natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The introductory part of the thesis addresses the contemporary conditions of the hybrid media environment from a theoretical and methodological perspective.
Väitöskirjani johdanto-osassa käsittelen hybridin mediaympäristön tuottamia olosuhteita teoreettisesta ja metodologisesta näkökulmasta.
The articles also discuss how users shift between different actor roles in these settings, moving between being the audience, informed citizens and peers exercising their right to public speech.
Lisäksi artikkelit tarkastelevat sitä, kuinka käyttäjät vaihtelevat rooleja näissä monikerroksisissa asetelmissa, liukuen yleisön, kansalaisten ja sananvapauttaan harjoittavien vertaisten positioiden välillä.
Each of the case studies provides a distinct angle to the actors and platforms that constitute the hybrid media environment.
Jokainen artikkeleista tarjoaa omanlaisensa näkökulman toimijoihin ja alustoihin, joista nykyinen, luonteeltaan hybridi mediajärjestelmä koostuu.
The articles about Facebook and online news commenting (Publication II; Publication IV; Publication V) shed light on the affective dynamics in online discussion and develop the notion of affective discipline as a conceptual tool to analyse how moods and tones develop in these discussions.
Julkaisuissa, joissa tarkastelen Facebookia ja uutiskommenttipalstaa (Julkaisu II; Julkaisu IV; Julkaisu V) erittelen verkkokeskustelun affektiivista dynamiikkaa ja kehitän affektiivisen kurinpidon (affective discipline) käsitettä työkaluksi, jolla käsitteellistää ja analysoida verkkokeskusteluiden sävyjen ja tunnelmien kehittymistä.
Through these mechanisms, the dissertation contributes to the theoretical and methodological discussion on how to study affect in mostly text-based media.
Empiiristen analyysien ohella väitöskirjani osallistuu teoreettis-metodologiseen keskusteluun siitä, kuinka affektia tulisi ja kuinka sitä on mahdollista tutkia ennen muuta tekstipohjaisessa materiaalissa.
The disaster resulted from multiple failings in a complex sociotechnical system set in motion by an unexpectedly powerful natural phenomenon.
Vaikka onnettomuuden sysäsivät liikkeelle odottamattoman vahvat luonnonvoimat, sen juurisyyt ovat monimutkaisen sosioteknisen järjestelmän useiden eri kantavien osien pettämisessä.
By focusing on the concepts of affect and affective discipline, the study not only provides an analysis of media discussions about the Fukushima Daiichi nuclear disaster that confirms previous results on the cultural circulation of affect, but also expands the knowledge on how journalistic practices and public discussion influence these processes.
Fukushima Daiichin onnettomuuteen liittyvien mediakeskustelujen tarkastelu affektin ja affektiivisen kurinpidon käsitteiden avulla sekä vahvistaa aikaisempia havaintoja affektin kulttuurisesta kierrosta että tarjoaa uutta tietoa journalistisen median ja julkisen keskustelun osuudesta tässä prosessissa.
The articles illustrate how social media simultaneously act as platforms enabling various types of public expression and allow for private multi-billion-dollar corporations to create revenue through collecting and selling the data generated by their users.
Toisaalta niiden taustalla on miljardien dollareiden liikevaihdolla toimivia ylikansallisia suuryrityksiä, jotka keräävät voittonsa sovellusten käyttäjien tuottaman datan keräämisestä ja jälleenmyynnistä.
The results of the presented case studies provide new insights into the role of traditional mainstream journalism and social media during a global, disruptive event.
Väitöskirjani osatutkimukset tuottavat uutta tietoa uutisjournalismin ja sosiaalisen median välisistä suhteista yllättävän, globaalisti huomiota herättävän ja maailmanlaajuisia seurauksia saavan tapahtuman aikana.
In addition, the work points to the affective labour done by journalists and members of the public alike when they engage in acts of affective discipline to manage the moods of public discussion.
Tutkimukseni tulokset antavat lisäksi viitteitä siitä, että journalistit, asiantuntijat, viranomaiset ja kansalaiset tekevät affektiivista työtä osallistuessaan affektiiviseen kurinpitoon ja muovatessaan tällä tavoin julkisen keskustelun ilmapiiriä.
The articles focusing on mainstream media (Publication III; Publication IV) also use this concept to examine how public affect and emotion are managed during crises.
Journalistisesti tuotettua sisältöä tarkastelevissa julkaisuissa (Julkaisu III; Julkaisu IV) hyödynnän affektiivisen kurinpidon käsitettä eritellessäni, kuinka julkisia tunteita ja affektia ohjaillaan kriisitilanteissa.
The aim of this section is to combine the understanding of affect with the notion of the public in a hybrid media environment, in the particular case of media coverage on the Fukushima Daiichi disaster.
Johtoajatuksena on yhdistää affektin käsite keskusteluun julkison roolista hybridissä mediaympäristössä käyttämällä esimerkkinä Fukushima Daiichin ydinvoimalaonnettomuuden mediaseurantaa.
In two articles (Publication I; Publication V), the focus centres on the popular social media applications Twitter and Facebook, the analysis illuminating how affect circulates and sticks to certain figures in the conversations, and how affect is structured around cultural conventions, such as ritualised commemoration.
Kaksi artikkelia (Julkaisu I; Julkaisu V) keskittyy suosittuihin sosiaalisen median sovelluksiin Twitteriin ja Facebookiin, valottaen analyysillaan affektin kiertoa ja tarrautumista keskusteluissa tiettyihin hahmoihin.
Two articles (Publication II; Publication IV) examine how people use a mainstream media’s online commenting platform to express opinions and emotions about the news coverage of Fukushima Daiichi yet discuss scientific expertise in the same context.
Kaksi artikkelia (Julkaisu II; Julkaisu IV) puolestaan keskittyy siihen, kuinka ihmiset käyttävät uutismedian tarjoamaa keskustelupalstaa purkaakseen Fukushima Daiichin onnettomuuteen ja sen uutisointiin liittyviä ajatuksia ja tunteita.
I focus on how affects circulate and stick in the mediated narratives about Fukushima Daiichi in Finnish and international contexts, in both journalistic reporting and social media discussions.
Keskityn siihen, miten affekti kiersi ja tarrautui Fukushima Daiichin onnettomuutta koskeneessa journalistisen uutismedian raportoinnissa ja sosiaalisen median alustoilla käydyissä keskusteluissa.
Presenting the results of case studies conducted between 2014 and 2016, the five publications included in this dissertation open diverse angles to affective dynamics of social media discussions and journalism.
Väitöskirjan viisi artikkelia esittelevät vuosien 2014 ja 2016 välillä tehdyn neljän tapaustutkimuksen tuloksia.
In this dissertation, I delve into the intersection of the hybrid media environment and mediated feeling by examining the role of affect in the coverage of the Fukushima Daiichi disaster.
Väitöskirjassani sukellan tähän hybridin medianympäristön ja medioituneiden tunteiden risteykseen tarkastelemalla sekä kotimaisissa että kansainvälisissä yhteyksissä affektin roolia Fukushima Daiichin uutisoinnissa ja muussa mediakommentoinnissa.
Through their versatile empirical settings, the articles contribute to the ongoing debate in media studies on how contemporary social media shape the public discourse.
Artikkelit täydentävät toisiaan avaten affektin dynamiikkaa sosiaalisen median keskusteluissa ja uutisteksteissä monesta suunnasta.Vaihtuvien empiiristen asetelmiensa kautta artikkelit tuovat uutta tietoa mediatutkimuksen kentällä käytävään keskusteluun sosiaalisen median sovellusten roolista julkisen keskustelun muokkautumisessa.
My dissertation deals with the use of history in ancient world.
Väitöskirjatutkimukseni käsittelee historian käyttöä antiikin maailmassa.
In Classical literary tradition, it was common to use comparatio Alexandri (comparing to Alexander) or imitatio Alexandri (imitation of Alexander) as a rhetoric tool.
Antiikin kirjallisessa kulttuurissa oli tavanomaista käyttää Aleksanterin vertailemista (comparatio Alexandri) tai jäljittelyä (imitatio Alexandri) retorisena välineenä.
The figure of Alexander was used to build identities – Roman, Greek, Jewish and Christian authors used Alexander to define themselves in relation to other groups.
Aleksanterin hahmon avulla rakennettiin identiteettejä – roomalaiset, kreikkalaiset, juutalaiset ja varhaiset kristityt kirjailijat käyttivät Aleksanterin henkilöä määrittelemään itseään suhteessa muihin ryhmiin.
Also, in some occasions, referring to Alexander was motivated by a goal of appealing to someone in a superior position and, thus, aiming to enhance one’s social status.
Lisäksi menneisyyteen viittaaminen oli kirjoittajan keino vedota korkeammassa asemassa olevaan henkilöön ja parantaa omaa yhteiskunnallista asemaansa.
In my thesis, I analyze how the different myths and traditions of Alexander were harnessed to serve different philosophical, pedagogic, political or religious views.
Väitöstutkimukseni osoittaa, miten Aleksanteriin liitetyt tarinat valjastettiin palvelemaan filosofisia, pedagogisia, poliittisia ja uskonnollisia näkemyksiä.
The source material contains Latin and Greek texts of over 70 authors written in 150 BC – 600 AD.
Lähdeaineistoni kattaa yli 70:n antiikin auktorin vuosina 150 eKr. – 600 jKr. laatimia kreikan- ja latinankielisiä tekstejä.
I explore the literary presentations of Alexander the Great and the different argumentations behind these presentations.
Tutkin, miten Aleksanteri Suurta koskevien kirjallisten esitysten kautta pyrittiin argumentoimaan erilaisia näkemyksiä.
Using the Past, Shaping the Present: Alexander the Great in textual imagery 150 BC - 600 AD
Historian käyttö ja tarinat Aleksanteri Suuresta antiikin Roomassa
The aim of the study is to understand the dynamics in play when the Internet is utilised to engage the public in urban planning and neighbourhood development processes.
Tutkimus esittää, että verkko-osallistuminen kaupunkisuunnittelussa saa todellisen muotonsa vasta asukkaiden käyttäessä osallistumisen välineitä konkreettisissa suunnitteluprosesseissa.
The results show that the form of information and the form of access to information are crucial to enhance meaningful interaction between residents and city administration.
Tapaus osoittaa, että tiedon havainnollistaminen visuaalisesti voi auttaa suunnittelijoiden ja asukkaiden vuorovaikutusta ja keskinäistä ymmärrystä.
Second, a particular type of knowledge is generated, where issues intended for public articulation are prominent and intimate experiential knowledge of place is overshadowed.
Tämän seurauksena asukkaiden näkemyksistä suodattuu pois suunnittelutyön mittakaavaan ja näkökulmaan sopimattomat asiat.
The organising dimension refers to the ways and forms in which information is stored and how it can be accessed.
Suunnittelukäytännöt siis rajaavat asukkailta saatavan tiedon laatua ja määrittävät mitkä näkemykset ovat merkityksellisiä.
This tripartite dynamics serves as useful heuristics to assess the instruments of public engagement as forms in the making.
Tutkimus esittää, että omaehtoisen osallistumisen välineenä internet voi auttaa tuomaan julkiseen keskusteluun kokonaan vaihtoehtoisia näkemyksiä, joita ei suunnittelutyössä ole nostettu esiin.
An online discussion forum in which people could geographically reference their statements was set up to elicit first-hand knowledge about the local characteristics of the place.
Verkko-osallistumista käytännön suunnittelutapauksissa Bamberg seurasi kuinka Tampereen keskustaan sijoittuvan Koskenniskan sillan kiistassa asukkaat ryhtyivät omaehtoisesti käyttämään internetiä haastaessaan suunnittelijoiden ja päätöksentekijöiden näkemyksiä.
The Internet and spatial technologies have been assumed as means to give a voice to the public and widen the knowledge base that informs planning.
Asukasraati näki tiedon havainnollistamisen verkko-osallistumisen keskeisenä mahdollisuutena.
The results suggest that particular configurations of the interactional, organising, and expressive dimensions in locally specific circumstances have a critical influence on how the Internet facilitates or constrains negotiation over meanings and mobilisation of different forms of knowledge.
Internetin vaikutukset asukasosallistumisessa monensuuntaisia ja osin ennakoimattomia Internetin käyttöä osallistumisessa on perusteltu sillä, että se voisi edesauttaa asukkaiden näkemysten huomioimista kaupunkisuunnittelussa.
To accompany this dynamics, the study also introduces three dimensions concerning the potential of the Internet for public engagement.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että internet ei takaa ennalta osallistumisen lopputulosta.
During the last ten years I have been involved in experimenting with novel Internet practices for public participation, and the study builds upon these participatory initiatives.
Jarkko Bamberg tarkastelee väitöstutkimuksessaan tamperelaisia kaupunkisuunnittelu- ja aluekehityshankkeita, joissa internetiä on käytetty viimeisen kymmenen vuoden aikana osallistumisessa eri tavoin.
The results suggest that the Internet facilitated challenging the local consensus-seeking and streamlined culture of governance.
Nurmi-Sorilan alueen osayleiskaavoituksessa asukkaat pääsivät kertomaan alueen hyvistä ja huonoista puolista käyttäen karttapohjaista internet-sovellusta, jota Bamberg oli mukana suunnittelemassa ja kehittämässä.
In this study I investigate empirically how the potential of the Internet and spatial technologies for public engagement is actualised in practice.
Tutkimuksen keskeinen päätelmä onkin, että internetin osallistumisen välineitä on kehitettävä rinnakkain suunnittelukäytäntöjen kanssa ja sopeutuen paikallisiin tilanteisiin.
The panel was established to explore novel ways of participation in the context of neighbourhood development.
Samalla paikalliset suunnittelukäytännöt rajaavat ja määrittävät sitä, kuinka verkko-osallistumisen kautta saatavia asukkaiden näkemyksiä hyödynnetään.
Face Interface
Kasvokäyttöliittymä
In this thesis, three different versions of Face Interface have been used.
Väitöskirjassa on käytetty yhteensä kolmea eri versiota kasvokäyttöliittymästä.
From the iterations, significant improvements have been achieved in the pointing task times (i.e., from 2.5 seconds with the first prototype to 1.3 seconds with the third prototype).
Ensimmäisessä tutkimuksessa keskimääräinen osoitus- ja valinta-aika oli 2,5 sekuntia ja viimeisessä 1,4 sekuntia.
In these studies, simple point-and-select tasks were used in which the pointing distances and object sizes were varied.
Eri versioiden toimintaa on tutkittu järjestelmällisesti kontrolloiduissa laboratorio-olosuhteissa yksinkertaisilla osoitus- ja valintatehtävillä, joissa valittavien kohteiden kokoja ja etäisyyksiä on systemaattisesti vaihdeltu.
The third version was further improved by using five capacitive sensors to detect different facial activations: frowning, raising the eyebrows, and smiling.
Kasvokäyttöliittymän kehittyessä käyttäjille on tullut enemmän vaihtoehtoja, sillä ensimmäisellä kasvokäyttöliittymän versiolla pystyi kohteita valitsemaan ainoastaan kulmia kurtistamalla, mutta viimeisellä versiolla kohteita pystyi valitsemaan jo kolmella eri tavalla: kulmia kurtistamalla, kulmia kohottamalla tai hymyilemällä.
These are clear indications for the use of facial information in human-computer interaction.
Väitöskirjassa saadut tulokset osoittavat, että kasvoilta mitattava informaatio on lupaava uusi menetelmä ihmisen ja tietokoneen välisessä vuorovaikutuksessa.
To conclude, this thesis introduced a novel, multimodal, and wearable Face Interface device for pointing and selecting objects on a computer screen.
Kasvokäyttöliittymä Kasvokäyttöliittymä on uusi ihmisen ja tietokoneen välisen vuorovaikutuksen mahdollistava menetelmä, joka hyödyntää käyttäjän katseen suuntaa ja kasvojen ilmeitä vuorovaikutuksessa tietokoneen kanssa.
Second, Face Interface was used for entering text on an on-screen keyboard.
Viidennessä julkaisussa tutkittiin kirjoittamista kasvokäyttöliittymän avulla.
The measurement technologies were embedded in wearable, eyeglass-like frames that housed both an eye tracker to measure the gaze direction and capacitive sensor(s) to measure the level(s) of facial activations.
Se on päälle puettava laite, joka yhdistää katseenseurantalaitteen ja sensorit, jotka mittaavat kasvoilla tapahtuvia erilaisia muutoksia, jotka ovat seurausta kasvolihasten aktivoitumisesta, esimerkiksi hymyilemisestä.
The research has shown, for example, that it is easy to learn the use of these two different modalities together, and the use of it does not require much practice.
Käyttäjät ovat oppineet käyttämään katseen suunnan ja kasvolihasten aktivoinnin yhdistävän menetelmän käytön nopeasti, sillä he ovat tarvinneet vain noin viiden minuutin pituisen harjoitteluajan.
The second version was wireless and it was able to monitor either frowning or eyebrow-related movements, depending on a person.
Tässä väitöskirjassa on tutkittu sekä uudenlaista kasvokäyttöliittymää että sitä, mikä kasvolihaksen liike on toimivin yhdessä katseen kanssa.
The results showed that Face Interface functioned promisingly as a pointing and selection technique.
Väitöskirja koostuu viidestä osajulkaisusta, joissa kaikissa on käytetty kasvokäyttöliittymää osoitus- ja valintamenetelmänä.
Especially the speed and accuracy of the Face Interface prototype was tested in a series of experimental studies.
Saavutetut osoitus- ja valinta-ajat ovat nopeutuneet sitä mukaa kun kasvokäyttöliittymää on kehitetty.
Face Interface combined the use of two modalities: voluntarilycontrolled gaze direction and voluntarily-controlled facial muscle activations for pointing and selecting objects in a graphical user interface (GUI), respectively.
Kasvokäyttöliittymän avulla voidaan tietokoneen näytöllä olevia kohteita osoittaa katseella ja valita ne esimerkiksi kulmia kurtistamalla tai hymyilemällä.
Also, a chin rest was used in order to prevent head movements.
Ensimmäisessä julkaisussa valintamenetelmänä käytettiin ainoastaan kulmien kurtistamista.
This was done in order to exclude the effect of any previously learned layouts.
Seuraavaa kasvokäyttöliittymän versiota on parannettu saatujen tulosten perusteella.
It seems that the use of facial behaviors to interact with technology has great potential.
Katseen käyttäminen ja kasvolihasten aktivoiminen ovat ihmisille luonnollisia kommunikointikeinoja muiden ihmisten kanssa, joten niiden on ajateltu soveltuvan myös ihmisen ja tietokoneen väliseen vuorovaikutukseen.
Eighty-three percent of the parents were mothers.
Vanhemmista 86 prosenttia oli äitejä.
They were especially satisfied with the loving atmosphere, supportive familial involvement and open communication in the family.
He olivat erityisen tyytyväisiä perheessä rakastavaan ilmapiiriin, perheen toiminnalliseen tukeen ja avoimeen kommunikaatioon.
The results showed that the majority of the adolescents participating in the study were satisfied with their lives.
Tulosten mukaan valtaosa nuorista oli tyytyväisiä elämäänsä.
The samples in the first phase of the study consisted of 245 adolescents from 7th and 9th grades (12-17 year olds) and 239 parents.
Tutkimuksen aineisto koostui ensimmäisessä vaiheessa 245 eteläsuomalaisesta 7.- ja 9.-luokkalaisesta nuoresta ja heidän 239 vanhemmastaan.
Fifty-one percent of the adolescents were females and seventh graders.
Nuorista vastaajista 51 prosenttia oli tyttöjä ja 7.-luokkalaisia.
Certain realised values, such as a strong sense of personal autonomy, equilibrium, safe family relations and humour were associated with adolescent global satisfaction, whereas a weak sense of equilibrium and poor family relations were connected to ill-being.
Tietyt arvot, kuten vahva itsenäisyyden tunto, sisäinen tasapaino, turvalliset perhesuhteet ja huumori elämänvoimana liittyivät nuorten elämäntyytyväisyyteen.
The study generated new knowledge of the intense and complex relations between adolescent subjective well-being, values, school and family.
Tutkimus tuotti uutta tietoa nuorten koetun hyvinvoinnin ja arvojen, koulun ja perheen välisistä vahvoista ja monimutkaisista yhteyksistä.
The adolescents interviewed experienced both positive and negative familial elements and involvement as a natural part of their daily lives.
Nuoret ilmaisivat sekä myönteisiä että kielteisiä tekijöitä perheessä luonnollisena osana arkeaan.
The response rate among teenagers was 48 % and among parents 47 %.
Vastausprosentti oli 48 nuorilla ja 47 vanhemmilla.
The data analysis consisted of statistical analysis (e.g. multiple regression analysis) and content analysis.
Aineistot analysoitiin tilastollisesti ja sisällön analyysilla.
Familial discord, conflicts and parental divorce, as well as illness or death of a family member or excessive dependency on the family members were responsible for adolescent worries and negative feelings in the family.
Huolta ja murhetta nuoren elämään toivat epäsopu tai ristiriidat perheenjäsenten välillä, vanhempien avioero, perheenjäsenen kuolema tai sairaus sekä liiallisen riippuvuuden tunne.
Ill-being was experienced more frequently by girls and 9th graders than by boys and 7th graders.
Tytöt ja 9.-luokkalaiset vastaajat kärsivät poikia ja 7.-luokkalaisia enemmän pahaolosta.
School satisfaction, body satisfaction and self-rated good health contributed to female satisfaction, and in addition to these, low-intensity drinking contributed to global satisfaction among boys.
Myös koulutyytyväisyys, tyytyväisyys painoon ja itsearvioitu hyvä terveys vahvistivat nuorten tyytyväisyyttä.
Negative involvement included negligence, criticism, restrictiveness or coercion.
Toisaalta perhe saattoi toimia välinpitämättömästi, kriitikkona, rajoittajana tai pakottajana koulunkäynnissä ja kaverisuhteissa.
The structured self-report adolescent questionnaire consisted of demographic data, the Berne Questionnaire of Subjective Well-being (BSW/Y), the Family Dynamics Measure (FDM II) as well as items concerning relations with family members and friends, school satisfaction and health behaviour.
Nuorten kyselylomake sisälsi taustamuuttujia, nuorten koettua hyvinvointia, arvokäyttäytymistä ja perheen toimintaa kartoittavat mittarit sekä kysymyksiä perhesuhteista, ystävistä, koulusta ja terveyskäyttäytymisestä.
The purpose of this study was twofold: to gain more information about adolescent subjective well-being and the factors related to this, and to understand more profoundly the familial contribution to adolescent well-being and life.
Tutkimuksen tavoitteena oli saada tietoa nuorten koetusta hyvinvoinnista ja siihen liittyvistä tekijöistä sekä ymmärtää paremmin perheen vaikutusta nuoren hyvinvoinnin kokemuksessa, kaverisuhteissa ja koulunkäynnissä.
The sense of having a comfortable home and still the opportunity for external relations contributed to their joy of life.
Nuoren elämäniloa vahvisti tunto siitä, että on mukava koti, mutta myös mahdollisuus kodin ulkopuoliseen elämään.
Parents evaluated the family dynamics mostly better than did their adolescent children.
Nuorten ja heidän vanhempansa käsitykset perheen toimivuudesta erosivat merkittävästi toisistaan: vanhemmat arvioivat perheen toimivan pääosin paremmin kuin heidän murrosikäiset lapsensa.
The findings provide a basis for the assessment of adolescent subjective well-being and realised values and for understanding the diversity of personal, familial and social well-being in adolescence.
Tulosten pohjalta voidaan arvioida nuorten hyvinvointia ja mm. terveyskäyttäytymistä sekä ymmärtää nuoren hyvinvoinnin monitahoisuutta.
Positive familial involvement in adolescent peer relations and school attendance was described by the interviewees as enablement, continuing conversations about adolescent activities, actual support and taking an active role in adolescent activities.
Perhe nähtiin toisaalta mahdollistajana, keskustelijana, tukijana ja toimijana nuoren koulunkäyntiin ja kaverisuhteisiin liittyvissä kysymyksissä.