natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Unlike in Western societies, co-residence with children is still the main living arrangement among the Chinese elderly, and family members play a significant role in the provision of healthcare for them.
Toisin kuin länsimaissa, Kiinassa vanhukset asuvat tyypillisesti lastensa kanssa ja perheenjäsenillä on tärkeä rooli heidän terveydenhoidossaan.
Inadequate financial resources and unavailability of health services were mainly associated with poorer physical functioning at baseline.
Riittämättömät taloudelliset voimavarat ja puutteelliset terveyspalvelut olivat yhteydessä alentuneeseen fyysiseen toimintakykyyn.
Thus, it is reasonable to speculate that the socioeconomic status of family members is even more important in terms of maintaining the health of elderly people in China than it is in Western societies.
Voidaankin ajatella, että perheenjäsenten sosiaalisella asemalla on jopa suurempi vaikutus vanhusväestön terveyteen Kiinassa kuin länsimaisissa yhteiskunnissa.
It was also found that elderly men and women with a low level of education but living with highly-educated adult children were more likely to report good health, although the interaction effect was only significant for females.
Havaitsimme myös että alemman koulutuksen saaneilla miehillä että naisilla, jotka asuvat korkean koulutuksen saaneiden lasten kanssa, oli parempi itseraportoitu terveys; yhdysvaikutus oli kuitenkin merkitsevä ainoastaan naisilla.
The findings attest to the importance of socioeconomic status, in particular access to financial resources and health care services, in maintaining physical functioning among elderly people in China.
Tulokset osoittavat sosioekonomisen aseman, erityisesti taloudellisten resurssien ja terveyspalveluiden puute, merkityksen fyysiselle toimintakyvylle Kiinassa.
The specific aim was to find out whether elderly people with a higher socioeconomic status have better physical and cognitive functioning at baseline and a lower rate of decline with age.
Erityisenä tavoitteena oli selvittää oliko korkeammassa sosioekonomisessa asemassa olevilla ikääntyneillä parempi fyysinen ja kognitiivinen toimintakyky ja heikkenikö se hitaammin ikääntymisen myötä kuin alemmissa sosioekonomisissa ryhmissä.
High education and household income predicted better cognitive functioning but were not associated with activities of daily living (ADL) functioning at baseline.
Hyvä koulutus ja kotitalouden tulot ennustivat parempaa kognitiivista suorituskykyä, mutta eivät olleet yhteydessä suorituskykyyn kun sitä mitattiin suoriutumisena päivittäistoiminnoista.
Furthermore, living with a highly educated spouse or child also plays a significant role in reducing mortality risk.
Lisäksi asuminen korkeasti koulutetun puolison tai lapsen kanssa oli yhteydessä alempaan kuolleisuuteen.
The results indicate that elderly people with a higher socioeconomic status have generally better physical and cognitive functioning at baseline, but the higher status did not protect against a decline in functioning with age.
Tulosten mukaan paremmassa sosioekonomisessa asemassa olevilla oli keskimäärin parempi fyysinen ja kognitiivinen toimintakyky seurannan alussa, mutta se ei suojannut ikääntymisen aiheuttamalta toimintakyvyn laskulta.
High income was related to better instrumental activities of daily living (IADL) functioning but had no effect on the rate of change in IADL.
Hyvä tulotaso oli yhteydessä parempaan toimintakykyyn mitattuna suoriutumisena päivittäisistä välinetoiminnoista, mutta ne eivät olleet yhteydessä hitaampaan toimintakyvyn alentumiseen.
It has been found that people in higher social classes generally have better health and a lower mortality.
Ylemmissä sosiaaliluokissa ihmiset ovat keskimäärin terveempiä ja heillä on alempi kuolleisuus kuin matalissa sosiaaliluokissa.
A further aim was to assess the extent to which higher educational levels among spouses and offspring are associated with self-rated good health and a lower mortality risk among elderly people.
Selvitimme myös kuinka puolison ja lasten koulutus oli yhteydessä ikääntyneiden itseraportoituun terveydentilaan ja kuolleisuuteen.
However, it is still inconclusive whether the health advantage acquired by people with a higher socioeconomic status weakens in later life.
Ei ole kuitenkaan selvää kaventuvatko nämä erot myöhemmin elämässä.
The findings also revealed an association between higher spousal education and a lower mortality risk among elderly people.
Puolison korkea koulutus oli yhteydessä ikääntyneiden alempaan kuolleisuuteen.
Thus, the main effect of education on mortality among elderly males should be interpreted with caution because it may vary according to the education of co-resident children.
Oman koulutuksen terveysvaikutuksiin ikääntyneillä näyttäisikin osittain vaikuttavan lapsen koulutus.
Although empirical evidence in Western societies has revealed different age-related patterns of health inequality, little is known about the situation in China, which has the largest population of elderly people in the world.
Kuitenkin edelleen tiedetään vähän tästä asiasta Kiinassa, jossa on maailman suurin ikääntyneiden väestö.
However, some of the perforations can be avoided by minimizing the in-hospital delay.
Näin ollen osalla potilaista puhkeama voidaan välttää tarjoamalla potilaille viivytyksetöntä diagnostiikkaa ja hoitoa.
For patients with CRP values 99 mg/l or more, the in-hospital delay did not increase the perforation risk.
Niillä potilaista, joiden CRP oli alle 99 sairaalassa aiheutunut viive lisäsi puhkeamariskiä.
For patients with CRP values less than 99 mg/l longer in-hospital delay increased the perforation risk whereas the duration of pre-hospital delay showed no difference between patients with uncomplicated and complicated appendicitis.
Potilailla, joiden CRP oli yli 99 jo sairaalaan tullessa, ei sairaalassa aiheutunut viive lisännyt puhkeaman todennäköisyyttä, sillä umpilisäke oli todennäköisimmin jo puhjennut ennen sairaalaan tuloa.
The validation study of AAS enrolled 908 patients in two university hospitals.
Pisteytyksen käytän vaikutusta diagnostiikan tarkkuuteen tutkittiin 908 potilaan aineistossa Meilahdessa ja Kuopion Yliopistollisessa Sairalassa.
The AAS outperformed both the clinical assessment and two previously published scores.
Uusi pisteytys oli tarkempi kuin päivystävien kirurgien arvio tai kumpikaan vertailussa mukana olleista aiemmin julkaistusta pisteytyksistä.
False positive imaging results can even induce negative appendectomies.
Vaikka umpilisäketulehduksen oireet ovat hyvin tunnettuja, tehdään edelleen myös turhia leikkauspäätöksiä.
After the score was implemented into clinical routine, it led to a dramatic reduction in the negative appendectomy rates.
Uuden, väitöstutkimuksen yhteydessä kehitetyn, diagnostisen pisteytyksen käyttöönoton havaittiin vähentävän merkittävästi turhien umpilisäkepoistojen osuutta.
To find the best marker to detect pre-hospital perforations, laboratory results and two previously published diagnostic scores were analyzed.
Aiempaa tarkempi pisteytys luotiin analysoimalla potilaiden oireita, tutkimuslöydöksiä ja laboratoriokoevastauksia.
Results: After the AAS was developed and incorporated into a new diagnostic algorithm the negative appendectomy rate decreased from 18.2% to 8.2%.
Uuden pisteytyksen käyttöönoton jälkeen luku laski 8,2 prosenttiin , Henna Sammalkorpi kuvaa tilannetta.
The first data collection of 829 patients was used to develop the AAS and compare it with two previously published scores as well as with the clinical assessment.
Uuden pisteytyksen kehittämistä varten prospektiivisesti kerätty aineisto sisälsi 829 Meilahden sairaalassa umpilisäkkeen tulehduksen epäilyn vuoksi tutkittua potilasta.
C-reactive protein (CRP) was the best marker for pre-hospital perforation.
Tutkimuksessaan LL Henna Sammalkorpi havaitsi, että umpilisäkkeen puhkeaman todennäköisyyttä parhaiten kuvaava muuttuja on C-reaktiivinen proteiini, CRP.
This study aimed at developing a new diagnostic score, the Adult Appendicitis Score (AAS), and validating its routine use as an integral part of a new diagnostic algorithm.
Pisteytys on otettu rutiinikäyttöön osana uutta umpilisäkkeen tulehduksen diagnostista ohjeistusta Meilahden sairaalassa.
Patients that had diagnostic imaging were stratified into three probability-of-appendicitis groups according to the AAS, and the diagnostic accuracy of ultrasound (US) and computed tomography (CT) were compared between the score groups.
Pisteytyksellä potilaat, joilla epäillään umpilisäketulehdusta, jaotellaan kolmeen ryhmään umpilisäketulehduksen todennäköisyyden mukaan.
The effects of total duration of symptoms, pre-hospital delay, and in-hospital delay on the risk of perforation were analyzed.
Uuden pisteytyksen ohella tutkimuksessa selvitettiin sairaalaan saapumisen ja umpilisäkkeen poiston välisen aikavälin vaikutusta puhkeamariskiin.
With a specificity of 93%, the AAS stratified half of all patients with appendicitis into the high-probability group.
LL Henna Sammalkorven tuoreessa väitöstutkimuksessa kehitettiin uusi aikuisten potilaiden tutkimisessa hyödynnettävä diagnostinen pisteytys, Adult Appendicitis Score.
Most perforations in acute appendicitis occur as pre-hospital events.
Akuutti umpilisäketulehdus on tavallinen äkillisen vatsakivun syy.
If the resource industry does not need a particularly well educated labor force or a highly developed legal system, it is not surprising that those areas do not develop in countries with a large resource sector.
Mikäli kaivannaisteollisuus ei tarvitse korkeasti koulutettua työvoimaa tai kehittynyttä lainsäädäntöä, ei ole yllättävää että ne yhteiskunnan alueet eivät raaka-aineriippuvaisissa maissa kehity.
All three articles take a different approach to the same question: does finance play a role in enhancing the resource curse?
Kaikki kolme osatyötä lähestyvät eri kulmista samaa kysymystä: ruokkiiko rahoitussektorin toiminta raaka-ainekirousta?
All in all, the results show that finance is a channel through which the resource curse operates.
Tulokset osoittavat, että rahoitussektori on yksi reitti, mitä kautta raaka-ainekirous toimii.
That could create an environment difficult for small firms or emerging industries, which are known to rely on domestic bank lending.
Tällainen ympäristö voi heikentää pienten ja nuorten yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta, sillä ne ovat tyypillisesti riippuvaisia kotimaisista pankeista.
Resource firms have demand for a certain type of financial services, which could affect the supply of financial services in resource-dependent countries.
Raaka-ainesektorin yrityksillä on tietynlaiset rahoitustarpeet, mikä voi vaikuttaa koko raaka-aineista riippuvaisen maan rahoituksen tarjontaan.
The first article, using cross-country panel data, presents evidence that domestic bank lending to the private sector is less common and the use of market-based finance more common in resource-dependent countries than in their resource-poor counterparts.
Ensimmäisessä osatyössä esitetään, että raaka-aineista riippuvaisissa maissa on muita maita pienempi pankkisektori ja markkinaehtoisen rahoituksen käyttäminen on yleisempää.
The financial sector could be formed to serve the needs of large resource firms, and it perhaps leaves other types of firms with inadequate service.
Mikäli rahoitussektori on keskittynyt palvelemaan raaka-ainesektorin yrityksiä, se ei välttämättä tarjoa talouden muille sektoreille sopivia palveluita.
The third article shows empirical evidence that an oil price collapse adversely affects leverage of not only resource firms but also other firms in resource-dependent countries.
Kolmannessa osatyössä osoitetaan, että öljyn hinnan romahdus vähentää raaka-aineista riippuvaisissa maissa sekä raaka-aineyhtiöiden että muiden yritysten velkaantuneisuutta, kun muissa maissa haitallinen vaikutus tuntuu vain raaka-aineyhtiöillä.
Moreover, external commodity price shocks adversely affect firm leverage growth in resource-dependent countries.
Lisäksi raaka-aineiden hintojen voimakas pudotus heikentää muidenkin alojen yritysten rahoitusta raaka-aineista riippuvaisissa maissa.
In countries highly dependent on their mineral resource sectors, the failure to diversify industrial activity is sometimes characterized as a resource curse.
Monissa raaka-ainevaroiltaan rikkaissa maissa talouden on havaittu kehittyvän muita maita heikommin ja tätä ilmiötä kutsutaan usein raaka-ainekiroukseksi.
This fact suggests that volatility is one channel through which the resources affect finance in resource-dependent countries.
Tämä ilmiö viittaa siihen, että raaka-aineiden hintojen voimakas liikehdintä on yksi kanava, mitä kautta raaka-aineriippuvuus heikentää talouden kehitystä.
The second article enters more deeply into the reasons behind this first finding and, using firm-level data, presents evidence that resource firms use less debt and debt of longer maturity than other non-financial firms.
Aineiston avulla osoitetaan, että raaka-aineyritykset ovat vähemmän velkaantuneita ja niiden lainojen laina-aika on pidempi kuin muilla yrityksillä.
Several factors which are known to be harmful for economic development, such as a lower level of education and poor governance, have been shown to be present in resource-dependent countries.
Muun muassa alhainen koulutustaso sekä heikko hallinto ovat tekijöitä, jotka näyttävät esiintyvän tyypillisesti yhdessä suurten raaka-ainevarojen kanssa.
Similarly, firms in other sectors in resource-dependent countries have less debt than firms with similar characteristics in other countries.
Kun rajataan tarkastelu raaka-aineriippuvaisiin maihin, havaitaan, että myös muiden alojen yritykset käyttävät vähemmän lainarahaa mikäli ne sijaitsevat raaka-aineistaan riippuvaisissa maissa.
The results suggest that resource firms have demand for a certain type of finance, which could steer the supply of financial services in resource-dependent countries.
Tulos viittaa siihen, että suuri raaka-ainesektori voi vaikuttaa myös muiden alojen yritysten pääomarakenteeseen.
This thesis focuses on unraveling the link between the resource curse and finance.
Tämä väitöskirja keskittyy tutkimaan raaka-aineriippuvuuden ja rahoitussektorin yhteyttä, sillä myös rahoitussektori voi olla raaka-aineista riippuvaisissa maissa erilainen kuin muissa maissa.
Every third patient with incipient UESTDs, reported full or substantial recovery within three months.
Kolmannes potilaista toipui joko olennaisesti tai kokonaan kolmessa kuukaudessa.
This study utilized the Health 2000 Survey, a health examination of a representative sample of the Finnish general population conducted by the National Institute of Health and Welfare (N = 6354).
Olkapään sairauksia selvittävään tutkimukseen valittiin suomalaista väestöä edustavaan Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen Terveys 2000 -tutkimukseen osallistuneet työikäiset henkilöt (N=6354).
Serum levels of soluble interleukin 1 receptor 2 and soluble ST2 receptor were higher and those of interleukin 18 lower in patients with incipient UESTDs compared with the healthy controls.
Seerumin liukoisen interleukiini 1 -reseptori 2:n sekä ST2-reseptorin pitoisuudet olivat merkittävästi korkeampia yläraajapotilailla verrattuna terveisiin kontrollihenkilöihin.
Furthermore, high levels of two adipokines, resistin and visfatin, predicted a higher recovery rate from UESTDs.
Lisäksi adipokiinien resistiini ja visfatiini korkeat pitoisuudet olivat yhteydessä yläraajapotilaiden parempaan toipumisennusteeseen.
Moreover, waist circumference, low levels of HDL cholesterol, high levels of triglycerides and high levels of an adipokine, visfatin, were associated with the intensity of upper extremity pain in patients with incipient UESTDs.
Vyötärönympärys, matala HDL-kolesteroli, kohonneet triglyseridit ja adipokiini visfatiinin korkea pitoisuus seerumissa olivat yhteydessä yläraajakipuun yläraajapotilailla.
The overall aim of this study was to explore the role of metabolic and inflammatory factors in shoulder pain and UESTDs.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella aineenvaihdunta- ja tulehdustekijöiden yhteyttä olkapääkipuun ja yläraajan pehmytkudossairauksiin.
In diabetes, the precipitation of advanced glycation end products in tendons is thought to increase the tissue s susceptibility to tendon disorders.
Diabeetikoilla glykosylaation seurauksena jänteisiin kertyvien aineenvaihduntatuotteiden ajatellaan aiheuttavan jännetulehduksia.
The study findings suggest that obesity and diabetes are associated with upper extremity pain and chronic rotator cuff tendinitis.
Tutkimustulosten perusteella lihavuudella ja diabeteksella on yhteys olkapääkipuun ja krooniseen kiertäjäkalvosimen oireyhtymään.
Animal experiments as well as studies conducted with human tissue samples have found evidence of inflammation in tendons, suggesting that pro-inflammatory cytokines play a role in UESTDs.
Koe-eläimiltä ja potilailta saatujen kudosnäytteiden jännerakenteista on löydetty merkkejä tulehduksesta, minkä perusteella sytokiinien on ajateltu liittyvän yläraajan pehmytkudossairauksien kehittymiseen.
Finally, adipokines are recognized to exert a role in inflammation; the findings of this study suggest that they may play a role as modifiers of upper extremity pain intensity and also in the recovery from UESTDs.
Tutkimuksen havainnot viittaavat siihen, että adipokiineilla saattaa olla vaikutusta yläraajakipuun sekä yläraajan pehmytkudossairauksista toipumiseen.
To date, few studies have assessed the role of cytokines in UESTDs and virtually nothing is known about the role of adipokines in these disorders.
Tulehdusvälittäjäaineiden eli sytokiinien merkitystä yläraajan pehmytkudossairauksissa on tutkittu vähän ja mm. rasvakudoksen erittämien adipokiinien merkitystä niissä ei ole tutkittu lainkaan.
The underlying mechanisms are largely unknown, however the increased expression of pro-inflammatory cytokines in obesity may modify pain sensitivity and promote inflammation in tendon and its adjacent structures.
Lihavuuteen liittyen veressä kiertävät sytokiinit voivat herkistää kivulle ja ylläpitää tulehdusta jännerakenteissa.
Some studies have found associations between obesity and diabetes with UESTDs.
Eräissä tutkimuksissa lihavuus ja diabetes ovat olleet yhteydessä yläraajan jännesairauksien esiintyvyyteen.
Therefore, incipient UESTDs may promote inflammatory activity, potentially altering serum biomarker levels.
Löydöksen perusteella yläraajan pehmytkudossairauksiin voisi alkuvaiheessa liittyä tulehdusta, joka muuttaa seerumin merkkiainepitoisuuksia.
In addition, a sample of actively working patients with incipient UESTDs (N = 163) and a healthy control group (N = 42) were examined in the Finnish Institute of Occupational Health.
Yläraajan pehmytkudossairauksia selvitettiin Työterveyslaitoksen yläraajaprojektissa työterveyshuoltoon yläraajakivun vuoksi hakeutuneilla työntekijöillä (N=163).
Furthermore, the findings point towards an independent role of interleukin 1 family biomarkers in UESTDs.
Potilasaineistolla interleukiini 1 -perheen merkkiaineilla oli riippumaton yhteys yläraajan pehmytkudossairauksiin.
Body mass index, waist circumference and type 2 diabetes were associated with shoulder joint pain, whereas waist circumference was associated with chronic rotator cuff tendinitis.
Painoindeksi, vyötärönympärys ja tyypin 2 diabetes olivat väestöaineistossa yhteydessä olkapääkivun esiintyvyyteen.
In a representative sample of the general population, the prevalence of shoulder joint pain in the past month was 16% and that of possible or probable chronic rotator cuff tendinitis was 3%.
Olkapääkipua oli viimeksi kuluneiden 30 päivän aikana ollut 16 % :lla suomalaisista työikäisistä.
Upper extremity soft tissue disorders (UESTDs) are common painful conditions relating to tendons and their adjacent structures.
Yläraajan jänteisiin ja niitä ympäröiviin kudoksiin paikantuvat sairaudet eli yläraajan pehmytkudossairaudet ovat yleinen yläraajakivun aiheuttaja väestössä.
The etiology of UESTDs, particularly the role of metabolic and inflammatory factors, is unknown.
Näiden sairauksien syitä ja syntymekanismeja ei tunneta tarkkaan.
Laryngeal cancer recurrence : Prognostic factors and management
Kurkunpääsyövän uusiutuminen : ennustetekijät ja hoito
Laryngeal cancer is one of the most common head and neck cancers.
Kurkunpääsyöpä on yleisimpiä pään ja kaulan alueen syöpiä.
Of the eight evaluable tumors, six (75%) responded to BNCT.
Hoitovaste saatiin arvioitua kahdeksalla potilaalla, joista kuuden (75%) kasvain reagoi BNCT:lle.
Despite good responses, only one patient was permanently cured without surgery.
Hoitovasteesta huolimatta vain yhden potilaan syöpä parani pysyvästi ilman kirurgiaa.
In this study, the expression of survivin, an inhibitor of apoptosis, Wrap53β, a protein associated with DNA double-strand break repair and telomere elongation, and p16INK4a, a surrogate marker for human papillomavirus infection, and their relation to treatment response and prognosis was investigated in LSCC tissue samples of 149 Finnish and Swedish T2-3N0M0 glottic LSCC patients treated with radiotherapy or chemoradiotherapy.
Tutkimuksessa selvitettiin ohjelmoidun solukuoleman estäjiin kuuluvan survivinin, DNA-vaurioiden korjaamiseen osallistuvan Wrap53β:n, ja papilloomavirusinfektion sijaismerkkiaineena käytetyn, p16INK4a:n, esiintymistä kurkunpääsyöpäkudoksessa ja tämän yhteyttä hoitovasteeseen ja ennusteeseen suomalais-ruotsalaisessa 149 sädehoidetun tai kemosädehoidetun T2-T3N0M0 äänihuulisyöpäpotilaan aineistossa.
P16INK4a expression was rare in LSCC patients (7%) and more common among patients under the age of 60.
P16INK4a esiintyi vain 7%:ssa näytteistä ja esiintyminen oli yleisempää alle 60-vuotiailla potilailla.
None of the patients with glottic T1a tumors had recurrence after 36 months, which questions the feasibility of routine 5-year follow-up for this patient group.
Yksikään T1a syöpä ei uusiutunut 36kk seurannan jälkeen ja tässä ryhmässä viisivuotisen seurannan mielekkyys on kyseenalainen.
The current knowledge on prognostic factors for recurrence is too limited to aid in treatment decisions.
Uusiutumisen ennustekijöitä tunnetaan, mutta ei riittävästi, jotta niistä olisi hoitopäätöksiä ohjaaviksi tekijöiksi.
The results for T2 carcinomas was worse than expected; the 5-year disease-specific survival for glottic and supraglottic carcinomas in this group was 78% and 54%, respectively.
T2-luokan syöpien ennuste oli huonompi kuin on yleisesti raportoitu: äänihuulisyöpäpotilaiden 5-vuotiselossaoloennuste syöpäkuolleisuuden osalta oli tässä ryhmässä 78% ja äänihuulten yläpuolista syöpää sairastavien potilaiden vain 54%.
In this study, the treatment outcome and recurrences of 342 patients treated with curative intent for LSCC at the Finnish university hospitals during 2001-2005 were evaluated.
Tutkimuksessa selvitettiin kaikkien vuosina 2001-2005 Suomen yliopistollisissa sairaaloissa parantavalla tavoitteella hoidettujen 342 kurkunpääsyöpäpotilaiden hoitotulokset ja syövän uusiutumien erityispiirteet.
Cytoplasmic expression of Wrap53β was associated with reduced disease-free survival and overall survival.
Wrap53β:n solulimaan painottuva esiintyminen ennusti lyhyempää syövätöntä elossaoloa ja lyhyempää elinaikaa.
The outcome of T1a glottic carcinomas was excellent; none of the patients died of LSCC.
Äänihuulten pienten, T1a-luokan, syöpien hoitotulokset olivat erinomaiset: yksikään ei kuollut kurkunpääsyöpään.
In this younger patient group, none of the patients with p16INK4a expression experienced tumor recurrence.
Näillä nuoremmilla p16INK4a:ta ilmentävää kurkunpääsyöpää sairastavilla potilailla ei havaittu lainkaan taudin uusiutumia.
Recurrence was observed in 22% of patients and 91% of the recurrences occured within 36 months of treatment.
Uusiutumista 91% havaittiin 36kk sisällä hoidon päättymisestä.
The treatment of laryngeal squamous cell carcinoma (LSCC) has evolved towards non-surgical treatment, namely radiotherapy and chemoradiotherapy.
Kurkunpään levyepiteelisyövän hoidossa on siirrytty yhä enemmän kurkunpäätä säästäviin, ei-kirurgisiin hoitomenetelmiin: sädehoitoon ja kemosädehoitoon.