natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The main results of this thesis show that a Patterson-Sullivan measure of a non-elementary geometrically finite Kleinian group can always be characterized using geometric covering and packing constructions.
Tämän väitöskirjatyön tarkoituksena oli löytää geometrinen karakterisaatio mielivaltaisen epäelementaarisen geometrisesti äärellisen Kleinin ryhmän mielivaltaiselle Pattersonin-Sullivanin mitalle.
Sullivan has shown also that neither or both of the standard constructions can be used to construct the geometric measure in some situations.
D. Sullivan onnistui löytämään ratkaisun, joka toimii useassa tapauksessa, mutta hän osoitti myös, että hänen menetelmänsä ei toimi kaikissa mahdollisissa tapauksissa.
These geometric properties describe how closely the limit set of a given Kleinian group resembles euclidean planes or spheres of varying dimension on small scales.
Muunnettu ratkaisu perustuu siihen, että geometrista karakterisaatiota muodostettaessa erityistä huomiota kiinnitetään rajapisteistön pienen mittakaavan geometriaan.
The main results generalize and modify results of D. Sullivan which show that one can sometimes use the standard covering construction to construct a suitable geometric measure and sometimes the standard packing construction.
Tässä työssä näytetään, että jos Sullivanin perusratkaisua muunnetaan sopivalla tavalla, kaikki mahdolliset tapaukset saadaan katettua.
The main idea is to express these geometric properties in a quantitative form which can be incorporated into the gauge functions used in the modified covering and packing constructions.
Tällaisen geometrisen karakterisaation löytäminen on helppoa tilanteessa, jossa rajapisteistö on geometrisesti yksinkertainen, esimerkiksi suora tai taso.
Certain estimation results for general conformal measures of Kleinian groups play a crucial role in the proofs of the main results.
On olemassa niin sanottuja epäelementaarisia geometrisesti äärellisiä Kleinin ryhmiä ja jokaiseen tällaiseen ryhmään liittyy rajapisteistöksi kutsuttu pistejoukko.
Ultraviolet radiation (UVR) is one of the major environmental genotoxic carcinogens that causes inflammation, mutations, immunosuppression, accelerated aging of the skin and skin cancers.
Ultraviolettisäteily on yksi ympäristön yleisimmistä karsinogeeneistä, joka aiheuttaa mutaatioita, ihon nopeutunutta ikääntymistä ja ihosyöpiä.
Transforming growth factor beta (TGFbeta) is a multifunctional cytokine that regulates several functions in cell including growth, apoptosis and differentiation, and plays important roles in pathological disorders like cancer and fibrosis.
Transformoiva kasvutekijä beta (TGFbeta) säätelee kasvua, apoptoosia ja erilaistumista, ja vaikuttaa fibroosin ja syövän kehittymiseen.
Despite their two zinc fingers, LIM domains do not bind to DNA, but rather mediate protein-protein interactions and function as modular protein binding interfaces.
Vaikka näitä proteiineja yhdistääkin sinkkisormi -rakenne, ne eivät kykene sitoutumaan DNA:han, vaan toimivat proteiini-proteiini-interaktioiden kautta.
LIM domain proteins are a group of proteins involved in regulation of cell growth, damage signalling, cell fate determination and signal transduction.
LIM-proteiinit toimivat useissa eri tehtävissä solussa, ja ovat osallisena mm. solun kasvussa, vauriosignaloinnissa, stressivasteessa ja signaalinvälityksessä.
Epidermis is the outermost layer of the skin consisting mostly of keratinocytes, whose primary function is to protect the skin against e.g. UV radiation.
Orvaskesi on ihon uloin osa, joka koostuu pääosin keratinosyyteistä, ja niiden tehtävänä on suojata ihoa mm. ultraviolettisäteilyä vastaan.
Actinic keratosis is a premalignant lesion of skin caused by excess exposure to sunlight and sunburn, which may lead to formation of squamous cell carcinoma.
Aktiininen keratoosi on auringon aiheuttama ihosairaus, joka voi johtaa ihon okasolusyövän syntyyn.
In squamous cell carcinoma, CRP1 was only expressed in the fibroblasts surrounding the tumour.
Okasolusyöpänäytteissä CRP1 ilmentyi lähinnä kasvainta ympäröivissä fibroblasteissa.
The expression of CRP1 was increased in basal keratinocytes of Actinic keratosis patient specimens suggesting that CRP1 may be increased by constant exposure to UVR and may provide survival advantage for the cells also in vivo.
Tutkimme CRP1:n ilmentymistä potilaista eristetyistä näytteistä, ja huomasimme CRP1-proteiinin tasojen nousseen aktiinisessa keratoosissa keratinosyyteissä, mikä saattaa olla merkkinä siitä, että CRP1-proteiinin määrä nousee ultraviolettisäteilyn myötä ja tarjoaa soluille selviytymisedun solukuolemaa vastaan myös kudoksissa.
Ectopic expression of CRP1 protected the cells against UVR and provided a survival advantage, whereas silencing of CRP1 rendered the cells more photosensitive.
CRP1:n ylituottaminen soluissa tarjosi soluille suojan säteilyä ja solukuolemaa vastaan, kun taas CRP1:n hiljentäminen johti lisääntyneeseen ultraviolettisäteilyn aiheuttamaan solukuolemaan.
Various intrinsic and external factors are constantly attacking the cells causing damage to DNA and to other cellular structures.
Solu ja sen DNA ovat jatkuvasti alttiina vaurioittaville tekijöille, ja solu on kehittänyt erilaisia tapoja puolustautuakseen niitä vastaan.
Since cell contractility is a distinct feature of myofibroblasts, and CRP1 is associated with actin cytoskeleton, we studied the role of CRP1 in cell contractility.
Koska myofibroblasteilla on erityisesti merkitystä fibroottisissa taudeissa, tutkimme CRP1:n ilmentymistä idiopaattisessa keuhkofibroosissa.
Furthermore, we found that TGFbeta-mediated increase in CRP1 was associated with myofibroblast differentiation, and that CRP1 was significantly more expressed in idiopathic pulmonary fibrosis as compared to normal lung specimens.
Tutkimuksissamme kävi ilmi, että TGFbeta säätelee CRP1:n ilmentymistä soluissa, ja tämä säätely liittyi myofibroblastien erilaistumiseen.
These studies identify CRP1 as a stress responsive and cytokine regulated cytoskeletal protein that participates in pathological processes involved in fibrotic diseases and cancer.
Kokonaisuutena tutkimuksemme on tuonut tietoa miten CRP1 proteiini toimii solujen vaurio- ja stressivasteissa.
Moreover, we found that ectopic expression of CRP1 suppresses cell proliferation.
Tutkimuksissamme tuli esiin, että ultraviolettisäteily lisäsi CRP1-proteiinin määrää.
We find that CRP1 is increased by UVR in primary human keratinocytes and in normal human skin fibroblasts.
CRP1:n määrä oli merkittävästi kohonnut IPF-potilaiden keuhkoista eristetyissä näytteissä.
Here we have further studied the regulation and function of CRP1, a representative of cysteine rich protein- family consisting of two LIM domains.
Tutkimamme LIM-proteiini, CRP1, tuli alunperin esiin geenisirututkimuksessamme, jonka tarkoituksena oli etsiä aiemmin tuntemattomia ultraviolettisäteilyn säätelemiä geenejä.
Cognitive function, depression, functional ability in daily life, postoperative sedation and postoperative confusion were assessed with MMSE, GDS, Barthel Index, RASS, and CAM-ICU, respectively.
Muistihäiriötä, depressiota, päivittäistä toimintakykyä, leikkauksen jälkeistä sedaatioastetta ja sekavuutta määritettiin seuraavilla testeillä; MMSE-, GDS-, Barthelin Index-, RASS- ja CAM-ICU.
This thesis incorporated 366 patients, including 86 home-dwelling or hospitalized elderly with chronic pain and 280 patients undergoing cardiac surgery with acute pain.
Tutkimuksiin osallistui 366 potilasta, joista 86 potilasta kärsi kroonisista kivuista kuntoutus- tai pitkäaikaishoidossa ja 280 potilasta, joilla oli leikkauksen jälkeistä akuuttia kipua sydänkirurgian jälkeen.
The effects and plasma concentrations of fentanyl and oxycodone were measured in elderly (≥ 75 years) and middle-aged patients (≤ 60 years) and the opioid-sparing effect of pregabalin was studied after cardiac surgery.
Fentanyylin ja oksikodonin plasmapitoisuuksia tutkittiin iäkkäiltä (≥ 75v) sekä keski-ikäisiltä (≤ 60v) sydänkirurgisilta potilailta yhteensä noin 600 kpl. Pregabaliinin opioidin kulutusta vähentävää vaikutusta tutkittiin leikkauksen jälkeen viiden vuorokauden aikana.
Pregabalin-treated patients had less confusion, and additionally to less postoperative pain on the first postoperative day and during movement at three months post-surgery.
Lisäksi pregabaliiniryhmässä todettiin vähemmän leikkauksen jälkeistä sekavuutta ensimmäisenä päivänä leikkauksen jälkeen sekä vähemmän liikekipua kolme kuukautta leikkauksen jälkeen.
Pain measurement and management in elderly patients : Clinical studies in long term hospital care and after cardiac surgery
Kivun mittauksen ja kivun hoidon kliinisiä tutkimuksia iäkkäillä potilailla pitkäaikaishoidossa ja sydänkirurgian jälkeen
This investigation demonstrates that chronic pain did not seem to impair daily activities in home-dwelling Finnish elderly.
Tutkimustuloksina todettiin, ettei krooninen kipu vähentänyt iäkkäiden potilaiden päivittäistä aktiivisuutta samalla tavalla kuin kognitiivinen toimintahäiriö tai depressio.
The mean age of patients was 77 (SD ± 8) years and approximately 8400 pain measurements were performed with four pain scales: Verbal Rating Scale (VRS), the Visual Analogue Scale (VAS), the Red Wedge Scale (RWS), and the Facial Pain Scale (FPS).
Kivun voimakkuutta mitattiin verbaalisella sanallisella asteikolla (VRS 0-4), 10 cm pitkällä kipujanalla (VAS), punaisella kipukiilalla (0-50 cm) ja kasvoasteikolla FPS (0-6).
Although the elderly consumes the greatest proportion of prescribed medicines in Western Europe, most clinical pharmacological studies have been performed in healthy volunteers or middle-aged patients.
Useimmat kipulääkeainetutkimukset ovat suoritettu keski-ikäisillä potilailla tai terveillä vapaaehtoisilla, vaikka suurimman osan reseptillä määrätyistä lääkityksistä käyttävät iäkkäät potilaat, joko avoterveydenhuollossa tai sairaaloissa.
After cardiac surgery, plasma concentrations of fentanyl in elderly were elevated, although oxycodone concentrations were at similar level compared to middle-aged patients.
Anestesian aikana käytetyn fentanyylin plasmapitoisuudet olivat korkeammat iäkkäillä potilailla leikkauksen lopussa, mutta postoperatiivisen kivunhoidossa käytetyn oksikodonin plasmapitoisuudet olivat samalla tasolla sekä iäkkäillä, että keski-ikäisillä potilailla.
The elderly had less pain and were more sedated after doses of oxycodone.
Iäkkäät potilaat tarvitsivat oksikodonia harvemmin ja olivat väsyneempiä lääkityksen jälkeen kuin keski-ikäiset potilaat.
The aim of this study was to investigate pain measurement and management in cognitively impaired patients in long term hospital care and in cognitively normal elderly patients after cardiac surgery.
Toisessa ja kolmannessa osatyössä tutkittiin neljän erilaisen kivun mittausmenetelmien toimivuutta iäkkäillä muistihäiriöistä kärsivillä potilailla kroonisen kivun arvioinnissa kuntoutus- tai pitkäaikaishoidossa sekä leikkauksen jälkeisen kivun arvioinnissa kognitiivisesti normaaleilla iäkkäillä potilailla sydänkirurgian jälkeen.
The proportion of patients over 75 years of age, receiving all different types of healthcare, is constantly increasing.
Kivun mittauksen ja kivun hoidon kliinisiä tutkimuksia iäkkäillä potilailla pitkäaikaishoidossa ja sydänkirurgian jälkeen Iäkkäiden potilaiden määrä kasvaa tulevaisuudessa ja yhä suurempi osuus terveydenhuollon resursseita käytettään yli 75-vuotiaiden potilaiden hoitoon.
Total oxycodone consumption during five postoperative days was reduced by 48% and the CAM-ICU scores were higher on the first postoperative day in the pregabalin group.
Pregabaliini vähensi merkittävästi (48%) oksikodonin kulutusta iäkkäillä potilailla sydänleikkauksen jälkeen ensimmäisen viiden vuorokauden aikana.
The administration of pregabalin reduced postoperative oxycodone consumption after cardiac surgery.
Viimeisessä osastyössä tutkittiin, vähentääkö perioperatiivinen pregabaliini oksikodonin tarvetta leikkauksen jälkeisen kivun hoidossa iäkkäillä sydänkirurgisilla potilailla.
Pregabalin might be a new alternative as analgesic for acute postoperative and chronic pain management in the elderly.
Pregabaliini on alunperin epilepsian hoitoon kehitetty lääkeaine, jota käytetään yleisesti kroonisen kivun hoidossa sekä viime aikoina myös akuutin postoperatiivisen kivun hoidossa.
Poor pain management in the elderly is still an issue.
Myös kliinisiä kipulääketutkimuksia on tehty vähän iäkkäillä potilailla.
In the future, many clinical trials in the older category of patients will be needed to facilitate improvements in health care methods.
Nykyaikainen lääketiede, uudet kehittyvät hoitomenetelmät ja toimenpiteet parantavat vanhusten elämänlaatua.
Therefore, particular attention must be given to individual dosing of the opioids in elderly surgical patients, who often need a smaller amount for adequate analgesia than middle-aged patients.
Tutkimuksia on tehty kuitenkin huomattavan vähän iäkkäillä potilailla sekä muistihäiriöistä kärsivillä dementikoilla.
The VRS appeared to be applicable for elderly patients with clear cognitive dysfunction (MMSE ≤17) and it was the most feasible pain scale for the early postoperative period after cardiac surgery.
Kognitiivisesti normaalit tai lievästi muistihäiriöiset onnistuivat käyttämään kaikkia neljä kivunmittausmenetelmää, mutta potilaat, jotka olivat vähintään keskivaikeasti muistihäiriöisiä (MMSE ≤17), käyttivät onnistuneesti vain sanallista kivun mittausmenetelmää (VRS).
The elderly had a higher plasma concentration of fentanyl at the end of surgery than younger patients.
Tutkimuksessa, jossa pregabaliinia verrattiin lumelääkkeeseen yli 75-vuotiailla sydänkirurgisilla potilailla.
Its clinical role and safety remains to be verified in large-scale randomized and controlled studies.
Tehokas kivunhoito perustuu hyvin ja huolellisesti suoritettuun kivunmittaukseen sopivalla menetelmällä sekä mittaustuloksen kirjaamiseen.
Driver stress was found to be related to accidents.
Ajostressin havaittiin olevan yhteydessä onnettomuuksiin.
Professional Driving : An Emphasis on Organizational Safety Climate
Ammattiajaminen ja organisaation turvallisuusilmasto
However, safety-related behaviours and outcomes among professional drivers have attracted very little attention from safety researchers.
Ammattikuljettajien turvallisuuskäyttäytyminen ja sen seuraukset ovat kuitenkin herättäneet vain vähän huomiota turvallisuustutkijoiden keskuudessa.
The data was analysed using factor analysis, analysis of covariance as well as hierarchical and logistic regression analysis.
Aineiston tilastoanalyyseissä käytettiin mm. faktorianalyysiä, kovarianssianalyysiä sekä hierarkkista ja logistista regressioanalyysiä.
The results also indicated that the safety climate has positive relationships with both driver behaviour and performance, and as well as involvement in accidents.
Tulokset osoittivat myös, että myönteinen turvallisuusilmasto on yhteydessä ajokäyttäytymiseen ja -suoritukseen sekä onnettomuuksiin.
The results revealed multi-dimensional factor structures for the safety climate measures.
Turvallisuusilmastomittareita koskevat analyysit osoittivat, että turvallisuusilmastomittarin rakenne on monidimensionaalinen.
According to the results of the study and to previous literature, a tentative model was proposed representing a possible route for the relationships between safety climate, human factors, driver stress, driver groups and accidents, by emphasizing the effects of safety climate.
Aikaisempien tutkimusten ja tämän tutkimuksen tulosten perusteella muodostettiin alustava teoreettinen malli, jossa esitettiin miten turvallisuusilmasto, inhimilliset tekijät ja ajostressi ovat yhteydessä onnettomuuksiin eri kuljettajaryhmissä.
According to the literature and statistical figures, professional drivers constitute a high-risk group in traffic and should be investigated in connection with the factors related to safe driving.
Aikaisempien tutkimusten ja onnettomuustilastojen mukaan ammattikuljettajat muodostavat riskiryhmän liikenteessä.
The present study has a number of critical implications resulting from the fact that the way in which the effects of safety climate on professional driving were investigated, as well as the differences between professional and non-professional driver groups, was unique.
Tämän tutkimuksen tulokset ovat merkittäviä erityisesti sen kannalta, miten turvallisuusilmastoa ja turvallisuusilmaston vaikutusta ammattikuljettajien ajamiseen voidaan mitata ja miten ammattikuljettajat eroavat ei-ammattikuljettajista.
The aim of the present study was to investigate professional driving from a safety climate stand point in relation to predominant driving-related factors and by considering the differences between driver groups.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia ammattiajamista turvallisuusilmaston näkökulmasta, sekä verrata ammatti- ja ei-ammattimaista ajamista.
Demographic information, as well as data for driver behaviour, performance, and driver stress was collected by questionnaire.
Tutkimusaineisto kerättiin kyselylomakkeella, jossa kysyttiin mm. ajokäyttäytymiseen, ajotaitoihin ja ajostressiin liittyviä tekijöitä.
In addition, comparing different professional and non-professional driver groups in terms of critical on-the-road characteristics and outcomes has been indicated in the literature as being necessary for a more comprehensive understanding of driver groups and the nature of driving itself.
Lisäksi analyyseissa havaittiin eroja ammattikuljettajien ja ei-ammattikuljettajien välillä useilla ajamisen osa-alueilla, kuten stressireaktioissa, vaarallisessa ajokäyttäytymisessä sekä saaduissa rangaistuksissa.
Hence, four Sub-studies were conducted according to a framework emphasizing the relationships between safety climate, driver groups, driver stress, human factors (i.e., driver behaviour and performance) and accidents.
Tutkimus koostui neljästä osatutkimuksesta, joissa tutkittiin organisaation turvallisuusilmaston, ammattikuljettajien ja ei-ammattikuljettajien välisten erojen, ajostressin, inhimillisten riskitekijöiden, sekä liikenneonnettomuuksien välistä yhteyttä.
The study has three angles.
Tutkimus on kolmitahoinen.
The theoretical background of the study is based on the views on norms of Andrew Chesterman and Gideon Toury.
Taustana ovat Andrew Chestermanin ja Gideon Touryn normikäsitykset.
The final part of the thesis plunges into actual translation work.
Tutkimuksen loppuosuus käsittelee konkreettista käännöstyötä.
The translation commentary first discusses a number of recurring and general translation points; the running commentary then analyses 77 individual translation solutions and their justifications.
Käännöskommentaari käsittelee ensin muutamia näiden tekstien toistuvia ja yleisiä käännöskysymyksiä, ja juoksevassa kommentaariosuudessa käydään läpi 77 yksittäistä käännösratkaisua perusteluineen.
Thirdly, there is a brief presentation of Lewis Carroll, his Alice books and their translation history in Finland.
Kolmanneksi tutkimus esittelee lyhyesti Carrollin, Alice-kirjat ja niiden suomennoshistorian.
The retranslation hypothesis and the motives of retranslation are considered in the light of the work of Outi Paloposki and Kaisa Koskinen.
Uudelleenkäännöshypoteesia ja uudelleenkääntämisen motiiveja pohditaan Outi Paloposken ja Kaisa Koskisen tutkimusten valossa.
The aim is also to bring to light some of the tacit knowledge related to translating, editing and publishing in Finland.
Tavoitteena on myös tuoda esiin kaunokirjallisuuden suomentamiseen ja julkaisemiseen liittyvää hiljaista tietoa.
Six central translation norms emerge; they are described and exemplified through cases of Carroll translation.
Normeja luovat ja niihin vaikuttavat tahot esitellään, minkä jälkeen kuvataan kuusi keskeistä käännösnormia ja niitä valaistaan esimerkeillä Carrollin kääntämisestä.
The writer makes use of her own editing and publishing experience, as well as her experience in translating Lewis Carroll, considering these in respect to theoretical views of norms and vice versa.
Kirjoittaja hyödyntää henkilökohtaista kustannusalan työkokemustaan ja kokemuksiaan Lewis Carrollin suomentajana peilaten näitä ja teoreettisia normikäsityksiä toisiaan vasten.
This was carried out in order to sound the normative views of other translators and to limit the role of subjectivity.
Toiseksi esitellään suppea kyselytutkimus, jolla on haettu tietoa muiden ammattisuomentajien normikäsityksistä ja pyritty vähentämään subjektiivisuuden osuutta.
Norms are seen as guidelines for the translator; they also reflect the way the target audience either accepts or rejects the translation.
Normit nähdään periaatteina, joiden mukaan kääntäjä itse toimii ja myös kohdeyhteisö hyväksyy tai torjuu käännöksen, ja niillä on intersubjektiivinen luonne.
It includes one and a half chapters of Through the Looking-Glass (Alicen seikkailut peilintakamaassa) as translated into Finnish by the writer.
Mukana on kaksi tekijän suomentamaa lukua kirjasta Through the Looking-Glass, Alicen seikkailut peilintakamaassa.
This thesis in the field of translation studies focusses on the role of norms in the work of a literary translator.
Tutkielma kuuluu käännöstutkimuksen alaan ja käsittelee normien roolia suomentajan työssä.
First, the writer introduces the norms of Finnish literary translation as gathered from her own working experience.
Ensin kirjoittaja esittelee omasta työkokemuksesta syntyneet käsityksensä suomentamisen normeista.
The writer uses introspection as a way of reflecting on her own translation process, its decisive points and the role of norms therein.
Omaa käännöstä tekijä tarkastelee introspektion keinoin pyrkien tallentamaan käännösprosessin ratkaisevia käänteitä ja normien osuutta siinä.
The views of the informants largely support the set of norms presented by the writer, although the norms of quotability and harmony between translation and illustration do not arise.
Vastaajien käsitykset tukevat kirjoittajan esittämää normistoa, joskaan kirjoittajan normit siteerattavuus ja kuvan ja käännöksen harmonia eivät tule esiin.Sen sijaan vastauksista nousee seitsemäs, eettinen normi, joka nimetään integriteetin normiksi.
Shared city or divided neighbourhoods?
Yhteinen kaupunki, eriytyvät kaupunginosat?
: Residential segregation and selective migration of the native and immigrant populations in the Helsinki Metropolitan Area
: Kantaväestön ja maahanmuuttajataustaisten asukkaiden alueellinen eriytyminen ja muuttoliike pääkaupunkiseudulla
The data is mixed: it consists of neighbourhood-level statistics related to the migration, demography and housing stock.
Tutkimuksen aineisto koostui asuinalueiden väestörakennetta, asuntokantaa ja alueiden välisiä muuttovirtoja kuvaavista tilastoista.
However, the results also point to clear differences in the migration and spatial patterns of different immigrant groups.
Pohjoismaisten esimerkkien tavoin myös erot maahanmuuttajataustaisten ryhmien muuttoliikkeessä ovat selkeitä.
Migration flows of the native population have gravitated towards neighbourhoods, where the percentage of immigrants is below the HMA average.
Nettomuuttovirrat kohdistuvat tyypillisimmin asuinalueille, joilla maahanmuuttajataustaisten osuus nousee seudun keskitasoa korkeammaksi.
The selective migration flows are analysed within and between neighbourhood-types, defined on the basis of the percentages of foreign-language-speakers.
Eriytymisen rakennetta ja kehityskulkuja analysoitiin vieraskielisten osuuden perusteella muodostetun asuinaluetypologian kautta.
This has resulted in significant migration losses for neighbourhoods with established and developing concentrations of immigrants.
Tämä näkyy selkeänä muuttotappiona maahanmuuttajataustaisten asumiskeskittymiksi muodostuneilla alueilla.
The results also show that, the existing immigrant concentrations are ethnically and culturally mixed and thus qualitatively different from China town and Little-Italy enclaves of single groups of immigrants.
Seudulle muodostuneet maahanmuuttajataustaisten asumiskeskittymät ovat asukasrakenteeltaan kulttuurisesti ja etnisesti sekoittuneita.