natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Plots had either pure timothy stands (Phleum pratense L. cultivars Tuure, Rhonia ja Bor 0301) or mixtures that contained 75% timothy and 25% meadow fescue (Festuca pratensis Huds.
Koejäseninä oli puhtaita timoteikasvustoja (Phleum pratense L. lajikkeet Tuure, Rhonia ja Bor 0301) ja seoskasvustoja, joiden siemenseos sisälsi 75% timoteita ja 25% nurminataa (Festuca pratensis Huds.
In addition, botanical composition was analysed in Sotkamo.
Sotkamossa tehtiin lisäksi myös botaaninen analyysi.
According to the results cultivating grass mixtures instead of pure stands is a good way to achieve bigger dry yields that have high quality.
Tulosten perusteella voidaan todeta, että viljelemällä nurmiseoksia puhtaiden kasvustojen sijaan voidaan saavuttaa suurempia kuiva-ainesatoja, joiden rehu on laadukasta.
Timothy-meadow fescue growths' NDF and iNDF were closer to desired values than pure stands', but with other quality features weren't discovered advantages.
Timotei-nurminatakasvustojen NDF ja iNDF olivat puhtaita kasvustoja lähempänä tavoitearvoja, mutta muissa laatuominaisuuksissa ei havaittu selkeää etua.
In Sotkamo timothy cultivar's and type's (southern or north) dry yield, D-value, NDF, protein content and botanical composition reacted differently with the effective temperature sum.
Sotkamossa timoteilajikkeiden ja tyypin (eteläinen vs. pohjoinen) kuiva-ainesato, D-arvo, NDF, raakavalkuainen sekä lisäksi botaanisen koostumus reagoivat eri tavalla tehoisan lämpösumman kanssa.
A three year field study was carried out in Jokioisinen and Sotkamo.
Kolmevuotinen kenttäkoe toteutettiin Jokioisilla ja Sotkamossa.
Moreover, the effect of the effective temperature sum on the quantity and quality of yield was evaluated.
Lisäksi selvitettiin lämpösummakertymän vaikutusta sadon määrään ja laatuun.
Dry yield (kg ka/ha), D-value, iNDF, NDF, protein and lignin content were determined from each harvest.
Koejäsenistä määritettiin kuiva-ainesato (kg ka/ha), D-arvo, iNDF, NDF, valkuaispitoisuus ja ligniinin määrä.
The aim was also to examine how species proportions differ in mixtures between years and harvests and what causes observed variation.
Tulosten perusteella selvitettiin, miten eri kasvilajien osuus vaihtelee seoskasvustoissa vuosien ja sadonkorjuukertojen välillä, ja mikä vaikuttaa tähän vaihteluun.
Grass mixtures had higher dry yields and they were more stable than pure stands.
Nurmiseokset olivat satoisampia ja viljelyvarmempia kuin puhtaat kasvustot.
In Jokioinen the yield and quality of varieties reacted similarly with the effectice temperature sum.
Jokioisilla taas lajikkeiden sato ja laatuominaisuudet reagoivat samalla tavalla lämpösumman kanssa.
Timothy cultivars which had different growth rhythms were selected for field experiments.
Kokeisiin valittiin kasvurytmiltään erilaisia timoteilajikkeita.
The aim of this thesis was to study differences between the yields and stability of grass mixtures and pure stands.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää eroavatko puhtaiden nurmikasvustojen ja seoskasvustojen sadon määrä ja laatu tai viljelyvarmuus toisistaan.
All timothy cultivars benefited occasionally from adding a meadow fescue to the mixture but not consistently.
Kaikki timoteilajikkeet hyötyivät molemmilla paikkakunnilla paikoin nurminadan lisäämisestä kasvustoon niin sadon määrässä kuin laadussa, mutta saavutettu etu ei ollut johdonmukaista.
The difference in yileds was more significant in Sotkamo than in Jokioinen.
Ero eri kasvustotyyppien välillä oli suurempi Sotkamossa kuin Jokioisilla.
Also the effective temperature sum had a correlation with yield and quality.
Myös lämpösumman ja sadon määrän ja laadun kanssa havaittiin korrelaatioita.
Year and harvest affected to the species proportions in the mixtures.
Valittujen lajien ja lajikeseosten sopivuutta vertailtiin kolmivuotisissa peltokokeissa kahdella koepaikalla.
A need for further research is emphasized.
Jatkotutkimuksen tarvetta korostetaan.
The results indicate that retailers have market power over consumers but the wholesale market is competitive.
Tulosten mukaan vähittäiskaupalla on markkinavoimaa kuluttajiin nähden, mutta tukkumarkkinat ovat kilpailulliset.
Market power in the Finnish dairy chain has not been examined with a bilateral oligopoly approach before.
Suomen maitoketjua ei ole aiemmin tutkittu mallilla, jossa lähtökohdaksi otetaan bilateraalinen oligopoli.
Because the current evidence is scarce, cumulative evidence through further research would be needed.
Koska nykyinen tutkimustieto aiheesta on vähäistä, on tutkimustiedon määrää tärkeää kasvattaa lisätutkimuksen kautta.
The study of industrial organization and new empirical industrial organization provided methodological framework for the study.
Epätäydellisen kilpailun teoria sekä uusi empiirinen toimialatutkimus loivat tutkimukselle teoreettisen perustan.
Because the dairy processing and the retail sector in Finland are highly concentrated, presumptions about price taking would have been too restrictive.
Meijeriteollisuus sekä vähittäiskauppa ovat Suomessa erittäin keskittyneitä toimialoja, minkä vuoksi rajoittavia ennakko-oletuksia markkinamuodosta ei haluttu tehdä.
Market power has been extensively studied in other dairy chains but attempts to estimate market power in the Finnish dairy chain are few.
Markkinavoimaa on eri maiden maitoketjujen osalta tutkittu paljon, mutta suomalaista maitoketjua on tältä osin tutkittu hyvin vähän.
This study examined whether dairy processors and retailers have market power in the Finnish dairy chain, and the analysis was limited to the wholesale and the retail market of dairy products.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin, onko meijeriteolisuudella ja vähittäiskaupalla markkinavoimaa suomalaisessa maitoketjussa?
According to the results, retailers employ full mark-up in the retail market, and the market is thus characterized by collusive behavior.
Kuluttajamarkkinoilla hinnoittelulisän suuruudeksi saatiin korkein mahdollinen lukema, mikä viittaa kollusiiviseen toimintaan markkinoilla.
The approach allows relaxing the presumptions about price taking.
Siinä markkinamuotoa ei tarvitse olettaa etukäteen.
Traditional LAI-determination methods tend to be slow and they require a lot of labor and data processing.
Perinteiset lehtialaindeksin mittausmenetelmät ovat hitaita ja vaativat paljon työvoimaa sekä datan prosessointia.
Leaf area index (LAI) is an important biophysical variable which helps to estimate vegetation biomass, radiation use efficiency and potential yield.
Lehtialaindeksi (Leaf Area Index, LAI) on tärkeä biofysikaalinen muuttuja, jonka avulla voidaan arvioida kasvuston biomassaa, säteilyn käytön tehokkuutta sekä ennustaa saatavan sadon määrää.
When simulated data was plotted, coefficients of determination were higher (R2=0,50-0,99, RMSE 0,12-0,91 m2/m2).
Kun simuloitu malli oli jaoteltu luokkiin, selityskerroin oli huomattavasti suurempi (R2=0,50-0,99, RMSE 0,12-0,91 m2/m2).
These observations should be taken into account while choosing index to estimate LAI of crops.
Nämä havainnot kannattaa ottaa huomioon, kun valitaan kasvillisuusindeksiä viljelykasvien LAI:n arviointiin.
LAI could be estimated from vegetation indices in true field data (R2=0,36-0,52, RMSE 0,65-0,74 m2/m2) and simulated model data (R2=0,25-0,52, RMSE 0,81-1,02 m2/m2) and they acted similarly.
LAIta voidaan selittää kasvillisuusindeksien avulla sekä mitatussa kenttäaineistossa (R2=0,36-0,52, RMSE 0,65-0,74 m2/m2) että simuloidussa mallissa (R2=0,25-0,52, RMSE 0,81-1,02 m2/m2).
Finally, simulated data was plotted based on mean leaf tilt angles (20, 30, 40, 50 and 65) and on low, medium and high chlorophyll contents (25-30, 55-60, 95-100).
Simuloidun mallin kasvillisuusindeksit jaoteltiin lehden kallistuskulman (MTA) (20, 30, 40, 50 ja 65) ja klorofyllipitoisuuden (Cab) (25-30, 55-60 ja 95-100) perusteella.
This is caused by saturation of indices under high LAI and differences in structure between various crop species Leaf inclination angle affects spectral reflectance with LAI (Zou et al. 2014, Zou & Mõttus 2015, Zou et al. 2015).
Lehden inklinaatiokulma vaikuttaa spektriseen reflektanssiin LAIn ohella (Zou ym. 2014, Zou & Mõttus 2015, Zou ym. 2015).
The best goodness of fit was found under MTA-levels 40 and 50.
Suurimmat selityskertoimet esiintyivät luokissa MTA 50 ja 60.
LAI-sensitive narrow-band vegetation indices were selected from literature and they were calculated based on reflectance of measured field data and simulated model data.
Tutkielmaan valittiin 9 LAI-sensitiivistä kapean aallonpituusalueen kasvillisuusindeksiä, jotka laskettiin kenttäaineiston reflektanssin ja simuloidun mallin reflektanssien avulla.
Vegetation indices are one way to estimate LAI of the crops, but it is hard to create a vegetation index that would be suitable for all crops, environments and optical occasions.
On kuitenkin vaikeaa kehittää indeksiä, joka toimisi luotettavasti kaikenlaisilla kasveilla, kaikenlaisissa ympäristöissä ja optisissa olosuhteissa.
Chlorophyll amount effected on the way MTA effects on indices performance: variance between MTA-classes seems to be larger under higher chlorophyll levels.
Cab vaikutti siihen, kuinka lehden kallistuskulma vaikutti indeksien suorituskykyyn: hajonta MTA-luokkien välillä oli sitä suurempi, mitä korkeampi Cab oli.
The aim of this study was to investigate effects of leaf inclination angle on LAI-sensitive vegetation indices.
Tämän tutkielman tavoitteena on selvittää lehden inklinaatiokulman vaikutus kasvillisuusindeksien suorituskykyyn.
Lowest coefficients of determination occurred on highest MTA-level.
Alhaisin selityskerroin esiintyi MTA:n ollessa 65.
After calculation of vegetation indices, regression between vegetation indices and LAI was performed.
Tämän jälkeen molemmille aineistoille tehtiin regressioanalyysi kasvillisuusindeksien ja LAIn välillä.
Estimation of leaf area index of field crops using narrow-band indices : effects of leaf inclination angle distribution
Myös Cab vaikuttaa indeksin sensitiivisyyteen: korkeassa Cab-luokassa MTA-luokkien väliset erot kasvavat ja klorofyllille herkkien aallonpituuksien indeksit saavat suurempia arvoja.
Regression was determined between vegetation indices and LAI based on plotted data.
Kasvillisuusindeksien käyttö on yksi kaukokartoitukseen perustuva tapa arvioida lehtialaindeksiä.
To examine the sensitivity of the results, five additional scenarios are then constructed by altering the key simulation parameters.
Herkkyystarkastelu suoritetaan laatimalla viisi vaihtoehtoista kehitysuraa, joissa keskeisiä mallinnusparametreja muutetaan.
The tariff is imposed on the most energy-intensive and trade-exposed industries in 2016 and simulated until 2030.
Simulointi alkaa vuodesta 2016 ja päättyy vuoteen 2030.
The few sectors that gain from the tariff were not directly subject to it, but utilize the secondary impacts as the economy adapts to the shock.
Ne harvat toimialat jotka hiilitullista hyötyvät eivät sen sijaan suoraan kuulu tullin piiriin, vaan hyötyvät sen epäsuorista vaikutuksista talouden sopeutuessa aiheutuneeseen shokkiin.
The incomplete global coverage of current emissions trading schemes has raised concerns about free-riding and carbon leakage.
Päästökauppajärjestelmien alueellisesti rajallinen kattavuus on herättänyt huolta vapaamatkustamisen ja hiilivuodon riskeistä.
The results suggest that carbon tariffs are detrimental to the Finnish economy.
Tulosten perusteella hiilitullin vaikutus Suomen kansantalouteen on haitallinen.
The findings imply that due to the deeper integration of global value chains, the appeal of protective tariffs, even if environmentally motivated, can be harmfully over-simplistic.
Tulokset osoittavat, että Suomen yhä tiiviimpi integroituminen osaksi kansainvälisiä arvoketjuja monimutkaistaa suojatullien vaikutuksia merkittävästi, eikä tullijärjestelmän ympäristöperusteisuus olennaisesti vähennä sen aiheuttamaa taloudellista haittaa.
The carbon content of imported goods is first estimated with an environmentally extended input-output analysis, and the tariff is levied according to the anticipated price of EU emission allowances.
Tuonnin hiilisisältö määritetään aluksi päästötiedoilla laajennetulla panos-tuotos -mallilla, minkä jälkeen tulli lasketaan hyödykekohtaisesti EU:ssa vallitsevan päästöoikeuden hinnan mukaan.
This thesis uses an applied general equilibrium (AGE) model to assess the impacts of a hypothetical EU carbon tariff on the Finnish economy.
Tässä tutkielmassa arvioidaan EU:n mahdollisen hiilitullijärjestelmän vaikutuksia Suomen kansantalouteen laskennallisen yleisen tasapainon mallin avulla.
As a result, the tariff-induced increase in import prices adds up to a notable growth in total production costs.
Vaikutus johtuu pääasiassa teollisuuden materiaali-intensiivisyydestä ja tuontiriippuvuudesta, joiden myötä pienikin tuontihintojen nousu ilmenee tuntuvana lisäyksenä tuotantokustannuksiin.
Moreover, the negative impact is most pronounced within the export-oriented heavy manufacturing sector that the tariff was designed to shelter in the first place.
Erityisesti hiilitullista näyttäisivät kärsivän ne vientivetoiset prosessiteollisuuden alat, joiden kilpailukyvyn suojaamiseksi tulleja alun perin esitetään.
Carbon-based import tariffs have thereby been proposed to compensate domestic industries for the cost disadvantage against their rivals in non-regulating countries.
Hiilipäästöjen hinnoittelusta aiheutuvien kustannusten kompensoimiseksi onkin ehdotettu hiilitullia löyhemmän ilmastopolitiikan maita vastaan.
EU ETS, the first and currently the biggest carbon market, is at the fore of such fears.
Teollisuuden kansainvälisen kilpailukyvyn heikentymistä pelätään erityisesti EU:ssa, joka on ollut edelläkävijä päästökaupan käyttöönotossa.
The compressive modulus of the aerogels was 108‒1184 kPa depending on the polysaccharide.
Aerogeelien puristusmoduulit vaihtelivat polysakkaridista riippuen 108‒1184 kPa.
The degree of oxidation of the hydrogels varied 3,3–11,7 %.
Hapetusreaktion tuotteena syntyi hydrogeelejä, joiden GC-MS-menetelmällä mitatut hapetusasteet vaihtelivat 3,3–11,7 %.
The rheological test revealed that the native polysaccharides were viscous liquids (G' > G'') and oxidized polysaccharides formed elastic hydrogels (G' > G'').
Hapettamattomat polysakkaridit olivat reologisilta ominaisuuksiltaan viskooseja liuoksia (G' > G'') ja hapetetut hydrogeelit olivat elastisia geelejä (G' > G'').
The studied polysaccharides were arabinoxylan, glucomannan, galactomannan and xyloglucan.
Tutkimuksen kohteena olivat arabinoksylaani, glukomannaani, galaktomannaani ja ksyloglukaani.
Unidirectionally frozen aerogels were stronger than conventionally frozen aerogels when the compression was oriented against the freezing direction.
Yksisuuntaisella jäädytyksellä valmistetut aerogeelit olivat vahvempia kuin tavallisella suuntaamattomalla jäädytyksellä valmistetut aerogeelit, kun puristuskoe suoritettiin jäädytyssuuntaa vastaan.
The aim of the experimental part of this thesis was to prepare hydrogels by TEMPO/laccase-catalyzed oxidation and study how the oxidation changed the rheological and chemical characteristics of the polysaccharides.
Kokeellisen osan tavoitteena oli selvittää, millaisia muutoksia TEMPO/lakkaasi-katalysoitu hapetus aiheuttaa polysakkaridien ominaisuuksissa sekä määrittää hapetussysteemillä valmistettujen hydro- ja aerogeelien kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia.
The morphology of the aerogels was studied with the help of a scanning electron microscopy (SEM).
Lisäksi aerogeelien morfologiaa tutkittiin pyyhkäisyelektronimikroskopian (SEM) avulla.
This was the first time that TEMPO/laccase catalyzed oxidation was used to prepare arabinoxylan and glucomannan hydro- and aerogels.
TEMPO/lakkaasi-hapetuksen avulla ei ole aikaisemmin valmistettu arabinoksylaani- tai glukomannaanipohjaisia hydro- tai aerogeelejä.
The viscoelastic properties of the hydrogels were studied by oscillation measurements.
Syntyneiden hydrogeelien viskoelastisia ominaisuuksia tutkittiin oskilloivan reologisen mittauksen avulla.
The literature review of this master’s thesis dealt with polysaccharide based hydro- and aerogels and their preparation methods and characterization.
Tutkielman kirjallisuusosassa perehdyttiin polysakkaridipohjaisiin hydro- ja aerogeeleihin sekä niiden valmistusmenetelmiin ja ominaisuuksien analysointiin sekä lisäksi TEMPO/lakkaasi-katalysoituun hapetukseen.
The arabinoxylan and glucomannan aerogels were mechanically stronger than previously studied aerogels that have been prepared by enzymatic oxidation.
Kyseisistä polysakkarideista valmistetut aerogeelit olivat mekaanisilta ominaisuuksiltaan huomattavasti vahvempia kuin aikaisemmissa tutkimuksissa entsymaattisesti valmistetut polysakkaridipohjaiset aerogeelit.
The hydrogels were dried using two different freezing methods, unidirectional and conventional, and they were freeze-dried into aerogels without significant shrinkage.
Hydrogeeleistä valmistettiin onnistuneesti kahdella tavalla jäädytettyjä aerogeelejä, jotka eivät kutistuneet merkittävästi pakkaskuivauksen aikana.
The SEM images revealed that unidirectional freezing resulted in pores that were parallelly oriented with the freezing direction.
SEM-kuvista voitiin havaita yksisuuntaisesti jäädytettyjen aerogeelien jäädytyssuunnan mukaan suuntautunut huokosrakenne.
The compressive modulus of the aerogels was determined by means of a compression test.
Aerogeelien mekaanisia ominaisuuksia tutkittiin määrittämällä puristusmoduulit staattisella puristuskokeella.
Due to the oxidation, a change in the viscoelastic behaviour could be seen between the native and oxidised polysaccharides.
Hapetus aiheutti selkeän muutoksen polysakkarideissa, mikä havaittiin muutoksena viskoelastisissa ominaisuuksissa.
The degree of oxidation of the hydrogels was analyzed by the GC-MS method.
Hapettumista arvioitiin määrittämällä hapetusaste kaasukromatografia-massaspektrometria-menetelmällä (GC-MS).
The method was found very sensitive and selective and the whole range of measurement up to 40 mg/100 g was linear.
Menetelmä todettiin hyvin herkäksi ja selektiiviseksi, ja koko mittausalue pitoisuuteen 40 mg/100 g asti oli lineaarinen.
The measurement uncertainty of the method was 11—22 %, depending on the sample matrix.
Menetelmän laajennettu mittausepävarmuus oli matriisista riippuen 11—22 %.
Repeatability, reproducibility and accuracy of results were good.
Menetelmän toistettavuus, uusittavuus ja tulosten oikeellisuus todettiin hyviksi.
Lactose was extracted in water from a homogenized sample.
Laktoosi uutettiin veteen homogenoidusta näytteestä.
In spite of the simple sample preparation step the method is time consuming when analysing large sample arrays and options to overcome it are necessary to examine.
Suuria näytemääriä analysoitaessa menetelmä on yksinkertaisesta näytteenkäsittelystä huolimatta kokonaisuudessaan aikaavievä, ja mahdollisuuksia sen nopeuttamiseksi täytyy tutkia.
The biggest challenges were to remove all compounds interfering with the detection of lactose and to separate lactose from other compounds oxidized at the gold electrode.
Haasteena oli näytteiden detektointia haittaavien yhdisteiden poistaminen ja laktoosin erottaminen muista kultaelektrodilla hapettuvista yhdisteistä.
Proteins were precipitated with Carrez-reagents and the extract was then purified by solid phase extraction and filtration.
Näytteen proteiinit saostettiin uutteesta Carrez-reagensseilla, ja uutteen puhdistusta jatkettiin kiinteäfaasiuutolla ja suodattamalla.
The literature review of this master’s thesis dealt with the chemical and nutritional properties of lactose, lactose content in food and methods used for lactose determining.
Tämän maisterin tutkielman kirjallisuusosan tavoitteena oli perehtyä laktoosin kemiallisiin ja ravitsemuksellisiin ominaisuuksiin, sen esiintymiseen elintarvikkeissa ja sen määrittämiseen käytettyihin menetelmiin.
The sample preparation and the solvent gradient used showed good resolution for lactose.
Kehitetyllä näytteenkäsittelyllä sekä liuotingradientilla saavutettiin laktoosin hyvä erottuminen.
The matrices chosen for validation were food products that were known to contain traces of lactose: lactose-free skimmed milk, whole milk, banana flavoured yoghurt and cottage cheese.
Validointimatriiseina käytettiin elintarvikkeita, joiden tiedettiin sisältävän pieniä määriä jäännöslaktoosia: rasvatonta sekä 3 % rasvaa sisältävää maitojuomaa, banaanijogurttia ja raejuustoa.
The aim of the experimental part of this thesis was to develop, validate and implement a sensitive and reliable method for determining residual lactose in different kinds of foods using high-performance anion-exchange chromatography and pulsed amperometric detection (HPAEC-PAD).
Kokeellisen tutkimuksen tavoitteena oli kehittää, validoida ja ottaa käyttöön herkkä ja luotettava korkean suorituskyvyn anioninvaihtokromatografian ja pulssiamperometrisen detektion yhdistävä menetelmä (HPAEC-PAD) laktoosittomuuden varmistamiseksi ja pienten laktoosipitoisuuksien määrittämiseksi ainesosiltaan ja koostumuksiltaan erilaisista elintarvikkeista.
The method was developed for MetropoliLab in response to an increased demand.
Työ tehtiin MetropoliLab Oy:lle, jolla ei toistaiseksi ollut käytössään tarkoitukseen soveltuvaa menetelmää, mutta kasvaneen kysynnän vuoksi sellainen haluttiin kehittää.
A strong anion exchange column with quaternary ammonium ion groups was used to separate lactose from other compounds found in the foods and a pulsed amperometric detector equipped with a gold electrode was used for the detection of lactose.
Laktoosin erottamiseen käytettiin vahvaa anioninvaihtokolonnia ja detektointiin pulssiamperometristä kultaelektrodilla varustettua ilmaisinta.
Validation for other food matrices was started immediately and the experiments have already shown some promising results indicating the method’s suitability for meat, bakery and convenience food products.
Menetelmällä voidaan luotettavasti varmistaa laktoosittomuus maitotuotteista, ja kokoon on saatu viitteitä sen hyvästä soveltuvuudesta myös liha- ja leipomotuotteille sekä valmisruoille.
The method development and validation were completed successfully using different kinds of dairy products as sample matrices.
Kehitetty menetelmä validoitiin suunnitelluille matriiseille onnistuneesti ja sen validointi muille elintarvikematriiseille aloitettiin heti.
After that the development has been steadier.
Tämän jälkeen kehitys tasaantui.
According to the results obtained the unit labor costs have increased by about two per cents in annual growth rates between 2007 and 2016.
Saadut tulokset kertovat yksikkötyökustannusten kasvaneen noin kahden prosentin vuosivauhtia vuosien 2007 ja 2016 välillä.
There is a large divergency of opinion about how consistent measurement unit labor costs are for competitiveness of an economy or an industry, for example.
Huomattavaa erimielisyyttä esiintyy kuitenkin siitä, kuinka hyvä mittari yksikkötyökustannukset on esimerkiksi kansantalouden tai toimialan kilpailukyvyn arvioimiseen.
Technically unit labor costs are calculated by a simple ratio of labor costs and output.
Teknisesti yksikkötyökustannukset lasketaan hyvin yksinkertaisella yhtälöllä jakamalla työvoimakustannukset tuotannolla.
Unit labor costs have been a widely discussed topic in Finland as well as all around the world.
Yksikkötyökustannukset ovat olleet laajalti esillä yhteiskunnallisessa keskustelussa, myös maailmanlaajuisesti.
Unit Labor Costs in Finland : An approach by firm-specific microdata
Yksikkötyökustannukset Suomen teollisuudessa : yrityskohtaiseen aineistoon perustuva lähestymistapa
The decomposition into the structural and within firms effect tells that the major part of the fluctuation were driven by the changes within the firms, when the structural effect was the driver of the moderate but steady increase and being actually more remarkable explainer of the annual growth rates.
Yritysten sisäinen ja rakenteellinen muutos jakaantui siten, että suurin osa vaihtelusta neljännesten välillä oli yritysten sisäisten muutosten aiheuttamaa, kun taas rakenne muutos tämän tutkielman aineiston perusteella näytti kasvattaneen yksikkötyökustannuksia tasaisesti ja näin aiheuttaneen suurimman osan keskimääräisestä vuosimuutoksesta tarkasteluajanjakson aikana.