natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It also sought to develop a molecular based diagnostic tool for detection of CBSD-associated virus isolates.
Lisäksi virukset sisältävät todennäköisesti kasvisolusta kaapatun geenin.
Immunochemical analysis of prolamins in gluten-free foods
Gluteenittomien tuotteiden prolamiinien immunokemiallinen analysointi
The extractability of barley and rye prolamins was considerably higher with 40% 1-propanol than with 60% ethanol, which is typically used for prolamin extraction.
Erityisesti ohran ja rukiin prolamiinien todettiin uuttuvan tehokkaammin 1-propanoliin kuin etanoliin, jota on yleisesti käytetty prolamiinien erottamiseen gluteenin määritystä varten.
The results of this thesis demonstrate that current gluten analysis methods cannot accurately quantify prolamins in all food matrices.
Tutkimuksen tulokset osoittivat myös, että deamidoidun gluteenin pitoisuutta ei voida nykyisillä gluteenin määritykseen käytetyillä menetelmillä määrittää ja se voi jäädä elintarvikkeesta tunnistamatta.
The aim was to characterize the ability of the gluten analysis assays to quantify different prolamins in varying matrices in order to improve the accuracy of the assays.
Tutkimuksessa osoitettiin myös selviä eroja eri gluteenin määrityksessä käytettyjen vasta-aineiden kyvyssä tunnistaa prolamiinien alaryhmiä eri viljoista.
New information on the prolamins of rye and barley in addition to wheat prolamins is also provided in this thesis, which is essential for improving gluten analysis methods so that they can more accurately quantify prolamins from harmful cereals.
Vehnän prolamiinien roolia keliakiassa on tutkittu paljon ja gluteenin määritysmenetelmät ovat pääsääntöisesti kehitetty mittaamaan vehnän prolamiineja olettaen ohran ja rukiin prolamiinien vastaavan niitä ominaisuuksiltaan.
The diversity among prolamin proteins sets high requirements for their quantification.
Siksi on oleellista, että prolamiinien pitoisuudet pystytään luotettavasti määrittämään.
Consequently, deamidated gluten peptides can exist in food products and remain undetected, and thus cause a risk for people with gluten intolerance.
Tämän seurauksena tuotteen sisältämät huomattavatkin gluteenipitoisuudet voivat jäädä havaitsematta.
People with coeliac disease have to maintain a gluten-free diet, which means excluding wheat, barley and rye prolamin proteins from their diet. Immunochemical methods are used to analyse the harmful proteins and to control the purity of gluten-free foods.
Keliaakikoille on tärkeää, että gluteenittomat tuotteet ovat turvallisia eivätkä sisällä keliakiaoireita aiheuttavia vehnän, ohran ja rukiin prolamiineja.
Deamidation changes the protein structure, which has consequences for antibody recognition in gluten analysis.
Tutkimuksessa testattiin deamidoimisen vaikutusta gluteenin määritykseen.
The prolamin compositions and the cross-reactivity of antibodies with prolamin groups were evaluated with electrophoretic separation and Western blotting.
Vehnän ja ohran prolamiinien välillä ilmenneiden huomattavien erojen vuoksi, tutkimuksessa selvitettiin tarkemmin prolamiinien eroja niiden liukoisuudessa ja niiden reaktioissa gluteenin määrityksessä käytettyjen vasta-aineiden kanssa.
The immunoassays were also used to detect residual rye prolamins in sourdough systems after enzymatic hydrolysis and wheat prolamins after deamidation.
Tutkimuksessa kehitettiin uusi standardi menetelmän sisältämän vehnän prolamiinistandardin tilalle uuttamalla prolamiinit mallastetusta ohrasta.
The prolamin levels of rye were lowered by 99.5% from the original levels when an enzyme-active rye-malt sourdough system was used for prolamin degradation.
Aikaisemmin oli huomattu, että uudessa ns. Méndezin gluteenin määritysmenetelmässä (R5-ELISA) hyvinkin pienet ohramäärät kauran seassa saavat aikaan suuria mitattuja gluteenipitoisuuksia.
Deamidation increases the diversity of prolamins and improves their solubility and ability to form structures such as emulsions and foams.
Tutkimus antaa uutta tietoa keliaakikoille haitallisten prolamiinien liukoisuudesta sekä niiden määrityksessä käytettyjen vasta-aineiden kyvystä tunnistaa erilaisia prolamiinialaryhmiä sekä proteiineja, joiden rakennetta on muutettu.
However, more precise results can be obtained when the standard more closely matches the sample proteins, as demonstrated with barley prolamin standards.
Ohramallasstandardin avulla oluen prolamiinipitoisuudet onnistuttiin määrittämään, jonka vuoksi samaa lähestymistapaa sovellettiin myös ohrajauhojen prolamiinien määrittämiseen kaurajauhoista.
Such extensive degradation of rye prolamins suggest the use of sourdough as a part of gluten-free baking.
Deamidointia käytetään gluteenin liukoisuuden parantamiseksi.
The results of this thesis research demonstrate that the currently used gluten analysis methods are not able to accurately quantify barley prolamins, especially when hydrolysed or mixed in oats.
Tutkimus selvitti ohran sisältämien prolamiinien määrityksen luotettavuutta mitattaessa niiden pitoisuutta oluesta tai kauran seasta.
Two common characteristics distinguish prolamins from other cereal proteins.
Huomionarvoisen ongelman gluteenin määritykseen aiheuttaa myös proteiinien muokkaus.
The study also revealed that all of the harmful prolamins, i.e. wheat, barley and rye prolamins, are most efficiently extracted with 40% 1-propanol containing 1% dithiothreitol at 50 °C.
Tehokkaasta pilkkoutumisesta huolimatta ruisraskien prolamiinipitoisuudet jäivät yli vähägluteenisille tuotteille sallitun rajan 100 mg/kg, mutta sekoitettaessa raskia sopivassa määrin gluteenittomien raaka-aineiden kanssa on mahdollista valmistaa gluteeniton tuote, jossa hieman rukiin makua ja väriä.
Generalized parton distributions contain information on the longitudinal momentum and transverse position densities of partons in a hadron.
Partonijakaumafunktioiden lisäksi hiukkaskokeilla voidaan mitata nukleonien varaustiheyksiä, jotka kuvaavat partonien jakaumaa törmäysakselia vastaan kohtisuorassa tasossa.
Transverse charge densities are Fourier transforms of the electromagnetic form factors.
Atomiytimen muodostavat protonit ja neutronit, joita kutsutaan yhteisnimellä nukleoneiksi.
QCD factorization in the Bjorken limit allows to separate the long-distance physics from the hard subprocess.
Hiukkaskokeilla tehtävän nukleonien teoreettisen tutkimuksen mahdollistaa kvanttikromodynamiikan asymptoottinen vapaus sekä faktorisaatio.
I discuss the application of these methods to the QED electron, studying the form factors, charge densities and spin distributions of the leading order |e\gamma> Fock state in impact parameter and longitudinal momentum space.
Elektronia kuvaava teoria on kvanttielektrodynamiikka, jonka avulla tutkin varauksen ja spinin jakaumaa elektronin johtavan kertaluvun elektroni-fotoni-tilassa.
A new kind of factorization holds in the Drell-Yan process in this limit, in which both pion valence quarks are coherent with the hard subprocess, the virtual photon is longitudinal rather than transverse, and the cross section is proportional to a multiparton distribution.
Näytän väitöskirjassani, miten tätä menetelmää voidaan soveltaa yleisemmässä tilanteessa, jossa sirontaprosessin alku- tai lopputilassa on useampi kuin yksi nukleoni.
Properly defined, the amplitudes and the cross section in impact parameter space provide information on the transverse shape of the transition process.
Faktorisaation avulla sirontaprosessin vaikutusala voidaan lausua partonien sirontaa kuvaavan vaikutusalan sekä partonijakaumafunktioiden tulona.
In the Drell-Yan process \pi N -> \mu^- mu^+ + X, the polarization of the virtual photon is observed to change to longitudinal when the photon carries x_F > 0.6 of the pion.
1950-luvulla suoritetuissa hiukkaskokeissa havaittiin, että nukleonit eivät ole pistemäisiä, vaan ne ovat kooltaan femtometrin suuruusluokkaa, 10^-15 metriä.
Higher twist effects increase as one of the active partons carries most of the longitudinal momentum of the hadron, x -> 1.
Partonit sitoo toisiinsa vahva vuorovaikutus, jota kuvaava teoria on kvanttikromodynamiikka.
At leading twist, only one parton in each hadron is coherent with the hard subprocess.
Väitöskirjassani käsittelen tiettyä pionin ja nukleonin sirontaprosessia, jossa tavanomainen faktorisaatio ei päde.
Qualitative arguments concerning the size of such transitions have been previously made in the literature, but without a precise analysis.
Osoitan, että kyseisessä prosessissa pätee uudenlainen faktorisaatio, joka eroaa huomattavasti tavanomaisesta.
Therefore, the choice of measuring method needs special attention.
Eri mittausmenetelmät johtivat erilaisiin tuloksiin, joten mittausmenetelmän valintaan on pantava erityistä huomiota.
Research on carbon uptake in boreal forests has mainly focused on mature trees, even though ground vegetation species are effective assimilators and can substantially contribute to the CO2 uptake of forests.
Boreaalisten metsien hiilensidontatutkimus on keskittynyt pääasiassa puihin, vaikka monet pintakasvilajit yhteyttävät tehokkaasti ja voivat siten vaikuttaa merkittävästi metsikön hiilensidontaan.
In addition, the leaf mass-based photosynthetic activity of some low shrubs declined with the age of the surrounding trees.
Lisäksi varpujen lehtimassakohtainen yhteytysnopeus hidastui ympäröivien puiden iän myötä.
Light, temperature history, soil moisture and recent possible frosts could explain the changes in photosynthesis of low shrubs and partially also some changes in deciduous species.
Valo, lämpötilahistoria, maan kosteus ja viimeaikaiset hallat selittivät varpujen kuten myös osin muiden kasvilajien yhteytysnopeuden muutoksia.
However, intraspecific variation and self-shading create differences in the overall level of photosynthesis.
Lajinsisäinen vaihtelu ja itsevarjostus aiheuttivat kuitenkin tasovaihtelua yhteytysnopeuteen.
In general, the biomass of evergreen species was highest at poor sites and below canopies, whereas grasses and herbs predominated at fertile sites and open areas.
Ainavihantojen kasvien biomassa oli runsain karulla hakkuuaukolla ja metsikön alla, kun taas heinät ja ruohot vallitsivat ravinteikkailla ja avoimilla alueilla.
The photosynthetic production decreased with stand age, because flora changed towards evergreen species, and light levels diminished below the canopy.
Yhteytystuotos laski metsikön iän kasvaessa, sillä lajikoostumus muuttui kohti ainavihantia lajeja ja valon intensiteetti laski latvuksen kasvaessa.
Here, I examine the photosynthesis of the most common species of ground vegetation in a series of differently aged Scots pine stands, and at two clear-cut sites with substantial differences in fertility.
Tässä työssä tarkastelen yleisimpien pintakasvilajien yhteytystä viidessä eri-ikäisessä metsässä sekä kahdella ravinteeltaan toisistaan hyvin poikkeavalla hakkuuaukolla.
Leaf mass-based photosynthesis was highest in deciduous species, resulting in notably higher photosynthetic production at fertile sites than at poor clear-cut sites.
Lehtimassaan perustuva yhteyttäminen oli nopeinta kesävihannilla lajeilla, mikä johti huomattavasti korkeampaa yhteytystuotokseen viljavalla hakkuuaukolla kuin karulla.
Unlike mosses, the measured vascular species showed clear annual cycles in their photosynthetic activity, which increased earlier and decreased later in evergreen vascular species than in deciduous species.
Putkilokasvien yhteytysnopeudella oli selkeä vuosirytmi, joka aikavihannilla varvuilla alkoi aiemmin ja päättyi myöhemmin kuin kesävihannilla kasveilla.
Light and the occurrence of rain events explained most of the variation in the photosynthesis of mosses.
Sammaleilla ei sen sijaan ollut havaittavissa selkeää vuosirytmiä, vaan valo sekä sateisuus selittivät suurimman osan sammalten yhteytysnopeuden muutoksista.
The photosynthetic production of ground vegetation was first upscaled, using species-specific and mass-based photosynthetic activities and average biomass of the site, and then integrated over the growing season, using changes in environmental factors.
Saavutetut laji- ja lehtimassakohtaiset yhteytysnopeudet muutettiin maapinta-alakohtaiseksi hiilensidonnaksi käyttäen inventoitua lajien keskimääräistä lehtimassaa.
The spontaneous elimination rate of the 16 IMIs was 31%, with no difference between species.
Lehmistä parani spontaanisti 31 % ilman lajien välisiä eroja.
One-third of mastitis isolates produced biofilm.
Kolmannes tutkituista kannoista tuotti biofilmiä.
S. simulans caused a slightly stronger innate immune response than S. epidermidis, with significantly higher concentrations of the interleukins IL-1beta and IL-8 in the milk.
S. simulans sai aikaan voimakkaamman vasteen ja nosti erityisesti kahden interleukiinin (IL-1-beta ja IL-8) pitoisuutta maidossa.
The pathogenesis of IMI caused by CNS is poorly understood.
KNS-utaretulehduksen patogeneesi tunnetaan huonosti.
Coagulase-negative staphylococci (CNS) are the most common bacteria isolated in bovine subclinical mastitis in many countries, and also a frequent cause of clinical mastitis.
Koagulaasi-negatiiviset stafylokokit (KNS) ovat yleisimpiä lehmän piilevän utaretulehduksen aiheuttajabakteereita useissa maissa.
Slime production was associated with persistent infections, but only 8% of isolates produced slime.
Limaa tuottavia bakteerikantoja oli kuitenkin suhteellisen vähän, vain noin 8 % kannoista.
Phenotypic biofilm formation and slime producing ability of CNS isolates from bovine mastitis was investigated in vitro.
Utaretulehduksesta eristettyjen KNS-kantojen biofilmin- ja limanmuodostusta tutkittiin erityyppisillä kasvatusalustoilla.
This dissertation focuses on host response in experimental intramammary infection induced by S. chromogenes, S. epidermidis and S. simulans.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin lehmän luontaista puolustusvastetta S. chromogenes-, S. epidermidis- ja S. simulans -bakteereiden aiheuttamassa kokeellisessa utaretulehduksessa.
Biofilm production has been suggested to promote persistence of IMI.
Bakteereiden muodostaman biofilmin on arveltu edistävän utaretulehduksen kroonistumista.
Model for a mild experimental CNS infection was developed with S. chromogenes (study I).
Kokeellinen malli kehitettiin S. chromogenes -bakteerin avulla.
The effect of an inherent, high concentration of Lf in the milk on experimental IMI induced with S. chromogenes was studied in transgenic cows that expressed recombinant human Lf in their milk.
Muuntogeenisillä lehmillä, joiden maidossa oli synnynnäisesti korkea laktoferriinipitoisuus, kokeellinen S. chromogenes -tulehdus ilmeni lievempänä ja eliminoitui nopeammin kuin normaaleilla lehmillä.
No significant differences were recorded between infections eliminated spontaneously or remaining persistent, although the response was stronger in IMIs eliminated spontaneously, except the concentration of TNF-α, which remained elevated in persistent infections.
Lehmien luontaisessa puolustusvasteessa ei parantuneiden ja ei-parantuneiden välillä ollut tilastollisesti merkitseviä eroja, joskin parantuneilla lehmillä puolustusvaste, TNF-α -sytokiinia lukuun ottamatta, ilmeni hieman voimakkaampana.
One half of the intramammary infections (IMI) caused by CNS persist in the udder.
Noin puolet KNS:n aiheuttamista utaretulehduksista paranee itsestään ilman antibioottihoitoa.
Lactoferrin (Lf) is a component of the humoral defence of the host and is present at low concentrations in the milk.
Laktoferriini on osa utareen luontaista puolustusvastetta.
No association was found between the phenotypic ability to form biofilm and the persistence of IMI or severity of mastitis.
Bakteerikannan biofilmintuottokyky ei ollut yhteydessä sen aiheuttaman utaretulehduksen vakavuuteen tai paranemiseen, kun taas sen limanmuodostuskyky oli yhteydessä tulehduksen kroonistumiseen.
Slime production was less frequent for isolates of the most common mastitis causing species S. chromogenes and S. simulans compared with S. epidermidis.
Verrattuna muihin KNS-lajeihin, S. epidermidis -lajin liman- ja biofilminmuodostus oli yleisempää ja voimakkaampaa, kun taas muilla yleisillä lajeilla vähäisempää.
In study II the innate immune response to S. epidermidis and S. simulans IMI was compared in eight cows using a crossover design.
Toisessa tartutuksessa vertailtiin S. epidermidis- ja S. simulans -bakteerien aiheuttamaa luontaista puolustusvastetta.
The concentration of Lf in milk is high during the dry period, in colostrum, and in mastitic milk.
Normaalissa maidossa laktoferriiniä on vähän, mutta sen pitoisuus nousee utaretulehduksessa nopeasti.
Bovine mastitis caused by coagulase-negative staphylococci : host response and bacterial factors
Tavallisimmat utaretulehdusta aiheuttavat KNS-lajit ovat Staphylococcus (S).
It is shown in the study that secular-ism must be seen as the core ingredient of these groups national identity.
Tutkimuksessa osoitetaan että sekularismi on nähtävä kyseisten ryhmien kansallisen identiteetin keskeisimpänä osana.
Central in this process was a hegemonic representation of history, namely the interpretation of the Anatolian Resistance Struggle of 1919 1922 as a Turkish Revolution executing the enlightenment in the Turkish nation-state.
Keskeistä tässä pyrkimyksessä oli tietyn hegemonisen historiantulkinnan käyttö, tarkemmin sanoen tulkinta Anatolian vuosien 1919 1922 vastarintataistelusta Turkin vallankumouksena jonka päämäärä oli toteuttaa valistuksen projekti turkkilaisessa kansallisvaltiossa.
The method employed in the study is contextualizing narratological analysis.
Työn tutkimusmenetelmänä on kontekstoiva narratologia.
The implied reader refers to the process where a certain hegemonic narrative creates a formula of identification and a position through which any individual real-world reader of a story can step inside the narrative story-world and identify oneself as one of us of the national narra-tive.
Oletettu lukija puolestaan viittaa prosessiin, jossa tietty hegemoninen kertomus tarjoaa todelliselle lukijalle samaistumisen mahdollisuuden sekä väylän jonka kautta hän kykenee astumaan kertomuksen synnyttämään maailmaan ja näkemään itsensä yhtenä kansallisen kertomuksen meistä .
By bringing these concepts together with epistemological foundations of historical sciences, the study creates a theoretical frame inside of which it is possible to highlight how initially very controversial historical representations in the end manage to construct long-lasting, emotionally and intellectually convincing bases of national identity for the secular middle classes in Turkey.
Tuomalla narratologiset käsitteet yhteen historiantutkimuksen tietoteoreettisten perusteiden kanssa, tutkimuksessa on pyritty kehittämään teoreettista mallia jonka avulla on mahdollista selittää miten alkujaan hyvin kiistanalaiset historianesitykset kykenevät tuottamaan hyvin pitkäkestoisen, sekä älyllisesti että emotionaalisesti vakuuttavan perustan turkkilaisen keskiluokan kansalliselle identiteetille.
The two most important explanatory concepts in this sense are di-egesis and implied reader.
Kaksi tärkeintä tutkimuksessa käytettyä narratologian käsitettä ovat diegesis eli kertomus-maailma, sekä oletettu lukija.
The diegesis refers to the ability of narrative representation to create an inherently credible story-world that works as the basis of national community.
Tässä työssä diegesis viittaa kerronnallisen esityksen kykyyn tuottaa sisäisesti uskottava (kertomus) maailma joka toimii kansallisen identiteetin perustana.
Currently this enlightenment project is challenged in Turkey by those who are in an attempt to give religion a greater role in Turkish society.
Nykyhetken Turkissa kyseinen kemalistinen historiantulkinta on jyrkästi haastettu niiden ryhmien toimesta, jotka haluavat antaa uskonnolle suuremman roolin julkisessa elämässä ja kansallisessa identiteetissä.
The study argues that the enduring practice of legitimizing political power through the enlightenment meta-narrative has not only become a major factor contributing to social polarization in Turkey, but has also, in contradiction to the very real potentials for crit-ical approaches inherent in the Enlightenment tradition, crucially restricted the development of critical and rational modes of thinking in the Republic of Turkey.
Tutkimus osoittaa että kemalistisen hallinnon pitkään jatkunut tapa käyttää valistuksen kertomusta poliittisen oikeuttamisen välineenä ei ole ainoastaan johtanut jyrkkään turkkilaisen yhteiskunnan maailmankuvalliseen kahtiajakautumiseen, vaan on myös ristiriidassa Valistuksen perinteen sisältämän aidon kriittisen ajattelun kanssa oleellisesti rajoittanut kriittisen yhteiskunnallisen keskustelun mahdollisuuksia Turkissa.
The study analyzes the effort to build political legitimacy in the Republic of Turkey by ex-ploring a group of influential texts produced by Kemalist writers.
Tutkimuksessa tarkastellaan pyrkimystä oikeuttaa vallitseva poliittinen järjestelmä Turkin tasavallassa analysoimalla vaikutusvaltaisia kemalistisia tekstejä.
The study explores how the Kemalist regime reproduced certain long-lasting enlightenment meta-narrative in its effort to build political legitimacy.
Tutkimus selvittää kuinka Turkin tasavallan kemalistinen hallinto tuotti pitkäkestoisen valistuksen suuren kertomuksen pyrkiessään oikeuttamaan kemalistisen järjestelmän.
The study demonstrates that the Kemalist enlightenment meta-narrative created a group of narrative accruals which enabled generations of secular middle classes to internalize Kemalist ideology.
Tutkimus osoittaa että kemalistinen valistuksen suuri kertomus kykeni tuottamaan joukon kerronnallisia elementtejä, joiden avulla useat Turkin keskiluokan maallistuneet jäsenet omaksuivat ja uudelleen tuottivat kemalistisen ideologian ja siihen liittyvät valtarakenteet.
The study proposes that the enlightenment narrative reproduced in the Kemalist ideology had its origin in a simi-lar totalizing cultural narrative created in and for Europe.
Tutkimus niin ikään osoittaa että kemalistisen valistuskertomuksen perusta on ollut vastaavanlaisessa, Euroopassa muotoutuneessa kulttuurisessa kertomuksessa.
In this sense, the narrative in question has not only worked as a tool utilized by the so-called Kemalist state-elite to justify its leadership, but has been internalized by various groups in Turkey, working as their genuine world-view.
Tässä mielessä kyseinen suuri kertomus ei ole ollut vain poliittisen oikeuttamisen väline, vaan se on myös muodostanut maallistuneen keskiluokan maailmankuvan oleellisen osan.
Taupathophysiology however doesn't occur in either of the models.
Taupatofysiologiaa ei silti kummassakaan näistä malleista juuri esiinny.
Thus 21 d interval was also studied, but clear signs of forgetting couldn't be seen.
Tämän perusteella tutkittiin vielä 21 vuorokauden aikaväli, mutta selvää muistihäiriötä ei esiintynyt.
These compounds were allocated 40 minutes pre-T1 and scopolamine 30 minutes pre-T1.
Tutkittavat lääkeaineet annettiin 40 minuuttia ennen T1:tä ja skopolamiini 30 minuuttia ennen.
In order to develop these, animal models with better Alzheimer disease pathology are required.
Niiden kehittämiseksi tarvitaan eläinmalleja, joissa esiintyy taudin patofysiologisia piirteitä.
The only group in the time interval experiment that had a trend of forgetting was the 18 d group of ICR:(CD-1)-mice.
Aikaviivekokeissa ainut ryhmä, jolla oli viitettä unohtamisesta, oli ICR:(CD-1)-hiirien 18 vrk:n ryhmä.
Analogy of rat models of Alzheimer disease to the pathophysiology in human and the applicability of the models (Literature review) : Validation of elevated plus-maze as a cognition model (Experimental part)
Alzheimerin taudin rottamallien vastaavuus tautiin ihmisessä ja mallien käyttökelpoisuus (kirjallisuusosa) : Kohotetun ristikko-sokkelon validointi kognitiota mittaavana mallina (kokeellinen osa)
These experiments were conducted in C57BL/6J- and ICR:(CD-1)-mice.
Nämä kokeet suoritettiin sekä C57BL/6J- että ICR:(CD-1)-hiirillä.
Literature review: There is a need for new disease modifying therapies for Alzheimer disease.
Kirjallisuusosa: Alzheimerin taudin hoitoon olisi tarvetta uusille taudinkulkuun vaikuttaville lääkeaineille.