natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Autism and Asperger syndrome (AS) are neurodevelopmental disorders characterised by deficient social and communication skills, as well as restricted, repetitive patterns of behaviour.
Autismi ja Aspergerin oireyhtymä (Asperger syndrome, AS) ovat kehityksellisiä neurologisia häiriöitä, joiden keskeisiä piirteitä ovat vaikeudet sosiaalisessa vuorovaikutuksessa ja viestinnässä sekä käyttäytymisen toistavuus ja kapea-alaisuus.
This finding is in agreement with previous studies on autism suggesting deficits in orienting to socially relevant stimuli.
Tämä tulos on yhtenevä aiempien tutkimusten kanssa, joiden mukaan autismiin liittyy vaikeus suunnata tarkkaavuutta sosiaalisesti merkityksellisiin ärsykkeisiin.
Cortical processing of speech and non-speech sounds in autism and Asperger syndrome
Puheen ja ei-kielellisten äänten käsittely aivokuorella autismissa ja Aspergerin oireyhtymässä
The language development in individuals with autism is significantly delayed and deficient, whereas in individuals with AS, the structural aspects of language develop quite normally.
Autismiin liittyy huomattava kielen kehityksen vaikeus, kun taas AS:ssa kieli kehittyy melko normaalisti.
Altogether five studies were conducted with auditory event-related brain potentials (ERP); two studies also included a behavioural sound-identification task.
Väitöskirjan viidessä osatutkimuksessa tutkimusmenetelmänä käytettiin aivojen tapahtumasidonnaisia kuuloherätevasteita.
Both groups, however, have semantic-pragmatic language deficits.
Sekä autistisilla että AS-henkilöillä on kuitenkin vaikeuksia kielen vuorovaikutuksellisessa käytössä.
The enhanced pitch discrimination may partly explain the auditory hypersensitivity common in autism, and it may compromise the filtering of relevant auditory information from irrelevant information.
Sen sijaan äänten taajuuden erottelu on näillä lapsilla voimistunutta, mikä saattaa selittää autismissa yleistä kuuloyliherkkyyttä ja lisäksi vaikeuttaa olennaisen kuulotiedon valikoimista epäolennaisesta.
In particular, the discrimination of and orienting to speech and non-speech sounds was studied, as well as the abstraction of invariant sound features from speech-sound input.
Tässä väitöskirjassa tutkittiin, miten autistiset ja AS-henkilöt erottelevat puheäänteissä ja ei-kielellisissä äänissä tapahtuvia muutoksia, sekä miten vahvasti heidän tahaton tarkkaavuutensa suuntautuu näihin äänimuutoksiin.
Finally, involuntary orienting to sound changes was deficient in children with autism in particular with respect to speech sounds.
Tutkimukset myös osoittivat autististen lasten tahattoman tarkkaavuuden kääntyvän tavanomaista heikommin erityisesti puheäänissä tapahtuviin muutoksiin.
Unlike children with AS, adults with AS showed enhanced processing of duration changes, suggesting developmental changes in auditory processing in this disorder.
Lisäksi tutkimukset viittasivat siihen, että AS-henkilöiden tavassa käsitellä kuulotietoa tapahtuu kehityksen myötä muutoksia.
The present thesis investigated auditory processing in individuals with autism and AS.
Tämä korostaa sitä, että autismi ja AS kuuluvat samaan tautikirjoon.
Indeed, it was found that when sound discrimination required abstracting invariant features from varying input, children with autism maintained their superiority in pitch processing, but lost it in vowel processing.
Lisäksi tutkittiin, miten autistiset lapset erottelevat puheäänteitä silloin, kun äänten akustiset piirteet vaihtelevat jatkuvasti yhden äänierottelulle epäolennaisen piirteen osalta.
In contrast to children with autism, the early stages of sound encoding were fairly unimpaired in children with AS.
Sen sijaan tulokset äänten erottelun ja tahattoman tarkkaavuuden kääntymisen suhteen olivat heidän osaltaan varsin samanlaiset kuin autistisilla lapsilla.
In addition, these children had altered sound-discrimination processes characterised by enhanced spectral but deficient temporal discrimination.
Tulosten mukaan ääntenpiirteiden peruskäsittely on autistisilla lapsilla heikentynyttä, ja heillä on vaikeutta äänten keston erottelussa.
In children with autism, even the early stages of sound encoding were deficient.
Lapsilla, joilla oli AS, ei havaittu erityisempää vaikeutta ääntenpiirteiden peruskäsittelyssä.
Distraction in the workplace is increasingly more common in the information age.
Keskeytykset ja häiriöt ovat yleistyvä ja ihmisiä huolestuttava ilmiö tietoyhteiskunnassa.
In another study it was demonstrated that if the speed of encoding into LTWM, a skill-dependent parameter, is slower than the processing speed allowed for by the task, interruption costs emerge.
Lisäksi tutkittiin taitosidonnaista mieleenpainamisen nopeutta yhtenä keskeisenä keskeytysten kustannuksia ennustavana parametrina.
Finally, it was learned that in rapid visually oriented interaction, perceptual-procedural expectations guide task resumption, and neither STWM nor LTWM are utilized due to the fact that access is too slow.
Eräs keskeisimmistä havainnoista on se, että nopeissa visuaalisesti orientoituneissa tehtävissä ei muististrategioita pystytä hyödyntämään, ja nämä ovat siksi alttiimpia keskeytyksille.
Contrary to the predictions of competing theories, these costs turned out to involve intrusions in addition to omissions.
Tällaisissa tilanteissa keskeytykset aiheuttivat unohtamisen lisäksi altiutta sekaannuksille.
Its key postulate is called a retrieval structure an abstract, hierarchical knowledge representation built into long-term memory that can be utilized to encode, update, and retrieve products of cognitive processes carried out during skilled task performance.
Väitöskirjan keskeinen sanoma soveltajille on, että työn, työympäristön ja käyttöliittymien organisoinnilla voidaan tukea keskeytystoleranssiin johtavien muistitaitojen kehittymistä työtehtävissä ja näin ehkäistä keskeytysten haitallisia vaikutuksia.
However, when LTWM cannot be deployed, the problems posed by interference in long-term memory and the limited capacity of the STWM surface.
Kun tehtävä pakotti liian nopeaan prosessointiin, pitkäkestoisen muistin palautusrakenteet olivat alttiimpia interferenssille eli kilpailevista muistisisällöistä johtuvalle vaikeudelle erottaa sisältöjä toisistaan.
This dissertation attempts to reveal the mental conditions and causalities differentiating the two outcomes.
Väitöskirjassa eksplikoidaan reunaehtoja näiden muistitaitojen hyödyntämiselle.
Several novel principles of design are presented, basing on the idea of supporting the deployment of LTWM in the main task.
Tietokoneen käyttäjän huomiosta kilpailevat useat ärsykkeet, joihin orientoituminen johtaa päätehtävän väliaikaiseen keskeytymiseen.
Thus the nature of the processing of the interface determines which features will be available as retrieval cues and which must be maintained by other means.
Tässä väitöskirjassa tutkittiin, millä ehdoilla käyttäjät pystyvät muistamaan keskeytetyn tehtävän ja palaamaan siihen luontevasti.
These findings imply a change in thinking about the design of interfaces.
Väitöskirja laajentaa tätä tarkastelemalla eri muististrategioiden suhdetta tehtävän niiden hyödyntämiselle asettamiin ehtoihin.
In some situations even very brief interruptions can have detrimental effects on memory.
Mutta miksi keskeytyksillä ei yleensä ole huomattavia vaikutuksia suoritukseen, kun taas joissakin tapauksissa on vaikea palata keskeytyneeseen tehtävään tai jotakin unohtuu?
Interruptions are inevitable, because they arise as natural consequences of the top-down and bottom-up control of multitasking.
Aiemmin keskeytyksiä onkin yritetty ehkäistä pääasiassa estämällä niiden aiheutuminen tai keskittämällä niiden ajoitus mahdollisimman vähän kuormittuneisiin ajanhetkiin.
The explanation, building on the theory of long-term working memory (LTWM; Ericsson and Kintsch, 1995), focuses on the active, skillful aspects of human cognition that enable the storage of task information beyond the temporary and unstable storage provided by short-term working memory (STWM).
Aikaisemman tutkimuksen pääasiallisena kohteena on ollut lyhytkestoisen muistin tekniikoiden merkitys keskeytetyn tehtävän ylläpidossa.
The dissertation process is a personal and unique experience.
Tohtoriksi tuleminen on yksilöllinen ja ainutlaatuinen kokemus.
Keywords: autobiography, narratives, academic traditions, PhD graduates.
Avainsanat: omaelämäkerta, kertomukset, akateemiset traditiot, tohtorit
Thereafter, the data and the methodological framework of the study are presented.
Tämän jälkeen esitellään tutkimusaineisto ja metodologiset ratkaisut.
This study begins with a general presentation of the history and values of the university and the traditions of the academic community in Finland.
Tutkimuksen alussa tarkastellaan suomalaisen yliopistolaitoksen historiaa, arvoja ja akateemisen yhteisön traditioiden muodostumista.
The Story of Dissertation Process
Tohtoriksi tulemisen tarina
Somebody must be available to inspire and offer encouragement otherwise the process will be disturbed.
Oleellista on, että joku innostaa ja pitää yllä toivoa eri vaiheissa.
The purpose is to investigate the experiences of these PhD recipients and find out what they recall of the events, traditions, and meanings associated with their PhD studies.
Tutkimuksen tavoite on kuvata ja ymmärtää tohtoroitumisen kulkuja, perinteitä ja merkityksiä väitelleiden omien kokemusten, heidän muistitietonsa, näkökulmasta.
Everyday cares in ordinary life and tasks in academic life are both demanding and rewarding at the same time.
Erityisesti perhe-elämä on tutkijuuden rinnalla sekä vaativa että palkitseva elämänalue.
The thesis is based on twenty-three autobiographical stories.
Tutkimus perustuu 23 Helsingin yliopistossa väitelleen tohtorin omaelämäkerralliseen kertomukseen.
During the process there were different kinds of struggles and highlights.
Prosessiin sisältyi sekä sitä hidastavia että edesauttavia seikkoja.
But generally the most memorable and value laden were the phases of actually writing the dissertation, the public examination, and the celebration party in the evening called "karonkka".
Koko aineiston tasolla eniten merkittäviä muistoja oli väitöskirjan kirjoittamisesta, väitöstilaisuudesta ja karonkasta.
The former studies concerning the academic life together with the experiences of the writers revealed that the process of becoming a PhD graduate is generally considered as an academic rite of passage.
Aiemman kirjallisuuden ja tutkimusaineiston perusteella oli ilmeistä, että tohtoroituminen on initiaatio ja siirtymäriitti akateemiseen maailmaan.
The family background, university studies and time in employment had directed the doctoral studies of some PhD students enormously.
Joidenkin kertojien kohdalla kasvuympäristö, perusopinnot ja työtehtävät vaikuttivat suuresti jatko-opintojen aloittamiseen.
The change from student status to becoming a fully accepted professional member of one’s field is real, transforming and at certain points, ritualized.
Statuksen muutos tuodaan julki rituaalisissa tapahtumissa prosessin tietyissä vaiheissa.
The aim of the PhD graduation is that this traditional ritual leads to a successful completion and ensures a positive reward for the PhD graduate and the academic community.
Perinteinen yhteisöllinen rituaalinen muoto luo tielle turvalliset rajat ja päämäärän.
The finding of an inner logic to the doctoral process, which included meaningful turning points, was central to the narrative analysis approach.
Kertomusrakenteenanalyysi osoitti, että tohtoroitumisesta kerrottiin tapahtumien luonnollisen kulun mukaisessa järjestyksessä ja joihinkin vaiheisiin liittyi erityisen voimakkaita muistikuvia, jotka nimettiin käännekokemuksiksi.
The successful completion of the PhD ritual gives the PhD graduate self-confidence and respect but its’ influence on the doctors’ subsequent academic career is diverse.
Tohtorikoulutuksen aikana opiskelija leimautuu akateemiseen maailmaan ja omaan tieteenalaansa, jonka julkisesti tunnustettu täysivaltainen asiantuntija hänestä tohtoroitumisen myötä tulee.
An anthology collected from PhDs in the historical sciences, which was published in 1998, was used as reference material.
Vertailuaineistona on kokoomateos Miten meistä tuli historian tohtoreita vuodelta 1998.
Attention is paid to the discipline background, sex and age of these PhDs, which may have affected their storytelling.
Varsinkin tieteenalan, sukupuolen ja väittelyiän vaikutusta kertomiseen pohditaan.
The picture that emerged from these various life-stories demonstrated that there was no ivory tower where doctoral candidates live an isolated existence.
Fraasinomainen puhe tutkijasta kammiossaan tai norsunluutornissaan ei saa vahvistusta kertomuksista.
Visual search and eye movements : Studies of perceptual span
Visuaalinen haku ja silmänliikkeet : tutkimuksia havaintokentästä
Similar methods were used in a clinical study to characterise the visual search performance and eye movements of neurological patients with chronic solvent-induced encephalopathy (CSE).
Yhdessä osatutkimuksessa selvitettiin myös liuotinaineaivosairaudesta kärsivien potilaiden visuaalista hakua.
The number and duration of eye fixations, saccade amplitude, and perceptual span, i.e., the number of items that can be processed during a single fixation, were measured.
Erityisesti tutkittiin havaintokentän kokoa, eli sitä, kuinka paljon eri tyyppistä informaatiota yhdellä katseen kohdistuksella pystytään käsittelemään.
Subjects were required to search for a target object among distracter objects in two-dimensional stimulus arrays.
Visuaalisella haulla tarkoitetaan jonkin kohteen näönvaraista etsimistä muiden ärsykkeiden joukosta.
It was found that search performance was correlated with the number of fixations needed to find the target.
Tulokset osoittavat, että visuaalisen haun tehokkuus eri tilanteissa on yhteydessä havaintokentän kokoon, joka puolestaan vaikuttaa tarvittavien katseen kohdistusten lukumäärään.
Further, low-level visual factors, such as the anatomical structure of the retina, peripheral stimulus visibility and resolution requirements for the identification of different object types are proposed to constrain the size of the perceptual span, and thus, limit visual search performance.
Erityisesti verkkokalvon rakenteesta johtuva näöntarkkuuden aleneminen ääreisnäössä näyttää määräävän havaintokentän kokoa ja siten selittävän visuaalisen haun tehokkuutta eri tilanteissa.
Perceptual span was scale invariant for a 16-fold range of stimulus sizes, i.e., the number of items processed during a single fixation was independent of retinal stimulus size or viewing distance.
Ärsykkeiden ominaisuudet vaikuttivat havaintokentän kokoon: esimerkiksi vaaleuskontrastin alentuessa yhdellä katseen kohdistuksella havaittiin vähemmän ärsykkeitä ja vastaavasti hakuaika kasvoi.
In addition, the data about the effects of different stimulus properties on visual search in normal subjects were presented as simple practical guidelines, so that the limits of human visual perception could be taken into account in the design of user interfaces.
Tutkimuksen liitteeksi on koottu muutamia yksinkertaisia ohjeita siitä, kuinka käyttöliittymissä tapahtuvaa visuaalista hakua voidaan tehostaa suunnittelemalla niiden visuaaliset ärsykkeet riittävän suuriksi ja selkeästi erottuviksi, jotta havaintokentän koko olisi mahdollisimman suuri.
On the other hand, several complex objects could be processed during a single fixation, i.e., within the perceptual span.
Tutkimuksessa havaittiin, että yhdellä katseen kohdistuksella kyetään prosessoimaan useita ärsykkeitä.
Search time and the number of fixations depended on object type as well as luminance contrast.
Visuaalinen haku on keskeistä monissa työtehtävissä sekä liikenteessä.
The duration of stimulus presentation was controlled by an adaptive staircase method.
Haun aikana tapahtuvat silmänliikkeet rekisteröitiin.
The participants were students from Helsinki university and from two vocational institutes (the numbers ranging between 92 and 303).
Tutkittavat opiskelivat Helsingin yliopistossa sekä kahdessa ammattikorkeakoulussa ja heidän lukumääränsä vaihteli 92 ja 303 välillä.
Key words : Achievement strategies, social strategies, transition, young adults, life events, sociometric status, social behaviour, person perception, well-being.
Avainsanat : Ajattelu- ja toimintastrategiat, suoritusstrategiat, sosiaaliset strategiat, transitio, nuoret aikuiset, elämäntapahtumat, sosiometrinen status, sosiaalinen käyttäytyminen, henkilöhavainnointi, hyvinvointi.
The aims were to examine: (1) what kinds of achievement and social strategies young adults deploy, (2) whether the deployment of these strategies predicts people's success in their studies, their life events, their peer relationships, and their well-being, (3) whether young adults' success in dealing with educational transition (e.g. success in studies, life events, peer relationships and well-being) predict changes in their strategies and well-being, and (4) the associations between young adults' social strategies, interpersonal behaviour, person perception, and their peer relationships and satisfaction with them.
Tavoitteena oli tutkia (1) Millaisia ajattelu- ja toimintastrategioita nuoret aikuiset käyttävät opiskelu- ja sosiaalisissa tilanteissa, (2) ennustavatko nämä strategiat heidän opintomenestystään, elämäntapahtumiaan, toverisuhteitaan ja hyvinvointiaan, (3) ennustaako uuteen ympäristöön sopeutuminen (opintomenestys, elämäntapahtumat, solmitut toverisuhteet ja hyvinvointi) muutosta opiskelijoiden käyttämissä strategioissa ja heidän hyvinvoinnissaan ja (4) miten sosiaaliset strategiat, sosiaalinen käyttäytyminen, henkilöhavainnointi ja toverisuhteet sekä tyytyväisyys näihin suhteisiin ovat yhteydessä toisiinsa.
These longitudinal studies focused on investigating young adults during transition into a new educational environment.
Kahdessa pitkittäistutkimuksessa seurattiin nuorten aikuisten sopeutumista uuteen opiskelupaikkaan.
Achievement and social strategies changed as a result of environmental feedback.
Opiskelijoiden käyttämät ajattelu- ja toimintastrategiat muuttuivat jonkin verran ympäristöltä saadun palautteen seurauksena.
Social strategies were also associated with online interpersonal behaviour and person perception, which mediated their impact on peer relationships.
Sosiaaliset strategiat olivat myös yhteydessä toveriarvioituun käyttäytymiseen sekä siihen, millaisia havaintoja opiskelijat tekivät tovereistaan, ja strategioiden vaikutus toverisuhteisiin välittyi tätä kautta.
However, they also showed high stability, forming reciprocal and cumulative associations with the feedback the individuals received about their success in dealing with educational transition: the use of functional strategies, such as optimistic, defensive-pessimistic and planning-oriented strategies, increased their success, which in turn enhanced their well-being and further deployment of functional strategies.
Tarkoituksenmukaiset strategiat, kuten optimismi, defensiivinen pessimismi ja etukäteen tapahtuva suunnittelu, auttoivat opiskelijoita menestymään opinnoissaan ja toverisuhteissaan, mikä puolestaan lisäsi näiden strategioiden käyttöä.
The results revealed that achievement and social strategies contributed to individuals' success in dealing with both the academic and interpersonal challenges of a new environment.
Tulokset osoittivat että nuorten aikuisten käyttämät ajattelu- ja toimintastrategiat vaikuttivat heidän sopeutumiseensa uuteen opiskeluympäristöön.
The opposite was true in the case of dysfunctional strategies, such as self-handicapping and avoidance.
Epätarkoituksenmukaiset strategiat, kuten vetäytyminen ja itseä vahingoittava strategia, johtivat negatiiviseen palautteeseen ja päinvastaisen kehän muodostumiseen.
Both studies included comprehensive clinical and neuropsychological assessments and detailed brain MRI.
Tutkimusmenetelminä käytettiin kliinisiä neuropsykologisia testejä ja aivojen magneettikuvausta.
The results revealed that in elderly patients with ischaemic stroke, moderate to severe MTA was specifically related to impairment of memory and visuospatial functions, but mild MTA had no clinical relevance.
Iäkkäät aivoinfarktipotilaat, joiden magneettikuvissa todettiin vähintään kohtalaista ohimolohkojen sisäosien kudoskatoa, suoriutuivat muita potilaita heikommin muistia, avaruudellista hahmottamista ja nopeutta mittaavissa tehtävissä.
In stroke patients, general cortical atrophy also turned out to be a strong predictor of cognitive decline in a wide range of cognitive domains.
Myös aivokuoren kudoskato ennusti laaja-alaisesti henkisen toimintakyvyn heikentymistä.
Among the pathophysiological determinants of VCI are cerebral stroke, white matter lesions and brain atrophy, which are known to be important risk factors for dementia.
Tutkimuksen tulokset osoittivat, että valkean aineen muutoksilla, ohimolohkojen sisäosien ja aivokurkiaisen kudoskadolla sekä aivokuoren yleisellä kudoskadolla on tärkeä osuus henkisen toimintakyvyn heikentymisessä iäkkäillä aivoverenkiertohäiriöpotilailla.
Compared to other stroke patients, the patients with SIVD also presented more severe memory deficits, which were related to MTA.
Verrattuna muihin aivoinfarktipotilaisiin näillä potilailla oli vaikeuksia erityisesti toiminnanohjausta, tarkkaavuutta sekä viivästettyä mieleenpalautusta mittaavissa tehtävissä.
Moreover, in elderly subjects with WMH, overall CC atrophy was related to reduction in mental speed, while anterior CC atrophy was independently associated with frontal lobe-mediated executive functions and attention.
Tässä tutkimuksessa aivokurkiaisen yleisen kudoskadon todettiin liittyvän toiminnan hitauteen, kun taas aivokurkiaisen etuosien kudoskato oli yhteydessä toiminnanohjauksen ja tarkkaavaisuuden vaikeuksiin.
Determinants of vascular cognitive impairment : White matter lesions, brain atrophy and their neuropsychological correlates
Aivojen valkean aineen muutosten ja kudoskadon merkitys henkisen toimintakyvyn heikentymisessä iäkkäillä aivoverenkiertohäiriöpotilailla
The concept of vascular cognitive impairment (VCI) covers a wide spectrum of cognitive dysfunctions related to cerebrovascular disease.
Aivojen pienten verisuonten ahtautumiseen liittyvässä ns. subkortikaalisessa vaskulaarisessa taudissa ilmenee runsaasti valkean aineen muutoksia ja pieniä infarkteja.
The present study investigated the neuropsychological correlates of particular magnetic resonance imaging (MRI) findings, namely, medial temporal lobe atrophy (MTA), white matter hyperintensities (WMH), general cortical atrophy and corpus callosum (CC) atrophy in subjects with cerebrovascular disease.
Monitahoiset aivomuutokset aiheuttavat henkisen toimintakyvyn heikentymistä iäkkäillä aivoverenkiertohäiriöpotilailla Aivoverenkiertohäiriöt ovat yksi yleisimmistä neurologisista sairausryhmistä, ja ne aiheuttavat usein henkisen toimintakyvyn häiriöitä mm. muistissa, havaintotoiminnoissa, tarkkaavaisuudessa ja tavoitteisen toiminnan säätelyssä.
Furthermore, the cognitive profile of subcortical ischaemic vascular disease (SIVD) was examined.
Tässä tutkimuksessa subkortikaalista vaskulaarista tautia sairastavilla potilailla todettiin huomattavia henkisen toimintakyvyn muutoksia.
The different pathological changes are highly interrelated processes and together they may produce cumulative effects on cognitive decline.
Koska nämä aivomuutokset ovat merkittäviä dementian vaaratekijöitä, niihin tulisi kiinnittää huomiota mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, jotta taudin etenemistä kyettäisiin ehkäisemään ja hidastamaan.
However, the specific mechanisms behind the brain abnormalities and cognitive decline are still poorly understood.
Aivopuoliskoja toisiinsa yhdistävän rakenteen, aivokurkiaisen, kutistumista on aiemmin havaittu mm. dementiasairauksissa.
Instead, WMH were primarily associated with executive deficits and mental slowing.
Tulokset osoittivat, että iäkkäillä aivoinfarktipotilailla valkean aineen muutokset olivat yhteydessä ensisijaisesti toiminnanohjauksen ja tarkkaavaisuuden heikentymiseen sekä toiminnan hidastumiseen.