natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Secondary objective is to present manufactu-ring method specific design principles that enable cost effect manufacturing of the manifold structure.
Työn tavoitteena oli selvittää mahdolliset valmistusmenetelmät, joilla konsep-tiosa saadaan valmistettua, valita parhaiten eri menetelmillä valmistukseen soveltuvat materiaa-lit, sekä esittää valmistusta helpottavia menetelmäkohtaisia suunnitteluratkaisuja.
The first part of this thesis focuses on the rough geometry of the manifold and potential is-sues regarding the manufacturability of the part. Main issue considering the manufacturability of the manifold are multiple internal channels in the part.
Työn alkupuolella esitellään tutkimuksen lähtökohtana toimivan kappaleen perusgeometria ja pyritään tunnistamaan valmistuksen kannalta mahdolliset ongelmakohdat.
The primary objective of this Master ’s thesis is to find out possible materials and manufacturing methods that allow the cost effect manufactu-ring of the case study part and similar structures.
Kirjallisuuslähteiden lisäksi työssä on hyödynnetty eri teollisuuden asian-tuntijoiden, kuten esimerkiksi valimoiden ja komposiittirakenteiden valmistusta tarjoavien yritys-ten tietotaitoa.
VNS improved working memory performance and increased early visual brain potentials suggesting enhanced visual attention.
VNS-stimulaation havaittiin parantavan työmuistia ja visuaaliset aivopotentiaalit kasvoivat sopien lisääntyneeseen visuaalisen tarkkaavaisuuteen.
Impact of Neuromodulation on Cognitive and Affective Brain Functions in Humans
Neuromodulaation vaikutukset kognitiivisiin ja tunnepitoisiin aivotoimintoihin ihmisillä
The techniques used in the current thesis include deep brain stimulation (DBS), vagus nerve stimulation (VNS) and non-invasive extraocular photomodulation.
Tässä työssä tutkittuja neuromodulaatiotekniikoita ovat mm. syväaivostimulaatio (Deep Brain Stimulation, DBS) ja vagushermon stimulaatio (Vagus Nerve Stimulation, VNS) sekä ei-invasiivisena keinona silmänulkoinen valostimulaatio (korvavalo).
Neuromodulation techniques have been proposed to restore disrupted neural circuits and are used to treat neurological and psychiatric disorders.
Erilaisten neuromodulaatiotekniikoiden on esitetty korjaavan hermoratojen häiriöitä ja näitä hoitomuotoja käytetäänkin neurologisten ja psykiatristen sairauksien hoidossa.
In addition to their use in medical treatment, these techniques provide unique opportunities to study brain networks underlying human cognition and emotion.
Hoitotarkoituksensa lisäksi neuromodulaatiotekniikat antavat täten mahdollisuuden tutkia ihmisen kognition ja tunteiden taustalla olevia hermoverkostoja.
For example, DBS treatment allowed us to find the important role of the anterior thalamic nuclei in emotion-attention interaction in humans.
Esimerkiksi, tutkimalla DBS:n vaikutuksia, saatiin selville talamuksen etuosan tumakkeen rooli ihmisen tunteiden ja tarkkaavuuden vuorovaikutuksessa.
Many neuromodulation approaches affect cognitive and limbic circuitries, and thus their influence extend to affective and cognitive brain functions.
Monet neuromodulaatiohoidot vaikuttavat tunteista ja tiedonkäsittelystä vastaaviin hermoradastoihin, joten modulaatio vaikuttaa näin ollen myös aivojen tunne- ja tiedonkäsittelytoimintoihin.
The ear-canal-delivered extraocular light diminished the modulatory effects of threat-related distractors on brain physiology.
DBS-hoito lisäsi tarkkaavuuden suuntaamista uhkaaviin ärsykkeisiin, mikä nähtiin muutoksina reaktioajoissa ja aivojen fysiologisissa vasteissa.
In the study, we used behavioral testing and EEG recording, combined with periodic administration of neuromodulation, to study the immediate effects of neuromodulation on human cognition and emotion.
Tämän väitöskirjan tarkoituksena on selvittää neuromodulaation vaikutuksia ihmisen toiminnanohjaukseen ja tunnetoimintoihin ja tutkia näiden toimintojen taustalla olevia hermoverkostoja.
The dataset for the research consists of policy documents and interviews.
Tutkimuksen aineisto koostuu politiikkadokumenteista ja haastatteluista.
The Identity Work of Glocalization: The Case of European Science Policy
Glokalisaatioprosessin identiteettityö: Tapauksena eurooppalainen tiedepolitiikka
The participants interviewed were individuals representing research program owners – typically ministries or regional authorities defining research programs – or program managers such as research councils or other research-funding agencies managing research programs.
Haastateltavat henkilöt edustavat tutkimusohjelmien omistajia – tyypillisesti ministeriöitä tai alueellisia viranomaisia, jotka avaavat tutkimusohjelmia – sekä tutkimusohjelmien hallinnoijia kuten tutkimusneuvostoja ja muita tutkimusta rahoittavia virastoja.
The argument developed for the dissertation is positioned between these two extremes.
Tässä väitöskirjatyössä kehitetty väite sijoittuu näiden kahden ääripään väliin.
Its methodological stance is that it is possible and, in fact, analytically most fruitful to understand a nation-state as a politically separate entity but at the same time a global construction.
Sen metodologinen kanta on, että on mahdollista – ja itse asiassa analyyttisesti kaikkein hedelmällisintä – ymmärtää kansallisvaltiot poliittisesti erillisinä, mutta samalla maailmanlaajuisina rakenteina.
For instance, the "information society" concept, which is part of the knowledge-based economy discourse, provides Finnish ministries with a socially convincing yet flexible affordance to reaffirmation of their social and political importance in Finland.
Esimerkiksi käsite "tietoyhteiskunta", joka on osa tietotalousdiskurssia, tarjoaa suomalaisille ministeriöille sosiaalisesti vakuuttavan mutta joustavan työkalun, jolla ne kykenevät uudistamaan omaa poliittista ja yhteiskunnallista asemaansa Suomessa.
Therefore, policy actors’ and policy-makers’ actions or motivations cannot be fully understood without consideration of this culturally constructed reality.
Koska näin on, poliittisten päättäjien ja toimijoiden toimia ja perusteita ei voida täysin ymmärtää ottamatta tätä kulttuurisesti rakentunutta ulottuvuutta huomioon.
A researcher who, on the other hand, concentrates exclusively on transnational structures may come to the ill-judged conclusion that the nation-state has come to an end or is not in any way a relevant actor in international cooperation or governance.
Toisaalta tutkija, joka keskittyy pelkästään ylikansallisiin rakenteisiin, saattaa tulla siihen hätiköityyn johtopäätökseen, että kansallisvaltio olisi katoamassa tai että se ei ole kansainvälisen yhteistyön tai hallinnan merkittävä toimija.
In addition, it shows that research on international policymaking must take a closer look at its own analytical categories of national and global.
Kansainvälisen poliittisen toiminnan tutkimuksen täytyykin kiinnittää entistä tarkemmin huomiota omiin analyyttisiin kansallista ja globaalia käsitteleviin kategorioihinsa.
The research also highlights that globalization does not just happen; it is institutional agents, people, that produce globalization.
Tutkimuksen väite on, että globalisaatio ei vain tapahdu – ihmiset institutionaalisina toimijoina tuottavat sen.
The change may not be a hundred percent isomorphic, but it is temporarily consistent and noticeable.
Muutos ei välttämättä ole sataprosenttisen yhdenmukainen, mutta ajallisesti yhteneväinen ja huomattava.
Strong science and knowledge lie at the heart of several key strategies of the union and are thought of as contributing specifically to Europe’s economic prosperity and competitiveness.
Tiede ja tieto ovat lukuisten Euroopan unionin strategioiden ytimessä ja niillä nähdään olevat erityinen rooli eurooppalaisen menestyksen ja kilpailukyvyn kehityksessä.
The categories "we" and "they" shed light on how these agents construct themselves and their identities within a social structure they experience around them, what those identities are exactly, what interests are attached to them in regard to the European research-funding cooperation, and in which context these identities are used and switched.
Luokat "me" ja "he" tuovat esiin, miten he rakentavat itsensä ja identiteettinsä suhteessa ympäröivään sosiaaliseen rakenteeseen: mitä identiteetit ovat, mitä eurooppalaiseen tutkimusrahoitusyhteistyöhön liittyviä intressejä niihin sisältyy ja missä kontekstissa identiteettejä käytetään ja vaihdetaan.
It is indeed in the manifest interest of European nation-states to implement science-policy models and practices that help their domestic economies grow and prosper.
Eurooppalaisten kansallisvaltioiden intressissä onkin nykyään noudattaa sellaisia tiedepoliittisia malleja ja käytäntöjä, jotka edesauttavat niiden taloudellista kasvua ja kukoistusta.
The document form data consist of the European Union, OECD, G8, and Finnish public policy documents from 1995–2005 dealing with the knowledge-based economy and the knowledge and information society; the Finnish government ministries’ "future reviews" from 2006 and 2010 (in which they describe the most central short- and mid-term challenges and action alternatives in their respective policy fields); and internal documentation of three distinct ERA-NETs that were active in the latter half of the previous decade, pertaining to their research-funding calls and how they were conducted.
Dokumenttiaineisto koostuu kolmesta osiosta: 1) tietotaloutta sekä tieto- ja informaatioyhteiskuntaa käsittelevistä Euroopan unionin, OECD:n, G8:n ja Suomen valtionhallinnon julkisista asiakirjoista ajanjaksolla 1995–2005, 2) suomalaisten ministeriöiden vuosien 2006 ja 2010 tulevaisuuskatsauksista, joissa ministeriöt esittävät toimialansa keskeisimmät lyhyen ja keskipitkän aikavälin haasteet ja toimintavaihtoehdot, ja 3) kolmen ERA-NET:in sisäisestä dokumentoinnista koskien niiden yhteiseurooppalaisia rahoitushakuja 2000-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
These realities include both global and local elements for which identity work leads to relatively simultaneous diffusion of global ideas, yet the outcomes are locally distinctive.
Nämä todellisuudet sisältävät sekä globaaleja että paikallisia elementtejä, minkä vuoksi identiteettityö johtaa melko samanaikaiseen globaalien ideoiden leviämisprosessiin kuitenkin niin, että paikalliset lopputulokset eroavat jonkin verran toisistaan.
As internationally operating and transnationally constructed representatives of organizations and professions, these agents have gained functions and responsibilities for which they are allowed to create, adopt, enact, shape, and globally spread world cultural scripts.
Kansainvälisesti toimivina, ylikansallisesti rakentuneina organisaatioiden ja professioiden edustajina nämä aktiiviset toimijat ovat saaneet osakseen tehtäviä ja vastuita, joissa heillä on mahdollisuus luoda, omaksua, ottaa käyttöön, muokata ja levittää maailmankulttuurisia käsikirjoituksia.
Then, informed by these two steps, an empirical answer is formulated as to how it is possible that the ERA-NET cooperation continues even though it does not lead to meeting of its pan-European objectives.
Näiden kahden empiirisen analyysin avulla vastataan lopulta kysymykseen, miten on mahdollista, että ERA-NET-yhteistyö jatkuu, vaikka se ei ole saavuttanut eurooppalaisia tavoitteitaan.
Furthermore, the aforementioned rationalist argument would predict that experience from earlier actions would steer later decisions.
Rationalistinen selitysmalli ennustaa, että kokemus aiemmista toimenpiteistä ohjaa päätöksiä tulevaisuudessa.
Participation in the trendiest, most convincing and politically supported forms of international cooperation is in itself a sign that an actor is acting internationally and rationally; hence, participation is socially rewarding.
Osallistuminen trendikkäimpiin, vakuuttavimpiin ja poliittisesti tuettuihin kansainvälisen yhteistyön muotoihin on merkki siitä, että toimija on kansainvälinen ja rationaalinen.
In total, 20 ERA-NET agents, from eight nation-states, 11 distinct organizations, and 10 individual ERA-NETs, were interviewed, in 2009–2012.
Tutkimukseen haastateltiin vuosina 2009– 2012 kahtakymmentä ERA-NET-edustajaa kahdeksasta maasta, yhdestätoista organisaatiosta ja kymmenestä ERA-NET:istä.
When certain institutional requirements turn out to be situationally too difficult to meet, agents are able to activate other identity categories and use attached scripts as a socially acceptable way to escape the situation.
Kun tietyt institutionaaliset vaatimukset käyvät liian hankaliksi toteuttaa, edustajat pystyvät ottamaan käyttöön toisen identiteettikategorian ja hyödyntämään siihen sisältyviä sääntöjä sosiaalisesti hyväksyttynä keinona tilanteen kiertämiseksi.
Existing European science-policy literature, based on rationally oriented explanatory models, is not able to explain this phenomenon fully.
Eurooppalaista tiedepolitiikkaa koskeva usein rationaalisiin selitysmalleihin pohjautuva tutkimus ei pysty täysin selittämään tätä ilmiötä.
Nation-states, national policy actors, and national research-policy agents are understood as culturally scripted actors embedded in social structures surrounding and constructing them.
Kansallisvaltiot, kansalliset poliittiset toimijat ja tutkimusrahoituksen toimihenkilöt nähdään kulttuurisia käsikirjoituksia noudattavina toimijoina, jotka sulautuvat sekä heitä ympäröiviin että heidät rakentaviin sosiaalisiin rakenteisiin.
For these purposes, qualitative analysis methods have been used, with discursive institutionalism and social identity theory drawn on especially.
Tutkimuksessa käytetyt laadulliset tutkimusmenetelmät pohjautuvat erityisesti diskursiiviseen institutionalismiin ja sosiaaliseen identiteettiteoriaan.
Thirdly, the work empirically examines how identity work is manifested in research-funding professionals’ description of their work and how it affects the process of formation of actual co-European research-funding practices in ERA-NETs.
Kolmanneksi työssä käsitellään empiirisesti sitä, miten identiteettityö näkyy tutkimusrahoituksen ammattilaisten kuvauksissa omasta työstään ja miten se vaikuttaa yhteiseurooppalaisten tutkimusrahoituskäytäntöjen muotoutumiseen ERA-NET:eissa.
This identity work and simultaneous use of several identity categories enables agents to draw on different institutional sources creatively and to construct new kinds of understandings.
Identiteettityö ja useiden identiteettikategorioiden samanaikainen käyttäminen mahdollistaa, että toimijat käyttävät yhtäaikaisesti useita institutionaalisia resurssilähteitä rakentaen niistä luovasti uudenlaisia ymmärryksiä.
These categories inform the agents about the discourses they take part in, which restrict their choices as they are used.
Kategoriat informoivat toimijoita käytettävissä olevista diskursseista ja siitä, miten ne rajaavat heidän toimintamahdollisuuksiaan.
Consequently, attention is turned to how these global key ideas framing European science policy since the mid-1990s are utilized in the process of creating "proper" national actorhood in Finland.
Analyysin avulla havainnollistetaan, miten näitä globaaleja ja eurooppalaista tiedepolitiikkaa 1990-luvun puolivälistä hallinneita ajatusmalleja käytetään rakentamaan oikeanlaista yhteiskunnallista toimijuutta Suomessa.
Secondly, rational arguments based on an assumption that calculative action stems from national interests have an uphill battle vis-à-vis the reality.
Toisaalta rationaaliset selitysmallit, jotka lähtevät siitä oletuksesta, että valtiot tekevät laskelmoituja valintoja kansallisten intressiensä pohjalta, eivät perustu todellisuuteen.
After the discourse is identified and located in text, narrative and rhetorical analysis are applied, allowing one to say more about how and for what purposes it is used.
Kun diskurssi on paikannettu, käytetään narratiivisen ja retorisen analyysin keinoja sen tutkimiseksi, miten ja mitä varten diskurssia käytetään.
At the same time, the actor level of globalization is opened for analysis, especially the process of local–global interaction that shapes the globalization process as it proceeds.
Samalla avataan mahdollisuus tutkia globalisaation toimijatasoa, etenkin paikallisen ja maailmanlaajuisen vuorovaikutuksen prosessia, joka muokkaa globalisaatiota sen edetessä.
In the course of this analysis, it addresses the theme of glocalization, signifying that the global and the local are intertwined.
Tutkimuksessa käsitellään glokalisaation teemaa tähdentäen sitä, miten globaali ja lokaali kietoutuvat toisiinsa.
The results of the research show that global policy language is embodied in adoption and adaptation at local level because it serves as a useful instrument in the actors’ identity work.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että paikalliset toimijat käyttävät ja muokkaavat maailmanlaajuista, globaalia politiikan kieltä, koska se tarjoaa hyödyllisiä välineitä toimijan omaan identiteettityöhön.
Yet the European Union seems to fall in line with discourses and models that are globally shared and have already been implemented elsewhere, despite Europe’s substantial differences from other continents and political alliances.
Euroopan unioni yhtyy siis globaaleihin tiedepoliittisiin diskursseihin ja siirtyy muualla aiemmin käyttöönotettuihin malleihin, vaikka EU on omanlaisensa verrattuna muihin maanosiin ja poliittisiin liittoutumiin.
In addition, employing multiple measurement techniques, from rhetorical, narrative, and discourse analysis, illuminates what is done through actions such as using, or constructing, a particular identity in a certain context.
Lisäksi työssä tutkitaan retorisen, narratiivisen ja diskurssianalyysin keinoin, mitä toimijat tekevät käyttäessään ja rakentaessaan tiettyjä identiteettejä tietyissä konteksteissa.
These techniques are presented throughout the dissertation in the analysis of ERA-NET agents’ talk, but their particular importance is highlighted in the context of policy documents.
Menetelmiä käytetään siis analysoitaessa ERA-NET-toimijoiden puhetta, mutta erityisen keskeisessä asemassa ne ovat analysoitaessa politiikkadokumentteja.
In the process, both the substantive content of the discourses and the interactive process involved are studied, for bringing out two sides of institutional behavior: the ways in which agents re-create and maintain institutions by means of their "background ideational abilities" and ways in which they are able to change those institutions by using the "foreground institutional abilities."
Näin ollen tuodaan esiin institutionaalisen toiminnan kaksi eri puolta: tavat, joilla toimijat uudelleentuottavat ja ylläpitävät instituutioita hyödyntäen "taka-alan käsitteellisiä kykyjään" sekä tavat, joilla he kykenevät muuttamaan näitä instituutioita käyttämällä "etualan institutionaalisia kykyjään".
It is particularly this activity, positioned between the global and local, that is leading to synchronization of national policies and, in this, what is often considered to be globalization.
Nimenomaan tämä globaalin ja lokaalin välimaastoon sijoittuva toiminta tuottaa kansallisten politiikkojen synkronisaatiota, ja sitä myöten sitä, mikä ymmärretään globalisaatioksi.
From this perspective, decoupling is not so much an act of discontinuity with the stated norm as a timely conversion to other norms, just as socially acceptable and hence important, that can be used to justify the turn in action.
Tästä näkökulmasta käsin toiminnan irtikytkentä ei ole niinkään irtisanoutumista tietyn normin mukaisen käytännön toteuttamisesta vaan tilannekohtaista vaihtamista toisiin normeihin, jotka ovat yhtä lailla sosiaalisesti hyväksyttyjä, perusteltuja ja tärkeitä.
Answers are sought for three questions: Why does global policy language become domesticated, adopted, and cultivated on local level, and what is the role of identity work in the process; what is the role of identity work in facilitating European science-policy cooperation among national agents; and how does identity work shape the form of global policy diffusion and enable decoupling?
Tutkimuksessa etsitään vastauksia kolmeen kysymykseen: 1) miksi globaali politiikan kieli tulee kotoutetuksi, omaksutuksi ja kehitetyksi paikallisella tasolla, ja mikä on identiteettityön rooli tässä prosessissa, 2) mikä on identiteettityön rooli kansallisten toimijoiden eurooppalaisessa tiedepoliittisessa yhteistyössä ja etenkin sen toteuttamisessa, ja 3) kuinka identiteettityö muokkaa globaaleja politiikan virtauksia ja johtaa siihen, etteivät päätökset johda aina vastaaviin toimenpiteisiin (ns. irtikytkeminen, "decoupling").
For example, agents’ opportunity to switch back and forth between global and local identity categories enables them to interpret global ideas from local viewpoints, stretch the boundaries of global principles to fit local features, and hence construct glocalized realities.
Esimerkiksi edustajien mahdollisuus vaihtaa maailmanlaajuisesta identiteetistä paikalliseen ja takaisin mahdollistaa sen, että he tulkitsevat globaaleja ideoita paikallisesta näkökulmasta ja venyttävät niihin sisältyviä periaatteita niin, että ne sopivat yhteen paikallisten realiteettien kanssa.
To investigate these questions empirically, firstly the local use of the knowledge-based economy discourse and the term "information society" are analyzed.
Näiden kysymysten empiirinen tutkimus alkaa tietotalousdiskurssin ja tietoyhteiskuntakäsitteen paikallisen käytön analyysilla.
Together these results indicate that policymaking, both European and national, is largely informed by globally circulating and timely changing ideas and scripts.
Yhdessä tutkimuksen tulokset havainnollistavat, miten kansallinen ja eurooppalainen poliittinen toiminta saavat läheisesti vaikutteita maailmanlaajuisesti leviävistä ja ajallisesti muuttuvista ideoista ja käsikirjoituksista.
If one readily assumes that states are the central pillars of regulation and governance within and across national borders, and such an assumption steers the research design, it creates a real risk of the research failing to recognize larger structures that construct nation-states and national preferences and that thereby steer states’ governance.
Jos tutkija itsestään selvästi olettaa, että valtiot ovat tärkeimpiä kansallisen ja kansainvälisen säätelyn ja hallinnan toimijoita, hän saattaa jättää huomaamatta laajemmat rakenteet, jotka rakentavat kyseiset kansallisvaltiot ja kansalliset mieltymykset, ohjaten siten kansallista hallintaa.
Its roots as a renowned international catchphrase lend the concept social assertiveness, rendering it a resource that ministries can fruitfully employ in making their claims about how important they are in the national state.
Käsitteen ylikansallinen tunnettuus tuo sille sosiaalista vakuuttavuutta, jolloin siitä muodostuu resurssi, jota ministeriöt pystyvät käyttämään hyväkseen rakentaessaan ja kommunikoidessaan omaa kansallista ja yhteiskunnallista tärkeyttään.
Furthermore, the research illustrates that European science-policy cooperation is used as a vehicle for positive identity construction by national research-funding organizations.
Lisäksi tutkimus osoittaa, että tutkimusrahoitusorganisaatiot käyttävät eurooppalaista tiedepoliittista yhteistyötä välineenä oman identiteettinsä rakennusprosessissa.
In reality, contrastingly, one of the ultimate goals for cooperative European research-policy activities, Europe-wide integration of research funding, which has been strongly endorsed by the European heads of state since 2000, has not materialized: national actors in charge of research funding have not reached the goals their own chief public representatives have set.
Käytännössä kuitenkin yksi merkittävimmistä eurooppalaisen tiedepolitiikan tavoitteista eli tutkimusrahoituksen yhdentyminen, jota Euroopan jäsenvaltioiden valtionpäämiehet ovat ajaneet yhdessä 2000-luvun alusta asti, ei ole toteutunut.
If they were valid, careful decisions made by national actors would be followed by consequent actions.
Jos perustuisivat, kansalliset toimijat noudattaisivat työssään niitä päätöksiä, joita heidän päätöksentekijänsä ovat kansallisten intressien pohjalta tehneet.
The other part of the dataset consists of interviews with ERA-NET agents in several countries and ERA-NETs.
Toinen aineiston osa koostuu eri maiden ja eri ERA-NET:tien edustajien haastatteluista.