natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The rest is due to creative destruction and new product varieties either by incumbents or entrants.
Loput kasvusta johtui luovasta tuhosta ja uusista tuotevariaatioista.
The simulation also enables for finding the contributions of those innovation types for the economic growth.
Simuloinnin avulla voidaan lisäksi määrittää, mikä innovaatiotyyppi on vaikuttanut kasvuun eniten.
Since price indices are used as deflators when calculating economic growth, such a bias would mean that some of the growth is missed.
Tällainen harha tarkoittaa, että osa talouskasvusta menetetään, koska hintaindeksejä käytetään deflaattoreina.
Given the systematic nature of the bias, the central bank should consider increasing its inflation target.
Myös keskuspankkien tulisi harkita inflaatiotavoitteidensa uudelleen arviointia, sillä harha on pysynyt vakaana vuodesta toiseen.
Regionally the focus should be in Africa.
Alueellisen painopisteen tulisi olla Afrikassa.
An important policy is to focus on the most vulnerable people.
Politiikalla keskitytään kaikkein haavoittuvimmassa asemassa oleviin ihmisiin.
Besides, the study utilized hermeneutic phenomenology.
Lisäksi tutkimuksessa hyödynnettiin hermeneuttista fenomenologiaa.
22 MPs were interviewed for the study.
Tutkimukseen haastateltiin 22 kansanedustajaa.
Empirical research was conducted in the Finnish Parliament and the Ministry for Foreign Affairs between August 2017 and January 2018.
Suomen parlamentissa ja ulkoministeriössä tehtiin empiiristä tutkimusta elokuun 2017 ja tammikuun 2018 välisenä aikana.
The theme analysis was used to identify critical ideas in the interview material.
Teema-analyysiä käytettiin haastatteluaineiston keskeisten ideoiden tunnistamiseen.
The synergies between the various instruments of comprehensive crisis management should be better exploited.
Kokonaisvaltaisen kriisinhallinnan eri instrumenttien välisiä synergioita olisi hyödynnettävä paremmin.
Education, access to health services and gender equality were highlighted as ways to achieve sustainable development in crisis areas.
Koulutusta, terveyspalvelujen saatavuutta ja sukupuolten tasa-arvoa korostettiin keinoina saavuttaa kestävää kehitystä kriisialueilla.
The method of observation was the long-term experience of the investigator in civilian crisis management operations, as well as the membership of the foreign affairs committee in 2015 - 2017.
Havainnointimenetelmänä oli tutkijan pitkäaikainen kokemus siviilikriisinhallintaoperaatioissa sekä ulkoasianvaliokunnan jäsenyys vuosina 2015 – 2017.
The results also showed that the promotion of human security is an essential element of development cooperation and civilian crisis management.
Tulokset osoittavat myös, että ihmisten turvallisuuden edistäminen on olennainen osa kehitysyhteistyötä ja siviilikriisinhallintaa.
In particular, aspects of civilian crisis management and development cooperation were examined as part of comprehensive crisis management and security framework.
Erityisesti siviilikriisinhallinnan ja kehitysyhteistyön näkökohtia tarkasteltiin osana kokonaisvaltaista kriisinhallinta- ja turvallisuuskehystä.
According to the nuanced results, security thinking has become pervasive.
Tulosten mukaan turvallisuusajattelu on muuttunut laaja-alaiseksi.
The comprehensive crisis management, too, has remained ineffective to respond such challenges.
Myös kokonaisvaltainen kriisinhallintamalli on jäänyt tehottomaksi vastaamaan kriisialueiden haasteisiin.
Finnish crisis management is based on the experience and expertise of the long history of Finnish peacekeeping and core competencies.
Suomen kriisinhallinta perustuu asiantuntijuuteen ja keskittymiseen ydinosaamisiin, jotka ovat kehittyneet Suomen pitkäaikaisesta rauhanturvaamiskokemuksesta.
For this reason, this qualitative study wanted to clarify the perceptions of Finnish foreign and security policy expert politicians on crisis management in its entirety.
Laadullista tutkimusstrategiaa käyttämällä haluttiin selvittää Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikan parlamentaaristen asiantuntijoiden näkemyksiä kokonaisvaltaisesta kriisinhallinnasta.
However, international interventions by development cooperation and by crisis management missions have been ineffective to provide security and possibilities for sustainable development.
Kehitysyhteistyön ja kriisinhallinnan toimet ovat olleet tehottomia turvallisuuden ja kestävän kehityksen mahdollistamiseksi.
The results can be useful for those responsible for the Finnish crisis management in the development of a comprehensive crisis management.
Tulokset voivat olla hyödyllisiä Suomen kokonaisvaltaisen kriisinhallinnan kehittämisessä.
The purpose of this Master's thesis is to contribute for the discussion of developing comprehensive crisis management to make it more efficient in creating sustainable development and peace in crisis areas.
Tämän pro gradun tarkoituksena on osallistua keskusteluun kokonaisvaltaisen kriisinhallinnan kehittämisestä tehokkaammaksi ja kestävän kehityksen mahdollistavaksi.
Civilian crisis management requires a more prominent role in a comprehensive crisis management approach, which should also be taken into account in financing decisions.
Siviilikriisinhallinnalle edellytetään entistä merkittävämpää roolia kokonaisvaltaisessa kriisinhallintamallissa.
It is widely seen that fragile states and prolonged crises cause poverty, violence and also migration as a strategy for survival.
Köyhyys, väkivalta ja maastamuutto ovat yleisiä pitkittyneiden kriisien runtelemissa hauraissa valtioissa.
However, such modeling requires the development of an accurate model of surface stress.
Tällainen mallinnus kuitenkin vaatii tarkkaa mallia pintajännityksestä.
Kinetic Monte Carlo simulation is a suitable tool to simulate diffusion processes.
Kineettinen Monte Carlo on hyvä työkalu diffuusioprosessien simuloimiseen.
Atomistic simulations are a useful way to study nanoscale metal structures.
Atomistiset simulaatiot ovat erinomainen tapa tutkia nanokokoisia metallirakenteita.
Nanowire junctions break up in a process similar to Rayleigh instability.
Nanojohtimien risteyskohdassa tapahtuva pirstoutuminen on Rayleigh’n epävakauden kaltainen prosessi.
In conjunction with experiments, it is shown that junctions fragment at a low temperature when nanowires themselves remain whole.
Yhdessä kokeellisten tutkimusten kanssa näytetään että risteyskohdat pirstoutuvat matalassa lämpötilassa, jossa yksittäiset nanojohtimet vielä pysyvät kokonaisina.
The simulation methods of molecular dynamics, kinetic Monte Carlo and finite elements are employed.
Tutkimuksessa käytetään molekyylidynaamisia simulaatioita, kineettistä Monte Carloa ja elementtimenetelmää.
Since atomistic simulations are heavily limited in size and time scales, larger scale simulations are conducted by using finite element modelling of nanoscale material behavior under external loading.
Koska atomististen simulaatioiden koko ja aikaskaala ovat hyvin rajallisia, suuremmat simulaatiot tehdään ulkoisen jännityksen alaisten nanomateriaalien elementtimallinnuksen avulla.
A subsurface Fe precipitate is used as an example of subsurface extended defects, and the nucleation of dislocations in regions of high stress concentration is simulated.
Pinnanalaista rautasaostumaa käytetään esimerkkitapauksena pinnan alle ulottuvista defekteistä, ja korkean jännityksen alueilla tapahtuvaa dislokaatioiden nukleaatiota simuloidaan.
In the study of vacuum breakdown on Cu surfaces, dislocation activity and surface atom diffusion are thought to play a role in the formation of field enhancing emitters.
Kuparipinnalla tapahtuvien tyhjiövalokaarien tutkimuksessa dislokaatioiden liikkeen ja pinta-atomien diffusion arvellaan vaikuttavan sähkökenttää vahvistavien emitterien muodostumiseen.
The internal stress near a surface can reach the GPa range and thus its effects should not be neglected when dealing with nanowires and other nanostructures.
Sisäinen jännitys lähellä pintaa voi olla useita gigapascaleita, joten sen merkitys on huomioitava nanojohtimia ja muita nanorakenteita tutkittaessa.
In this work, a surface stress model is implemented into a continuum finite element model to enable faster calculations of more extensive nanoscale systems, as well as to combine the mechanical model with electrical effects in vacuum breakdown research.
Tässä työssä pintajännitysmalli toteutetaan jatkumoelementtimallissa, jotta suurempia nanosysteemejä voidaan simuloida nopeammin, ja jotta mekaaniset mallit saadaan yhdistettyä tyhjiövalokaaritutkimukseen.
The internal stresses given by the model are validated in comparison with molecular dynamics simulations and against an analytical model of dislocation emission from a near-surface void.
Mallin antamia sisäisen jännityksen arvoja verrataan molekyylidynaamisiin simulaatioihin ja pinnan lähellä sijaitsevan tyhiön emittoimien dislokaatioiden analyyttiseen malliin.
This work investigates a possible mechanism of nucleation of a nanofeature on metal surfaces under high electric fields in the presence of a near-surface defect, and the stability of Au nanowires with respect to surface diffusion.
Tässä työssä tutkitaan nanomuodostelmien nukleaation mekanismia pintadefektien läheisyydessä voimakkaassa sähkökentässä, ja kultananojohtimien vakautta pintadiffuusion suhteen.
However, setting up KMC simulations requires a parametrization of atomic migration barriers.
KMCsimulaatio kuitenkin vaatii parametreina atomististen siirtymien energiavalleja.
A consistent parametrization scheme, called the tethering method, is developed in the current work.
Tämän työn osana kehitetään johdonmukainen parametrisointijärjestelmä, nimeltään liekamenetelmä.
Similarly, surface diffusion of atoms is important in the manufacturing process and subsequent stability of nanostructures.
Myös atomien pintadiffuusio on tärkeä ilmiö nanorakenteiden valmistuksen ja vakauden kannalta.
The tethering method is used to create a parametrization for Au, which is used to simulate nanowire junction fragmentation.
Liekamenetelmällä luodaan parametrisaatio kultasysteemeille, jonka avulla simuloidaan risteävien nanojohtimien pirstoutumista.
It allows the calculation of barriers for unstable processes, while having a minimal effect on stable barriers.
Myös epävakaiden siirtymien energiavallien laskeminen mahdollistuu, ilman suurta vaikutusta vakaiden siirtymien energiavalleihin.
At the nanoscale, the surface to volume ratio of the objects becomes large and surface effects start to play a critically important role.
Nanomittakaavassa pinta-alan suhde tilavuuteen on suuri, ja pinnalla tapahtuvat ilmiöt ovat hyvin merkittävässä roolissa.
Simulations demonstrate that the breakup can be explained by surface energy minimization due to atom diffusion and that the formation of a fragment at the nanowire crossing point is very reliable.
Simulaatioiden perusteella pirstoutuminen voidaan selittää atomien diffuusion aiheuttamalla pintaenergian minimoitumisella.
A process of forming a protrusion on the surface near the precipitate due to dislocation propagation is shown, as well as the possibility of forming new voids on the precipitate interface.
Dislokaatioiden etenemisen näytetään aiheuttavan ulkonemien muodostumista pinnalla lähellä saostumaa.
The tethering method provides a robust automatic process to calculate migration barriers for on-lattice diffusion simulations.
Tämän menetelmän avulla voidaan laskea hilassa tapahtuvien siirtymien energiavallit luotettavasti ja automaattisesti.
Accordingly, the dissertation has been divided into three research topics: (1) the exact legal basis of intervention by invitation and how it is related to other uses of force, (2) the concept in practice, and (3) its current and future prospects.
Tutkimuskysymyksiä on näin ollen kolme: kutsuun pohjautuvan intervention oikeudellinen perusta (1), sen soveltaminen käytännössä (2) ja doktriinin nykyiset ja tulevat näkymät (3).
The doctrine has thus served a dual purpose, attending to both sovereign and common interests.
Doktriinilla on siis kaksoisrooli kansainvälisessä yhteisössä, kun se palvelee sekä suvereeneja intressejä että ylikansallisia arvoja.
This dissertation concerns armed intervention by invitation in international law.
Väitöskirja käsittelee kutsuun pohjautuvaa aseellista väliintuloa kansainvälisen oikeuden näkökulmasta.
In its essence, intervention by invitation entails the use of force with the consent of the territorial State, which appears simple.
Kutsuun pohjautuvalla interventiolla tarkoitetaan voimankäyttöä, joka tapahtuu kohdevaltion suostumuksesta.
The thesis deploys the New Haven School approach to international law, thus adopting a policy-oriented perspective.
Metodina sovelletaan New Haven School -näkökulmaa, joka keskittyy sekä valtioiden poliittisiin päätöksiin että ylikansallisiin arvoihin.
Of late, intervention by invitation has been invoked to promote global interests more expressly, which suggests that the concept is indeed transforming.
Näin ollen kutsuun pohjautuva interventio tarvitsee kipeästi taakseen uuden ylikansallisen intressin, joka pitäisi konseptin käytön kurissa.
These processes were pushed by the most powerful States, which endorsed invited interventions in the absence of collective security.
Maiden keskeinen välienselvittely teki kollektiivisen voimankäytön soveltamisesta mahdotonta, mikä taas johti kutsuun pohjautuvan väliintulon uuteen esiinmarssiin suurvaltojen pelinappulana.
Thus, the concept’s emergence is attributed to the failure to implement the scheme of the Charter wholly in the midst of the Cold War, which led to political developments that necessitated the return of invited interventions.
Tutkimus näyttää, että kylmä sota aiheutti voimankäytön sääntelyn epäonnistumisen, koska sotilaallisten keinojen käyttöä ei kyetty keskittämään YK:lle peruskirjan suunnitelman mukaisesti.
However, this transformation may be hindered by the fact that unlike during the Cold War, when it kept the balance of terror in check, intervention by invitation currently has no wider purpose to serve.
Kutsuun pohjautuvat väliintulot pitivät siis kylmän sodan kauhun tasapainon hallittavalla tasolla, ja näin ollen tällä voimankäytön muodolla on ollut myös globaali tarkoitusperä.
This is mirrored in the practice of the doctrine, which is erratic in many senses, and its current place in international law.
Tämä on jättänyt kutsuun pohjautuvan väliintulon paitsioon: doktriinia ei suoraan mainita YK:n peruskirjassa, ja näin ollen sen asema oli pitkään varsin epäselvä sekä teoriassa että käytännössä.
However, the modern form of the concept is fraught with legal complexities, including its relationship with the United Nations Charter.
Näiden kysymysten ja metodin kautta peilataan erityisesti kutsuun pohjautuvan intervention suhdetta Yhdistyneiden kansakuntien (YK) peruskirjaan ja sen sisältämään voimankäytön sääntelyyn.
The thesis examines the position of intervention by invitation in international law governed by the Charter: why the doctrine continues to exist as an international legal concept and how it has fared since 1945.
Tutkimuksen tarkoitus on selvittää miten kutsuun pohjautuva interventio, joka on varsin häilyvä konsepti, on kyennyt säilyttämään asemansa, vaikka voimankäytön säännöt ovat tiukemmat kuin koskaan aiemmin ihmiskunnan historiassa.
This was particularly the case during the Cold War, when the concept — while deepening the polarisation of relations — prevented the political crisis from reaching the point of no return.
Doktriinilla oli kuitenkin myös tasapainottava vaikutus: se tarjosi kylmän sodan osapuolille venttiilin, jonka avulla ne kykenivät setvimään välejään ilman suoraa yhteenottoa.
Modern intervention by invitation hence exists due to changing circumstances and the State policies adopted in response, not the black letter of law itself.
Kutsuun pohjautuvat interventiot olivatkin varsin tärkeässä asemassa kylmän sodan aikana, useimmiten hyvin negatiivisella, suvereeniutta korostavalla tavalla.
Most authoritarian regimes now organise national-level elections that allow the opposition to compete against the dictator for political power, albeit on unfair and unequal terms.
Valtaosa nykyisistä autokratioista järjestää säännöllisesti kansalliset vaalit, joissa opposition sallitaan kilpailla poliittisesta vallasta diktaattorin kanssa, olkoonkin epäoikeudenmukaisilla ja epätasa-arvoisilla ehdoilla.
The relationship between voter heterogeneity and the degree of electoral competitiveness is tested empirically by employing a random effects regression analysis on time-series cross-sectional data that cover the universe of competitive authoritarian elections held at the national level from 1974 to 2006.
Tätä äänestäjäheterogeenisyyden ja vaalien kilpailullisuuden tason välistä yhteyttä testataan työssä empiirisesti satunnaisten vaikutusten malliin pohjaavalla regressioanalyysillä käyttäen paneeliaineistoa, joka kattaa kaikki kansallisella tasolla vuosien 1974 ja 2006 välisenä aikana järjestetyt kilpailulliset autoritääriset vaalit.
By deciding to cast their ballots either for the dictator or the opposition, individual voters determine the degree of electoral competitiveness – the margin of victory between the dictator and his challengers – and, consequently, whether the elections lead to continued authoritarian rule or potential democratisation.
Päättäessään antaa äänensä joko diktaattorille tai oppositiolle, yksittäiset äänestäjät tulevat täten määrittäneeksi vaalien kilpailullisuuden tason – eli diktaattorin ja hänen haastajiensa välisen voittomarginaalin – ja sen, onko vaalien lopputulos autoritäärisen hallinnon jatkuminen vai mahdollinen demokratisoitumisprosessi.
Using Beatriz Magaloni’s theory of voter behaviour under electoral authoritarianism, this thesis explores how the electorate’s socio-demographic heterogeneity translates into conflicting preferences, thus giving rise to different types of voting behaviours that lead the voters to either support or oppose the dictator, and what the consequences of this heterogeneity are for the degree of electoral competitiveness at the aggregate level.
Pohjaten Beatriz Magalonin teoriaan äänestyskäyttäytymisestä vaaliautokratioissa, tässä työssä tutkitaan, kuinka äänestäjäkunnan sosio-demograafinen heterogeenisyys synnyttää ristiriitaisia preferenssejä, jotka johtavat erityyppiseen äänestäjäkäyttäytymiseen ja joko diktaattorin tai opposition tukemiseen, sekä mitä seuraamuksia tällä heterogeenisyydellä on vaalien kilpailullisuudelle kansallisella tasolla.
Yet, with the literature predominantly focusing on authoritarian elections from the perspective of the dictator and the opposition, the question of how and why heterogeneous voters make diverging choices at the polls remains poorly understood.
Koska vaaleihin on kirjallisuudessa kuitenkin keskitytty lähinnä diktaattorin ja opposition näkökulmasta, on kysymys siitä, miten ja miksi heterogeeniset äänestäjät päätyvät erilaisiin äänestyspäätöksiin jäänyt lähes täysin vaille huomiota.
Although the dictator seeks to contain this element of competition in order to thwart opposition victories and enforce his own rule, the decision to organise competitive elections ultimately rests the fate of electoral authoritarian regimes in the hands of the voters.
Vaikka diktaattori pyrkii rajoittamaan kilpailua opposition vaalivoiton estämiseksi ja oman valtansa jatkuvuuden takaamiseksi, asettaa kilpailullisten vaalien järjestäminen näiden vaaliautokratioiden kohtalon loppukädessä äänestäjäkunnan ratkaistavaksi.
Finally, the thesis discusses some of the problems and broader implications of the analysis for the study of electoral authoritarian regimes and electoral competitiveness.
Tutkimuksessa arvioidaan lopuksi näihin tutkimustuloksiin sisältyviä ongelmia sekä niiden laajempaa merkitystä vaaliautokratioiden ja kilpailullisuuden tutkimukselle.
Based on this analysis, the author shows the composition of the electorate to be systematically linked to the degree of competitiveness, with the voter’s ethnic affiliation and level of income operating as the primary factors mediating vote choice alongside economic growth.
Analyysin pohjalta tutkimus päätyy siihen tulokseen, että äänestäjäkunnan heterogeenisyyden ja kilpailullisuuden tason välillä on systemaattinen yhteys, ja osoittaa, että äänestyspäätöstä parhaiten ennustaviin tekijöihin lukeutuvat äänestäjän etninen alkuperä ja tulotaso sekä yleinen talouskasvu.
The findings are furthermore found to be robust to a number of alternative explanations that involve the strategies of the dictator and the opposition.
Näiden tulosten osoitetaan lisäksi pysyvän muuttumattomina kun analyysissä otetaan huomioon vaihtoehtoisia selitysmalleja edustavien diktaattorin ja opposition strategioiden vaikutus.
Data included 1023 survey answers and 83 interviews at the time of graduation and 57 follow-up survey answers three years after graduation.
Tutkimuksen aineisto koostui 1023 vastavalmistuneen kyselylomakevastauksesta ja 83 haastattelusta sekä kolme vuotta valmistumisen jälkeen kerätyistä kyselylomakevastauksista (N=57).
Employability of university graduates : The role of academic competences, learning and work experience in the successful transition from university to working life
Yliopisto-opiskelijoiden työllistyvyys : akateemisten kompetenssien, oppimisen ja työkokemuksen merkitys menestyksekkäässä siirtymisessä yliopistosta työelämään
This thesis consists of four sub-studies.
Väitöskirjatutkimus perustui neljään osatutkimukseen.
After three years of graduation, collaboration and communication competences were evaluated as being less developed than they evaluated at the time of graduation.
Yhteistyö- ja vuorovaikutustaidot arvioitiin kolme vuotta valmistumisen jälkeen kehittyneen vähemmän opintojen aikana verrattuna siihen, miten niiden arvioitiin kehittyneen valmistumishetkellä.
This doctoral thesis indicates that the ability to evaluate and describe one’s own competences at the time of graduation is an important factor for employability and career success.
Tämä väitöstutkimus osoittaa, että kyky kuvata omia valmiuksiaan valmistumishetkellä on tärkeä tekijä valmistuneen työllistyvyyden ja työelämässä menestymisen kannalta.
The results of Study III showed that academic work was related to a deep approach to learning and non-academic work was related to a surface approach to learning and unorganised studying.
Tulokset osoittivat, että muu akateeminen työkokemus oli yhteydessä syväsuuntautuneeseen lähestymistapaan ja ei-akateeminen työ pintasuuntautuneeseen lähestymistapaan sekä ei-suunnitelmalliseen opiskeluun.
In addition, the aim was to investigate the relation between work experience, approaches to learning and study success.
Kolmantena tavoitteena oli tutkia työkokemuksen, oppimisen lähestymistapojen ja opintomenestyksen välisiä yhteyksiä.
The aim of this doctoral thesis was to explore university graduates’ employability and transition to working life.
Tämän väitöstutkimuksen päätavoitteena oli tutkia yliopistosta valmistuneiden työllistyvyyttä ja siirtymistä työelämään.
Study IV showed that graduates with rich descriptions of their competences at the time of graduation had more often academic work that was related to their study field and had experienced less difficulties related to employment after graduation compared to the graduates with more limited descriptions of their competences.
Lisäksi tulokset osoittivat, että valmistuneet, jotka kuvasivat kompetenssejaan monipuolisesti valmistumisvaiheessa, olivat useammin oman alansa töissä, olivat tyytyväisempiä tutkintoonsa ja olivat kokeneet vähemmän työllistymiseen liittyviä haasteita kuin valmistuneet, jotka kuvasivat akateemisia kompetenssejaan suppeammin.
The results of Study I showed that graduates varied in evaluations of their academic competences.
Tämän väitöstutkimuksen tulokset osoittivat, että valmistuneiden kuvaukset akateemista kompetensseista vaihtelivat.
The results of Study II revealed that a deep approach to learning, organised studying, and especially putting effort into learn competences, was related to the richness of the evaluations of competences.
Toisin sanoen, pohdintaa ja ymmärrystä painottava oppiminen, suunnitelmallinen opiskelu sekä oma panostus akateemisten kompetenssien oppimiseen olivat yhteydessä monipuolisiin kompetenssikuvauksiin.