytymisen tutkimuksessa ja lähinnä laboratorio-olosuhteissa.
Comforting, helping and sharing were the 1.5 to 2-year-old children's acts of compassion.
1,5-2-vuotiaiden myötätuntotekoja olivat lohduttaminen, auttaminen ja jakaminen.
The acts of compassion and the context were recorded by using a semi-structured observation form.
Havainnoinnin apuna käytettiin puolistrukturoitua havainnointikaavaketta.
The interaction tradition considers compassion as a collective activity that is produced in interaction.
Vuorovaikutustraditiossa myötätunto nähdään vuorovaikutuksessa rakentuvana ilmiönä, jonka syntymiseen vaikuttavat erilaiset kulttuuriset rakenteet.
The data was analyzed by using qualitative research methods.
Aineistossa esiintyneet teot analysoitiin laadullisin analyysimenetelmin dialogissa teoreettisen viitekehyksen kanssa.
The qualitative data was analysed by theory-based analysis (teorialähtöinen sisällönanalyysi) and the quantitative data by Kruskal-Wallis' non-parametric analysis.
Laadullinen aineisto analysoitiin teorialähtöisen sisällönanalyysin keinoin ja määrällinen aineisto Kruskal-Wallisin parametrittomalla analyysilla.
The student data was collected with a quantitative Learning Climate Questionnaire -survey (n=48).
Oppilasaineisto kerättiin määrällisellä Learning Climate Questionnaire –kyselylomakkeella (n=48).
Three of his colleagues and the principal had also been focused interviewed during 2015.
Hänen kolmea kollegaansa sekä rehtoria haastateltiin kutakin niin ikään teemahaastatteluin vuonna 2015.
From the colleagues point of view ASP may increase student's adaptability for changes and also create difficulties for obeying the school rules.
Työyhteisön näkökulmasta ATP voi lisätä oppilaiden sopeutuvuutta muutoksiin ja toisaalta luoda hankaluuksia yhteisten pelisääntöjen noudattamiseen.
The main goal of this study is to find out, how the autonomy supportive pedagogy (ASP, Reeve 2006) suits in Finnish elementary school.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää, miten autonomiaa tukeva pedagogiikka (ATP, Reeve 2006) sopii suomalaiseen alakouluun.
Main benefits of ASP were the increasing autonomous thinking and responsibility of own tasks.
Pedagogiikan keskeisimmät hyödyt olivat oppilaiden lisääntynyt itsenäinen ajattelu ja vastuunotto omista tehtävistä.
The sense of autonomy among the students was not dependent from teachers practical theory with this data.
Oppilaiden koettu autonomia ei tällä aineistolla ollut riippuvainen opettajan henkilökohtaisesta käyttöteoriasta.