natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Two articles build on interview data, one is a case study (on an online surveillance application) and one is grounded on a theoretical analysis of playful traits in surveillance practices.
Artikkeleista kaksi perustuu haastatteluaineistoon, kolmas on tapaustutkimus (valvonta-aiheisesta internetsivustosta) ja neljäs analysoi valvonnan leikkisiä aspekteja teoreettisella tasolla.
The main result from the empirical data is that while private surveillance practices connect to forms of control-related monitoring and playful watching practices, uses are not limited to either but combine and add to them.
Empiirisen analyysin päätulos on, että vaikka yksityiset valvontakäytännöt sisältävät kontrolliin ja leikkisyyteen liittyvää monitorointia, käytöt eivät ole rajoittuneita kumpaankaan kontekstiin vaan yhdistävät ja laajentavat niitä.
Five types of surveillance produced with domestic surveillance systems are recognized: controlling, caring, recreational, communicational and sincere.
Tutkimuksen mukaan kodeissa toteutettava valvonta on jaettavissa viiteen luokkaan: kontrolloivaan, huolta pitävään, viihteelliseen, viestinnälliseen ja vilpittömään.
The underlying argument is that, in addition to control and play, convenience should be considered a framework for analysing private surveillance practices.
Väitän, että kontrollin ja leikin lisäksi käytännöllisyys on hyödyllinen viitekehys analysoitaessa yksityisiä valvontakäytäntöjä.
This study furthers both empirical and theoretical understanding of private surveillance practices and surveillance taking place at the interfaces of control and play.
Tutkimus edistää sekä empiiristä että teoreettista ymmärrystä yksityisistä valvontakäytännöistä ja valvonnasta kontrollin ja leikin välimaastossa.
The research builds on the view that surveillance in its current form cannot be conceptualized merely in the framework of control, and recognizes that play can be offered as an alternative.
Tutkimuksessa väitän että valvontaa nykymuodossaan ei voi käsitteellistää pelkästään kontrollin viitekehyksessä.
Furthermore, the aim is to examine how surveillance traditionally understood as a control-related activity can be connected to game-like and playful practices on a theoretical level.
Lisäksi tutkimus analysoi sitä, kuinka perinteisesti kontrollitoimena käsitetty valvonta yhdistyy pelillisyyteen ja leikkisyyteen teoreettisella tasolla.
A particularly interesting combination of the two is manifested in gamified surveillance, where surveillants might operate playfully, but surveillance is still authoritative.
Pelillistetty valvonta on erityisen kiinnostava kontrollin ja leikin yhdistelmä, joka havainnollistaa, että vaikka monitorointi suoritetaan leikkisässä kontekstissa, valvonta voi silti olla autoritaarista.
The key result on the theoretical level is the metaphorical model of surveillance analysis presented in two of the articles.
Teoreettisella tasolla tutkimuksen päätulos on viisi uutta valvonnan metaforaa.
Consequently, the objective is to examine how private surveillance practices can be placed in between, and beyond, frames of control and play.
Tutkimuksen tavoitteena on arvioida, kuinka yksityiset valvontakäytännöt asettuvat kontrollin ja leikin viitekehyksien välille sekä laajentavat niitä.
Consequently, the positions of surveillance subjects should also be rethought.
Tämä avaa uusia suuntia myös valvonnan kohteen tutkimukseen.
This doctoral thesis investigates private surveillance practices in everyday life, ranging from control-related monitoring to watching for familial care, for both practical and playful purposes.
Arkinen valvonta sisältää kontrolliin liittyvää monitorointia, huolenpitoa perheestä ja lähimmäisistä, sekä monenlaista tarkkailua käytännöllisistä ja leikkisistä lähtökohdista.
The metaphorical approach to surveillance practices proposes that control-related surveillance can be analysed from a ludic perspective.
Metaforien avulla on mahdollista tutkia, kuinka valvonta ja valvottuna oleminen voi sisältää leikkisiä muotoja.
This dissertation studies two programs that fund projects to implement public policy: the European Union s LEADER Program and the Regional Conservation Partnership Program (RCPP) implemented by the Natural Resource Conservation Service of the United States Department of Agriculture.
Tässä tutkimuksessa analysoin kahta julkisen sektorin ohjelmaa, jotka rahoittavat hankkeita saavuttaakseen tavoitteitaan: Euroopan unionin luomaa LEADER-ohjelmaa sekä Yhdysvaltojen maatalousministeriön perustamaa Regional Conservation Partnership Program -ohjelmaa.
The data from the two cases, including interviews and central policy documents, was analyzed using qualitative content analysis.
Kerätty aineisto on analysoitu laadullista sisällönanalyysiä hyödyntäen.
The dissertation expands the discussion of projectification in two ways.
Väitöskirja laajentaa ymmärrystämme institutionaalisesta muutoksesta esittämällä kaksi tapaa hahmottaa projektifiointia.
The analysis suggests that the ability of projects to engage in exploration and generate innovations can be significantly restricted by bureaucratic rules and traditions of administrative top-down control.
Väitöskirja painottaa uuden tiedon tuottamisen haasteita osoittamalla kuinka byrokraattiset säännöt ja keskitetty valvonta voivat rajoittaa uusien innovaatioiden syntyä.
To explore the role of projects in institutional change processes, this study focuses on two dimensions of institutional work : participation the processes of including actors and different knowledges in projects as well as promoting deliberation among project participants and innovation the generation and diffusion of new knowledge and ideas produced in projects.
Tarkastellakseni projektien roolia muutosprosesseissa keskityn tässä tutkimuksessa seuraaviin kysymyksiin: Mitkä ovat projektien mahdollisuudet osallistaa erilaisia toimijoita sekä hyödyntää erilaista tietoa projektitoiminnassa?
Yet, institutional inertia , or the tendency of institutions to resist change, slows down the adaptation to these complex challenges.
Tarvitsemme toisin sanoen nopeita institutionaalisia muutoksia, jotka edistävät kestävää kehitystä tilanteessa, jossa olemassa olevat instituutiot hidastavat pyrkimyksiä luoda näitä muutoksia.
Horizontal diffusion, in turn, assigns more weight to the project participants themselves to make sense of and utilize project knowledge in future instances, either in their own work or in new projects.
Orgaaninen projektifiointi puolestaan painottaa projektien autonomiaa ja olettaa, että projektien vahva side paikalliseen yhteisöön sekä laaja osallistuminen ovat muutosprosesseissa keskeisessä roolissa.
Second, this dissertation introduces two ideal types, mechanistic and organic projectification, proposing an alternative approach to conceptualizing projects and their role in institutional change in a public policy setting.
Mekaaninen projektifiointi olettaa, että hankkeiden vahva yhteys laajempiin poliittisiin ohjelmiin sekä hallinto-organisaatioihin toimii institutionaalisen muutoksen perustana.
Taken together, the differences between the two programs provide interesting insights into the role of projects in institutional change processes.
Tutkimus kuvaa projektien ristiriitaista roolia institutionaalisessa muutoksessa kestävän kehityksen edistämiseksi.
A core concern is thus, how to address institutional inertia in the context of sustainability.
Tätä yleensä kutsutaan institutionaaliseksi jäykkyydeksi.
By comparing two works, the Paedagogus of Clement of Alexandria and the Vita Antonii of Athanasius of Alexandria, the article illustrates that early Christian asceticism before the desert movement of the fourth century originated in the ordinary city life of educated people who were part of the urban social elite.
Keskeisen lähdemateriaalin muodostavat Clemens Aleksandrialaisen teos Paedagogus 190-luvulta, Athanasios Suuren teos Vita Antonii 300-luvun puolivälin tienoilta sekä Evagrios Pontoslaisen teos Praktikos 300-luvun lopulta.
The article presents demonology as a point in which the city becomes an essentially important environment, even in monastic asceticism.
Tutkimuksessa on aikaisemmin painotettu askeesia vastakulttuurina maalliselle elämälle, erityisesti luostariympäristöön kuuluvana ilmiönä.
The study consists of introduction and five articles examining ascetic ideals and practices in early Christianity and analysing the question of early Christian lifestyle within the context of city life in Late Antiquity, with particular emphasis on Clement of Alexandria.
Asceticism and Early Christian Lifestyle avartaa käsitystä asketismin varhaisista vaiheista tuomalla esiin aiempaa tutkimusta enemmän erilaisten henkisten harjoitusten jatkumoa ja asketismin sosiaalisia merkityksiä.
Traditions of spiritual exercises in ancient philosophy are of fundamental significance for Christian asceticism.
Nykyaikaiseen läntiseen elämäntapaan kuuluu monia askeettisia piirteitä.
It provided Christians and other city dwellers not merely with an impressive metropolitan milieu, but enriched their lives with its intellectual traditions and social activities.
Erilaisia askeesin muotoja ovat paitsi paastoaminen ja selibaatti, myös monet arkisen elämän kurinalaisuutta ja harjoitusta vaativat asiat.
Ancient Alexandria was a centre not only of early Christian thought but also was a cradle of asceticism.
Asketismi ei aina merkitse vastakulttuuria, vaan sillä saattaa olla myös yhdistävä merkitys.
Through the concept of the moral map this article seeks to demonstrate that Clement held an ethical theory of city life and that for him, Alexandria served as a pedagogical platform: a moral map.
Tällaisia harjoituksia siirtyi luostarihurskauteen, mutta jo toista sataa vuotta ennen monastisen liikkeen syntyä esimerkiksi Clemens Aleksandrialainen opetti kaupunkikristityille erilaisia elämänhallinnan muotoja hyödyntäen antiikin filosofikoulujen opetuksia.
The article focuses on specific virtues and pays attention to how physical ascetic performances take place in different contexts.
Kristillisen asketismin varhaisvaiheita ja sen erilaisia muotoja valotetaan vertailemalla näissä teoksissa annettuja konkreettisia elämänohjeita.
In historical terms, the link between the two is essential, because the Greek verb askein was an athletic term before it was transformed into a monastic concept.
Sana asketismi tulee kreikan verbistä askein, joka merkitsee esimerkiksi harjoittaa tai toistaa .
Although laughter became an emergent theme in Christian asceticism, one of the earliest systematic treatises on the topic was not written in a monastic context but for city life in an Egyptian metropolis.
Tässä tutkimuksessa varhaiskristillistä asketismia lähestytään kaupunkielämän näkökulmasta kontekstuaalisena ja historiallisena ilmiönä tekstianalyysin keinoin.
The second article, From Symposium to Gymnasium: Physical and Spiritual Exercises in Early Christianity, discusses the relationship between sport and asceticism.
Varhaiset kristityt omaksuivat antiikin filosofikouluilta erilaisia harjoituksia, jotka liittyivät esimerkiksi tunteiden hallintaan tai ruumiilliseen harjoitteluun vaikkapa urheilun muodossa.
In this regard, Clement, who taught in Alexandria in the late second century, gives an intriguing account of the morality of his surroundings.
Clemensin ohjeet ovat kiinnostava esimerkki tällaisesta asketismin muodosta.
The speech sound ERPs were small in amplitude.
Kuuloherätevasteet puheäänille olivat voimakkuudeltaan pieniä.
Rehabilitation is most efficient already before school-age but research on early markers of dyslexia is still insufficient.
Kuntoutus on tehokkainta jo ennen lukemaan opettelua, mutta varhaisista lukivaikeuden ennusmerkeistä on vasta vähän tietoa.
The profiles for standard responses and frequency-MMN responses differed between the groups but these differences didn’t reach statistical significance.
Toistuvalle vakioäänelle ja äänenkorkeuden muutokselle syntyneet vasteet näyttivät olevan ryhmissä erilaisia, mutta nämä erot eivät saavuttaneet tilastollista merkitsevyyttä.
The sound stream also contained distinct and surprising sounds.
Koeasetelma sisälsi myös epäsanasta eroavia yllättäviä ääniä.
The latter syllable contained infrequent duration, frequency and vowel changes.
Epäsanan jälkimmäisessä tavussa oli satunnaisia äänen keston, korkeuden, ja vokaalin muutoksia.
Developmental dyslexia is a heritable learning disability related to structural changes in the brain and deficits in sound discrimination.
Kehityksellinen lukivaikeus on perinnöllinen oppimisvaikeus, joka on yhdistetty aivojen rakennemuutoksiin ja puutteellisiin äänten erottelukykyihin.
Background factors including sex, duration of the pregnancy and birth weight correlated with the response amplitudes.
Sen sijaan vastasyntyneen sukupuoli, raskauden kesto ja syntymäpaino olivat yhteydessä kuuloherätevasteiden voimakkuuteen.
Acoustic variance had no effect on the MMN amplitude.
Pelkkä akustinen vaihtelu ei vaikuttanut vasteiden voimakkuuteen.
Dyslexia has been associated with changes in the cortical change detection response called the mismatch negativity (MMN).
Lukivaikeus on yhdistetty muutoksiin esimerkiksi kuuloerottelukykyä mittaavassa mismatch negativity -vasteessa (lyh.
Dyslexia and its’ genetic risk have been studied with auditory event-related potentials (ERPs) from babies to adults.
Lukivaikeutta ja sen perinnöllistä riskiä on tutkittu aivojen kuuloherätevasteilla vauvoista aikuisiin.
The controls’ MMN responses to speech sounds are more pronounced on the left hemisphere than the at-risk group’s responses.
Verrokkien MMN-vaste kielellisiin ääniin painottuu lukivaikeusriskissä olevien vastetta enemmän pään vasemmalle puolelle.
We also included a control paradigm to investigate how acoustic variance in the speech sounds affects the brain responses.
Lopuksi vauvoille soitettiin vertailukoeasetelma, jonka avulla pyrittiin selvittämään, miten äänten akustinen vaihtelu vaikuttaa vasteisiin.
Interventions targeting the sound discrimination and phonological awareness have resulted in better reading and writing skills.
Äänten erottelukyvyn kuntouttamisen on havaittu parantavan luku- ja kirjoitustaitoja.
We studied the relation between inherited dyslexia risk and newborn brain responses by recording ERPs from 38 babies.
Pro gradu -tutkimuksessa selvitettiin perinnöllisen lukivaikeusriskin yhteyttä vastasyntyneiden kuuloerottelukykyihin herätevastemittauksen avulla 38 vastasyntyneellä, joista puolet olivat verrokkeja.
Duration and frequency changes elicited significant MMN responses in both the at-risk and control groups.
Vokaalin keston ja äänenkorkeuden muutokset synnyttivät sekä lukiriski- että verrokkiryhmässä merkitsevät MMN-vasteet.
During the ERP recordings we used a speech sound stream consisting of the repetitive pseudoword /ta-ta/.
Vastasyntyneille soitettiin herätevastemittauksen aikana epäsanasta /ta-ta/ koostuvaa äänisarjaa.
The onset of this MMN response seemed to be delayed in the at-risk group.
Voimakkain MMN-vaste syntyi vokaalin keston muutokselle, ja tämä vaste näytti alkavan perinnöllisen riskin omaavassa ryhmässä myöhemmin kuin verrokeilla.
Newborns in the at-risk group had one parent with diagnosed dyslexia.
Riskiryhmässä vauvojen toisella vanhemmalla oli testein vahvistettu lukivaikeus.
Hence studying auditory discrimination interventions at an early age is well-grounded.
Tulosten mukaan perinnöllinen lukivaikeusriski vaikuttaa jo vastasyntyneen kuuloerottelukykyihin, joten kuulokykyjen kuntouttamisen tutkiminen on perusteltua jo varhaisessa vaiheessa.
Dyslexic adults and children elicit attenuated MMN responses compared to the control group.
Lukivaikeudesta kärsivien aikuisten ja perinnöllisen riskin omaavien lasten ja vauvojen MMN-vasteiden on havaittu olevan voimakkuudeltaan verrokkiryhmän vasteita pienempiä.
Dyslexia affects reading speed and accuracy.
Lukivaikeudesta kärsivä lukee muuta väestöä hitaammin ja virhealttiimmin.
The reasons for the crises have been political, related to money market deregulation, or caused by setbacks in the economy.
Syyt ovat olleet poliittiset, ne ovat liittyneet rahamarkkinoiden säännöstelyn purkamiseen tai aiheutuneet talouselämän vastoinkäymisistä.
The study examines the crises that Finnish savings banks have collectively faced.
Tutkimuksessa on käyty läpi säästöpankkeja kohdanneet kriisit.
The study examines the reasons for why banking has been subject to specific regulation and supervision.
Tutkimus lähtee siitä, minkä takia pankkitoiminta on ollut erityisen sääntelyn ja viranomaisvalvonnan kohteena.
Savings banks stability was primarily based on the safety of lending and the mutual risk sharing enabled by the banks' own guarantee fund, whereas in commercial banks it was solely based on an individual bank's own capital.
Säästöpankkien kohdalla vakaus perustui luotonannon turvallisuuteen ja yhteisvastuuseen oman vakuusrahaston kautta, kun esim. liikepankeissa se perustui yksin omaan pääomaan.
The dissertation study spans the history of Finnish banking regulation from the rules of the first savings bank, founded in Turku in 1822, up until the credit institution and resolution acts of 2014.
Tutkimuksessa käsitellään pankkitoiminnan sääntelyä v. 1822 perustetun Turun Säästöpankin säännöistä v. 2014 luottolaitos- ja kriisinratkaisulakeihin saakka.
The first such crisis was the deposit run triggered by the Crimean War in 1854.
Ensimmäinen kriisi koettiin talvella 1854, kun Krimin sodan seurauksena syntyi ryntäyksiä talletusten nostamiseen, ja viimeinen kriisi 1990-luvun alussa.
Due to the lack of ownership, a savings bank's board and senior management have had strict liabilities for losses.
Säästöpankin omistajattomuudesta seurasi, että hallituksen jäsenten vastuu on ollut ankara.
The study shows that the banks different historical backgrounds have influenced their operating rights and led to the mismatched pace of legislative harmonisation.
Tutkimuksessa tulee esille, miten pankkien syntyhistoriat ovat vaikuttaneet niiden toimintaoikeuksiin ja lainsäädännön epätahtisuuteen.
As a result of the latest crises, legislation has been amended to enable a savings bank to change its company form, and banks joint liability has been increased through mutually collected funds.
Kriisien seurauksena laki on tehnyt samanhenkisille pankeille mahdolliseksi toimimisen yhteenliittymänä ja mm. säästöpankin muuttamisen osakeyhtiömuotoon.
How liability falls is unpredictable, and hence the outcomes of legal proceedings ‒ the parties ruled liable and the large compensation amounts ‒ have not always been considered just.
Vastuuseen joutumiseen liittyi sattumanvaraisuutta siinä mielessä kehen korvausvaatimukset kohdistettiin, josta syystä oikeudenkäyntien lopputuloksia ei pidetty oikeudenmukaisina.
It also discusses the interests promoted by banks during legislative processes and the organising of banking supervision, as well as the impact of the sector s lobbying on the final contents of laws.
Tutkimuksessa tuodaan esille pankkien intressit lainvalmistelussa ja pankkivalvonnan järjestämisessä sekä mm. säästöpankkipuolueen merkitystä.
The doctoral dissertation examines the legal form of Finnish savings banks from the viewpoint of stability ‒ namely, how their organisation, purpose and operating principles have been considered in legislation.
Vakauden hallinta ja tallettajan suoja säästöpankissa : Säästöpankin yhteisömuodon, tarkoituksen ja toimintatavan vaikutukset lainsäädäntöön
According to the study, the special characteristics of savings banks ‒ lack of ownership, non-profitability, locality, and involvement of depositors in the selection of administration ‒ were maintained until the early 1990s but have since lost relevance.
Tutkimuksessa on käyty läpi säästöpankkien keskinäisen yhteisvastuun merkitys numeroina ja periaatteellisesti yksittäisten säästöpankkien ja koko pankkiryhmän olemassaolon ja maineriskin näkökulmasta sekä myös mistä 1990-luvun vahingonkorvausoikeudenkäynneissä oli kysymys.
The study is set against the background of the German and English roots of savings banking.
Tutkimuksen kohteena on säästöpankin yhteisömuoto pankin vakauden kannalta.
A reduction in its use in the long run has not led to a significant reduction in resistance.
Sen käytön väheneminen ei ole pitkällä aikavälillä johtanut merkittävään resistenssin vähenemiseen.
Sulfa-trimethoprim consumption fell throughout the country during the investigation period.
Sulfa-trimetopriimin kulutus väheni koko maassa tutkimusajankohtana.
This data is forwarded to the European EARSNet database and from 2016 also to the Global Antimicrobial Resistance Surveillance System (GLASS, organised by WHO).
Tämän raportin tiedot toimitetaan vuosittain Eurooppalaiseen EARSNet tietokantaan sekä vuodesta 2016 alkaen myös WHO:n maailmanlaajuiseen mikrobilääkeresistenssin seurantaverkostoon.
Clinical laboratory automation can be implemented safely in pneumococcal susceptibility testing.
Kliinisen laboratorion automaatiota voidaan edistää turvallisesti pneumokokin herkkyysmäärityksen osalta.
The impact of sulfamethoxazole-trimethoprim consumption on resistance varies for different bacterial species.
Sulfa-trimetopriimin käytön vaikutus resistenssiin on erilaista eri bakteerilajien kohdalla.
Regional sulfamethoxazole-trimethoprim consumption was found to have a positive connection with resistance in S. pneumoniae but the change of resistance was not significant.
Alueellisella sulfa-trimetopriimin kulutuksella havaittiin olevan positiivinen yhteys myöhempään resistenssiin S. pneumoniae-lajilla, mutta resistenssin muutos tutkimusajanjaksolla ei ollut merkitsevää.
Conclusions: The accuracy of the susceptibility testing of bacteria requires evidence-based standardization and continuous quality controlling.
Johtopäätökset: Bakteereiden herkkyysmääritystulosten oikeellisuus edellyttää näyttöön perustuvaa standardointia ja herkkyysmääritysten tulostasojen jatkuva seuranta tulee sisällyttää laboratorion toimintaan.
An automated method (Vitek2®, AST GP-74, bioMerieux) for susceptibility testing of S. pneumoniae provides highly comparable results with the reference broth dilution method.
Automaattinen herkkyysmääritysmenetelmä (Vitek2®, AST GP-74, bioMerieux) antaa luotettavia tuloksia S. pneumoniaen herkkyysmäärityksissä, tulokset valmistuvat merkittävästi nopeammin kuin perinteisillä menetelmillä.
Change in resistance among M. catarrhalis was not statistically significant and there was no significant connection between the drug consumption and resistance.
H. influenzae-lajilla resistenssin muutos tällä ajanjaksolla oli tilastolliselta merkitsevyydeltään raja-arvoinen, mutta lääkekäyttö ei selittänyt resistenssin muutosta M. catarrhalis kannoilla ei havaittu tilastollisesti merkitsevää muutosta resistenssissä eikä lääkekäytön ja resistenssin välillä todettu yhteyttä.
This thesis is composed of four studies, which cover methodolgical issues in the susceptibility testing of the main respiratory pathogens and the connection between antimicrobial use and resistance.
Tämä väitöskirja koostuu neljästä osatyöstä, joissa on kehitetty ja arvioitu hengitystieinfektioita aiheuttavien bakteereiden herkkyysmääritysmenetelmiä, selvitetty suomalaisten kliinisen mikrobiologian laboratorioiden herkkyysmääritysmenetelmien laatua sekä tutkittu lääkekäytön (sulfa-trimetopriimi) vaikutusta resistenssiin hengitystiepatogeeneissä.
In addition, evaluation of the quality of susceptibility testing in Finnish laboratories showed good reproducubility with two indicator organisms H. influenzae (ATCC49247) and S. pneumoniae (ATCC49619) when recommended guidelines were followed.
Kahden indikaattoribakteerilajin (S. pneumoniae ATCC49619 ja H. influenzae ATCC49247) tulosten perusteella suomalaisten laboratorioiden herkkyysmääritysten toistettavuus ja oikeellisuus ovat hyvällä tasolla edellyttäen, että sovelletaan standardoituja menetelmiä.
The solidity and uniformity of this data depend on the primary results of laboratories.
Herkkyysmääritysmenetelmien standardointi ja laatu laboratorioissa ovat avaintekijöitä tämän aineiston luotettavuuden ja yhtenäisyyden kannalta.