natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The balance cannot be universally determined, but the assessment methods and the actual measures depend on what the bottlenecks of sustainability are in the area concerned.
Näin ollen arviointimenetelmät ja toimenpiteet riippuvat paikallisista olosuhteista, ja ne täytyy sopia yhdessä paikallisten toimijoiden kanssa.
In Finland this species has declined by more than two thirds in just over two decades.
Suomessa tämän lajin kanta on vähentynyt yli kaksi kolmasosaa kahden vuosikymmenen aikana.
The house sparrow has been ubiquitous almost all over the world.
Varpunen on ollut yleinen lähes kaikkialla maailmassa.
It is shown that genetic diversity and differentiation may approach their new equilibriums at different rates.
Geneettinen muuntelu ja eriytyminen voivat lähestyä uusia tasapainotilojaan eri nopeuksilla.
The study object of this thesis is the house sparrow, a species that has features that makes it interesting for this type of study.
Tämän tutkimuksen kohde on varpunen, jonka erityispiirteet tekevät siitä mielenkiintoisen lajin tämäntyyppiseen tutkimukseen.
In addition I analyzed eight heavy metals from the livers of house sparrows that lived in either rural or urban areas in the 1980s and evaluated the role of heavy metal pollution as a possible cause of the declines.
Lisäksi analysoin kahdeksan raskasmetallin pitoisuuksia varpusten maksoista, jotka elivät joko maaseutu- tai kaupunkiympäristöissä 1980-luvulla ja arvioin raskasmetallisaastutuksen mahdollista vaikutusta varpusen taantumiseen.
Even though being still abundant, several countries have reported major declines.
Vaikka se on vieläkin runsaslukuinen, se on vähentynyt huomattavasti useissa maissa.
Recently it has been recognized that evolutionary aspects play a major role in conservation issues of a species.
Evolutiivisten tekijöiden on viime aikoina huomattu olevan tärkeässä asemassa myös lajien suojelussa.
In Finland the landscape is rather homogeneous facilitating the movements of these birds and maintaining gene flow even with the low dispersal.
Suomessa maasto on melko yhtenäistä, mikä helpottaa varpusen liikkumista ja näin ollen pitää yllä geenivirtaa matalasta dispersoinnista huolimatta.
These results highlight the importance of estimating both neutral and adaptive genetic variation.
Nämä tulokset painottavat sekä neutraalin että adaptiivisen geneettisen muuntelun tutkimista.
I showed that even though genetic diversity has not decreased due to the drastic declines the populations have indeed become more differentiated from each other.
Osoitin, että vaikka geneettisen muuntelun määrä ei ole vähentynyt, populaatiot ovat eriytyneet toisistaan.
I used molecular techniques to study neutral genetic variation within and genetic differentiation between the study populations.
Käytin molekyylibiologian menetelmiä tutkiakseni neutraalia geneettistä muuntelua populaatioiden sisällä sekä sen eriytymistä populaatioiden välillä.
I used both an extensive museum collection of house sparrows collected in 1980s from all over Finland as well as samples collected in 2009 from 12 of the previously collected localities.
Käytin tässä tutkimuksessa sekä kattavaa museon varpuskokoelmaa, joka on kerätty 1980-luvulla ympäri Suomea, että vuonna 2009 kahdeltatoista samalta paikkakunnalta kerättyjä näytteitä.
In this thesis I have combined evolutionary research with conservation studies to provide new insight into these fields.
Tässä väitöskirjassa olen yhdistänyt evolutiivisen ja luonnonsuojelullisen tutkimuksen löytääkseni uusia näkökulmia molempiin aloihin.
These declines have taken place in a relatively short time covering both urban and rural habitats.
Nämä kantojen laskut ovat tapahtuneet niin maaseutu- kuin kaupunkiympäristöissäkin.
This emphasizes the importance of studying both of them and if the latter has increased it should be taken as a warning sign of a possible loss of genetic diversity in the future.
Tämä korostaa, miten tärkeää on tutkia molempia ja jos eriytyminen on kasvanut, se voi merkitä myös muuntelun vähenemistä tulevaisuudessa.
Bergmann s rule may be behind the observed directional selection in wing length and body mass.
Niinpä Bergmannin sääntö voi olla siiven pituuden ja painon muuntelun takana.
Although neutral genetic variation is an important tool for conservation genetics it does not tell the whole story.
Vaikka neutraalin geneettisen muuntelun arviointi on tärkeää luonnonsuojelugenetiikassa, se ei välttämättä anna kokonaiskuvaa tilanteesta.
Since neutral genetic variation is not affected by selection, information can be one-sided.
Koska valinta ei vaikuta siihen, sen kautta saatu tieto voi olla yksipuolista.
To see whether the declines have had an effect on the neutral genetic variation of the populations I did a comparison between the historical and contemporary genetic data.
Nähdäkseni, ovatko kantojen laskut vaikuttaneet geneettisen muuntelun määrään varpuspopulaatioissa, vertasin historiallista aineistoa nykyaikana kerättyyn.
In addition, as the house sparrow lives only in human inhabited areas it can also raise public awareness to conservation issues.
Koska varpunen esiintyy vain ihmisen kanssa samassa elinympäristössä, laajempi yleisö on myös kiinnostunut tästä lajista.
This knowledge I then combined with data gathered on morphometric measurements.
Tämän tiedon yhdistin linnuista otettuihin ulkoisiin mittoihin.
It is possible that even neutral genetic differentiation is low, there can be substantial variation in additive genetic traits indicating local adaptation.
Vaikka neutraali geneettinen muuntelu on pientä, additiivisessa geneettisessä muuntelussa voi olla merkittävää muuntelua.
I discovered that two traits out of seven are likely to be under directional selection, whereas the others could be affected by random genetic drift.
Vertasin näitä kahta muuntelun muotoa varpusissa ja havaitsin kahden ominaisuuden seitsemästä olevan suuntaavan valinnan vaikutuksen alaisena.
However, heavy metals are known to decrease the amount of insects in urban areas and thus in the cities heavy metals may have an indirect effect on house sparrows.
On kuitenkin mahdollista, että ne vaikuttavat varpuseen epäsuorasti vähentämällä hyönteisravinnon määrää kaupunkialueilla.
One of the factors suggested to be responsible for the house sparrow declines is heavy metal pollution.
Raskasmetallien on ehdotettu olevan varpusen vähenemisen taustalla.
This shows that even in a still quite abundant species the declines can have an effect on the genetic variation.
Tämä osoittaa, että taantumisella voi olla vaikutuksia runsaslukuiseenkin lajiin.
When compared to Norway, where neutral genetic divergence has been found even with small geographic distances, I concluded that this difference would be due to contrasting landscapes.
Norjassa geneettistä eriytymistä on varpusella löydetty lyhyemmillä maantieteellisillä etäisyyksillä.
When studying the livers of house sparrows from 1980s I discovered higher levels of heavy metal concentrations in urban than rural habitats, but the levels of the metals were comparatively low and based on that heavy metal pollution does not seem to be a direct cause for the declines in Finland.
Tutkiessani raskasmetallipitoisuuksia 80-luvulla eläneiden varpusten maksoissa, löysin selvästi korkeammat pitoisuudet kaupunkiympäristön linnuista.
Even though dispersal of house sparrows is limited I found that just as the declines started in 1980s the house sparrows formed a genetically panmictic population on the scale of the whole Finland.
Varpunen muodosti 80-luvulla käytännössä yhden populaation koko Suomen alueella, vaikka lajin ei tiedetä dispersoivan paljoa.
A chemically modified cyt c mutant Nle91 was used to study the ATP-binding site, which is located near the evolutionarily invariant Arg 91 on the protein surface.
Kahdessa ensimmäisessä osatyössä tutkittiin sytokromi c:n sitoutumista fosfolipidikalvoihin ja todettiin proteiinin pinnalla evoluution kuluessa muuttumattomana säilyneen aminohapon arginiini 91:n osallistuvan fosfolipidien sitoutumiseen.
These aggregates resemble amyloid fibrils, which are involved in the pathogenesis of many diseases.
Havainnon perusteella vaikuttaa mahdolliselta että fosfolipideillä on merkittävä rooli amyloidisairauksien synnyssä.
The ability of the peripherally associated membrane protein cytochrome c (cyt c) to bind phospholipids in vitro was studied using fluorescence spectroscopy and large unilamellar liposomes.
Väitöskirjatyössä tutkittiin sytokromi c:n sitoutumista fosfolipideihin käyttäen biofysikaalisia tutkimusmenetelmiä.
Under certain conditions, cyt c can form fibrillar protein-lipid aggregates with neg- atively charged phospholipids.
Tulosten perusteella ATP aikaansaa fosfolipidikalvoihin sitoutuneessa sytokromi c:ssa konformaatiomuutoksia.
In this mechanism, which is known as extended phospholipid anchorage, the sn-2 acyl chain of a membrane phospholipid protrudes out of the membrane surface and is able to bind in a hydrophobic cavity in cyt c. Direct evidence for this type of bind- ing mechanism was obtained by studying cyt c/lipid interaction using fluorescent [Zn2+- heme] cyt c and fluorescence quenching of brominated fatty acids and phospholipids.
Rasva-happoankkurin mahdollistaa fosfolipidikonformaatio jossa toinen fosfolipidin rasvahappoketjuista suuntautuu ulos kaksoiskalvosta ja sitoutuu kalvon pinnalla olevan proteiinin sisällä olevaan hydrofobiseen kanavaan.
It has been previously reported that the hydrophobic interaction between phospho- lipids and cyt c (C-site) includes the binding of a phospholipid acyl chain inside the protein.
Tutkimuksessa osoitettiin modifioidun sinkki-sytokromi c:n ja bromirasvahappojen avulla fosfolipidin rasvahapon sitoutuminen kalvon pinnalle olevan sytokromi c:n sisälle.
A set of phospholipid-binding proteins was also found to form similar aggregates, suggesting that phospholipid-induced amyloid formation could be a general mechanism of amyloidogenesis.
Viimeisessä osatyössä esitellään havainto jonka mukaan sopivissa olosuhteissa sytokromi c ja joukko muita solukalvoille sitoutuvia proteiineja muodostaa amyloidisäikeiden kaltaisia rakenteita yhdessä fosfolipidien kanssa.
This binding is mediated by electrostatic or hydrophobic interactions, respectively.
Kolmas osatyö käsittelee sytokromi c:n sitoutumista fosfolipidikalvoihin hydrofobisen vuorovaikutuksen avulla.
Previous work has shown that cyt c can bind phospholipids using two distinct mecha- nisms and sites, the A-site and the C-site.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet vesiliukoisen ja pinnaltaan voimakkaasti positiivisesti varautuneen sytokromi c:n voivan sitoutua solukalvoihin hydrofobisesti.
The spatial focus is in Finland.
Alueellisesti painopiste on Suomessa.
The time span of the study starts from the late 19th century and ends in the mid-20th century.
Tutkimuksen aikajänne alkaa 1800-luvun lopusta ja yltää aina 1900-luvun puoliväliin.
Organizations tend to raise themselves into influential actors in the field of physical culture even if active individuals work in their background.
Etenkin järjestöt nostavat itsensä liikuntakulttuurin vaikuttajiksi vaikka taustalla toimivatkin aktiiviset yksilöt.
The Finnish Tourism Society, the State Railways and sports organizations worked in close co-operation to instigate a boom in tourism, which culminated in the inauguration of a tourist hotel at Pallastunturi hill in the winter of 1938.
Tarmokas yhteistyö Suomen Matkailijayhdistyksen, Valtion Rautateiden ja urheilujärjestöjen kesken synnytti suoranaisen matkailuboomin, jonka kruununa oli Pallastunturin tunturihotellin vihkiminen käyttöön talvella 1938.
The object of study in this thesis is Finnish skiing culture and Alpine skiing in particular from the point of view of ethnology.
Väitöskirjan tutkimuskohteena on suomalainen hiihtokulttuuri ja erityisesti alppihiihto ja siihen liittyvät ilmiöt kansatieteen näkökulmasta.
People and communities formed through their actions are core elements in the study of sports and physical activity.
Urheilun ja liikunnan tutkimuksessa keskeiset elementit ovat ihmiset ja heidän toimintansa kautta syntyneet yhteisöt.
In the late 1920 s the Finnish Women s Physical Education Association (SNLL) developed unconventional forms of pedagogical skiing instruction.
Suomen Naisten liikuntakasvatusliiton (SNLL) 1920-luvun lopussa kehittämä naisten pedagoginen hiihdonopetus poikkesi melkoisesti totutusta.
In the 1940 s and 1950 s Finnish Alpine skiing was almost exclusively a competitive sport.
Se oli 1940―1950-luvuilla lähes yksinomaan kilpa¬urheilua.
The building of slopes and ski lifts and the emergence of organized slalom racing competitions gradually separated Alpine skiing from the old fell-skiing.
Vasta rinteiden raivaaminen, hiihtohissien rakentaminen ja alppihiihtokilpailujen organisoituminen synnytti eroja tunturihiihdon ja alppihiihdon välille.
Original archive documents and publications of sports organizations are central source material for this thesis, complemented by newspapers and sports magazines as well as photographs and films on early Alpine skiing in Finland.
Tutkimuksen keskeisen lähdeaineiston muodostavat järjestöjen alkuperäiset arkistolähteet, sanomalehdet, urheilulehdet ja järjestöjen jäsenille suunnatut lehdet ja julkaisut.
They abandoned traditional Finnish flat terrain skiing and boldly looked for influences abroad, which caused friction between the leaders of the women s sports movement and the (male) leaders of the central skiing organization.
Suomalaisen tasamaatradition hylkääminen ja mallien hakeminen ulkomailta synnyttivät ristiriitoja urheilujohtajien ja naisvoimisteluliikkeen johtohahmojen välillä.
SNLL was instrumental in launching winter tourism in Finnish Lapland in 1933.
Talvinen Lapin matkailu Suomessa käynnistyi SNLL:n aloitteesta kevättalvella 1933.
The introduction of Alpine skiing to Finland took place at a time when skiing culture was changing: flat terrain skiing was abandoned in favour of cross-country skiing in the early decades of the 20th century, and new techniques and equipment made skiing a much more versatile sport.
Taustalla on modernin urheilukulttuurin leviäminen, kun hiihtourheilussa siirryttiin tasamaahiihdosta murtomaahiihtoon 1900-luvun alkuvuosikymmeninä ja uusien hiihtotekniikoiden ja välineiden myötä laji monipuolistui ja sai uusia muotoja.
The specificity of Alpine skiing was enhanced by rapid development of equipment: the new skis, bindings and shoes could only be used going downhill.
Välineet kehittyivät nopeasti, jolloin alppihiihtosuksia, -siteitä ja -monoja ei voinut käyttää kuin mäkien laskemiseen.
Inspired by the slope at Bad Grankulla health spa, the first slalom skiing races and fell-skiing, slalom enthusiasts began to look for purpose-built sites to practice turn technique.
Bad Grankullan kylpylän rinteen rakentamisen, ensimmäisten pujottelukisojen ja tunturihiihdon innoittamana kartoitettiin paikkoja joissa voitiin harjoitella käännöstekniikkaa.
Skiing in broken cross-country terrain made its breakthrough in the 1920 s, at a time when modern skiing techniques were introduced in instruction manuals.
Murtomaahiihdon varsinainen läpimurto tapahtui Suomessa 1920-luvulla, jolloin myös hiihto-oppaissa kerrottiin nykyaikaisesta hiihtotekniikasta.
Ever since their beginning in the late 19th century skiing races in Finland had mostly taken place on flat terrain or sea ice.
Suomessa hiihdettiin kilpaa ensimmäisen kerran 1800-luvun lopussa, silloin kilpailtiin tasamaalla tai merenjäällä.
At first they would train in natural slopes but in the late 1930 s new slopes were cleared for slalom races and recreational skiing.
Aluksi kurssilaisille kelpasivat luonnon muovaamat rinteet, mutta 1930-luvun lopussa raivattiin rinteitä kilpailu- ja laskettelukäyttöön.
Following a Swedish model, fell-skiing was developed as a domestic counterpart to Alpine skiing as practiced in Central Europe.
Talvimatkailun seurauksena syntyi Ruotsin esimerkin mukainen tunturihiihto, joka oli vastine keskieurooppalaiselle alppihiihdolle.
After the Second World War fell-skiing was transformed into ski trekking on marked courses.
Tunturihiihto muuttui Suomessa toisen maailmansodan jälkeen retkihiihdoksi, jossa merkityillä latureiteillä hiihtäminen korostui.
The first Finnish skiing resorts were built at sites of major cross-country skiing races.
Suomalaiset hiihtokeskukset syntyivät aluksi murtomaahiihdon kilpailupaikkakunnille.
At the same time Alpine skiing also parted ways with cross-country skiing to become a sport of its own.
Alppihiihdosta oli muotoutunut oma lajinsa, jossa toiminta keskittyi pujottelurinteisiin.
The means resorted to were organizational studies and committee work.
Keinoina käytettiin organisaatiotutkimuksia ja komiteatyötä.
The crucial questions emerged in opposite pairs (a constitutional state vs. the ideology of an administratively governed state, a system of national boards vs. a system of government through ministries, efficiency of work vs. pleasantness of work, centralized vs. decentralized rationalization activities) which were not solvable problems but impossible questions with no ultimate answers.
Keskeiset kysymykset muodostuivat vastinpareista (oikeusvaltio- vs. hallintovaltioideologia, keskusvirasto- vs. ministerihallintojärjestelmä, työn tehokkuus vs. työn miellyttävyys, keskitetty vs. hajautettu rationalisointitoiminta), mitkä eivät olleet ratkaistavia ongelmia, vaan vastakkaisuuksien hallintaa vaativia ikuisuuskysymyksiä .
Despite the development-related vocabulary, the practical work was advanced rationalization.
Sanastosta huolimatta toiminta edusti rationalisoinnin kypsintä vaihetta.
The study examines the personnel training and research activities carried out by the Organization and Methods Division of the Ministry of Finance and their becoming a part and parcel of the state administration in 1943-1971.
Tutkimuksessa tarkastellaan historiallisten lähteiden avulla valtiovarainministeriön järjestelyosaston henkilöstökoulutus- ja tutkimustoimintaa ja sen rakentumista osaksi valtionhallintoa vuosina 1943 1971.
The activities were also affected by a dependence on decision-makers, administrative units, and civil servants organizations, by different views on rationalization and the holistic nature of reforms, as well as by the formal theories that served as resources.
Toimintaan vaikuttivat riippuvuussuhteet päättäjiin, hallintoyksiköihin ja virkamiesjärjestöihin, erilaiset näkemykset rationalisoinnista ja uudistusten kokonaisvaltaisuudesta, vähäiset resurssit ja tieteelliset teoriat.
It chose long-term projects which extended to the political decision-makers and administrative units turf, and which were intended to reform the structures of the state administration and to rationalize the practices of the administrative units.
Toiminta kohdistettiin päättäjien ja hallintoyksikköjen reviireille ulottuviin projekteihin pyrkien uudistamaan valtionhallinnon rakenteita ja rationalisoimaan hallintoyksikköjen toimintakäytäntöjä.
In the rationalization of the state administration, efforts were made to find solutions to stabilize management ideologies and to arrange the relationships of administrative systems in administrative science - among other things, in the Hoover Committee and the Simon decision making theory, and, in the 1960s, in system thinking.
Valtionhallinnon rationalisointiin etsittiin apua Hooverin komitean ja Simonin päätöksentekoteorian opeista, 1960-luvulla systeemiajattelusta.
It was said that the practical activities of both the state administration and the administrative units depended on professional managers who saw to production results and human relations.
Toiminnan järkevöittämisen katsottiin riippuvan ammattijohtajista, jotka huolehtisivat tuotannollisista tuloksista ja ihmissuhteista.
The aim and intent of the rationalization of the state administration (the reform of the central, provincial, and local governments) was to facilitate integrated management and to render a greater amount of work by approaching management procedures scientifically and by clarifying administrative instances and their respon-sibilities in regards to each other.
Valtionhallinnon keskus-, läänin- ja paikallishallinnon rationalisoinnilla tavoiteltiin kokonaisvaltaista johtamista ja työmäärän lisäämistä johtamiskäytäntöjä tieteellistämällä sekä hallintoportaita ja niiden vastuusuhteita selkiyttämällä.
In the rationalization of office work and finance control, the idea was to effect savings in administrative costs and to pare down those costs as well as to rationalize and heighten those functions by developing the institution of work study practitioners in order to coordinate employer and employee relationships and benefits (the training of work study practitioners, work study, and a two-tier work study practitioner organization).
Konttorirationalisoinnilla ja sitä tukevalla finanssikontrollilla pyrittiin hallintomenojen säästämiseen ja supistamiseen sekä toimintojen tarkoituksenmukaistamiseen ja tehostamiseen keinona työntutkija-instituutio (työntutkijoiden koulutus, työntutkimukset ja kaksiportainen organisaatio).
In office rationalization, the solution to regulate the relations between the employer and the employees was the co-existence of the technical and biological rationalization and the human resource administration and the accounting and planning systems at the turn of the 1960s and 1970s.
Konttorirationalisoinnissa tukeuduttiin tieteellisen liikkeenjohdon ja ihmissuhdekoulukunnan, teknillisen ja biologisen rationalisoinnin rinnakkaiseloon, 1960-luvulla ne yhdistävään, systeemiajatteluun perustuvaan henkilöstöhallinnon ja laskenta- ja suunnittelujärjestelmien kehittämiseen.
A major part of the training meant teaching and implementing leadership skills in practice, which, in turn, meant that the learning environment was the genuine work community and efforts to change it.
Pääosa koulutuksesta oli tutkimus- ja johtamistaitojen opettamista ja toteuttamista käytännössä.
They served to solve social problems which beset the state administration as well as contextual challenges besetting rationalization measures, and organizational challenges.
Rakentuminen tapahtui ristiriitaisten haasteiden ja mahdollisuuksien risteysasemalla ratkomalla valtionhallintoon kohdistuneita yhteiskunnallisia sekä rationalisointitoimintaan kohdistuneita kontekstuaalisia ja organisatorisia haasteita.
The State Training Center was established and the training office of the Organization and Methods Division became the leader and coordinator of personnel training.
Sen johdosta vastasi järjestelyosasto, koulutuksesta Valtion koulutuskeskus.
Sec1/Munc18 (SM) protein family members are evolutionary conserved proteins.
Sec1/Munc18 (SM) perheen jäsenet ovat hyvin evoluutiossa säilyneitä, mutta toiminnallisesti huonosti tunnettuja solunsisäisille kalvofuusiotapahtumille välttämättömiä proteiineja.
Deletion of the Sec1p-tail results in temperature sensitive growth and reduced sporulation.
Sec1 C-terminaalisen hännän poistaminen heikensi solujen kasvua ja niiden kykyä erittää proteiineja.
This result suggests that Mso1p can mimic the N-peptide binding to facilitate membrane fusion.
Tulokset osoittavat, että Mso1 korvaa toiminnallisesti syntaksiinien N-terminaalisen peptidin ja näin ollen edesauttaa membraanifuusiota.
The yeast Syntaxin homologues Sso1p and Sso2p lack the N-terminal peptide.
S. cerevisiaeen syntaksiineilta puuttuu N-terminaalinen peptidi.
Using in vivo and in vitro experiments, it was shown that the Sec1p-tail mediates SNARE complex binding and assembly.
In vivo ja in vitro lähetymistapoja käyttäen osoitettiin, että Sec1:n C-terminaalinen häntä myötävaikuttaa SNARE kompleksien muodostumiseen ja kykenee siten toimimaan SNARE kompleksin muodostumista säätelevänä tekijänä.
It was shown both in vivo and in vitro that Mso1p is a phospholipid inserting protein and that this insertion is mediated by the conserved Mso1p amino terminus.
Lisäksi osoitettiin että Mso1p kykenee suoraan, fyysiseen vuorovaikutukseen solukalvojen kanssa ja että tämä ominaisuus on välttämätön Mso1 proteiinin toiminnalle kalvofuusiossa.