natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The homeless visited primary care for mental health- and substance use-related problems, traumas and infections, but undertreatment of chronic conditions such as hypertension and diabetes was detected.
Asunnottomat henkilöt kävivät perusterveydenhuollon lääkärin vastaanotolla mielenterveys- ja päihdeongelmien, traumojen sekä infektioiden takia, sen sijaan krooniset taudit olivat alihoidettuja.
The housing situation, morbidity and overall as well as cause-specific mortality and health care service use were assessed and compared with an age-matched control group from the general population.
Heidän asumistilannettaan, sairastavuuttaan, kuolleisuuttaan ja terveyspalvelujen käyttöään verrattiin ikävakioituun verrokkiryhmään.
The results show that homeless shelter users had high morbidity compared with the control group, and that especially psychiatric morbidity was high.
Tutkimuksen tulokset osoittivat, että asunnottomat olivat verrokkeja selvästi sairaampia, koskien erityisesti mielenterveyshäiriöitä.
The aim of this study was to examine the housing situation, morbidity, mortality and healthcare service use of the homeless shelter population in Helsinki, Finland.
Tämän väitöstutkimuksen tavoitteena oli tuottaa tietoa pääkaupunkiseudun ensisuojissa yöpyneiden asunnottomiensairastavuudesta, kuolleisuudesta, terveyspalvelujen käytöstä ja myöhemmästä asumistilanteesta.
This study shows that, also in the Finnish setting, having experienced homelessness is strongly associated with adverse health outcomes and that the prognosis for the homeless in shelters is poor both in terms of being independently housed and mortality.
Tämä tutkimus osoittaa, että myös Suomessa asunnottomuuteen liittyy hyvin usein terveysongelmia ja selvästi kohonnut kuolemanriski.
Mannerless infinitives.
Tavattomat infinitiivit.
The unifying property of these structures is that they all describe how something happens.
Näitä rakenteita yhdistää se, että ne kuvaavat kaikki jollain tavoin sitä, miten jokin tapahtuu.
The thesis consists of two parts: four distinct research articles studying separate infinitive structures, and a theoretical introductory part.
Tutkimus rakentuu kahdesta osasta: neljästä erillisestä, yksittäisiä infinitiivirakenteita käsittelevästä artikkelitutkimuksesta sekä teoreettisesta johdatusosasta.
The data in this study is based on approximately 6,000 clausal examples gathered from three distinct corpora: Lauseopin arkisto (LA, Syntax Archive), Digitaalinen Muoto-opin arkisto (DMA, Digital Morphology archive), and Suomen murteiden sanakirja (SMS, Dictionary of Finnish Dialects, in the alphabetical range from A to kurvottaa).
Aineistona tutkimuksessa on käytetty noin 6000 lause-esimerkkiä kolmesta eri korpuksesta: Lauseopin arkisto (LA), Digitaalinen Muoto-opin arkisto (DMA) ja Suomen murteiden sanakirja (SMS, kirjainväli A-kurvottaa).
The semantics of their adjuncthood concerns how the infinitive structure characterizes described events by the finite structure.
Adverbiaalien semantiikka koskee juuri sitä, miten infinitiivirakenne kuvaa tapahtumia finiittirakenteen rinnalla.
In the colorative construction, this meaning is incorporated in the lexical semantics of the colorative finite verb (e.g. jolkottaa ‘to run slowly at a trot’).
Koloratiivirakenteessa tämä merkitys sisältyy usein jo koloratiivisen finiittiverbin sanasemantiikkaan (esim. jolkottaa ’juosta hitaasti hölköttäen’).
On the other hand, the actual theoretical contribution in this study addresses the constructional character of infinitive adjuncts.
Työn varsinainen teoreettinen anti koskee kuitenkin infiniittisten adverbiaalien konstruktiokieliopillisen luonteen selvittelyä.
The most crucial research questions in this study can be illustrated in: What kind of infinitive structures are the objects of research, and how do theoretical concepts and tools of cognitive linguistics, and especially construction grammar (e.g. Fillmore & Kay 1995), implement the description of objects in this research?
Tutkimuksessa kysytään, millaisia infinitiivirakenteita tutkimuskohteet ovat ja miten kognitiivisen kielentutkimuksen, erityisesti konstruktiokieliopin (esim. Fillmore & Kay 1995) teoreettiset käsitteet ja välineet sopivat kuvaamaan tutkimuskohteina olevia rakenteita.
On the one hand, it gives a description of constructional development of the colorative construction from the reconstructed Late-Proto-Finnic form to the modern Finnish (see article Kieliopillistuminen).
Yhtäältä koloratiivirakenteen historiallisesta kehityksestä esitetään kuvaus rekonstruoidusta myöhäiskantasuomalaisesta esirakenteesta nykyrakenteeseen (ks. artikkeli Kieliopillistuminen).
Accordingly, the polysemy of infinitive adjuncts is manifest in the fact that different grammatical factors between verbs and verbal structures (subject and temporal interpretations, hyponymy, causal relations and negation) have an effect on whether the event described by the infinitive structure is interpreted as manner, means, concomitant, method, or as something else attributed to the event described by the finite structure (see articles Juosten vai juoksemalla and MATTA-rakenne).
Infiniittisissä adverbiaaleissa tämä näkyy vastaavasti siten, että erilaiset verbien ja verbirakenteiden väliset kieliopilliset tekijät (subjektitulkinta, ajallinen tulkinta, merkitysten hierarkiasuhteet, kausaalisuus ja kielteisyys) vaikuttavat siihen, tulkitaanko infinitiivirakenteen kuvaama toiminta finiittirakenteen kuvaaman toiminnan kannalta tavan, keinon, oheisteon, menettelytavan tai jonkin muun luonnehdintana (ks. artikkeleja Juosten vai juoksemalla ja MATTA-rakenne).
The objects of research are the so called colorative construction (e.g. juosta jol-kottaa ‘s/he runs at a trot’ or ‘s/he jogs’), the (T)e-infinitive instructive (TEN-structure, e.g. juoksee jolkottaen ‘s/he runs trotting’), the mA-infinitive adessive (MALLA-structure, e.g. juoksee jolkottamalla ‘s/he runs (by) trotting’), and the mA-infinitive abessive (MATTA-structure, e.g. juoksee jolkottamatta ‘s/he runs without trotting’).
Tutkimuskohteina ovat koloratiivikonstruktio (esim. juosta jolkottaa), (T)e-infinitiivin instruktiivi (TEN-rakenne, esim. juoksee jolkottaen), mA-infinitiivin adessiivi (MALLA-rakenne, esim. juoksee jolkottamalla) sekä mA-infinitiivin abessiivi (MATTA-rakenne, esim. juoksee jolkottamatta).
The other three infinitive structures are adjuncts of finite structures.
Tutkimuksen muut infinitiivirakenteet ovat finiittirakenteen vapaita adverbiaaleja.
Second, in this study, the application of construction grammar is twofold.
Toiseksi konstruktiokielioppia on sovellettu työssä kahtaalla.
Construction Grammar of co-eventive infinitive structures in Finnish dialects Markus Hamunen, University of Helsinki This thesis deals with certain Finnish infinitive structures roughly designating how something happens simultaneously to an event described by a finite structure (e.g. Keijo syö hotkien ‘Keijo gulps his food down’).
Eräiden myötätapahtumisen infinitiivirakenteiden konstruktiokielioppia suomen murteissa Markus Hamunen, Helsingin yliopisto Tämä väitöstutkimus käsittelee eräitä suomen kielen myötätapahtumista kuvaavia infinitiivirakenteita.
In the colorative construction this can be seen in the colorative features characterizing the events in question where they may be dealing, for example, with an actor, an action itself or something emerging causally from the action (e.g. sound, see the article Liike ja tapa).
Myötätapahtumisella tarkoitetaan sitä, että jonkin varsinaisesti kuvattavan tapahtuman (esim. Keijo syö) kanssa, ohessa tai myötä tapahtuu jotain muuta, joka luonnehtii edellistä ja joka ilmaistaan infinitiivillä (esim. Keijo syö hotkien).
This thesis gives an overall grammatical and semantic description for the object structures of this study.
Adjunktien kuvaus on yleisesti jäänyt teorian piirissä paljolti argumenttirakennekonstruktioiden jalkoihin.
The research data consists of a set of Finnish policy documents, legislation and texts on quality evaluation written by the experts of the evaluation in the field of comprehensive education in the period of 1970–2010.
Tutkimuksen aineistona on joukko julkaistuja koulutuksen ja koulutuksen arvioinnin asiantuntija- ja politiikkatekstejä sekä lainsäädäntöä ajanjaksolta 1970–2010.
It asks: 1) how is the present understanding on local quality evaluation in comprehensive school mobilized and construed within the Finnish discourse, and 2) which kind of discursive principles and rules can be identified as conditions for the construction and fabrication of a present discourse when examined in the dimensions of the knowledge, power and subject.
Kysyn, 1) kuinka perusopetuksen paikallinen arviointi on muotoutunut arviointidiskurssissa, ja 2) millaisia kehkeytymisen periaatteita ja säännönmukaisuuksia sekä diskurssia rajaavia ehtoja siinä on havaittavissa tiedon, vallan ja subjektin kiintopisteillä?
In the dimension of subjectivity, the study identifies the fabrication of the ethics of inevitability of self-evaluation.
Subjektin ulottuvuudella tutkimusajanjaksolla kyse on itsearvioinnin välttämättömyyden etiikan muotoutumisesta.
The study analyses the descent, fabrication and mobilization of this understanding.
Tutkimuksessani analysoin tämän ymmärryksen polveutumista ja muotoutumista.
In the dimension of power, the study identifies the process of normalization of evaluation in education practices during the re-search period.
Vallan ulottuvuudella puolestaan hahmottuu koulutuksen hallinnan arviointivaltaistuminen ja arvioinnin normalisoituminen koulutuksen käytäntöihin.
In answering the first research question, the study provides a dense descriptive analysis on the formation and construction of the field of the statements where the school and municipal self-evaluation becomes fabricated as self-evident.
Ensimmäisen tutkimuskysymyksen suunnassa tutkimukseni on sen lausumakentän kuvaus, jossa perusopetuksen koulu- ja kuntatasoisesta itsearvioinnista muotoutuu nykyisenkaltainen itsestäänselvyys.
Study identifies three discursive practices – systems of reasoning and doing – within the field of statements mobilizing the present understanding on evaluation.
Olen analyysissäni nostanut esiin kolme lausumakenttää jäsentävää diskursiivista käytäntöä eli sisäisesti koherenttia järkeilyjen ja käytäntöjen kokonaisuutta, joissa nykyinen arviointia koskeva ymmärrys on tullut tutkimusajanjakson kuluessa muotoutuneeksi.
The study examines the fabrication and mobilization of the local and school level evaluation in the field of comprehensive schooling within the Finnish quality evaluation discourse.
Tutkimuksessa analysoin perusopetuksen paikallisen arvioinnin – koulujen ja kuntien itsearvioinnin – muotoutumista suomalaisessa perusopetuksen arviointidiskurssissa.
The second research question is approached by setting the descriptive analysis of discursive practices and layers under examination in the genealogical dimensions of the knowledge, power and subject.
Tutkimuksen toiseen kysymykseen vastaten nostan esiin kolme lausumakentällä tiedon, vallan ja subjektin ulottuvuuksilla hahmottuvaa diskurssin kehkeytymisen periaatetta ja säännönmukaisuutta.
Drawing on genealogy, the study runs out of the current notion and understanding in which the evaluation is reasoned as a necessary, natural and normal part of the workings of schools and municipalities as education provider.
Genealogian tapaan tutkimus on lähtenyt nykyisestä ymmärryksestä – ymmärryksestä, jonka mukaisesti arviointi on välttämätön ja luonnollinen osa koulujen ja koulutuksen järjestäjien toimintaa sekä viime kädessä keskeinen keino hallita ja kehittää koulutusta globaalin kilpailutalouden kontekstissa.
Those are the discursive practices of the 1) school based development, 2) performativity and educational outcomes and 3) customer oriented quality.
Kutsun niitä koululähtöisen kehittämisen, kokonaistuloksellisuuden ja asiakasperustaisen laadunhallinnan diskursiivisiksi käytännöiksi.
Finally, in aspiring towards the normalization of the evaluation and quality work in the direction of universal organization, the school context and specific school knowledge appears to be fading out.
Lisäksi laatu- ja arviointivaltaistuva koulutuksen hallinta uhkaa himmentää ja peittää näkyvistä pedagogisen koulutiedon sekä koulukontekstin koulun kontekstin lisäksi.
First, in the dimension of knowledge, the study identifies an increasing and overarching will to know about education; will to know the all-embracing performance and the quality in all areas of schooling.
Arviointi on suomalaisen perusopetuksen arviointidiskurssissa säännönmukaisesti toivetta aiempaa paremmasta koulusta ja koulutuksesta; esimerkiksi toivetta koulun aiempaa paremmasta pedagogisesta kokonaistoimivuudesta, tuloksellisuudesta ja laadusta.
It also appears that the ethics of inevitability of self-evaluation will necessarily be bounded by the vagueness and subjective nature of the evaluation.
Entistä paremman toivetta rajaavat kuitenkin arviointidiskurssin reunoilla vallitseva ymmärrys koulukasvatuksen mittaamattomaksi jäävästä moni-ilmeisyydestä, itsearvioinnin väistämättömästä subjektiivisuudesta ja itsearviointitiedon hataruudesta.
The aim of the study is to bring back forth and uncover the hidden historical horizon of the quality evaluation in education.
Tämän historiallis-sosiologisen, genealogiseen tutkimusperinteeseen linkittyvän tutkimuksen pyrkimys on nostaa arvioinnin osalta esiin se, mitä aiemmassa tutkimuksessa on tarkasteltu koulutukselta ja kasvatukselta kadonneena historiallisena horisonttina.
The discourse wraps and embeds the desire towards the better.
Näitä kolmea diskurssin säännönmukaisuutta yhteenkietovana periaatteena tutkimuksessani määrittyy entistä paremman toive.
The carbon atom in the radiocarbon methane molecule is replaced by the radioactive carbon-14 isotope.
Radiohiilimetaanissa molekyylin hiiliatomi on korvattu hiilen radioaktiivisella hiili-14 isotoopilla.
This thesis describes sensitive spectroscopic measurements, which take advantage of the strong mid-infrared transitions to produce novel spectral data.
Tämä väitöskirjatyö käsittelee herkkiä spektroskopiamittauksia, joissa hyödynnetään vahvoja keski-infrapunasiirtymiä uuden spektritiedon tuottamiseen.
This allows detection of spectral lines, which are normally absent in an acetylene infrared spectrum.
Menetelmän avulla voidaan havaita siirtymiä, jotka eivät tavallisesti näy asetyleenin infrapunaspektrissä.
This measurement produced the first reported infrared spectrum of radiocarbon methane.
Mittausten tuloksena julkaistiin ensikertaa radiohiilimetaanin infrapunaspektri.
This thesis is focused on two novel measurements: direct frequency comb spectroscopy of radiocarbon methane and double resonance spectroscopy of acetylene.
Tämä väitöskirja koostuu radiohiilimetaanin taajuuskampaspektroskopiamittauksista ja asetyleenin kaksoisresonanssimittauksista.
In the double resonance spectroscopy measurements, a mid-infrared and a near-infrared light source were simultaneously used to excite two transitions of acetylene, with a shared energy state.
Kaksoisresonanssikokeissa asetyleeninäytettä säteilytettiin kahden eri aallonpituuden infrapunavalolla, jolloin saatiin viritettyä asetyleenin kaksi siirtymää samanaikaisesti.
Frequency combs are stable laser sources, which emit laser light over a wide optical spectrum.
Taajuuskammat ovat erityisen vakaita laserlähteitä, jotka emittoivat laajalla aallonpituusalueella tuhansia kapeita laserpiikkejä.
Because of the sub-Doppler resolution, instabilities of the light sources can begin to limit the precision of the measurements.
Menetelmä myös mahdollistaa niin korkean aallonpituustarkkuuden, että käytettyjen laserlähteiden vakaus alkaa rajoittaa mittauksen tarkkuutta.
In the former measurement, an optical frequency comb emitting in the mid-infrared region was used as the light source in broadband spectroscopy of radiocarbon methane.
Radiohiilimetaanin mittauksessa taajuuskampaa käytettiin suoraan valon lähteenä laajakaistaisen spektrin mittaamiseen.
The mid-infrared wavelength range is important for vibrational spectroscopy and trace gas detection, because it contains strong fundamental vibrational transitions.
Keski-infrapuna-alue on tärkeä aallonpituusalue värähdysspektroskopiassa ja hivenkaasuanalyysissä, koska monet molekyylit absorboivat voimakkaasti keski-infrapunasäteilyä.
The measurement setups are enhanced using optical frequency combs.
Mittauksissa käytetään moderneja valonlähteitä, kuten optisia taajuuskampoja.
Frequency combs have found many applications in laser spectroscopy, because they combine the coherence and high brightness of a laser source with a wide optical spectrum.
Taajuuskammat säilyttävät lasereiden hyvät ominaisuudet, kuten koherenssin ja korkean kirkkauden, mutta tavanomaisista lasereista poiketen, ne tuottavat lasersäteilyä laajalla aallonpituusalueella.
A drastic increase in sensitivity was reached by stabilizing the light sources using frequency combs as references.
Korkea erotuskyky päästiin kuitenkin hyödyntämään, kun valonlähteet vakautettiin optisen taajuuskamman avulla.
The extension of spectroscopic techniques into the mid-infrared wavelengths is a major area of development.
Keski-infrapuna-aallonpituuksilla toimivien menetelmien kehittäminen onkin aktiivinen kehityskohde kaasujen spektroskopiassa.
The stability of the frequency combs is valuable in high-resolution spectroscopy and metrology.
Myös taajuuskampojen stabiilius on hyödyllinen ominaisuus monissa mittauksissa, jotka vaativat korkeaa erotuskykyä tai aallonpituuksien tarkkaa tuntemista.
The method also provides sub-Doppler resolution for determining spectral line positions with high precision.
Mittauksessa käytettiin valoakustista ilmaisinta korkean herkkyyden saavuttamiseksi hyvin pienellä näytemäärällä.
The answer is an equivocal yes and no.
Vastaus on maltillinen: kyllä ja ei.
Article IV continues examining level names in Minigolf from the point of view of memorability: what kind of names are easy or difficult to remember?
Artikkeli IV jatkaa Minigolfin radannimien tarkastelua muistettavuuden näkökulmasta: millaiset nimet ovat helppoja tai vaikeita muistaa?
The change of language has been studied from different points of view, but proper names have not received much attention.
Kielen muutosta on tutkittu runsaasti eri näkökulmista, mutta erisnimet ovat jääneet varsin vähälle huomiolle.
The Internet has changed several areas of our society and culture, including communication and its tool, language.
Internet on muuttanut useita yhteiskunnan ja kulttuurin osa-alueita, myös viestintää ja sen välineenä toimivaa kieltä.
In many online communities, a user can create a personal user name, which makes them recognizable to other users.
Useissa verkkopalveluissa käyttäjä voi luoda itselleen henkilökohtaisen käyttäjänimen, jonka avulla muut käyttäjät tunnistavat hänet.
The article examines especially what kind of information and images vendors share and create of themselves in their names while building the trust that the online drug trade requires.
Artikkelissa tarkastellaan erityisesti, millaisia tietoja ja mielikuvia myyjät välittävät itsestään ostajille rakentaessaan verkkohuumekaupan edellyttämää luottamusta.
The summary also presents the most important research question of the whole thesis: has the Internet changed the ways we give and use names?
Yhteenvedossa pohditaan myös väitöskirjan kokonaisuuden tärkeintä tutkimuskysymystä: onko verkko muuttanut tapojamme antaa ja käyttää nimiä.
Theoretically and methodologically, the study is based especially on onomastics but also on several other disciplines, for example computer-mediated communication (CMC), game studies, digital culture, and drug trade and culture.
Teoreettiselta ja metodologiselta taustaltaan se perustuu vahvimmin nimistöntutkimuksen alaan mutta myös useisiin muihin tieteenaloihin, kuten tietokonevälitteisen viestinnän, videopelien, digitaaliseen kulttuurin sekä huumekaupan ja -kulttuurin tutkimukseen.
The focus is especially on structure and the semantics of names.
Tarkastelu kohdistuu erityisesti nimien rakenteeseen ja semantiikkaan.
On the other hand, there are many resemblances, and some of them seem to be based on the models adapted from real-world names.
Toisaalta myös yhtäläisyyksiä on paljon, ja paikoin ne perustunevat reaalimaailman nimistä omaksuttuihin malleihin.
The thesis consists of four research articles and an extensive summary.
Tutkimus koostuu neljästä tutkimusartikkelista sekä niiden antia kokoavasta yhteenveto-osuudesta.
The most remarkable common features are uniqueness, intertextuality, the influence of the English language, plentiful use of made-up words, and a somewhat carefree and playful attitude towards naming.
Huomattavimpia yhteisiä piirteitä ovat nimien uniikkius, intertekstuaalisuus, englannin kielen vaikutus, tekosanojen runsas käyttö sekä tietynlainen nimenannon huolettomuus ja leikkisyys.
There are some characteristics in the Internet names that do not appear in the name categories of the non-virtual world.
Verkon nimissä on piirteitä, joita reaalimaailman nimikategorioissa ei esiinny.
This thesis fills the gap by examining two name categories in the Internet: user names and level names.
Tämä väitöskirja paikkaa aukkoa käsittelemällä kahta verkossa esiintyvää nimikategoriaa: käyttäjänimiä ja radannimiä.
The summary part of the thesis evaluates the differences and similarities of user names and level names.
Tutkimuksen yhteenveto-osuudessa arvioidaan käyttäjä- ja radannimien eroja ja yhtäläisyyksiä.
Special attention is paid to the principles of naming: what kinds of connections are there between the names and levels’ characteristics?
Erityishuomion kohteena ovat nimenantoperusteet: millaisia yhteyksiä nimillä on ratojen ominaisuuksiin?
Video games often consist of several spaces of play, which are called levels in this thesis.
Videopelit koostuvat usein erillisistä pelitiloista, joita tässä tutkimuk-sessa kutsutaan radoiksi.
Article III examines the names of levels in a game called Minigolf, which was located on an online gaming community Playforia (Aapeli in Finnish).
Artikkeli III tarkastelee ratojen nimiä verkkopeliyhteisö Aapelissa sijainneessa Minigolf-pelissä.
Article II studies user names of drug vendors on a global marketplace on Tor network.
Artikkeli II käsittelee huumemyyjien käyttäjänimiä Tor-verkon kansainvälisellä kauppapaikalla.
Results of the empirical memory tests completed by game hobbyists show that memorability is influenced by the principle of naming, language and the length of the name, as well as the characteristics of the level itself.
Pelin harrastajille teetettyjen empiiristen muistikokeiden tulokset osoittavat, että muistamiseen vaikuttavat niin nimenantoperuste, nimen kieli ja pituus kuin radan pelilliset ominaisuudet.
Article I makes an overview of user names in Finnish online communities, using a large corpus.
Artikkeli I luo laajan aineiston tuella yleiskuvan käyttäjänimistä suomalaisissa verkkoyhteisöissä.
Life expectancy after pediatric liver transplantation has improved during the years, and six to seven out of ten patients are expected to be alive twenty years later.
Lapsena tehdyn maksansiirron jälkeinen eliniän ennuste on parantunut vuosien saatossa ja kuudesta seitsemään lasta kymmenestä on elossa kahdenkymmenen vuoden kuluttua.
More than 100 children and adolescents have undergone liver transplantation in Finland; one tenth of them have undergone combined liver-kidney transplantation.
Suomessa yli 100 lasta ja nuorta on saanut maksasiirteen ja kymmenesosa heistä samanaikaisesti myös munuaissiirteen.
Liver transplantation has been an accepted treatment modality for end-stage liver disease in both children and adults for over 30 years.
Maksansiirto on ollut myöhäisvaiheen maksanvajaatoiminnan hoitomuoto lapsilla ja aikuisilla yli kolmenkymmenen vuoden ajan.
The human leukocyte antigen system is responsible for immune responses against all foreign material, like liver allografts, via various mechanisms.
Ihmisen immuunijärjestelmä vastaa erilaisten vaikutusmekanismien kautta vastustuskyvystä vieraita aineita, kuten maksasiirteitä, kohtaan.