natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Collaboration has become a ubiquitous concept within the context of participatory planning and environmental management.
Yhteistoiminnasta on tullut kaikkialla läsnä oleva käsite osallistavan suunnittelun ja ympäristönhallinnan kontekstissa.
In addition, aspects of equality in natural resource planning are examined.
Lisäksi tarkastellaan luonnonvarasuunnittelun yhdenvertaisuusnäkökulmia.
Opportunity to influence in decision-making is a remarkable factor for commitment and motivation to participate.
Vaikuttamisen mahdollisuus päätöksenteossa on merkittävä tekijä sidosryhmien sitoutumisen ja osallistumismotivaation kannalta.
The context of NRP-process also affects the planning and its results, but further research on this topic is needed and I propose this as one future research topic.
Konteksti vaikuttaa LVS-prosessin toteutukseen ja tuloksiin, mutta tästä tarvitaan lisää tutkimusta ja ehdotankin sitä yhdeksi jatkotutkimusaiheeksi.
Participatory planning and collaboration in management of public natural resources : stakeholder perspectives regarding Metsähallitus’ Natural Resource Plan for Southern Finland 2017-2022
Julkisten luonnonvarojen osallistava suunnittelu ja yhteishallinta : sidosryhmänäkökulmia Metsähallituksen Etelä-Suomen luonnonvarasuunnitelmasta 2017-2022
Stakeholders’ perceptions of their opportunities to influence decision-making were labeled partly by contentment and realism, but partly by a low level of expectations.
Sidosryhmien kokemuksia heidän omista vaikuttamismahdollisuuksistaan leimasi osin tyytyväisyys ja realistisuus, mutta osin myös alhainen odotustaso.
The methods used and facilitator’s contribution enhance the realization of equality within the cooperation group.
Käytetyt työskentelymenetelmät sekä fasilitoijan työpanos edistävät yhdenvertaisuuden toteutumista yhteistyöryhmän sisällä.
Decisions that are made in a participatory decision-making process are more likely to express public values and local knowledge than decisions made in top-down management processes.
Osallistavassa päätöksentekoprosessissa syntyneet päätökset heijastavat paremmin yleisön arvoja ja yleisön paikallistuntemusta ympäristöönsä kuin ylhäältä alaspäin suuntautuvassa hallintamallissa.
The study encompasses two mutually supporting parts: a case study about Metsähallitus’ natural resource planning process for Southern Finland 2017-2022 and an equality analysis encompassing altogether four cooperation groups from natural resource planning processes.
Työ jakautuu kahteen toisiaan tukevaan tutkimusosaan: tapaustutkimukseen Metsähallituksen Etelä-Suomen luonnonvarasuunnitelmasta 2017-2022 sekä yhdenvertaisuustarkasteluun, joka kattaa neljän luonnonvarasuunnitelman yhteistyöryhmien kokoonpanot.
Based on the results, opportunities to participate actualize most efficiently in the operational level of the cooperation group.
Tulosten perusteella osallistumismahdollisuuksien yhdenvertaisuus toteutuu parhaiten yhteistyöryhmän toimintatasolla.
The representativeness of stakeholders was considered good.
Sidosryhmien edustavuus prosessissa toteutuu hyvin.
What comes to social capital, one of the main results was increased mutual understanding among stakeholders that resulted from learning from each other in the process.
Merkittävin tulos sosiaalisen pääoman kannalta oli oppimisen kautta syntynyt ymmärryksen lisääntyminen sidosryhmien välillä.
More research is also needed to evaluate on how one of the main principles of collaboration, sharing decision-making power, affects natural resource planning and its results, if adopted.
Lisää tutkimusta tarvitaan myös yhteistoiminnallisuuden keskeisestä elementistä, päätöksentekovallan jakamisesta, ja sen vaikutuksista luonnonvarasuunnitteluun ja sen tuloksiin.
Data of the equality analysis consists of six NRP cooperation groups’ participant lists and the data is analyzed with quantitative content analysis.
Yhdenvertaisuustarkastelun aineisto koostuu kuudesta LVS-yhteistyöryhmän osallistujaluetteloista ja analyysimenetelmänä käytetään laadullista sisällön erittelyä.
This master’s thesis examines Metsähallitus’ participatory natural resource planning (NRP) process through the concept of collaboration.
Tässä pro gradu -työssä tarkastellaan Metsähallituksen osallistavaa luonnonvarasuunnittelua (LVS) yhteistoiminnallisuuden käsitteen kautta.
Environmental problems are usually complex in nature, encompass uncertainties and affect multiple actors and groups of people in multiple ways.
Ympäristöön liittyvät ongelmat ovat usein luonteeltaan monimutkaisia, sisältävät epävarmuutta ja vaikuttavat eri asteilla moniin ihmisryhmiin ja toimijoihin, ja sen vuoksi niiden käsittelyssä ja ratkaisussa vaaditaan läpinäkyvää päätöksentekoa, jossa huomioidaan erilaiset arvot, näkemykset ja tietämys.
Data of the case study consists of seven qualitative semi-structured interviews.
Tapaustutkimuksen aineisto koostuu seitsemästä puolistrukturoidusta teemahaastattelusta ja ne analysoidaan hyödyntäen laadullista sisällönanalyysiä.
However, participatory approaches do not guarantee better success in solving environmental problems.
Kuitenkaan osallistaminen ei automaattisesti takaa parempaa menestystä ympäristöön liittyvien ongelmien ratkaisussa ja siksi onkin tähdellistä pohtia, millaista osallistamisen lähestymistapaa käytetään ja millaisiin tilanteisiin se sopii.
Fertilizers are an expense for the farmer.
Lannoitteet ovat kuluerä viljelijöille.
In this thesis, I study the effect of four different preceding green manure crops (white lupin Lupinus albus, french marigold Tagetes patula, crimson clover Trifolium incarnatum and common vetch/hairy vetch Vicia sativa/V.
Tässä tutkielmassa selvitän neljän eri viherlannoituskasvin (valkolupiini Lupinus albus, ryhmäsamettikukka Tagetes patula, veriapila Trifolium incarnatum ja rehu-/ruisvirna Vicia sativa/V.
Onion is one of the most cultivated vegetable crops in Finland and is particularly dependent on its AM symbiont.
Sipuli on yksi Suomen viljellyimmistä vihanneksista ja se on erityisen riippuvainen keräsienijuurisymbiontistaan.
Future studies should investigate the effect of longer crop rotations on the soil AM fungal communities.
Jatkotutkimusten tulisi tarkastella pidempien viljelykiertojen vaikutusta maaperän keräsienistöön.
Preceding crops were ploughed into the soil in autumn 2017.
Esikasvit kynnettiin peltoon syksyllä 2017.
My study suggests that non-mycorrhizal preceding crops can be used in crop rotations, in the climate conditions of eastern Finland, especially in combination with mycorrhizal plants.
Tutkimustulokseni viittaavat siihen, että keräsienijuurettomia esikasveja voi käyttää viljelykierroissa Itä-Suomen oloissa, etenkin keräsienijuurellisten esikasvien kanssa vuorotellen.
My thesis is based on a field experiment executed in Natural Resources Institute Finland’s study field, in Mikkeli, eastern Finland, from 2017 to 2018.
Tutkielmani perustuu vuosina 2017 ja 2018 Luonnonvarakeskuksen Mikkelin koepelloilla tehtyyn kasvatuskokeeseen.
Arbuscular mycorrhizal (AM) symbiosis is one of the world’s most important symbioses — 80 % of land plants form it. AM symbiosis enhances host plant’s nutrient uptake and provides nutrients from low concentrations in the soil.
Keräsienijuurisymbioosi on yksi maapallon tärkeimmistä symbiooseista — 80 % maakasveista muodostaa keräsienijuuren.
Unlike in previous studies in warmer climates, the non-mycorrhizal preceding crop white lupin did not have a negative impact on the soil AM community.
Toisin kuin aiemmin tehdyissä kokeissa keräsienijuureton esikasvi (valkolupiini) ei vaikuttanut kielteisesti maaperän keräsieniyhteisöön.
villosa) on the AM colonization rate and diversity in onion (Allium cepa) roots and rhizosphere.
villosa) vaikutusta sipulin (Allium cepa) juurien ja ritsosfäärin keräsienikolonisaatioon ja -monimuotoisuuteen.
The preceding crop did not have an effect on the AM colonization rate, nor did it affect the AM diversity in onion roots or rhizosphere.
Esikasvilla ei ollut vaikutusta sipulien juurten keräsienikolonisaatioon eikä sipulien juurten tai ritsosfäärin keräsienikolonisaatioon.
One of the four preceding crops was sowed in each cultivated row for 2017 growing season.
Vuonna 2017 viljelypalstoilla viljeltiin kullakin yhtä neljästä edellä mainitusta esikasvista.
In crop rotation different crop species are cultivated alternately in the same field.
Yksi luomuviljelyn tärkeimmistä työkaluista on kiertoviljely, jossa eri kasvilajit vuorottelevat samalla peltoalalla.
Sustainable agriculture aims to minimize the use of fertilizers by using natural processes and nutrient circulation.
Luonnonmukainen (luomu) viljely pyrkii hyödyntämään luonnollisia prosesseja ja tehostamaan ravienteiden kiertoa tavoitteenaan lannoituksen tarpeen vähentäminen.
Effect of Preceding Crops on Mycorrhizal Colonization and Diversity in Onion Roots and Rhizosphere in Organic Fields
Esikasvin vaikutus keräsienikolonisaatioon ja -monimuotoisuuteen sipulin juurissa ja ritsosfäärissä luonnonmukaisessa maanviljelyssä
Onion was cultivated in all rows in 2018 growing season.
Kasvukaudella 2018 kaikilla viljelypalstoilla kasvatettiin sipulia.
I studied the effect of preceding crops on the AM diversity in onion roots and rhizosphere with molecular methods.
Tutkin esikasvin vaikutusta sipulin juurien ja ritsosfäärin keräsienimonimuotoisuuteen DNA-menetelmin.
A large portion of these fertilizers leaches from the fields to the surrounding environment and causes eutrophication of water ecosystems.
Maanviljelyssä käytetään runsaasti lannoitteita, joista merkittävä osa huuhtoutuu pelloilta ja rehevöittää vesistöjä.
I studied the effect of different preceding crops on the AM colonization rate in onion roots with microscopic methods.
Tutkin esikasvin vaikutusta sipulin juurien keräsienikolonisaatioon laskemalla keräsieniä mikroskooppimenetelmin.
White lupin does not form a mycorrhiza, unlike the other three preceding crops in the experiment.
Toisin kuin muut kokeessa käytetyt esikasvit valkolupiini ei muodosta keräsienijuurta.
However, the effect of different crop sequences on soil AM fungi is poorly studied, especially in boreal climate.
Keräsienijuuren tärkeys maanviljelyssä on yleisesti tiedostettu, mutta eri viljelykiertojen vaikutusta maaperän keräsienistöön on tutkittu vain vähän.
Setup of human naïve pluripotency reversion protocol to study the function of early embryonic genes
Ihmisen naiivien pluripotenttien kantasolujen reversio protokollan valmistelu varhaisen alkionkehityksen geenien tutkimista varten
The induced activator cells expressing LEUTX managed to form four times as many naïve resembling colonies during the reversion compared to the controls, but most of these were lost after changing the medium conditions towards the end of the protocol.
Indusoidut aktivaattorisolut, joissa LEUTX oli ekspressoituna, onnistuivat reversion aikana muodostamaan neljä kertaa enemmän naiivia tilaa muistuttavia kolonioita kontrolleihin verrattuna, mutta suurin osa näistä kolonioista ei selvinnyt kasvatusmedian vaihduttua reversio protokollan lopulla.
Leucine twenty homeobox (LEUTX) is one of the genes expressed during the early stages of embryo development and is capable of activating the transcription of multiple genes, including pluripotency-associated genes, which are upregulated during the human embryonic genome activation (EGA).
Leusiini 20 homeoboksi (LEUTX) on yksi ensimmäisistä ekspressoiduista geeneistä varhaisessa alkionkehityksessä, ja se kykenee aktivoimaan transkription useissa geeneissä, jotka ovat ylläpidettyjä ihmisen alkion genomin aktivaation (EGA) aikana.
After the reversion was complete, the reverted PSCs were characterized as naïve PSCs based on their domed morphology and the high expression of naïve markers NANOG, KLF17, TFCP2L1 and DNMT3L when compared to the primed PSCs.
Kun reversio saatiin valmiiksi, reversoidut PS-solut karakterisoitiin naiiveiksi PS-soluiksi niiden kupolimaisen morfologian sekä primed-PS-soluihin verrattuna korkeiden naiivimarkkereiden (NANOG, KLF17, TFCP2L1 ja DNMT3L) ekspressiotasojen perusteella.
LEUTX expression could potentially improve the naïve reversion efficiency or the maintenance of naïve PSCs by driving the transcriptome of primed PSCs back towards the earlier cell stages of embryo development, potentially even to cell stages that precede the naïve state.
LEUTX ekspressio voisi mahdollisesti parantaa naiivi reversion tehokkuutta tai edesauttaa naiivien PS-solujen ylläpitoa ajamalla primed-PS-solujen transkriptomia kohti alkionkehityksen aiempia soluvaiheita, mahdollisesti jopa naiivia tilaa edeltäviin soluvaiheisiin.
Pluripotent stem cells (PSC) can exists in both primed and naïve states.
Pluripotentit kantasolut (PS-solut) voivat esiintyä sekä erilaistumiseen alustetussa (primed) sekä naiivissa olomuodossa.
The naïve reversion protocol was set up and optimized successfully and can now be used as a reliable way of obtaining human naïve PSCs for further experiments studying and modelling the earlier developmental stages during embryo development.
Naiivi reversion protokolla saatiin valmisteltua ja optimoitua onnistuneesti, ja sen avulla voidaan jatkossa tuottaa luotettavalla tavalla ihmisen naiiveja PS-soluja tulevia tutkimuksia ja alkionkehityksen aikaisempien vaiheiden mallinnusta varten.
The reverted PSCs can then be characterized based on their morphology and expression of selected naïve markers using immunocytochemistry and RT-qPCR assays.
Reversoidut PS-solut voidaan karakterisoida niiden morfologian sekä valittujen naiivi markkereiden ekspression perusteella käyttämällä immunosolukemiallisia sekä RT-qPCR testejä.
First, a conditionally stabilized CRISPRa activator cell line was generated for targeted activation of endogenous gene expression in H9 cells.
Ensin valmistettiin ehdollisesti stabiloitu CRISPRa aktivaattorisolulinja H9 soluilla kohdennettua endogeenisen geeniekspression aktivointia varten.
The aim of this thesis was to setup the naïve reversion protocol and study the effects of LEUTX on the reversion by using the generated and tested H9 activator cell line for targeted activation of endogenous LEUTX expression.
Tämän tutkielman tavoitteena oli valmistella naiivi reversio protokolla käyttöä varten ja samalla tutkia LEUTX:n vaikutusta naiivi reversioon käyttämällä valmistettua ja testattua H9 aktivaattorisolulinjaa kohdennettuun endogeenisen LEUTX ekspression aktivoimiseen.
The conventionally derived human PSCs represent the later primed state of pluripotency during embryo development, while the naïve state resembles the inner cell mass (ICM) of pre-implantation blastocyst.
Perinteisesti eristetyt ihmisen PS-solut edustavat myöhempää primed-tilaa alkionkehityksessä, kun taas naiivit PS-solut muistuttavat preimplantaatio vaiheen alkiorakkulan sisäsolumassaa (ICM).
Primed human PSCs can be reverted chemically by transient histone deacetylase (HDAC) inhibition back to the naïve state in vitro.
In-vitro tutkimuksissa ihmisen primed-PS-solut voidaan reversoida kemiallisesti tilapäisellä histoni deasetylaasin (HDAC) inhiboinnilla takaisin kohti aiempaa naiivia tilaa.
Using the generated activator cell line during the naïve reversions allows the targeted activation of specific genes, here LEUTX, and thus enables studying the effects of these genes on PSCs during the naïve reversion protocol.
Käyttämällä valmistettua aktivaattorisolulinjaa naiivi reversioiden aikana voidaan kohdennetusti aktivoida spesifisiä geenejä, tässä tapauksessa LEUTX, mikä mahdollistaa niiden vaikutuksien tutkimisen PS-soluissa naiivi reversion aikana.
Furthermore, the generated H9 activator cell line worked as intended and can be utilized for studying the effects of other targeted genes during the reversion or in the reverted naïve PSCs.
Lisäksi valmistettu H9 aktivaattorisolulinja toimi odotetusti, ja sitä voidaan hyödyntää jatkossa valittujen geenien ekspressioiden vaikutuksien tutkimiseen reversion aikana sekä jo reversoiduissa naiivi PS-soluissa.
Then sequence-specific guide RNAs (gRNA) targeting LEUTX for activation were introduced to the activator cell line.
Tämän jälkeen aktivaattorisoluihin tuotiin LEUTX-kohdentavia sekvenssispesifisiä opas-RNA:ita (gRNA).
The repetitive zone comprises of 26 modules called super repeats (SR).
Toistoalue koostuu 26 moduulista, joita kutsutaan supertoistoiksi (super repeat, SR).
The change in actin binding strength was defined as significant if the P-value was below 0.005.
Aktiinin sitoutumisvahvuuden muutos määriteltiin merkitseväksi, jos sen P-arvo oli alle 0.005.
SRs consist of seven simple repeats.
SR:t rakentuvat seitsemästä yksinkertaisesta toistosta.
Due to its enormous size and highly repetitive sequence, nebulin is one of the least studied proteins in vivo, in vitro or in silico.
Valtavan kokonsa ja hyvin toistuvan sekvenssinsä vuoksi nebuliini on yksi vähiten tutkituista proteiineista in vivo, in vitro tai in silico.
Over 200 pathogenic NEB-variants have been identified in Helsinki and the majority occurred in patients as a combination of two different variants.
Helsingissä on tunnistettu yli 200 patogeenistä NEB-varianttia ja suurin osa niistä esiintyi kahden eri variantin yhdistelmänä.
However, I-TASSER approach for 3D-modeling is promising with further software optimization and can possibly serve as an effective bioinformatic tool in the future.
Kuitenkin, I-TASSER-lähestymistapa nebuliinivarianttien 3D-mallintamiseen näyttää lupaavalta ohjelmiston edelleenoptimisaatiolla ja se voi mahdollisesti toimia tehokkaana bioinformaattisena työkaluna tulevaisuudessa.
Variants in NEB are thought to be well tolerated and only 7% of them are hypothesized to be pathogenic.
NEB-varianttien uskotaan olevan hyvin siedettyjä ja vain 7% niistä oletetaan olevan patogeenisiä.
These missense variants can be pathogenic modifying factors or have no impact on the phenotype.
Nämä missense-variantit voivat olla patogeenisyyttä muuntelevia tekijöitä tai voi olla, ettei niillä ole vaikutusta fenotyyppiin.
Effect of nebulin variants on nebulin-actin interaction
Nebuliinivarianttien vaikutus nebuliini-aktiini-vuorovaikutukseen
There are seven conserved SDXXYK actin-binding sites at each super repeat, one per simple repeat, and one conserved WLKGIGW tropomyosin-binding site.
Jokaisessa supertoistossa on seitsemän konservoitunutta SDXXYK-aktiinisitoutumiskohtaa, yksi per yksinkertainen toisto, ja yksi konservoitunut WLKGIGW-tropomyosiinisitoutumiskohtaa.
The accuracy of the default set of programs in software does not give the definitive answer of the possible effect missense mutations can have on structural changes.
Ohjelmiston tarkkuus ei oletusohjelmilla anna selkeää vastausta mahdollisista missense-mutaatioiden vaikutuksista proteiinirakenteeseen.
The results are preliminary, but show big promise and should be optimized and implemented in the future missense mutation affinity studies.
Alustavat tulokset näyttävät lupaavilta ja affiniteetinmääritysmenetelmä tulisi optimoida ja käyttää tulevissa missense-mutaatioiden affiniteettitutkimuksissa.
In the NM patient database used for this study, there are 70 families with verified pathogenic mutations and in 30 of them, there were additional missense variants in NEB.
Tässä tutkimuksessa käytettiin NM-potilastietokantaa, jossa 70:ssä perheessä on vahvistettu olevan patogeeninen mutaatio ja niistä 30:ssä on lisäksi löydetty missense-variantteja NEB:ssa.
Also, due to the differences in actin-binding capacity of SRs compared to each other, one of the aims was to determine whether corresponding mutations in different SRs would have a similar or different effect on actin-binding capacity.
Lisäksi, toistojaksojen aktiinisitoutumiskyky vaihtelee toisiinsa nähden, joten yhtenä tavoitteista oli selvittää, onko vastaavilla mutaatioilla eri SR:ssa samanlainen vai erilainen vaikutus aktiinin sitomiskykyyn.
Mutation of eleven genes are known to lead to NM and the most frequent disease-causing variants are either recessive NEB variants or dominant ACTA1 variants.
Tällä hetkellä on tunnistettu mutaatioita 11 geenissä, jotka johtavat NM:aan ja yleisimmät sairautta aiheuttavat variantit ovat joko resessiiviset NEB-variantit tai dominantit ACTA1-variantit.
Nemaline myopathy (NM) is a rare congenital disorder, the most common of congenital myopathies.
Nemaliinimyopatia (NM) on harvinainen synnynnäinen sairaus, mutta yleisin syntyperäisistä lihastaudeista.
According to the predicted 3D models of the fusion proteins, the GST-part of the proteins folds into a globular structure and acts as a core around which the nebulin fragments fold.
Ennustettujen 3D-mallien mukaan, fuusioproteiinien GST-osa laskostuu pallomaiseksi rakenteeksi ja toimii ytimenä, jonka ympärille nebuliinifragmentit laskostuvat.
In an attempt to understand if the effect missense mutations have on nebulin-actin interaction is based on the change in nebulin structure, the 3D-structure of each produced fusion protein was predicted in silico.
Selvittääksemme johtuuko missense-mutaatioiden vaikutus nebuliini-aktiini-vuorovaikutukseen muutoksesta nebuliinin rakenteessa, jokaisen tuotetun GST-nebuliini-fuusioproteiinin 3D-rakenne oli ennustettu in silico.
S1-m-2 decreased actin-binding strength of SR1 and S7-m-2 had no effect on SR7.
S1-m-2 vähensi SR1:n aktiinin sitomisvahvuutta ja S7-m-2:lla ei ollut siihen vaikutusta.
Seven missense variants were selected to study the effect of these mutations on actin-binding capacity compared to wild-type nebulin using the SR panel constructed previously by Laitila and Lehtonen.
Seitsemän missense-varianttia oli valittu ja mutaatioiden vaikutukset nebuliinin aktiinisitomiskykyyn verrattuna villityyppi-nebuliiniin oli tutkittu käyttäen aiemmin Laitilan ja Lehtosen kehittämää SR-paneelia.
The more accurate affinity assay was performed as a trial only for S16 and S16-m-1, a variant at a tropomyosin-binding site close to an actin-binding site.
Tarkempi affiniteettianalyysi suoritettiin kokeiluna vain S16:lle ja S16-m-1:lle, tropomyosiinin sitoutumiskohdassa ja lähellä aktiinin sitoutumiskohtaa sijaitsevalle variantille SR16:ssa.
Nebulin is a gigantic protein coded by NEB and is one of the largest proteins in vertebrates.
Nebuliini on jättikokoinen proteiini, jonka koodaa NEB-geeni, ja se on yksi suurimmista selkärankaisten proteiineista.
The missense variants were speculated to have a modifying effect on pathogenicity by affecting nebulin-actin or nebulin-tropomyosin interactions.
Missense-variantteilla on ajateltu olevan modifioiva vaikutus patogeenisyyteen vaikuttamalla nebuliini-aktiini- ja nebuliini-tropomyosiini-vuorovaikutuksiin.
The selected missense mutations found in NM patients in SRs 2 and 4 decreased actin-binding strength, if located at the actin-binding sites and in SR 10 increased the actin-binding strength, if located at the actin-binding site.
Potilastietokannasta valitut missense-mutaatiot SR2:ssa ja SR4:ssa laskivat aktiinin sitomisvahvuutta, mikäli ne sijaitsivat aktiinin sitoutumiskohdissa ja SR10:ssä aktiinin sitoutumiskohdissa olevat mutaatiot lisäsivät aktiinin sitomisvahvuutta.
The actin-binding strength was determined using actin co-sedimentation assay and actin affinity assay.
Aktiinisitoutumisen vahvuus määriteltiin käyttäen aktiinin ko-sedimentaatioanalyysia ja aktiiniaffiniteettianalyysia.
It affects primarily the skeletal muscles and it is recognised by nemaline bodies in muscle tissue samples and muscle weakness.
Se vaikuttaa ensisijaisesti luustolihaksiin ja se tunnistetaan nemaliinikappaleista lihaskoepaloissa ja lihasheikkoudesta.
Likewise, S7-m-1 and S7-del-1 decreased actin-binding strength of SR7 and corresponding mutations had no effect on SR1.
Samalla tavalla S7-m-1 ja S7-del-1 laskivat SR7:n aktiinin sitomisvahvuutta ja vastaavilla mutaatioilla ei ollut vaikutusta.
For this aim, one missense mutation in the strongly actin-binding SR 1, and one in the weakly actin-binding SR 7 were selected from the NM database, and corresponding variants were created.
Tähän tarkoitukseen oli valittu yksi missense-mutaatio vahvasti sitovasta SR 1:stä ja yksi heikosti sitovasta SR7:stä NM-potilastietokannasta, ja rakennettiin vastaavat variantit molemmissa SR:ssa.