natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Full depth reclamation the actual layer thickness varied +-50 mm of the planned milling depth.
Sekoitusjyrsityn kerroksen toteutunut paksuus vaihteli noin +-50 mm suunnitellusta jyrsintäsyvyydestä.
The roads had a few weak points which would have been better if some other reconstruction method was used, for example steel mesh.
Kohteissa oli yksittäisiä heikkoja kohtia, joihin olisi kannattanut lisätä esimerkiksi teräsverkko.
The Tube suction test results varied widely; most of the processed- material id not absorbed water too much being good base course material, but in samples with higher fines content, the water absorption was more abundant.
Imupainekokeiden tuloksissa oli kuitenkin hajontaa ja vaikka suurin osa materiaaleista oli vedenimeytymisen perustella hyvää kantavan kerroksen materiaalia, ne näytteet joissa oli korkea hienoainespitoisuus, myös imivät vettä enemmän kuin karkearakeisemmat näytteet.
Full depth reclamation is a light reconstruction method, where the old asphalt pavement is milled and mixed with the base course layer.
Sekoitusjyrsintä on kevyt rakenteenparantamismenetelmä, jossa vanha rikkoutunut asfalttipäällyste jyrsitään ja sekoitetaan kantavan kerroksen kanssa ja tie uudelleen päällystetään asfaltilla.
Crushed aggregate can be used to improve gradation of the base course layer and increase the layer thickness.
Lisämurskeen avulla voidaan myös parantaa kantavan kerroksen rakeisuutta ja lisätä kerrospaksuutta.
Assessment of Full Depth Reclamation method for rehabilitation of low volume roads
Sekoitusjyrsinnän soveltuminen alempiasteisen tieverkon parantamistoimenpiteeksi
Material samples were taken from the road in order to find out the reasons for the damages.
Kohteista otettiin rakennekerrosnäytteitä, joista selvitettiin kohteiden vaurioitumisen aiheuttaneita syitä.
The strength of the material was determined by the Los Angeles-test.
Näytteistä määritettiin rakeisuus ja materiaalin lujuus Los Angeles-kokeella sekä vedenimeytyvyyttä tutkittiin imupainekokeiden avulla.
The aim of this study was to find out the suitability of the full depth reclamation for improving the road structure.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää miten hyvin sekoitusjyrsintä soveltuu rakenteen parantamismenetelmäksi.
The damage development of the roads was slow.
Yleisesti ottaen kohteiden vaurioituminen oli hidasta, tosin liikennemäärät olivat alhaiset.
The old full depth reclamation projects were in good condition.
Vaurioinventointien perusteella vanhat sekoitusjyrsityt kohteet olivat hyvässä kunnossa.
Falling Weight Deflectometer (FWD) measurements were made in two different projects in order to see how full depth reclamation affects the bearing capacity of the improved roads.
Kahdelle koekohteelle tehtiin pudotuspainomittauksia, joiden avulla määritettiin sekoitusjyrsinnän vaikutusta kantavuuden paranemiseen.
The most common reasons for damage were caused by poor drainage, high fines content and too thin layers of the structure.
Yleisin vaurionaiheuttaja oli tien heikko kuivatus, minkä vuoksi kantavan kerroksen vesipitoisuus nousi liian korkeaksi rakenteen kestokykyyn nähden.
The study examined the conditions and damages of old full depth reclamations projects using visual distress inventories.
Tutkimuksessa selvitettiin 3-9 vuotta sitten toteutettujen sekoitusjyrsintäkohteiden rakenteellinen kunto käyttäen hyväksi Liikenneviraston kuntorekisteriä ja pinnan tämänhetkiset vauriot selvitettiin visuaalisten vaurioinventointien avulla.
A Ground penetrating radar measurements was used to investigate the depth of milling and layer thicknesses.
Lisäksi samoille kohteille tehtiin maatutkaluotaukset, joiden avulla tarkastettiin sekoitusjyrsityn kerroksen paksuutta.
With full depth reclamation, the required base course -strength material was reached.
Sekoitusjyrsitty materiaali täytti kantavalle kerrokselle asetetut laatuvaatimukset rakenteen lujuuden suhteen.
Operating a design system in a large software company
Suunnittelujärjestelmän hyödyntäminen suuressa ohjelmistoyrityksessä
Three of these teams were observed co-located to them.
Kolmea tiimiä tutkittiin paikan päällä.
Software user interface reusability and consistency, both on design and programming level, have been identified issues since graphical user interfaces became more common in the 1990s.
Ohjelmistojen käyttöliittymäratkaisujen uudelleenkäytettävyys ja yhtenäisyys, sekä suunnittelu- ja ohjelmointitasolla, ovat olleet tunnistettuja haasteita aina graafisten käyttöliittymien yleistymisen myötä 1990-luvulla.
Communities of practice are one way of organising inter-team coordination: building a culture of sharing where practitioners themselves are encouraged to form groups of knowledge sharing, and engaging only those practitioners that deeply relate to the matter, enable reuse and consistency between teams.
Toimijayhteisöt ovat yksi tapa järjestää tiimien välistä yhteistyötä: kulttuurin rakentaminen, jossa suunnittelijoita ja ohjelmistokehittäjiä kannustetaan muodostamaan itse tiedonjakoryhmiä, sekä vain syvästi asiaan liittyvien henkilöiden osallistaminen ryhmään mahdollistavat uudelleenkäytön ja yhtenäisyyden tuotetiimien välillä.
Traditional component libraries, style guides and pattern libraries have aimed to solve these issues, but designer and developer assets have been separated in them and they have not identified the importance of organisational responsibilities.
Perinteiset komponenttikirjastot, tyylioppaat ja suunnittelumallikirjastot ovat yrittäneet ratkaista näitä ongelmia, mutta suunnittelu- ja ohjelmointiresurssit ovat olleet erillään ja organisatorisia vastuita ei ole tunnistettu.
In recent years, a phenomenon called design systems has emerged aiming to solve these issues.
Viime vuosina käsite suunnittelujärjestelmä (design system), joka pyrkii ratkaisemaan kyseiset ongelmat, on noussut puheenaiheeksi ohjelmistoteollisuudessa.
Secondly, the thesis investigates organisational factors, specifically, the distributed model of running the design system, where product teams take the responsibility in contributing assets to the system.
Toiseksi työ tutkii organisatorista puolta, etenkin suunnittelujärjestelmien hajautettua mallia, jossa tuotetiimit tuottavat resursseja järjestelmään.
The thesis states that the success of design system boils down to providing concrete assets -- that are the building blocks of everyday designer and developer workflows -- instead of only abstract guidelines and patterns; combining these assets into a shared platform where designs are directly linked into code, enabling a single source of truth; and focusing on facilitating collaboration between relevant teams.
Tutkimus toteaa, että suunnittelujärjestelmien menestys on seuraavien tekijöiden ansiota: konkreettisten, suunnittelu- ja ohjelmointityössä suoraan käytettävien resurssien tarjoaminen, abstraktien suunnitteluohjeiden ja mallien sijaan; näiden suunnittelu- ja ohjelmointiresurssien yhdistäminen jaettuun alustaan, jossa suunnitteluresurssit ovat yhdistetty ohjelmointiresursseihin; ja merkityksellisen yhteistyön fasilitointi tiimien välillä.
The literature review of this thesis studies design systems first asset-wise, comparing it to the traditional component libraries, style guides and pattern libraries.
Diplomityön kirjallisuuskatsaus tutkii suunnittelujärjestelmiä ensin resurssien kannalta, verraten niitä perinteisiin komponenttikirjastoihin, tyylioppaisiin ja suunnittelumallikirjastoihin.
The empirical research of this study is a qualitative case study consisting of seven product teams in a large Finnish software company.
Työn käytännön osuus on seitsemän tuotetiimin laadullinen tutkimus, mistä saavutettiin monipuolisia havaintoja järjestelmän hyödyntämisestä.
Material Properties of Arctic Offshore Concrete
Arktisten merirakenteiden betonien materiaaliominaisuudet
Environmental impact estimations in location studies
Ympäristövaikutusarviot pääsuuntaselvityksissä
MIMO radars - Concepts and performance
MIMO-tutkat - tutkatyypit ja niiden suorituskyky
Technology Analysis of Copper Smelting
Teknologia-analyysi kuparin valmistuksesta
F-22 structures and systems
F-22 rakenteet ja järjestelmät
Semantic Service Matching in Context-Aware Environment
Ohjelmistoagentit Semantic Web -ympäristössä
A Rate Based Stationary State Reactive Distillation Model (REACD)
Aineensiirto- ja reaktionopeudet huomioonottava tislauksen stationääritilan malli
To our knowledge, next-generation sequencing was used for the first time in this thesis to explore the bacterial communities of barley of the same variety, but grown in geographically different locations – South Africa, Sweden, France and Argentina.
Tässä tutkimuksessa hyödynnettiin ensimmäistä kertaa next-generation sequencing –menetelmää (NGS) tutkimaan eri maantieteellisillä alueilla – Etelä-Afrikassa, Ruotsissa, Ranskassa ja Argentinassa¬ – kasvaneiden saman lajin ohrien bakteeriyhteisöjä.
Then the bacterial growth was suppressed with antibiotics and Lactobacillus plantarum VTT E-78076 starter cultures during steeping.
Tämän jälkeen bakteerien kasvu rajoitettiin mallastuksen aikana antibiooteilla ja Lactobacillus plantarum VTT E-78076 –maitohappobakteereilla.
12 % of damaged grains decreased the amount of separated wort up to 25 % with over 10 % lower extract yields.
12 % vahingoittuneita jyviä sai suodatetun vierteen määrän vähentymään jopa 25 % ja vierre sisälsi yli 10 % vähemmän uutetta.
The wort filtration rate was significantly improved by suppressing the bacterial growth during malting: up to 90 % of the wort could be separated in only 15 minutes of Bücher filtration.
Vierteen erotuksen tehokkuutta parannettiin merkittävästi rajoittamalla bakteerien kasvua mallastuksessa: jopa 90 % vierteestä suodattui vain 15 minuutissa vahvavierremäskäyksen jälkeen.
Bacterial biofilms proved to be one of the key factors influencing wort separation.
Bakteerien muodostamat biofilmit osoittautuivat yhdeksi merkittävimmäksi tekijäksi vierteen erotuksessa.
This thesis aimed to answer what are the the key barley-related microbial factors influencing wort separation and which barley-associated bacteria could have an impact on the wort separation efficiency.
Tämä diplomityö pyrki vastaamaan kahteen kysymykseen: mitkä ohran mikrobiperäiset tekijät vaikuttavat eniten vierteen erotukseen ja mitkä ohran bakteeriyhteisön jäsenet voisivat hidastaa vierteen erotuksen tehokkuutta.
Furthermore, the biofilm formation was first induced in laboratory scale malting trials by gently damaging the barley just prior to malting.
Biofilmien muodostumista kiihdytettiin laboratoriomittakaavan mallastuksissa vahingoittamalla ohran jyviä kevyesti juuri ennen mallastusta.
Characterisation of barley-associated biofilms and their impact on wort separation
Ohran biofilmien karakterisointi ja vaikutus vierteen erotukseen
The bacterial communities of the Overture barleys were surprisingly similar and dominated by Gammaproteobacteria.
Overture-ohrien bakteeriyhteisöt olivat yllättävän samankaltaisia ja gammaproteobakteerit olivat selkeästi niiden merkittävin bakteeriryhmä.
A better understanding of the role of bacteria in biofilm formation during malting is needed in order to possibly control the phenomenon and to improve the wort filtration performance.
Enemmän tietoa tarvitaan eri bakteerien vaikutuksesta biofilmien muodostumiseen mallastuksessa, jotta ilmiötä voitaisiin mahdollisesti hallita ja siten parantaa vierteen erotusta.
Malting conditions favour the growth of indigenous microbiota and the biofilm formation under the husk of barley.
Mallastuksen olosuhteet suosivat ohran luontaisen mikrobiyhteisön kasvua ja biofilmien muodostumista sen kuoren alla.
The abundance of Leuconostoc and its bacterial polysaccharides was the main potential reason for the decreased filtration performances.
Leuconostoc ja sen tuottamat bakteeripolysakkaridit olivat todennäköisesti osallisena heikentyneeseen suodattuvuuteen.
Wort separation is one of the rate-limiting steps in breweries.
Vierteen erotusta pidetään yhtenä oluttuotannon nopeutta rajoittavista vaiheista.
L. plantarum added as a starter culture showed great potential to inhibit the growth of all the biofilm-forming bacteria in malting and thus improve the already good filtration performance.
L. plantarum rajoitti kaikkien mahdollisten biofilmejä muodostavien ohran bakteerien kasvua ja paransi jo ennestään hyvän maltaan suodatustehokkuutta vielä paremmaksi.
Damaging barley just prior to malting lead to remarkable decreases in wort filtration performances.
Ohran vahingoittuminen juuri ennen mallastusta heikensi vierteen erotuksen tehokkuutta merkittävästi.
The exposed starchy endosperm of naturally split barley has been observed to potentially induce biofilm formation retarding wort filtration performance.
On havaittu, että haljenneen ohran paljastunut tärkkelysendospermi mahdollisesti lisää biofilmin tuotantoa heikentäen vierteen suodattuvuutta mäskistä.
The indigenous bacteria embedded in amorphous slime colonised the exposed endosperm during malting.
Bakteerit peittyneenä viskoosiin eksopolymeeriseen verkostoon valtasivat vahingoittuneen ohran paljastuneen tärkkelysendospermin mallastuksessa.
Weak filtration performance may have its origin in the malting of barley.
Syy suodatustehokkuuden hidastumiseen voi olla peräisin ohran mallastuksesta.
Choise of the form of cooperation between a Finnish construction company and a Central European partner for a joint project in the Sovjet Union
Yhteistyömuodon valinta suomalaisen rakennusyrityksen ja keskieurooppalaisen partnerin yhteistyöprojektille Neuvostoliitossa
Workpiece positioning and measuring
Työkappaleen paikoitus ja mittaaminen
Although adopting new technologies such as VR can cause uncertainty and disruptions in the industry, it can also diversify the work opportunities for designers.
Vaikka uuden teknologian käyttöönotto voi aiheuttaa epävarmuutta ja häiriöitä, se voi myös monipuolistaa suunnittelijoiden työmahdollisuuksia.
The use of virtual reality is examined in detail with qualitative research methods, interviews and observation, and as a tool in a creative process.
Tutkin virtuaalitodellisuuden käyttöä kvalitatiivisilla tutkimusmenetelmillä, haastatteluilla ja havainnoinnilla, sekä luovan prosessin välineenä.
This study identifies that virtual reality can be utilized in all design phases, reducing risks and saving time and money in design projects.
Tutkimuksessa todetaan, että virtuaalitodellisuutta hyödynnetään kaikissa suunnitteluvaiheissa, se säästää rahaa ja aikaa sekä vähentää riskejä.
Virtual reality (VR) shows promise as an important tool for architecture and design.
Virtuaalitodellisuus (VR) nähdään lupaavana työkaluna suunnittelussa.
Several challenges, however, can impact the use of VR such as motion sickness, organizational issues and lack of control.
Virtuaalitodellisuuden käyttöön voivat vaikuttaa monet haasteet, kuten esimerkiksi pahoinvointi, organisaation adoptoinnin haasteet ja VR kokemuksen kontrolloinnin vaikeudet.
Overall, the study strengthens the hypothesis that the use of virtual reality improves the design process and collaboration between clients, designers and the project team.
Tutkimus vahvistaa hypoteesia siitä, että virtuaalitodellisuuden käyttö parantaa suunnitteluprosessia ja yhteistyötä asiakkaiden, suunnittelijoiden ja projektiryhmän välillä.
Virtual reality provides a new tool for designers to express, reflect, represent, market and sell their designs.
Virtuaalitodellisuudesta on tullut uusi työkalu suunnitelmien ilmaisuun, esitykseen, markkinointiin ja myyntiin.
The hypothesis of the study is that virtual reality is a valuable architectural design tool which improves the efficiency and quality of the design work while also effectively aiding clients, constructors, and fellow designers in understanding the creative vision of design work through all phases of a project.
Tutkimuksen hypoteesi on, että virtuaalitodellisuus on arvokas arkkitehtoninen suunnittelutyökalu, joka parantaa suunnittelijoiden, rakentajien ja asiakkaiden ymmärrystä sekä projektin laatua kaikkien suunnitteluvaiheiden aikana.
VR is helping to make design decisions, discover design mistakes, comprehend the relations of the spaces and allow designers to prototype their designs in full scale.
Virtuaalitodellisuus tehostaa suunnittelua ja auttaa tekemään päätöksiä, löytämään virheitä, ymmärtämään tilojen suhteita ja testaamaan prototyyppiä sen luonnollisessa mittakaavassa.
The creative process of the thesis was created by designing three modular prefabricated houses by utilizing virtual reality as a design tool in the design development phase.
Luova osuus kuvastaa kolmen modulaarisen esivalmistetun talon suunnitteluprosessia, jossa hyödynnetään virtuaalitodellisuutta suunnittelun tukena.
The thesis aims to illustrate the possible uses of this new technology by answering the research question of how can virtual reality help designers to improve the design process.
Opinnäytetyön tarkoituksena on selvittää kuinka virtuaalitodellisuus voi auttaa suunnittelijoita parantamaan suunnitteluprosessia.
Recent advancements in the technology are evolving the ways in which the tool is being implemented in the design field.
Teknologian kehittyminen on parantanut työkalun hyödyntämismahdollisuuksia arkkitehtuuristen tilojen suunnittelussa.
In addition, more knowledge is needed on the design phases using VR in wider contexts as well as collaboration of the project team.
Laaja-alaisempaa lisätietoa tarvitaan myös suunnitteluvaiheiden ja projektiryhmän yhteistyön helpottumisesta virtuaalitodellisuuden avulla.
There is a need to research the use of VR in design industry.
Tutkimuksen tulosten pohjalta suositellaan tutkimustiedon kartoittamista VR:n käytön määrästä tilasuunnittelussa.
The outcome of the thesis outlines the process of using VR as a design tool and utilizes the knowledge in the creative process.
Opinnäytetyössä kuvataan virtuaalitodellisuutta suunnittelun työkaluna ja hyödynnetään informaatiota tutkimuksen luovassa osuudessa.
III-nitrides, e.g. aluminum, gallium and indium nitride (AlN, GaN, InN) and their alloys are typically grown on sapphire substrates.
III-nitridit, kuten alumiini-, gallium- ja indiumnitridi (AlN, GaN, InN) sekä niiden yhdisteet, valmistetaan tyypillisesti safiirialustakiteille.
GaN films grown by MOVPE were extremely rough polycrystalline films.
MOVPE:lla valmistetut GaN-kalvot olivat erittäin karheita sekä monikiteisiä.
The films were annealed both in rapid thermal processor (RTP) and in a conventional tube furnace (CTF).
Kalvoja lämpökäsiteltiin eri lämpötiloissa sekä pikauunilla (RTP, rapid thermal processor) että perinteisellä putkiuunilla (CTF, conventional tube furnace).
The use of silicon substrates would also decrease the manufacturing costs of III-nitride-based devices.
III-nitridien valmistaminen piikiekoille vähentäisi III-nitridipohjaisten komponenttien valmistuskustannuksia sekä mahdollistaisi perinteisen piiteknologian integroimisen III-nitridipohjaisiin komponentteihin.
Finally, GaN films were deposited on the PEALD AlN film with metallo-organic vapor phase epitaxy (MOVPE) and characterized.
Tutkimuksen päätteeksi AlN-kalvon päälle valmistettiin GaN-kalvo metallo-orgaanisella kaasufaasiepitaksialla (MOVPE, metallo-organic vapor phase epitaxy) ja tutkittiin valmistetun GaN-kalvon ominaisuuksia.
The suitability of AlN grown on silicon by plasma-enhanced atomic layer deposition (PEALD) as a substrate for GaN epitaxy was experimented in this thesis.
Työssä tutkittiin piin päälle plasma-avusteisella atomikerrosvalmistusmenetelmällä (PEALD, plasma-enhanced atomic layer deposition) valmistetun AlN-kalvon soveltuvuutta GaN:n valmistusalustana.
X-ray diffraction (XRD) measurements indicated that the films were amorphous.
Valmistetut AlN-kalvot olivat noin 200 nm paksuja ja niiden todettiin olevan amorfisia röntgendiffraktiomittausten (XRD, X-ray diffraction) perusteella.
Thermal Annealing of AlN Thin Films Fabricated by Plasma-Enhanced Atomic Layer Deposition for GaN Epitaxy
Plasma-avusteisella atomikerrosvalmistusmenetelmällä valmistetun alumiininitridikalvon lämpökäsittely ja soveltuvuus epitaktisen galliumnitridin alustana
An AlN film is typically deposited on silicon before growing of GaN to compensate the lattice mismatch between the substrate and the grown layer.
Piin päälle valmistettavien III-nitridikerrosten valmistus aloitetaan tyypillisesti hilavakioiden eroja kompensoivan AlN-kerroksen valmistamisella.
Silicon is an interesting candidate for substrate material for III-nitrides since it is electrically and thermally conductive unlike sapphire.
Piin etuina safiiriin nähden on sen lämmön- ja sähkönjohtavuus.
Thermal annealing was found to induce cracks into the AlN films.
Lämpökäsittelyn jälkeen kalvoissa havaittiin säröjä.
Thermal annealing was performed to improve the crystalline quality of the deposited AlN.
Kalvot säilyttivät amorfisen luonteensa lämpökäsittelyssä.
The AlN films were grown on silicon substrates having different orientations.
AlN-kalvoja valmistettiin eri kidesuunnan omaaville piikiekoille ja tutkittiin lämpökäsittelyn vaikutusta niiden ominaisuuksiin.
Microsystems for biological cell characterization
Mikrosysteemit solujen karakterisointiin
The study of cellular function and structure is essential for bioprocess control, disease diagnosis, patient treatment and drug discovery.
Solutoimintojen ja rakenteen karakterisointi on tärkeää bioprosessien kontrolloinnissa, sairauksien diagnosoinnissa, potilaiden hoidossa ja uusien lääkkeiden tutkimuksessa.
The options for the process integration of separate FPI optical filters are presented.
Myös erillisten FPI-suodattimien prosessi-integraation vaihtoehdot esitetään.
Microsystem technology enables characterization of very small samples, minimal use of expensive reagents, testing of multiple samples in parallel, and point-of-care testing, all of which increase throughput and reduce the analysis cost.
Mikrosysteemitekniikka mahdollistaa hyvin pienien näytemäärien yhtäaikaisen karakterisoinnin ja paikan päällä testauksen sekä minimoi kalliiden reaktioaineiden käytön, lisäten näin läpimenoa ja vähentäen analyysin hintaa.
The three characterization techniques presented in this thesis could be integrated into a microfluidic cellular total analysis system to obtain complementary information of cellular function.
Nämä kolme tässä väitöskirjassa esitettyä karakterisointitekniikkaa on mahdollista yhdistää osaksi mikrofluidistista solujen kokonaisanalyysisysteemiä ja saada näin toinen toistaan täydentävää mittausinformaatiota solujen toiminnoista.
The microsystem consists of a small-volume cell culture area defined on PDMS walls on a glass substrate with gold electrodes coated with a self-assembled monolayer to enable cell attachment.
Mikrosysteemi koostuu pienen tilavuuden PDMS (polydimetyylisiloksaani) seinillä rajatusta soluviljelyalueesta lasialustalle, johon on kuvioitu kultaelektrodit ja SAM-kalvo solujen kiinnittymisen mahdollistamiseksi.
The third part describes the design, process integration and fabrication of an electrically tunable Fabry-Perot interferometer (FPI) monolithically integrated on a photodiode for visible spectrum measurements.
Kolmas osio käsittää näkyvän valon spektrin mittaamiseen tarkoitetun monoliittisesti fotodiodille integroidun sähköisesti säädettävän Fabry-Perot-interferometrin (FPI) suunnittelun, prosessi-integraation ja valmistuksen.
As the main result, it was possible to monitor the capillary formation of BACC endothelial cells in a microsystem using impedance spectroscopy.
Keskeisenä tuloksena voitiin todeta, että BACC-endoteelisolujen kapillaarien muodostumista oli mahdollista monitoroida mikrosysteemissä käyttäen impedanssispektrometriaa.
The second part describes calorimetric characterization of Saccharomyces cerevisiae yeast cells using a MEMS-based nanocalorimetric microsensor.
Toisessa osiossa kuvataan Saccharomyces cerevisiae -hiivasolujen kalorimetristä monitorointia käyttäen nanokalorimetristä MEMS-mikroanturia.