natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The new PF-MEKC UV method was successfully employed in the determination of testosterone in male urine samples after microscale immunoaffinity solid-phase extraction (IA-SPE).
Herkin PF-MEKC UV-menetelmä soveltuu testosteronin nopeaan ja spesifiseen määrittämiseen miesten virtsanäytteistä miniatyrisoidun immunoaffiniteettikiinteäfaasiuuton (IA-SPE) jälkeen.
Owing to their electrical neutrality, however, separation of steroids by capillary electromigration techniques requires the use of charged electrolyte additives that interact with the steroids either specifically or non-specifically.
Kapillaarielektromigraatiotekniikoiden soveltaminen steroidien erottamiseen edellyttääkin ionisoituvien orgaanisten lisäaineiden käyttöä elektrolyyttiliuoksessa.
The partial filling (PF) technique was employed, being suitable for detection by both ultraviolet spectrophotometry (UV) and electrospray ionization mass spectrometry (ESI-MS).
Kapillaari täytettiin vain osittain misellisellä elektrolyyttiliuoksella, minkä ansiosta steroidit voitiin tunnistaa sekä ultraviolettispektrofotometrisesti (UV) että sähkösumutus-ionisaatiomassaspektrofotometrisesti (ESI-MS).
The IA-SPE method, relying on specific interactions between testosterone and a recombinant anti-testosterone Fab fragment, is the first such method described for testosterone.
Tutkimuksessa kehitetty IA-SPE perustuu vuorovaikutuksiin testosteronin ja sille spesifisen rekombinantin Fab-vasta-ainefragmentin välillä.
Efficient, quantitative PF-MEKC UV methods for steroid standards were developed through the use of optimized pseudostationary phases comprising surfactants and cyclodextrins.
Uusilla PF-MEKC UV-menetelmillä steroidistandardit voidaan analysoida nopeasti, tehokkaasti ja kvantitatiivisesti.
The suitability of AsFlFFF for biological, biomedical, and pharmaceutical applications was proved, upon studying the lipid-protein/peptide interactions, and the stability of liposomes at different temperatures.
AsFlFFF:n käyttökelpoisuus biologisiin, biolääketieteellisiin ja farmaseuttisiin sovelluksiin osoitettiin tutkimalla lipidi-proteiini/peptidi vuorovaikutuksia ja liposomien stabiilisuutta eri lämpötiloissa.
Asymmetrical flow field-flow fractionation (AsFlFFF) was constructed, and its applicability to industrial, biochemical, and pharmaceutical applications was studied.
Väitöstyössä valmistettiin asymmetrinen virtauskenttävirtausfraktiointi(AsFlFFF)laitteisto ja tutkittiin sen soveltuvuutta teollisten, biokemiallisten ja farmaseuttisten näytteiden analysointiin.
In addition, AsFlFFF proved to be a practical technique in thermo responsive behavior studies of polymers at temperatures up to about 50 oC.
AsFlFFF osoittautui käytännölliseksi tekniikaksi lämpöherkkien polymeerien tutkimuksessa toimittaessa alle 50 oC lämpötiloissa.
In the case of industrial application AsFlFFF proved to be a valuable tool in the characterization of the hydrodynamic particle sizes, molar masses and phase transition behavior of various poly(N-isopropylacrylamide) (PNIPAM) polymers as a function of viscosity and phase transition temperatures.
Teollisten näytteiden kohdalla AsFlFFF osoittautui tehokkaaksi työkaluksi poly(N-isopropyyliakryyliamidin) (PNIPAM) hydrodynaamisen hiukkaskoon, moolimassan sekä faasinmuutoskäyttäytymisen määrityksessä, kun ajoliuoksen viskositeettia ja lämpötilaa vaihdeltiin.
The particle sizes of PNIPAM polymers, and polyelectrolyte complexes measured by AsFlFFF were in agreement with those obtained by dynamic light scattering.
AsFlFFF:llä PNIPAM- polymeerinäytteille saadut hiukkaskoot eivät poikenneet vastaavista dynaamisella valonsironnalla saaduista tuloksista.
A miniaturized AsFlFFF constructed in this study was exploited in the elucidation of the effect of copper (II), pH, ionic strength, and vortexing on the particle sizes of low-density lipoproteins.
Työn yhteydessä rakennettua miniatyrisoitua AsFlFFF-kanavaa käytettiin tutkittaessa kupari(II):n, ionivahvuuden sekä pyörresekoituksen (vortexing) alhaisen tiheyden lipoproteiinin (LDL) partikkelikokoon aiheuttamia muutoksia.
The effect of sodium chloride salt and the molar ratio of cationic and anionic polyelectrolytes on the hydrodynamic particle sizes of poly (methacryloxyethyl trimethylammonium chloride) and poly (ethylene oxide)-block-poly (sodium methacrylate) and their complexes were studied.
Tutkittiin myös natriumkloridin sekä eri moolisuhteissa lisättyjen kationisten ja anionisten polyelektrolyyttien vaikutusta poly(metakryloetyylitrimetyyliammoniumkloridin) ja poly(natriummetakrylaatti) - poly(etyleenioksidi) -blokkikopolymeerin sekä näiden välisten kompleksien hydrodynaamiseen hiukkaskokoon.
The effect of several parameters, such as pH, ionic strength, temperature and the reactants mixing ratios on the particle sizes, molar masses, and the formation of aggregates of macromolecules was determined by AsFlFFF.
Laitteistolla tutkittiin useiden muuttujien kuten pH:n, ionivahvuuden, lämpötilan ja reaktanttien sekoitussuhteen vaikutusta tutkittavan näytteen hiukkaskokoon, moolimassaan sekä aggregaatioon.
AsFlFFF was applied to the studies on the hydrophobic and electrostatic interactions between cytochrome c (a basic peripheral protein) and anionic lipid, and oleic acid, and sodium dodecyl sulphate surfactant.
Menetelmällä tutkittiin anionisen lipidin, oleiinihapon sekä natriumdodekyylisulfaatin ja sytosomi-C:n välillä ilmeneviä hydrodynaamisia ja sähköstaattisia vuorovaikutuksia.
The molar masses of PNIPAM polymers obtained by AsFlFFF and size exclusion chromatography agreed also well.
Suuria eroja ei havaittu myöskään AsFlFFF:llä ja kokoekskluusiokromatografialla PNIPAM-näytteille määritetyissä moolimassoissa.
Miniaturized mass spectrometric ionization techniques for environmental analysis and bioanalysis Novel miniaturized mass spectrometric ionization techniques based on atmospheric pressure chemical ionization (APCI) and atmospheric pressure photoionization (APPI) were studied and evaluated in the analysis of environmental samples and biosamples.
Väitöskirjatutkimuksessa kehitettiin miniaturisoituja, ilmanpaineessa toimivia ionisaatiotekniikoita massaspektrometriaan sekä näitä tekniikoita hyödyntäviä analyysimenetelmiä.
The analytical characteristics (i.e., limits of detection, linear ranges, and repeatabilities) of the methods were evaluated with PCB standards and SARMs in urine.
Analyysimenetelmiä oli kahden tyyppisiä, joista toiset sopivat yhdisteiden pitoisuuksien tarkkaan määrittämiseen (GC-µAPCI-MS ja GC-µAPPI-MS menetelmät) ja toiset nopeisiin seulonta-analyyseihin, joissa pyritään vain yhdisteen tunnistamiseen (DAPPI-MS menetelmät).
Desorption was found to be a thermal process, with the efficiency strongly depending on thermal conductivity of the sampling surface.
Esierotus on tarpeen esim. virtsanäytteiden kohdalla, koska se vähentää häiriöitä joita monet virtsan sisältämät yhdisteet voivat aiheuttaa tutkittavan yhdisteen määrityksessä.
DAPPI-MS was tested in the fast screening analysis of environmental, food, and forensic samples, and the results demonstrated the feasibility of DAPPI-MS for rapid screening analysis of authentic samples.
Uusia tekniikoita käytettiin ympäristö- ja bionäytteiden analysoinnissa ja ne todettiin herkiksi ja luotettaviksi.
All methods showed good analytical characteristics and potential for quantitative environmental analysis or bioanalysis.
Uusilla menetelmillä osoitettiin miniaturisoitujen tekniikoiden soveltuvuus luotettavaan ja herkkään analytiikkaan.
Miniaturized mass spectrometric ionization techniques for environmental analysis and bioanalysis
Miniaturisoitujen ionisaatiotekniikoiden keskeinen osa on mikrovalmistusmenetelmillä tuotettu sumutinsiru.
The gas chromatography-microchip atmospheric pressure ionization-mass spectrometry (GC-µAPI-MS) instrumentations were used in the analysis of polychlorinated biphenyls (PCBs) in negative ion mode and 2-quinolinone-derived selective androgen receptor modulators (SARMs) in positive ion mode.
Ensin mainituissa menetelmissä näytteen sisältämät yhdisteet erotetaan (kaasukromatografialla) toisistaan ennen ionisaatiota.
In addition, reduced and hydroxylated metabolites of formononetin and biochanin A were identified; however, they occurred at much lower levels in urine samples than daidzein or genistein or their reduced metabolites.
Myös formononetiinin ja biokaniini A:n pelkistyneitä ja hydroksyloituneita metaboliitteja löydettiin näytteistä, tosin huomattavasti vähemmässä määrin kuin daidzeinia ja genisteiniä tai niiden pelkistyneitä metaboliitteja.
The results of this study show that the metabolism of isoflavones is diverse.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että isoflavonien metabolia on monimuotoista ja paljon rakenteeltaan erilaisia isoflavonimetaboliittejä erittyy virtsaan.
After isoflavone supplementation, 18 new metabolites of isoflavones were identified in human urine samples.
Yhteensä 18 uutta isoflavonoidimetaboliittia tunnistettiin isoflavonisuplementaation jälkeen kerätyistä virtsanäytteistä.
In addition, the metabolism of isoflavones was investigated in vitro by identification of metabolites formed during a 24-h fermentation of pure isoflavones with a human fecal inoculum.
Isoflavonien metaboliaa tutkittiin myös in vitro käsittelemällä tutkittavia yhdisteitä anaerobisesti ihmisen ulostemikrobien kanssa ja tunnistamalla käsittelyssä muodostuvia metaboliitteja.
Metabolites having additional hydroxyl and/or methoxy substituents, or their reduced analogs, were also identified.
Näiden lisäksi näytteistä tunnistettiin myös hydroksyloituneita ja/tai metyloituneita metaboliitteja.
The most abundant urinary metabolites of soy isoflavones daidzein, genistein, and glycitein were found to be the reduced metabolites, i.e. analogous isoflavanones, a-methyldeoxybenzoins, and isoflavans.
Valtaosa tunnistetuista soijaisoflavonien metaboliiteista oli soijan isoflavonien daidzeinin, genisteinin ja glyciteinin pelkistyneitä metaboliitteja.
The aim of this study was to identify urinary metabolites of isoflavones originating from soy or red clover using gas chromatography - mass spectrometry (GC-MS).
Väitöskirjatyössä tunnistettiin soijaa tai puna-apilavalmistetta saaneilla vapaaehtoisilla tutkimushenkilöillä virtsaan erittyviä isoflavonien metaboliitteja käyttäen kaasukromatografia-massaspektrometria (GC-MS).
The main metabolites of red clover isoflavones formononetin and biochanin A were identified as daidzein and genistein.
Puna-apilaisoflavonien formononetiinin ja biochanin A:n metaboliitit olivat pääasiassa demetylaation seurauksena muodostuneet daidzein ja genistein, sekä näiden pelkistyneet metabolitit.
Soy is not part of the traditional Western diet, but many dietary supplements are commercially available in order to provide the proposed beneficial health effects of isoflavones without changing the original diet.
Soija ei kuulu länsimaiseen ruokavalioon, ja nykyään markkinoilla onkin runsaasti isoflavoneja sisältäviä erityisvalmisteita, jotka on valmistettu soijasta tai puna-apilasta.
Epidemiological studies have associated high soy intake with a lowered risk for certain hormone-dependent diseases, such as breast and prostate cancers, osteoporosis, and cardiovascular disease.
Runsaasti soijaa käyttävissä väestöissä ateroskleroosi, hormoneista riippuvaiset syövät ja osteoporoosi ovat olleet länsimaihin verrattuna harvinaisia.
Soy is a rich source of isoflavones, diphenolic plant compounds that have been shown to possess several biological activities.
Soija ja soijasta valmistetut ruoat sisältävät paljon isoflavoneja, biologisesti aktiivisia difenolisia yhdisteitä.
More studies are needed to determine whether the new isoflavonoid metabolites identified here have biological activities that contribute to the proposed beneficial effects of isoflavones on human health.
Tutkimalla väitöskirjatyössä tunnistettujen metaboliittien biologisia aktiivisuuksia ja niiden pitoisuuksia biologisissa näytteissä, tuloksia voidaan hyödyntää selvitettäessä isoflavonien vaikutusmekanismeja sekä niiden merkitystä terveyttä edistävinä tekijöinä.
Qualitative methods for identification and analysis of isoflavone metabolites in urine and fecal fermentation samples by GC-MS were developed.
Virtsa- ja ulostenäytteiden analysointia varten kehitettiin kvalitatiiviset GC-MS menetelmät, ja lisäksi isoflavonien ja niiden metaboliittien tunnistamista varten selvitettiin tarkoin yhdisteiden massaspektrien tulkintaa tutkimalla yhdisteiden fragmentoitumista elektroni-ionisaatiomassaspektrometriassa (EIMS).
Identification of Isoflavonoid Metabolites in Humans
Isoflavonien, etenkin puna-apilan isoflavonien metaboliaa ei kuitenkaan ole tarkoin tutkittu ihmisessä.
Polyaromatic hydrocarbons, originating from petroleum, are known to be among the most harmful substances to the marine environment.
Polyaromaattisten hiilivetyjen (PAH-yhdisteiden) tiedetään kuuluvan haitallisimpiin aineisiin meriympäristössä.
Organic contaminants : occurrence and biological effects in the Baltic Sea
Joidenkin haitallisten orgaanisten aineiden pitoisuudet ja biologiset vaikutukset Itämeressä
The total concentration of the fat-soluble CBs and DDTs in Baltic herring muscle was shown to be age-dependent; the average concentrations in ten-year-old Baltic herring were three to five-fold higher than in two-year-old herring.
Näiden rasvaliukoisten PCB- ja DDT-yhdisteiden kertymän osoitettiin riippuvan silakan iästä: pitoisuudet kymmenvuotiaissa silakoissa olivat 3-5-kertaisia kaksivuotiaisiin silakoihin verrattuna.
Results from temporal trend monitoring showed, that during the period 1985 2002, the concentrations of seven CBs in two-year-old female Baltic herring were clearly decreased, from 9 16 to 2 6 ug kg-1 (ww) in the northern Baltic Sea. At the same time, concentrations of three DDTs declined from 8 15 to 1 5 ug kg-1 (ww).
Vuosien 1985 2002 välisenä aikana PCB-pitoisuudet (9 16 ug kg-1 tuorepainossa) laskivat pitoisuuteen 2 6 ug kg-1 tuorepainossa; vastaavasti DDT-pitoisuudet (8 15 ug kg-1 tuorepainossa) pitoisuuteen 1 5 ug kg-1 tuorepainossa.
In Baltic subsurface water, seasonal dependence of the total hydrocarbon concentrations (THCs) was seen.
Pitkäaikaisten seurantatulosten avulla osoitettiin Itämeren pintavedestä määritetyssä kokonaishiilivetypitoisuudessa selvä vuodenaikaisvaihtelu.
The highest concentrations of CBs and the lowest concentration of DDTs were found in M. balthica from the Gulf of Finland.
Sedimenttien suurimmat PCB- ja DDT-pitoisuustasot olivat Suomenlahden itäisimmässä näytteenottopisteessä.
Recent PAH exposure was also indicated by enhanced levels (213 and 1149 ug kg-1) of the bile metabolite 1-hydroxypyrene.
Ahventen sappinesteessä todettiin PAH-yhdisteen, pyreenin, aineenvaihduntatuote 1-hydroksipyreeni (213 1149 ug kg-1), mikä osoitti ahventen viimeaikaisen altistumisen pyreenille.
The contaminants were measured from various matrices, such as seawater, sediment and biota.
Pitoisuustutkimukset tehtiin sedimentti-, simpukka-, kala- ja merivesinäytteille.
Sums of seven CBs in surface sediment (0 5 cm) ranged from 0.04 to 6.2 ug kg-1 (dw) and sums of three DDTs from 0.13 to 5.0 ug kg-1 (dw).
Sedimentin suurin PCB-pitoisuus (vaihteluväli 0.04 6.2 ug kg-1 sedimentin kuivapainossa) oli hieman korkeampi kuin suurin DDT-pitoisuus (vaihteluväli 0.13 5.0 ug kg-1 sedimentin kuivapainossa).
In bivalves, the sums of seven CBs were 72 108 ug kg-1 (lw) and the sums of three DDTs were 66 139 ug kg-1 (lw).
Simpukoiden suurin PCB-pitoisuus (vaihteluväli 72 108 ug kg-1 lipidipainoa kohti) oli alhaisempi kuin suurin DDT-pitoisuus (66 140 ug kg-1 lipidipainoa kohti).
In bivalves, the sums of 12 PAHs varied on a wet weight basis between 44 and 298 ug kg-1 (ww).
Simpukoiden pehmeistä osista määritetyt PAH-pitoisuudet vaihtelivat 44 298 ug kg-1 (märkäpainossa).
The highest levels of DDTs were found in M. balthica from the Hanö Bight, which is the outer part of the Bornholm Basin close to the Swedish mainland.
Simpukoiden suurin DDT-pitoisuus määritettiin Bornholmin syvänteen ulomman alueen simpukoista Ruotsin rannikon läheisyydestä ja suurin PCB-pitoisuus Suomenlahdelta kerätyistä simpukoista.
Although concentrations of parent polycyclic aromatic hydrocarbons (PAHs) in sediment surface varied between 64 and 5161 ug kg-1 (dw), concentrations above 860 ug kg-1 (dw) were found in all the studied sub-basins of the Baltic Sea.
Itämeren pohjasedimentistä määritetty PAH-pitoisuus vaihteli välillä 64 5161 ug kg-1 (sedimentin kuivapainossa).
Baltic Sea sediments are potential sources of contaminants that may become available for bioaccumulation.
Itämeren sedimentti on mahdollinen PCB- ja DDT-yhdisteiden lähde, josta näitä yhdisteitä voi päästä kertymään mm. simpukoihin ja kaloihin.
Concentrations commonly considered to substantially increase the risk of liver disease and reproductive impairment in fish, as well as potential effects on growth (above 1000 ug kg-1 dw), were found in all the studied sub-basins of the Baltic Sea except Kattegat.
Tutkituilla Itämeren alueilla ylitettiin Kattegatia lukuunottamatta 1000 ug kg-1 PAH-pitoisuus (sedimentin kuivapainossa), joten Itämeren pohjasedimenttiin kertyneiden PAH-yhdisteiden pitoisuuksien osoitettiin olevan tasolla, jonka on arvioitu aiheuttavan kaloilla lisääntynyttä maksasairausriskiä, lisääntymisen heikentymistä ja jolla on mahdollisesti vaikutusta kalojen kasvuun.
Based on ecotoxicological assessment criteria, cause for concern regarding CBs in sediments was indicated for the Gulf of Finland and the northern Baltic Proper, and for the northern Baltic Sea regarding CBs in Baltic herring more than two years old.
Suomenlahden ja pohjoisen Itämeren sedimenttien PCB-pitoisuuksia sekä yli kaksivuotiaan silakan PCB-pitoisuuksia ja silakan DDTn hajoamistuotteen DDEn pitoisuuksia voitiin pitää huolestuttavina ekotoksikologisten kriteerien perusteella.
The Baltic Sea was studied with respect to selected organic contaminants and their ecotoxicology.
Tutkimus osoitti haitallisten orgaanisten yhdisteiden kertyvän Itämeren meriympäristöön.
The research consisted of analyses of total hydrocarbons, polycyclic aromatic hydrocarbons, bile metabolites, hepatic ethoxyresorufin-O-deethylase (EROD) activity, polychlorinated biphenyls (PCBs) and organochlorine pesticides (OCPs).
Joidenkin haitallisten orgaanisten aineiden pitoisuudet ja biologiset vaikutukset Itämeressä Tutkimuksessa arvioitiin joidenkin haitallisten polyaromaattisten hiilivetyjen ja kloorattujen orgaanisten yhdisteiden pitoisuuksia ja niiden aiheuttamia biologisia vaikutuksia Itämeressä.
The methods of analysis were evaluated and refined to comparability of the results.
Näiden nk. biomarkkerimenetelmien avulla voitiin arvioida kalojen altistumista PAH-yhdisteille.
The HPLC methods developed for hepatic EROD activity and bile metabolite measurements proved to be fast and suitable for the study of biological effects.
Työssä kehitettiin biologisten vaikutusten tutkimusta varten herkät nestekromatografiaan perustuvat analyysimenetelmät: analyysimenetelmä PAH-metaboliittien määrittämiseksi kalan sappinesteestä ja analyysimenetelmä kalan maksan entsyymiaktiivisuuden (EROD-aktiivisuus) määrittämiseksi.
The predominant PAHs were high molecular weight and the PAH profiles of M. balthica differed from those found in sediment from the same area.
Suurin simpukoissa esiintynyt PAH-pitoisuus, mikä oli lähes kaksinkertainen muihin tässä tutkimuksessa tutkittujen Itämeren alueiden simpukoihin verrattuna, määritettiin Bornholmin syvänteen ulommalta alueelta Ruotsin rannikon läheisyydestä.
The PAHs were both pyrolytic and petrogenic in origin, and a contribution from diesel engines was found, which indicates pollution of the Baltic Sea, most likely caused by the steadily increasing shipping in the area.
Merivesinäytteitä otettiin koko Itämeren alueelta, ja näytteenottopaikoista useimmat olivat Merentutkimuslaitoksen Itämeren seurantaohjelman mukaisia näytteenottopisteitä.
In order to investigate the structural changes during the reaction in real time by time-resolved crystallography a photolysable substrate precursor is needed.
Tutkittasessa rakenteellisia muutoksia reaaliajassa aikaerotteisen kristallografian avulla tarvitaan fotolysoitava substraatin esiaste.
Although establishing the ʻchoreographyʼ of the heavy atoms is an important step in understanding the mechanism, hydrogen atoms are crucial for the mechanism.
Vaikka tämä 'atomikoreografia' onkin tärkeä askel mekanismin ymmärtämisessä, ovat vetyatomit keskeisessä osassa mekanismissa.
These structures explain the effects of the mutations and have allowed me to describe each intermediate along the catalytic pathway with a structure.
Nämä rakenteet selittävät mutaatioden vaikutukset katalyysiin ja mahdollistivat reaktion jokaisen välituotteen rakenteellisen kuvauksen.
Soluble PPases can be classified into two families that differ completely in both sequence and structure.
Liukoiset pyrofosfataasit voidaan jakaa kahteen perheeseen, joiden aminohappojärjestys ja rakenne ovat täysin erilaiset.
The reaction cycle involves the activation of the nucleophilic oxygen and allows different pathways for product release.
Reaktioon kuuluu nukleofiilisen happiatomin aktivointi ja tuotteen poistumiseen on useita mahdolisia reittejä.
I determined the crystal structures of wild type Bacillus subtilis PPase with the inhibitor imidodiphosphate and an inactive H98Q variant with the substrate pyrophosphate.
Määritin Bacillus subtiliksen pyrofosfataasin rakenteen inhibiittori imidodifosfaatin kanssa sekä inaktiivisen H98Q variantin rakenteen pyrofosfaatin kanssa.
I synthesised a candidate molecule and characterised its photolysis kinetics, but unfortunately it is hydrolysed by both yeast and Thermotoga maritima PPases.
Syntetisoin tällaisen ehdokasmolekyylin ja selvitin sen fotolyysikinetiikan, mutta valitettavasti sekä hiivan että Thermotoga maritiman pyrofosfataasit hydrolysoivat tämän molekyylin.
Since the crystals were not stable at ambient temperature, a cooling device was developed to allow neutron data collection.
Koska kiteet eivät olleet stabiileja huoneenlämmössä, kehitetttin neutronimittauksia varten jäähdytyslaite.
These structures revealed a new trimetal site that activates the nucleophile.
Näistä rakenteista paljastui uudenlainen kolmen metalli-ionin muodostelma nukleofiilin aktivoimiseen.
Two metals are permanently bound to the enzyme, while two come with the substrate.
Entsyymi hyödyntää kahdenarvoisia metalli-ioneja, luonnossa magnesiumia, joista kaksi on pysyvästi sitoutunut entsyymiin ja kaksi saapuu substraatin mukana.
The most unambiguous method to determine the positions of these hydrogen atoms is neutron crystallography.
Yksikäsitteisin menetelmä vetyatomien paikkojen määrittämiseen on neutronikristallografia.
In order to determine the neutron structure of yeast PPase I perdeuterated the enzyme and grew large crystals of it.
Hiivan pyrofosfataasin neutronirakenteen määrittämiseksi tuotin perdeuteroitua entsyymiä ja kasvatin siitä suuria kiteitä.
In this thesis I have solved the crystal structures of wild type yeast PPase and seven active site variants in the presence of the native cofactor magnesium.
Tässä työssä olen määrittänyt muokkaamattoman hiivan pyrofosfataasin ja seitsemän variantin kiderakenteet magnesiumin kanssa.
The enzyme from baker's yeast (Saccharomyces cerevisiae) is very well characterised both kinetically and structurally, but the exact mechanism has remained elusive.
Ensimmäiseen perheeseen kuuluva hiivan pyrofosfataasi on erittäin perusteellisti tutkittu entsyymi, mutta sen tarkka toimintamekanismi on pysynyt arvoituksena.
The mechanism of Family II PPases is subtly different from Family I. The native metal cofactor is manganese instead of magnesium, but the metal activation is more complex because the metal ions that arrive with the substrate are magnesium different from those permanently bound to the enzyme.
Perheen II pyrofosfataasien mekanismi on hieman erilainen kuin ensimmäisellä perheellä, erityisesti metalliaktivaation osalta.
Enzyme molecular choreography : studies on soluble inorganic pyrophosphatases
Epäorgaaniset pyrofosfataasit ovat entsyymejä, jotka katalysoivat pyrofosfaatin pilkkoutumista kahdeksi fosfaatti-ioniksi.