natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The time saved by using online grocery stores could be spent with the family, which was considered as an attractive factor for families with children.
Lapsiperhearjen kannalta mieluisaksi tekijäksi koettiin verkkokaupan säästämä aika, joka voitiin käyttää perheen kanssa olemiseen.
Perceptions and implications of online grocery shopping in everyday life among families with children
Lapsiperheiden mielikuvia ruoan verkkokaupasta sekä ruoan verkko-oston merkityksestä perheiden arkeen
According to previous research, families with children are also the most significant user group for online grocery business with most growth potential.
Lapsiperheet valikoituivat tutkimuksen kohderyhmäksi, koska aiemman tutkimuksen perusteella he ovat potentiaalisin ja merkittävin käyttäjäryhmä.
Reduced stress and easier commuting with children were also mentioned in the interviews several times as positive outcomes following online grocery shopping.
Myös verkkokauppatilaamisen vaikutus stressin vähenemiseen sekä lapsien kanssa liikkumisen helpottuminen koettiin miellyttävänä.
The thesis is part of the CoCuCo research project.
Tutkielma on osa CoCuCo-hanketta.
I observed group members' who participated in the study for 2 weeks.
Havainnoin tutkimukseen osallistuvien ryhmän jäsenten toimintaa ja vuorovaikutusta 2 viikon ajan.
The group consisted of 23 children, an early childhood education teacher, a part-time special education teacher, and 2 nannies.
Ryhmään kuului 23 lasta, varhaiskasvatuksen opettaja, osa-aikaisesti varhaiskas-vatuksen erityisopettaja sekä 2 lastenhoitajaa.
Compassion is one of the key skills needed in a global world (OECD 2016).
Myötätunto on yksi keskeinen taito globaalissa maailmassa toimimiseen (OECD 2016).
Previously research has been done about prosociality from individual psychological point of view (Warneken & Tomasello, 2006; Dunfield, et al. 2011).
Edeltävä tutki-mus on tehty prososiaalisuuden kehittymisestä yksilöpsykologisesta näkökulmasta (Warneken & Toma-sello, 2006; Dunfield, et al. 2011).
During the compassionate process, emotions were regulated, conflicts were resolved, others were involved, and care was taken of oneself, others, and the environment.
Myötätuntoisen prosessin aikana säädeltiin tunteita, selvi-tettiin ristiriitoja, osallistettiin toimintaan ja pidettiin huolta itsestä, toisista sekä ympäristöstä.
By modelling compassionate interaction, early childhood teachers and caregivers can support compassionate processes between children.
Myötätuntoista vuorovaikutusta mallittamalla varhaiskasvatuksen opettajat ja hoitajat voivat tukea lasten välisiä myötätuntoisia proses-seja.
I performed observation and material analysis with an exploratory and ethnographic approach.
Toteutin havainnoinnin ja aineiston analyysin eksploratiivisella ja etnografisella otteella.
The research problems were how sensemaking is occurs during the compassionate process and how compassion relates to the flow of action.
Tutkimusongelmat olivat, millä tavoin yhteistä ymmärrystä (sensemaking) muodostetaan myötätuntoi-sessa prosessissa ja millä tavoin myötätunto liittyy toiminnan virtaan.
Supporting the development of compassion and the skills of taking others into account is an obligation imposed on professionals by the National Curriculum Guidelines on Early Childhood (EDUFI 2016; Lipponen, Hilppö, Rajala 2018).
Lasten myötätuntoisten toimintamal-lien ja toiset huomioon ottamisen taitojen kehittäminen on Valtakunnallisen varhaiskasvatussuunnitelman alan ammattilaisille määräämä velvollisuus (EDUFI 2016; Lipponen, Hilppö, Rajala 2018).
The observation form served as a heuristic tool that guided me to discover acts of helping, comforting, sharing, and including others.
Havain-tolomake toimi heuristisena välineenä, joka ohjasi huomaamaan auttamisen, lohduttamisen, jakamisen ja mukaan ottamisen tekoja.
I compiled the material I used in my thesis in an early childhood education group of Helsinki city.
Kokosin tutkielmassa käyttämäni aineiston varhaiskasvatuksen lapsiryhmässä helsinkiläi-sessä päiväkodissa.
The research assignment of my thesis is to examine the every-day practices of spontaneous compassion in an early childhood group.
Opinnäytetyöni tutkimustehtävä on tarkastella spontaaniin myötätun-toon liittyviä käytäntöjä varhaiskasvatuksen lapsiryhmässä.
Compassion has not been studied as an independent feeling in children’s natural environment.
Aiemmin myö-tätuntoa ei ole juurikaan tutkittu omana tunteenaan lapsiryhmän luonnollisissa tilanteissa.
The data consisted of 32 observations I recorded on the observation form.
Aineisto koostui 32:sta havaintolomakkeelle kirjaamastani havainnosta.
Through the compassionate process, interrupted action was able to continue, new action emerged, and previous action took new course.
Myötätun-toisen prosessin jälkeen keskeytynyt toiminta jatkui, uusi toiminta pääsi alkamaan tai meneillään ollut toiminta suuntautui uudelleen.
Verbalizing feelings and others’ points of view supported the compassionate process.
Tunteiden sanoittaminen ja toisten näkökulmien sanallinen jäsentäminen tuki myötätuntoista prosessia.
It supports children’s participation in activities, role in the kindergarten group and the development of positive peer relationships.
Myötätuntoinen prosessi tukee toimintaan osallistumista, lasten roolia päiväkotiryhmässä sekä myönteisten vertaissuhteiden muodostumista.
Its function is to alleviate suffering (Goetz, Keltner & Simon-Thomas 2010).
Myötätunto on perustavanlaatuinen motivationaalinen systeemi ihmisessä (Gilbert 2015), jon-ka tehtävä on kärsimyksen lievittäminen (Goetz, Keltner & Simon-Thomas 2010).
In the data analysis, I used data-driven and theory supported methods.
Aineiston analyysissä hyödynsin aineistolähtöisiä sekä edeltävään teoriaan sidoksissa olevia menetelmiä.
My goal was to generate new information about the compassion from practice perspective.
Tavoit-teenani oli tuottaa uutta tietoa myötätuntoisesta prosessista käytäntöteoreettisessa viitekehyksessä.
Joint sensemaking of compassion in the flow of kindergarten group activities
Yhteisen ymmärryksen muodostaminen myötätunnosta päiväkotiryhmän toiminnassa
Joint understanding was formed through negotiations and non-verbal reaction to one another's actions.
Yhteistä ymmärrystä muodostettiin sanallisesti neuvottelemalla sekä toimin-nan aikana toimintaa koordinoimalla.
Sensegiving and sensebreaking occurred during negotiations of meanings.
Neuvottelun aikana tilanteelle annettiin uusia merkityksiä (sensegi-ving) ja merkityksiä murtui (sensebreaking).
The data was analysed using SPSS software.
Aineisto analysoitiin SPSS -ohjelmalla.
There was made only a few self-assessments.
Omaa arviointia oli tehty vähäisesti.
The results of this thesis are similar to the earlier researches.
Tutkimuksen tulokset ovat samansuuntaisia aikaisempien tutkimusten kanssa.
In addition, the products were often made according to the instructions given by the teacher or the product was reproduced from the finished model work.
Tuotteita oli lisäksi valmistettu usein opettajan antamien ohjeiden mukaan tai tuote oli jäljennetty valmista mallityöstä.
Over half of pupils were often made a plan of products and over half of pupils were prepared products according to the plan.
Yli puolet oli valmistanut usein suunnitelman tuotteista ja saman verran oli valmistanut tuotteita suunnitelman mukaan.
This measurement formula was based on theoretic part of this research.
Tämä mittaristo laadittiin tutkimuksen teorian pohjalta.
The schools were chosen randomly.
Tutkimukseen otetut koulut valittiin sattumanvaraisesti.
Partly, the pupils are making divided craft.
Osin tehdään myös ositettua käsityötä.
Elementary school 7th grade students' experiences of their own holistic crafts process study in primary school
Peruskoulun 7. luokkalaisten kokemuksia omasta kokonaisen käsityön opiskelusta alakoulussa
324 pupils responded to this survey.
Tutkimukseen vastasi 324 oppilasta.
Research was carried out as a survey at the three comprehensive school in Varsinais-Suomi in fall 2017.
Tutkimuksen aineiston keruu toteutettiin lomakekyselynä Varsinais-Suomen alueella kolmesta eri yläkoulusta syksyllä 2017.
As a result, the pupils experienced that they were ideating and planning their own craft product, although teacher´s role was important during ideation.
Tulokseksi saatiin se, että ideoinnin ja suunnittelun osalta oppilaat kokivat ideoivansa ja suunnittelevansa omaa käsityötuotettaan, kuitenkin opettajan rooli nousi suureksi ideoinnin apuna.
The pupils were experienced mainly succeeding than difficulties on chosen actions.
Valituissa toiminnoissa koettuja onnistumisia ja vaikeuksia kartoitettaessa koettiin pääasiassa enemmän onnistumisia kuin vaikeuksia.
The target group consisted of 7th grade students.
Tutkimuksen kohteena olivat perusopetuksen 7. luokan oppilaat.
The teamwork was used only on ideation during craft lessons.
Ryhmätyötä ei oltu käytetty käsityötunneilla kuin joskus ideoinnissa.
In addition, are based on chosen theory of functions of holistic craft pupils' experiences of success and difficulties were also investigated.
Lisäksi 2) selvitettiin missä teorian pohjalta valituista kokonaiseen käsityöhön kuuluvista toiminnoista oppilaat kokivat onnistumisia ja vaikeuksia.
The students experienced that they are preparing a holistic craft when the teacher´s role is big.
Tutkimuksesta selviää, että oppilaat kokevat tekevänsä alakoulun käsityössä kokonaista käsityötä opettajan roolin ollessa suuri.
The measures of formula consisted of three parts: 1) background questions, 2) the questions of craft, which based on Assessment of learning Outcomes of Music, Visual arts and Crafts in grade 9.
2) Kokonaisen käsityön esiintymistä koskevat kysymykset, jotka perustuivat Opetushallituksen (2011) tekemään Perusopetuksen musiikin, kuvataiteen ja käsityön oppimistulosten arviointi 9. luokalle -tutkimukseen.
It was experienced more difficulties than succeeding in the beginning of ideation, motivation of assignments and complacency of own craft.
Ideoinnin aloittamisessa, tehtävänantojen motivoivuudessa ja tyytyväisyydessä omaan käsityötuotteeseen koettiin olevan enemmän vaikeuksia kuin onnistumisia.
The craft is experienced a comfortable subject that creates succeeding.
Käsityö koetaan pääosin onnistumisia tuovaksi ja mukavaksi oppiaineeksi
Among others, the following conclusions were presented.
Tutkimuksessa tehtiin muun muassa seuraavia johtopäätöksiä.
The differences are good to be noted when planning courses or therapy for different needs.
Nämä erot on hyvä huomioida, kun esimerkiksi suunnitellaan käsityökursseja tai terapiaa erilaisiin tarpeisiin.
Experiencing social benefits was strongly highlighted among people aged 50 or more.
Sosiaaliset hyödyt korostuivat huomattavasti vähintään 50-vuotiaiden keskuudessa.
Gathering together doing crafts can be a good way to prevent loneliness among the aging people.
Tuloksen perusteella käsitöiden merkeissä kokoontuminen voi olla hyvä tapa ehkäistä ikäihmisten yksinäisyyttä.
Statistically significant small or medium size differences between different groups were found in all benefit components.
Vastaajaryhmien välillä oli tilastollisesti merkitseviä pieniä tai keskisuuria eroja kaikissa niissä.
In previous studies, hobby crafts have been described e.g. as an empowering element in an unsure modern society, a developer of thinking skills, a way to express belonging to a community or a culture, or a therapy tool.
Aiemmassa tutkimuksessa käsityöharrastusta on kuvattu muun muassa voimauttavaksi elementiksi hallitsemattomalta tuntuvassa nyky-yhteiskunnassa, ajattelutaitojen kehittäjäksi, yhteisöön ja kulttuuriin kuulumisen ilmaisutavaksi sekä terapiavälineeksi.
Guiding students to become aware of learning these skills is recommended.
Tällöin oppilaita on hyvä ohjata kiinnittämään huomionsa näiden taitojen oppimiseen.
Nine benefit components were found in the study: Developing process and creative skills, Independence and empowerment, Health and therapeutic benefits, Learning craft skills, Experientiality, creative expression and joy, Social benefits, Practical product benefits, Developing perseverance and Pride and joy of the product.
Tutkimuksessa löydettiin yhdeksän hyötypääkomponenttia: Prosessi- ja luovien taitojen kehittyminen, Itsenäisyys ja voimaantuminen, Terveys ja terapeuttisuus, Käsityötaitojen oppiminen, Elämyksellisyys, luova ilmaisu ja ilo, Sosiaaliset hyödyt, Käytännön tuotehyödyt, Pitkäjänteisyyden kehittyminen ja Ylpeys ja ilo tuotteesta.
Benefits of craft : research on experiencing benefits of textile hobby crafts
Hyvää käsityöstä : tutkimus tekstiilikäsityöharrastuksen hyötyjen kokemisesta
The results support using holistic craft process in school crafts: more process and creative skills development was experienced from holistic craft process than from partial one.
Tulokset tukevat kokonaisen käsityöprosessin toteuttamista koulukäsitöissä: kokonaisen käsityöprosessin koetaan kehittävän enemmän prosessi- ja luovia taitoja kuin osittaisen.
Nine benefit components combining different single benefits were identified using principal component analysis.
Pääkomponenttianalyysin avulla identifioitiin yhdeksän yksittäisiä hyötyjä kokoavaa hyötypääkomponenttia.
The results highlight health and therapeutic benefits, and benefits of independence and empowerment, as additions to the classifications of meanings of craft presented in previous literature.
Tulokset nostavat aiempaa vahvemmin terveyden ja terapeuttisuuden sekä itsenäisyyden ja voimaantumisen hyötyjä täydennykseksi aiemmin esitettyihin käsityön merkitysten jaotteluihin.
The principal component analysis was followed by analysis of variance to find out which groups differed from each other in experiencing each benefit component.
Sen jälkeen varianssianalyysilla tutkittiin, mitkä vastaajaryhmät korostuivat minkäkin löydetyn hyötykomponentin kokemisessa.
The goal of this research was to measure how much people experience different benefits described in literature from hobby crafts.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli mitata, kuinka paljon käsityön harrastajat kokevat saavansa harrastuksestaan erilaisia kirjallisuudessa esitettyjä hyötyjä ja hahmottaa yksittäisten hyötyjen muodostamia laajempia hyötykokonaisuuksia.
This study aims to increase knowledge about benefits of hobby crafts.
Tutkimuksella lisätään tietoa tekstiilikäsitöiden harrastamisen hyödyistä harrastajille.
In experiencing health and therapy benefits, people using other techniques but sewing were highlighted, as was age group 35–49 and ones following instructions in their craft process.
Terveyden ja terapeuttisuuden hyötyjen kokemisessa korostuivat muiden tekniikoiden harrastajat kuin ompelijat, 35-49-vuotiaat sekä ohjeen mukaan käsitöitä tekevät, kun taas itsenäisyyden ja voimaantumisen hyötyjä kokevat erityisesti nimenomaan ompelua harrastavat, 50-64-vuotiaat sekä itse käsityönsä suunnittelevat.
The goal was also to form larger benefit groups of single benefits and find out differences in experiencing them between people of different ages, of different lengths of experience, who use different craft techniques or craft process, and who evaluate their skills level different.
Tavoitteena oli myös tutkia, miten iän, harrastuksen keston, käsityötekniikan, käsityöprosessin tai koetun taitotason suhteen erilaiset vastaajat korostuvat erityyppisten käsityön hyötyjen kokemisessa.
Children’s citizenship and participation in childhood studies
Lapsen kansalaisuus ja yhteiskunnallinen osallistuminen lapsuudentutkimuksessa
These articles were reviewed and analysed applying narrative analysis.
Näitä artikkeleita tarkasteltiin kirjallisuuskatsauksen keinoin narratiivista ja kuvailevaa analyysia hyödyntäen.
Political and legislative structures are the basis of children’s social participation.
Poliittisten ja lainsäädännöllisten rakenteiden olemassaolo näyttäytyy olennaisena lasten yhteiskunnallisen toimijuuden mahdollistajana.
The study data shows that children’s citizenship is constructed in social, political and historical contexts.
Artikkeliaineiston valossa lapsen kansalaisuus rakentuu suhteessa yhteiskunnalliseen, sosiaaliseen, poliittiseen ja historialliseen kontekstiinsa.
Childhood studies is a multidisciplinary field and the research concerning children’s citizenship is embedded within multifaceted social and political contexts.
Yhteiskunnallinen lapsuudentutkimus on monitieteistä ja sen piirissä lapsen kansalaisuuden tutkimusta tehdään myös hyvin moninaisissa yhteiskunnallisissa, sosiaalisissa ja poliittisissa konteksteissa.
This thesis examines children’s citizenship in recent empirical research in the field of child-hood studies.
Tässä tutkielmassa tarkastellaan lapsen kansalaisuutta lapsuudentutkimuksen empiirisissä tutkimusasetelmissa.
In in-stitutionalised settings, children’s participation is enabled in participatory activities.
Lasten yhteiskunnalliselle osallistumiselle on varattu institutionaalisissa kehyksissä paikkoja erilaisen järjestetyn osallisuustoiminnan puitteissa.
Children’s place as becoming citizens has been persistent in societies where especially political citizenship remains a field fully open only for adults.
Toisaalta lapset taas asettuvat kansalaisuuden ulkopuolelle vasta tuleviksi kansalaisiksi, sillä täysi jäsenyys poliittisessa yhteisössä on varattu vain aikuisille.
Children’s relationship with the citizenship is unsettled.
Lapsen asema suhteessa kansalaisuuteen on monin tavoin kaksijakoinen.
Citizenship as a concept unfolds the different aspects of inclusion and exclusion in society.
Kansalaisuus näyttäytyy käsitteenä, jonka kautta on hedelmällistä tarkastella erilaisia yhteiskuntaan osallistumisen ja toisaalta siitä ulossulkemisen mekanismeja.
The thesis will examine the questions, themes and theoretical approaches that have framed the studies of children’s citizenship.
Tutkielmassa kysytään, millaisten kysymystenasetteluiden, teemojen ja teorioiden valossa viimeaikaisessa empiirisessä lapsuudentutkimuksessa hahmotetaan lapsen kansalaisuutta.
The study data consists of 17 research articles that are examining children’s citizenship through empirical data.
Tutkielman aineistona oli 17 lapsen kansalaisuutta empiirisestä näkökulmasta tarkastelevaa tutkimusartikkelia.
Children are being given many rights, responsibilities and possibilities to participate but at the same time they are excluded from citizenship.
Toisaalta lapset ovat muodollisesti jo syntyessään kansalaisia ja heillä on monia oikeuksia, velvollisuuksia ja mahdollisuuksia osallistua yhteiskuntaan.
This under-standing frames the recent research of children’s citizenship.
Tämä asetelma on lapsuudentutkimuksessa keskeinen lähtökohta, josta lapsen kansalaisuutta hahmotetaan.
The studied articles show that citizenship is a concept that illumi-nates the aspects of the relationship between children and adults and may generate some under-standing of ethical encounters.
Kansalaisuus näyttäytyy tutkimusartikkelien valossa käsitteenä, joka tuo näkyväksi myös monia aikuisen ja lapsen suhteeseen liittyviä teemoja.
Examining the marginal positions of citizenship is helpful in discussing children’s place in society.
Lapsen paikkaa kansalaisuuden kentässä avaavat erityisesti näkymät kansalaisuuden marginaalipositioihin.
These par-ticipatory settings facilitate children’s agency and advocacy but also demonstrate some re-strictions.
Osallisuusinstituutioissa tarjoutuu mahdollisuuksia harjoitella yhteiskunnallista osallistumista, mutta toisaalta niihin sisältyy monia rajoituksia.
The approaches of lived citizenship have opened new interpretations of the ways that children enact citizenship.
Lapsen kansalaisuus toimijuutena on saanut yhä moninaisempia tulkintoja, kun sitä on tutkittu eletyn kansalaisuuden kehyksessä.
Own definition was deductively analyzed by content analysis, other parts were statistically analyzed using SPSS 25 software.
Oma määritelmä analysoitiin sisällönanalyysillä deduktiivisesti, muut osat tilastollisesti SPSS 25 ohjelmalla.
The research material consisted of 167 responses from special early childhood education teachers.
Tutkimuksen aineisto koostui 167 varhaiskasvatuksen erityisopettajan vastauksesta.
Earlier studies of teachers' self-assessed ethical sensitivity have found that experienced teachers are more adept than novices in ethical sensitivity.
Aiemmissa opettajien itsearvioimaa eettistä sensitiivisyyttä mittaavissa tutkimuksissa on havaittu, että kokeneet opettajat ovat noviiseja taitavampia eettisessä sensitiivisyydessä.
The definitions of ethical sensitivity for special education teachers are divided into Narvaez's seven dimensions and skills of ethical sensitivity, and the three components of Rest's four-component model: ethical sensitivity, ethical motivation, and moral-ethical problem solving.
Varhaiskasvatuksen erityisopettajien eettisen sensitiivisyyden määritelmät jakautuvat Narvaezin seitsemään eettisen sensitiivisyyden ulottuvuuteen ja taitoon sekä Restin neljän komponentin mallin kolmeen komponenttiin: eettinen sensitiivisyys, eettinen motivaatio ja moraalis-eettinen ongelmanratkaisu.
The research task of this study is to describe how special early childhood education teachers define and assess their ethical sensitivity and what beliefs they have about changes of ethical sensitivity.
Tämän tutkimuksen tutkimustehtävänä on kuvata, miten varhaiskasvatuksen erityisopettajat määrittelevät ja arvioivat eettistä sensitiivisyyttään ja millaisia uskomuksia heillä on eettisen sensitiivisyyden muuttumisesta.
The frame of reference for this study was the combination of the seven dimensions and skills of ethical sensitivity developed by Narvaez (2006) from Rest's (Thoma 2006) four-component model.
Tutkimuksen viitekehyksenä oli Restin (Thoma 2006) neljän komponentin mallista Narvaezin (2006) kehittämä eettisen sensitiivisyyden seitsemän ulottuvuuden ja taidon kokonaisuus.
Research questions are: 1) How do special early childhood education teachers define ethical sensitivity?
Tutkimuskysymykset ovat: 1) Miten varhaiskasvatuksen erityisopettajat määrittelevät eettisen sensitiivisyyden?
The most common definitions of the dimensions and skills of ethical sensitivity are the identification of ethical issues and the consideration of the perspective of others.
Eettisen sensitiivisyyden ulottuvuuksista ja taidoista eniten määritelmiä on eettisten ongelmien tunnistamisella ja toisten näkökulman huomioon ottamisella.
The research material was collected using an e-form consisting of four sections: background Information, Ethical Sensitivity Scale Questionnaire (ESSQ) developed by Tirri and Nokelainen (2012), adapted Dweck scorecard to explore ethical sensitivities, perceptions, and beliefs about the ethical sensitivity of respondents and their own definition of ethical sensitivity.
Tutkimusaineisto kerättiin e-lomakkeella, joka sisälsi neljä osaa: taustatiedot, Tirrin ja Nokelaisen (2012) kehittämän eettisen sensitiivisyyden itsearvioinnin (Ethical Sensitivity Scale Questionnaire, ESSQ), muokatun Dweckin mittariston sekä vastaajien oman määritelmän eettisestä sensitiivisyydestä.
2) How do special early childhood education teachers evaluate their own ethical sensitivity?
2) Millaiseksi varhaiskasvatuksen erityisopettajat arvioivat omaa eettistä sensitiivisyyttään?
Special early childhood education teachers see ethical sensitivity as a skill to learn and develop.
Varhaiskasvatuksen erityisopettajat näkevät eettisen sensitiivisyyden opittavana ja kehitettävänä taitona.
Special early childhood education teachers self-assessed ethical sensitivity
Varhaiskasvatuksen erityisopettajien itsearvioima eettinen sensitiivisyys
and 3) What relation does the self-assessed ethical sensitivity of special early childhood education teachers have with their views on changes of ethical sensitivity?
ja 3) Millainen yhteys varhaiskasvatuksen erityisopettajien itsearvioimalla eettisellä sensitiivisyydellä on heidän näkemyksiinsä eettisen sensitiivisyyden muuttumisesta?
Special early childhood education teachers' beliefs and their perceptions of ethical sensitivity illustrate a growth mindset.
Erityisopettajien uskomukset ja heidän käsityksensä eettisestä sensitiivisyydestä kuvaavat kasvun ajattelutapaa.