natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The population cohort of FINRISK with time-specific register-based diagnoses for dementia and AD enabled the use of survival models, which account for the competing risk of death.
FINRISKI-tutkimuksen väestöaineistoon liitettiin rekisteripohjaiset dementian ja Alzheimerin taudin diagnoosit, tieto kuolleisuudesta ja tapahtuma-aika, mikä mahdollisti sellaisten välttöaika-analyysien (survival models) käytön, jossa huomioidaan myös kuolema kilpailevana tapahtumana.
Thus, our results suggest that rs12506228 is a risk factor for AD in very old age specifically, while rs13219957 is a more general but weak risk factor for dementia.
Esitämme siis, että rs12506228 olisi riskitekijä Alzheimerin taudille hyvin vanhalla iällä ja rs13219957 yleisempi mutta heikko riskitekijä dementialle.
The in vitro model demonstrated that overexpression of MTNR1A decreased beta-amyloid production and inhibition of MTNR1A increased it, providing mechanism for association of the MTNR1A expression-related variant and beta-amyloid pathology.
Solumallissa MTNR1A:n yli-ilmentyminen vähensi amyloidi betan tuotantoa ja MTNR1A:n hiljennys lisäsi sitä.
Psychological stress, vulnerability to stress, sleep problems, and shift work have been suggested as risk factors for dementia and specifically AD.
Psykologisen stressin, stressiherkkyyden, univaikeuksien ja vuorotyön on esitetty olevan riskitekijöitä dementialle ja erityisesti Alzheimerin taudille.
Alzheimer’s disease (AD), the most common cause of dementia, is a multifactorial disease with several genetic and environmental risk factors.
Se on monitekijäinen sairaus, johon vaikuttaa useita geneettisiä ja ympäristöriskitekijöitä.
When analysing job-related exhaustion specifically in shift workers, GWAS and two replication analyses revealed rs12506228 near MTNR1A (Melatonin receptor 1A) as a risk variant.
Kun tutkittiin työuupumusoiretta vuorotyöläisillä, genominlaajuinen assosiaatioanalyysi ja kaksi toistotutkimusta osoittivat riskivariantiksi yhden emäksen polymorfismin rs12506228, joka sijaitsee lähellä geeniä MTNR1A (melatoniinireseptori 1A).
Genome-wide study (GWAS) followed by three replication studies identified rs13219957 in the intron of UST (Uronyl-2-sulfotransferase) as a risk variant for job-related exhaustion in all workers.
Genominlaajuinen assosiaatioanalyysi ja kolme toistotutkimusta osoittivat, että yhden emäksen polymorfismi rs13219957 UST-geenin (Uronyyli-2-sulfotransferaasi) intronissa yhdistyy työuupumusoireeseen, kun tutkitaan kaikkia työntekijöitä.
In addition, rs12506228 showed strong association with clinical and pathological AD in the very elderly cohorts but not in the younger study samples.
Vuorotyöuupumuksen lisäksi rs12506228 yhdistyi voimakkaasti kliiniseen ja patologiseen Alzheimerin tautiin hyvin iäkkäitä suomalaisia edustavissa kohorteissa mutta ei nuoremmissa aineistoissa.
There is a clear individual component also in intolerance to shift work.
Myös vuorotyön sietoon vaikuttavat selkeästi yksilölliset ominaisuudet.
In addition, the genetic area of rs13219957 was associated with neurofibrillary pathology of AD in Vantaa 85+.
Rs13219957 assosioitui myös Alzheimerin taudille tyypilliseen aivojen neurofibrillipatologiaan.
The association of the same variants also with dementia and AD propose partly shared genetic background between intolerance to stress or to shift work and AD.
Samojen varianttien yhdistyminen dementiaan ja Alzheimerin tautiin viittaa siihen, että stressinsiedon ja vuorotyöhön taustalla olisi osittain samoja mekanismeja kuin Alzheimerin taudin taustalla.
In conclusion, this study identified, for the first time, molecular genetic risk variants for job-related exhaustion in all workers and specifically in shift workers, and suggested DNA methylation and RNA expression -mediated functional mechanisms.
Tässä tutkimuksessa tunnistimme ensimmäistä kertaa molekyyligeneettisiä riskitekijöitä työuupumusoireelle kaikkien työntekijöiden keskuudessa sekä erikseen vuorotyöläisillä.
Among shift workers, job-related exhaustion can be a symptom of intolerance to shift work, a work form that causes sleep deprivation and misalignment of the sleep-wake cycle from circadian rhythms.
Vuorotyö on työmuoto, joka aiheuttaa univajetta ja sisäisen ja ulkoisen rytmin epätahtisuutta.
However, there are interindividual differences in the manifestation and development of the symptoms.
Kaikki eivät kuitenkaan saa työuupumusoireita pitkittyneen työstressin yhteydessä vaan alttiudessa työuupumukselle on yksilöllisiä eroja.
Secondly, our aim was to examine, if the identified risk variants were associated with dementia and AD in two cohorts of the very elderly, Vantaa 85+ and Kuopio 75+, in study samples with younger participants, Kuopio case-control sample and the National FINRISK study.
Tutkimuksen toinen tavoite oli selvittää, liittyvätkö työuupumuksen ja vuorotyöuupumuksen molekyyligeneettiset riskitekijät dementiaan ja Alzheimerin tautiin.
If global and national policies seek increasing smallholder contributions in tree growing for wood production and climate change mitigation, the first priority is to provide them access to land and secure land and tree tenure.
Mikäli globaaleilla ja kansallisilla poliittisilla toimilla pyritään lisäämään pienviljelijöiden osuutta puuntuotannossa ja ilmastonmuutoksen vastaisissa toimissa on heille ensinnä taattava pääsy puunkasvatukseen soveltuville maa-alueille sekä turvattava maan ja sillä kasvatettavan puuston hallinta- ja omistusoikeudet.
Furthermore, ‘greening of economies’ calls for substitution of non-renewable materials with renewables, such as cellulose-based products.
Kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttaminen edellyttää muun muassa siirtymistä uusiutumattomista raaka-aineista kohti uusiutuvien raaka-aineiden hyödyntämistä.
This study contributes to understanding the role and combinations of contextual and sectoral factors in establishing an enabling environment for smallholder commercial tree growing in South-East Asia and Africa, and analyses the role and importance of incentives for smallholder tree growing.
Väitöskirjatutkimus tarkasteli ja vertaili pienviljelijöiden metsänkasvatuksen vaikuttavan toimintaympäristön tekijöitä ja niiden merkitystä puunkasvatuksen yleistymiselle Kaakkois-Aasiassa ja Itä-Afrikassa, sekä suorien ja epäsuorien tukimuotojen ja kannustimien merkitystä viljelijöiden päätöksenteossa.
Smallholder tree growing schemes should either recognize and accept the capacity and financial limitations smallholders have, or support schemes should be tailored to their specific needs and to the varying socioeconomic contexts.
Pienviljelijöille räätälöitävien tukiohjelmien on myös huomioitava heidän taloudelliset ja tieto-taidolliset rajoitteensa, erityiset tarpeensa ja toimintaympäristöjen vaihtelevat haasteet.
This may still be a profitable business model and a way to diversify livelihoods from the smallholder perspective, but on the other hand it does not allow smallholder tree growers to reach their full production potential and profits, nor does it support the development of the wood industry.
Tämäkin tuotantomalli voi olla pienviljelijän näkökulmasta kannattava mutta viljelijät menettävät tällöin osan tuotantopotentiaalistaan ja mahdollisista tuotoistaan ja toisaalta ilmiö rajoittaa myös metsäteollisuuden kasvupotentiaalia.
Smallholder tree growers struggle to achieve the quality that higher value wood markets require, and their produce is sold mainly in lower value local or regional markets.
Siksi pienviljelijöiden tuottama puu päätyy useimmiten paikallisille tai alueellisille markkinoille ja pienempää arvonlisää tuottavan teollisuuden käyttöön.
However, incentives are only effective if they are designed from the beginning considering the smallholder capacities, actual needs, and their other livelihood options.
Kannustimet ovat kuitenkin tehokkaita vain jos ne on räätälöity vastaamaan viljelijöiden tarpeisiin.
Based on the Qualitative Comparative Analysis, secure land and forest tenure, and strong demand for timber may be sufficient to boost smallholder tree growing.
Tulosten perusteella turvattu ja selkeä maanomistus ja riittävä kysyntä ovat keskeiset ennakkoedellytykset pienviljelijöiden puunkasvatukselle ja joissakin oloissa myös yksinään riittävä kannustin.
However, functioning wood markets, knowledge, and direct incentives are present in the configurations in the majority of the cases, which especially seem to contribute in scaling up tree growing volumes and in building an enduring smallholder tree growing sector that is capable to maintain the tree growing activity and supply the wood markets.
Maanomistuksen ja kysynnän lisäksi myös puumarkkinoiden toimivuudella, viljelijöiden tieto-taidolla ja suorilla kannustimilla on useimmissa tapauksissa ollut rooli puunkasvatuksen lisääntymisessä ja jatkuvuudessa.
Research on the motivations and drivers of smallholder tree growers and the role of smallholder tree growers in forest transition processes is available for some individual countries, and some qualitative analysis comparing countries on their enabling environments for smallholder tree growing has been done over the years.
Pienviljelijöiden osuus puuntuotannosta on monissa kehittyvissä maissa viime vuosikymmeninä kasvanut ja monet maat ovat myös pyrkineet edistämään pienviljelijöiden puunkasvatusta erilaisin poliittisin tukitoimin.
The findings confirm and highlight the importance of secure land and forest tenure recognized in multitudinous studies.
Samalla kuitenkin laajoja teollisia puuviljelmiä kohtaan kohdistuu kritiikkiä ja laajojen maa-alueiden löytäminen ja osoittaminen puunkasvatukseen on monessa kehittyvässä maassa mahdotonta.
This has led to increasing attention to smallholder tree growing and it’s potential to contribute to the growing need for wood and ecosystem services from forests.
Globaali metsäkato ja samaan aikaan lisääntyvä teollisen puun tarve ohjaavat puun ja metsien tuottamien ekosysteemipalveluiden tuotantoa kohti viljelymetsiä, erityisesti kehittyvien maiden markkinoilla.
Smallholder tree growing is drawing increasing attention as population and economic growth models anticipate increasing wood demand that current natural forest or industrial forest plantations will not be able to supply without endangering sustainable development goals.
Puuviljelmät ja istutusmetsät tuottavat jo merkittävän osan metsäteollisuuden tarvitsemasta puuraaka-aineesta ja osuuden ennustetaan edelleen kasvavan.
Findings indicate that Tanzanian smallholder tree growers have strong interest to increase their tree growing area despite the weak enabling environment.
Pienviljelijöiden kehittyvissä maissa tuottama puu ei useinkaan vastaa laatuvaatimuksia joita korkeampaa arvonlisää tuottavalla teollisuudella raaka-aineelleen on.
Floral diversity has fascinated scientists for centuries, but the first important steps towards explaining the molecular puzzle of flowering were taken only thirty years ago when plant MADS box genes were discovered, and the classical ABC model was proposed.
Kukkien monimuotoisuus on kiinnostanut tutkijoita satojen vuosien ajan, mutta ensimmäiset askeleet kukankehitykseen vaikuttavien geenien toiminnan selvittämiseksi otettiin n. 30 vuotta sitten kun MADS box-geenit löydettiin ja kukankehityksen ABC-malli esiteltiin.
The flowering process of plants is of great importance - both for the sexual reproduction of plants and human nutrition.
Kasvien kukkiminen vaikuttaa sekä kasvien lisääntymiseen että ihmiskunnan ravinnonsaantiin.
The ABCDE model is applicable to Gerbera for B and C function, A function does not seem exist in Gerbera and E function is differentiated from Arabidopsis general E function.
ABC-mallia voidaan soveltaa Gerberaan B- ja C-funktion osalta, A-funktiota Gerberassa ei ole ja E-funktio poikkeaa Arabidopsiksen E-funktiosta.
Gerbera bears a complex inflorescence containing hundreds of flowers of three different types, which differ in morphology and sex.
Gerberan monimutkainen, satoja kukkia sisältävä kukinto koostuu kolmesta eri kukkatyypistä, jotka eroavat rakenteeltaan ja toiminnaltaan.
It has been previously shown that the Gerbera B and C function genes behave as the model predicts.
Aiemmin on osoitettu Gerberan B- ja C-funktioiden toimivan mallin mukaisesti.
The E function genes affect the development of the whole flower in Arabidopsis, being redundantly active in all four floral whorls.
E-funktioon liittyvät geenit vaikuttavat koko kukan kehitykseen Arabidopsiksessa ja pystyvät osittain korvaamaan toisiaan.
In contrast to Arabidopsis SOC1, Gh-SOC1 was expressed only in the floral parts of Gerbera and it did not promote flowering but altered inflorescence identity towards vegetative characteristics.
Toisin kuin SOC1, joka aikaistaa kukintaa Arabidopsiksessa, Gh-SOC1 ilmentyy vain Gerberan kukkaosissa eikä aikaista kukkimisaikaa vaan muuttaa kukintoa kasvulliseen suuntaan.
The results presented in this thesis add to our understanding of inflorescence and floral development of Gerbera.
Tämän väitöskirjan tulokset antavat lisätietoa Gerberan kukinnon ja yksittäisten kukkien kehityksestä.
This function, however, is the most problematic of the model since a true A function seems only to be present in Arabidopsis.
A-funktio on kuitenkin mallin kiistellyin osa ja se näyttää pätevän vain Arabidopsikseen.
All Gerbera AP1- and FUL-like genes GSQUAs display wide expression patterns, some of them present in all floral organs.
Kaikki GSQUA-geenit ilmentyvät laajasti kukassa, osa kaikissa kukan osissa.
Majority of homologous genes from the other model plants execute only partial functions of AP1.
Muiden mallikasvien A-funktiota koodaavat geenit toteuttavat vain osan Arabidopsiksen AP1-geenin toiminnoista.
The ABCDE model proposes that A function genes determine the developmental fate of sepals and petals.
ABCDE-mallin mukaan A-funktion geenit määräävät kukan verhiön ja teriön kehityksen.
However, the Gerbera E function genes, GRCD1 and GRCD2, are non-redundant and specialized in their tasks.
Gerberan E-geenit, GRCD1 ja GRCD2 ovat kuitenkin erikoistuneet toimimaan vain yhdessä kukkakiehkurassa.
However, later this hypothesis was shown not to be completely accurate by RNAi transgenic lines that showed GRC4 and GCRD5 to be involved in Gerbera petal development.
Myöhempi tutkimus osoitti GRCD4- ja GRCD5 geenien liittyvän Gerberan teriön kehitykseen.
While Gerbera flowering process shares several features with Arabidopsis and other model plants, it also shows great specialization.
Sen kukat muistuttavat Arabidopsiksen ja muiden mallikasvien kukkia, mutta niillä on myös omia erikoispiirteitään.
Gerbera contains several genes related to AP1 and its homologues CAL and FUL, but none of them supply the A function in the sense of the ABC model.
Gerberassa on useita AP1-geenin sukuisia geenejä (GSQUA), mutta mikään niistä ei toimi kuten AP1.
Phylogenetic analysis showed Gh-SOC1 to be distantly paralogous to Arabidopsis SOC1.
GhSOC1 liittyy kukan kehitykseen, toisin kuin Arabidopsiksen SOC1.
The function of GSQUA2 was shown to be linked to floral transition.
GSQUA2-geenin toiminnan osoitettiin vaikuttavan gerberan siirtymiseen kasvullisesta kehitysvaiheesta kukintaan.
The genomics of Arabidopsis (Arabidopsis thaliana), the well-known model plant, is advanced, but phenomena present in Arabidopsis might be lacking in other species, and vice versa.
Kukankehityksen säätely tunnetaan hyvin mallikasvi Arabidopsiksella, mutta tietoa ei voi suoraan soveltaa muihin kasveihin.
Temporal expression pattern late in floral development and floral abundancy suggested Gh-SOC1 to have a role in the late stages of Gerbera floral organ development.
Gh-SOC1:n ilmentyminen viittaa sen rooliin kukan osien kehityksen myöhäisessa vaiheessa.
The ABC model and the extended ABCDE model are applicable to Gerbera.
ABCDE-malli selittää myös Gerberan kukinnon kehitystä.
Different GSQUA genes were transformed into Gerbera, but only GSQUA2 overexpression lines produced a recurrent phenotype that was an early flowering, dwarf Gerbera.
GSQUA2-geenin ilmentäminen Gerberassa sai aikaan varhain kukkivan pienikokoisen kasvin.
The major aim of this thesis was to characterize Gerbera floral developmental genes, with special interest in genes related to A and E functions.
Tämän väitöskirjan tavoite on kuvata Gerberan kukinnon kehittymiseen vaikuttavia, laajennetun ABCDE-mallin A- ja E-funktion geenejä.
The model plant, Gerbera (Gerbera hybrida), belongs to the large Asteraceae (sunflower) family.
Gerbera kuuluu laajaan mykerökukkaisten kasvien heimoon.
Based on GRCD4 and GRCD5 expression patterns and PPI data presented in this thesis we proposed them to provide general E function in Gerbera.
Tässä työssä Gerberan E-geenien (GRCD4 ja GRCD5) pääteltiin vastaavan Arabidopsiksen yleistä E-funktiota.
Psychophysiology is a method of measuring physiological signals, such as heart rate or brain waves, and making psychological inferences based on them.
Psykofysiologia on menetelmä, jossa erilaisten mitattujen kehollisten vasteiden (esim. sydämen sykkeen tai aivoaaltojen) pohjalta tehdään päätelmiä psykologisista ilmiöistä.
Studies IV and V are reports from the same experiment that examined compassion meditation in a shared virtual reality environment by using dyadic synchrony biofeedback to support empathy.
Neljännessä ja viidennessä osatutkimuksessa tutkittiin yhteistahdistumisen yhteyttä empatiaan virtuaaliympäristössä tapahtuvan myötätuntomeditaation aikana.
Study III investigated multiple modes of competition and collaboration and their within-dyad effects when playing a digital asynchronous turn-based multiplayer game.
Kolmannessa osatutkimuksessa koehenkilöt pelasivat digitaalista peliä erilaisissa yhteistyö- ja kilpailuasetelmissa, ja tavoitteena oli tutkia, onko näillä sosiaalisen asetelman muutoksilla vaikutuksia sosiaalisen läsnäolon tuntemukseen tai yhteistahdistumiseen.
In all studies, heart rate-based synchrony indices were associated with social presence or empathy self-reports, but no similar association was found with electrodermal activity indices.
Väitöskirjan keskeisin löydös on, että kaikissa osatutkimuksissa löytyi yhteys yhteistahdistumisen ja sosiaalisen läsnäolon tuntemuksen tai empatian välillä.
The role of attention rose as a central factor in all studies when interpreting the results; it seems that disturbance-free strict focus on the partner or on the communication channel providing important social information resulted in higher synchrony, whereas any division of attention between separate targets weakened it.
Yhteistahdistuminen ei kuitenkaan tuntunut olevan kovin herkkä sosiaalisen dynamiikan muutoksille, mutta toisaalta tarkkaavaisuus vaikutti olevan keskeisessä roolissa sen syntymisessä.
The focus of this work is on providing insight into the possibilities of using physiological synchrony measures to assess protosocial affective processes.
Ensimmäinen osatutkimus esittää, että yhteistahdistuminen olisi yhteydessä nimenomaisesti sosiaalisen läsnäolon tuntemukseen, ja että tuota teoriakehystä voitaisiin käyttää pelaamisen aikaisen sosiaalisen vuorovaikutuksen tarkastelemiseen.
The original studies of this thesis include Study I, a theoretical contribution that outlines the core ideas, and four empirical contributions, Studies II-V, that use dyadic psychophysiological measurements and self-reports to examine social dynamics in the context of digital media experience.
Väitöskirjaan sisältyy viisi osatutkimusta, joissa yhteistahdistumista on mitattu erilaisissa digitaalisen median (videot, digitaaliset pelit ja virtuaaliympäristö) käyttöön liittyvissä koeasetelmissa.
Study II examined physiological synchrony and social presence in a group movie-watching context and whether chat or biofeedback displays, and physical co-location had an effect.
Toinen osatutkimus tarkastelee yhteistahdistumisen ja sosiaalisen läsnäolon tuntemuksen yhteyttä ryhmätilanteessa, jossa katseltiin erilaisia lyhyitä videoita.
This work aims to contribute to the collective effort by exploring physiological synchrony and the associated psychological constructs from the perspective of two overarching research questions: "What social dynamics affect physiological synchrony?"
Tällaisen yhteistahdistumisen eli fysiologisen synkronian ajatus on jo vuosikymmeniä vanha, mutta tutkimusta siitä, millaisiin psykologisiin ilmiöihin se on yhteydessä, on tehty kuitenkin verraten vähän.
They support the notion that physiological synchrony and social presence or empathy are connected, and a more general link to affective protosocial processes is suggested.
Väitöskirja esittää, että yhteistahdistuminen liittyy nimenomaisesti empatian ja sosiaalisen läsnäolon kokemuksen taustalla olevaan yhteiseen primitiiviseen laumakäytöstä ohjaavaan prosessiin.
Varying physical co-location also affected physiological synchrony, but changes in social dynamics, e.g. different competition modes, did not.
Sama protososiaalinen affektiivinen prosessi, joka auttaa ihmisiä ymmärtämään toisiaan ja koordinoi ryhmäkäyttäytymistä, saa heidän fysiologiset vasteensa yhteistahdistumaan.
The joint changes of physiological signals within a dyad – physiological synchrony – can also be assessed.
Näitä vasteita voidaan mitata myös useammalta henkilöltä samanaikaisesti ja tarkastella mitattujen signaalien yhtäaikaisia muutoksia.
In addition to this theme, the ongoing transformation in work culture in the church is a matter worth investigating.
Tämän teeman lisäksi kirkossa meneillään oleva työkulttuurin muutos on selvitettävän arvoinen asia.
The results of this research have been grouped according to two larger entities.
Tutkimustuloksia on ryhmitelty kahden suuremman kokonaisuuden avulla.
The operational environment, the core mission of the organization and regional cultural differences all provide their own nuances to leadership.
Toimintaympäristö, organisaation perustehtävä ja alueelliset kulttuurierot tuovat johtamiseen oman vivahteensa.
Prevalent structural changes within the church, as well as, differences in opinion in spiritual matters and ethical conflicts brought additional pressure to the position.
Kirkossa vallitsevat rakennemuutokset, näkemyserot hengellisissä kysymyksissä sekä eettisissä kiistoissa toivat lisäpainetta viranhoitoon.
The research results can be especially utilized in the development of leadership education in churches.
Tutkimustietoa voidaan hyödyntää erityisesti kirkkojen johtamiskoulutusten kehittämisessä.
The vicars have also highlighted the changes happening in the operational environment which reflect upon pastoral leadership.
Kirkkoherrat ovat myös nostaneet esille niitä toimintaympäristössä tapahtuvia muutoksia, jotka heijastuvat pastoraaliseen johtamiseen.
The deep structures of pastoral leadership have been resolved by inquiring of the interviewees’ views on priesthood, spiritual identity, the Bible and leadership.
Pastoraalisen johtamisen syvärakenteita on selvitetty kysymällä haastateltavien näkemyksiä pappeudesta, hengellisestä identiteetistä, Raamatusta ja johtamisesta.
It can be used to examine leadership in expert organizations in which leadership is based on professional identity.
Sen kautta voidaan tarkastella johtamista asiantuntijaorganisaatioissa, joissa johtamista toteutetaan professionaalisen taustan perustalta.
In this qualitative case study research, leadership has been examined in the context of the Evangelical Lutheran Church of Finland and from the perspective of leadership of a local parish.
Tässä kvalitatiivisessa tapaustutkimuksessa johtamista on tarkasteltu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kontekstissa ja paikallisen seurakunnan johtamisen näkökulmasta.
This model can be utilized in ecumenical interchurch discussion concerning priesthood and other elements of pastoral leadership.
Tätä mallia voidaan hyödyntää kirkkojen välisissä ekumeenisissa keskusteluissa, kun puhutaan pappeudesta ja muista pastoraaliseen johtamiseen kytkeytyvistä elementeistä.
At the same time, it gives individual leaders the possibility to reflect on their own leadership and deep structures related their leadership using the Pastoral Leadership Model as a basis.
Samalla se antaa yksittäisille johtajille mahdollisuuden reflektoida omaa johtamista ja siihen liittyviä syvärakenteita muun muassa Pastoraalisen johtamisen kokonaisuus – mallin pohjalta.