natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Both groups self-reported an increase in voice care knowledge, but increased endurance, audibility and voice quality were found only after the VT intervention.
Kuitenkin näiden ohessa raportoitiin samanaikaisesti myös ääneen liittyvää työhyvinvointia, sillä valtaosa opettajista arvioi omat äänelliset voimavaransa (äänenlaadun, kestokyvyn ja kantavuuden) varsin tavallisiksi.
Study IV compared the effects of two methods of voice education, voice training and voice hygiene lecture, on self-evaluated, acoustic and perceptual changes during a working day at the beginning and at the end of the term, before and after the intervention.
Työympäristön ja itse työn järjestelyjen lisäksi ylikuormittumisen estossa on tärkeää myös se, että opettajat itse oppivat tunnistamaan oman äänensä yksilölliset ylikuormitusrajat ja välttämään niiden ylittämistä sekä huolehtimaan äänen palautumisesta, ottamaan väsymyksen merkit merkkeinä palautumistarpeesta ja aktiivisesti järjestämään lepohetkiä niin työpäivän, työviikon kuin lukukaudenkin mittaan, silloin kun ääntä väsyttää.
After the first preintervention recordings, all teachers attended a theoretical three-hour voice hygiene lecture, after which a randomly assigned group of 30 teachers participated in five voice training lessons held during the term.
Tämä voi merkitä sitä, että tavallisen työssä olevan, terveeksi oletetun opettajajoukon keskuudessa varsin monella saattaa olla kehittymässä muutoksia äänihuuliin.
Suicide in Seventeenth-Century Sweden: The Crime and Legal Praxis in the Lower Courts
Itsemurha 1600-luvun Ruotsissa: Rikos ja oikeuskäytäntö alioikeuksissa
The risk factors that interrupted the flow of information and prevented a suicide case from being indicted materialized in the peripheral research areas more likely than in the central regions.
Riskitekijät, jotka katkaisivat tiedonkulun ja estivät tapauksen onnistuneen syytteeseenpanon, toteutuivat todennäköisemmin perifeerisillä alueilla kuin tiheämmin asutuilla keskusalueilla.
Focus on the grass roots level has shown that the judicature at the local, lower court level was not only context-dependent but also dependent on the activities and interests of the local populace.
Ruohonjuuritasolle keskittyminen osoittaa, että oikeudenkäyttö paikallisissa alioikeuksissa oli paitsi kontekstisidonnaista myös paikallisväestön toiminnasta ja intresseistä riippuvaista.
The first law that criminalized suicide in the Swedish realm was the King Christopher’s Law, promulgated in 1442, and more widely in use since its printing in 1608.
Itsemurha kriminalisoitiin Ruotsin valtakunnassa ensimmäisen kerran vuonna 1442 kootussa Kuningas Kristoferin maanlaissa, joka saatettiin yleisesti voimaan vuonna 1608.
Still, in practice, informal social control exercised within the local communities was ultimately of central importance in discovering and reporting crimes.
Käytännössä paikallisyhteisöjen sisäinen epävirallinen sosiaalinen kontrolli oli keskiössä rikosten syytteeseenpanon kannalta.
The judicial process started when a suspicious death was reported to a secular official and the case was indicted.
Itsemurhan oikeusprosessi alkoi, kun epäilyttävä kuolemantapaus ilmiannettiin maalliselle viranomaiselle ja tapaus asetettiin syytteeseen.
There are clear indications that the individuality, context or situations and social status and relations of people were significant in establishing the ‘local truths’ and in the judicial treatment of suicides.
Konteksti ja tilanteet sekä ihmisten sosiaaliset asemat ja suhteet olivat keskiössä ’paikallisten totuuksien’ määrittelyssä ja itsemurhien oikeudellisessa käsittelyssä.
The study has provided new information about the lower court functions and practical operations in crime investigations.
Tutkimus tuottaa uutta tietoa alioikeuksien toiminnoista ja käytännöistä rikosten käsittelyssä.
The penalties for suicide were inflicted on the corpse of the sentenced: the sane were to be taken care of by the executioner who would take their remains in the woods and burn them there while those considered to have been insane were to be buried somewhere outside the churchyard.
Rangaistukset kohdistettiin itsemurhaajan ruumiiseen: pyövelin tuli viedä mieleltään terveet metsään ja polttaa jäännökset roviolla, ja mieleltään sairaat tuli lain mukaan haudata kirkkomaan ulkopuolelle.
The research on the judicial treatment of suicides has shown that a multitude of cultural, social, legal and administrative factors need to be taken into consideration in the research of crimes and criminal trials, as well as their outcomes and thus crime rates.
Itsemurhien oikeudellisen käsittelyn tutkiminen osoittaa, että rikosten ja oikeusprosessien sekä rikosasteiden tutkimuksessa tulee ottaa huomioon lainsäädännön ja oikeustapausten ohella erilaisia kulttuurisia, sosiaalisia ja hallinnollisia tekijöitä.
A great deal of conditions had to have been fulfilled for a suicide to be reported and prosecuted in a secular court of law.
Monien ehtojen ja edellytysten piti täyttyä, jotta itsemurhatapaus päätyi alioikeuteen.
At all turns, the successful indictment of a case required collaboration and cooperation with the local communities.
Alioikeusprosessin käynnistyminen edellytti kaikissa vaiheissa paikallisyhteisöjen osallistumista ja yhteistyötä.
The study has shown that attitudes and views on suicide were diverse in 17th-century Sweden.
Tutkimus paljastaakin myös itsemurhaan liittyvien käsitysten ja asenteiden monimuotoisuuden 1600-luvun Ruotsissa ja Suomessa.
Ultimately, the secular indictment depended on the local populace as the officials relied on denunciations of suspicious deaths by the bereaved and the community.
Syytteeseenpano riippui pitkälti paikallisväestön intresseistä, sillä viranomaiset olivat riippuvaisia lähiomaisten ja yhteisön ilmiannoista.
Still, although there are some social changes and crises that appear to correlate with this increase of crimes of suicides, there is no clear evidence that suicidality, or the suicide rate, itself grew.
Rikostapausten ja -tuomioiden määrän lisääntymisestä huolimatta itsemurhailmiön yleistymisestä ei ole selkeitä todisteita.
The study has shown that there are some signs of the ‘judicial revolution’ in the treatment of suicide cases in the lower courts.
Ns. oikeudellisen vallankumouksen piirteistä ja vaikutuksista on havaittavissa selkeitä merkkejä itsemurhatapausten alioikeuskäsittelyissä.
Unlike many other European realms and states, the Swedish law did not follow the Roman legal tradition; thus, the property of the felon suicides was not confiscated and the insane suicides were not exempt from punishment.
Tosin kuin monin paikoin muualla Euroopassa, joiden esimerkkiä muutoin pitkälti seurattiin itsemurhan kriminalisoinnissa, Ruotsissa teosta tuomitun omaisuutta ei takavarikoitu.
The study has shown the discrepancy between the law and legal praxis in the treatment of suicides in 17th-century Sweden.
Tutkimus käsittelee itsemurharikollisuutta ja itsemurhien tutkintaa alioikeuksissa Ruotsissa 1600-luvulla.
Nevertheless, there are no clear signs that the courts were turning into arenas increasingly controlled by the authorities and serving the interests of the state rather than the local community.
Silti paikallisten oikeusistuinten toiminta ei vuosisadan lopullakaan osoita selkeitä merkkejä siitä, että alioikeudet olisivat muuttuneet keskus- ja esivallan ja valtion kontrolloimiksi ja niiden intressejä palveleviksi areenoiksi.
The judicial treatment of suicides is also employed to examine scholarly interpretations of the general development of legal practice in the Swedish Realm of the era.
Samalla tutkimuksessa tarkastellaan itsemurharikosten oikeudellisen käsittelyn kautta alioikeuksien käytännön toimintoja, alioikeusprosessissa tapahtuneita mahdollisia muutoksia ja ns. oikeudellisen vallankumouksen ilmenemistä ja toteutumista suurvalta-ajan Ruotsissa.
Their larger areas of responsibility and districts of civil servants, office-holders and clergymen meant longer distances and weaker opportunities for formal social control.
Periferioissa viranomaisten toiminta- ja vastuualueet olivat suurempia, mikä hankaloitti tiedonvälitystä ja virallisen sosiaalisen kontrollin ja valvonnan toteuttamista.
The crimes and lower court proceedings for suicides are examined in different central and peripheral areas of Central Sweden, Finland and Karelia.
Keskiössä on itsemurharikoksen käsittely ja alioikeusprosessi Ruotsin ja Suomen valikoitujen maaseutupitäjien ja kaupunkien alioikeuksissa.
The classifications of deaths as ‘suicides’, as accidents or as obscure and acquitted cases (mörk sak) and the classifications of the mental state of the accused varied for although there existed shared notions of aggravating and mitigating pieces of evidence there was no consistent and uniform practice in determining their evidential value and ‘weight’.
Kuolemantapausten luokittelu itsemurhiksi, onnettomuuksiksi tai ns. epäselviksi tapauksiksi ja mielentilojen luokittelu oli alioikeuksissa tulkinnanvaraista, vaihteli tapauskohtaisesti ja oli usein neuvottelukysymys.
The past life and reputation of the suicide influenced how the act was reacted to, understood and explained.
Kaikkia, tai kaikkien, itsemurhia ei pidetty tai esitetty yhtä tuomittavina; itsemurhan tehneen persoona ja maine vaikuttivat siihen, miten tekoon suhtauduttiin ja miten se ymmärrettiin ja selitettiin.
The legislation and the legal praxis involving crimes of suicides, including indictment or prosecution, investigation and interpretation, and sentencing of suicides in the lower courts are examined.
Itsemurhien oikeudellista käsittelyä tarkastellaan sekä normatiivisella tasolla (lainsäädäntö) että käytännön tasolla (syytteeseenpano, tutkinta, tulkinta ja tuomiot) maaseudun käräjillä ja kaupunkien raastuvanoikeuksissa.
The formal requirements of insanity set in the medieval law were loosely interpreted and flexibly met, and the cases of those who were considered temporary or partly insane or suffering from melancholia or other less conspicuous and more obscure forms of insanity and who thus did not meet the strict official requirements for an insanity classification were treated on an ad hoc basis.
Keskiaikaisen lain tiukkaa kirjainta pidettiin vanhentuneena, ja Ruotsin hovioikeuksien esimerkkejä seuraten sekä toisaalta paikallisia tarpeita kuunnellen alioikeudet tulkitsivat sitä joustavasti.
Most importantly, all suicide cases were, like other felonies, to be sent to the Courts of Appeal for review.
Luonnollisesti hovioikeuksien perustaminen merkitsi sitä, että muiden vakavien rikosten tapaan itsemurhien tuomiot ja pöytäkirjat tuli ennen tuomion toimeenpanoa alistaa hovioikeuden tarkastettaviksi.
The lower court investigations of suspected suicides were complex tasks.
Itsemurhien oikeustutkinta kuolinsyy- ja mielenterveysmäärittelyineen oli hankala ja monivaiheinen prosessi.
Most importantly, suicide committed by an insane person or a minor was considered significantly less reprehensible even by the legal and religious authorities than a suicide committed by a mentally sane adult; they were considered less responsible for their actions due to their perceived diminished mental capacities and thus permitted mitigated forms of penalty for their criminal act. Also, the seemingly similar suicides by esteemed community members were not considered as heinous and condemnable as those committed by notorious individuals.
Myös kunnioitettujen, uskonnollisten ja pidettyjen yhteisön jäsenten itsemurhia ei pidetty yhtä tuomittavina ja vakavina rikoksina kuin pahamaineisten henkilöiden itsemurhia, vaikka itse teot olisivat olleet piirteiltään samanlaiset.
The social status of the accused influenced the categorization of his or her death as well as the interpretations and classifications made of his or her mental state and the causes and contexts of the suicide.
Erityisesti syytetyn vainajan sosiaalisella asemalla, erityisesti maineella ja suhteilla mutta myös sukupuolella ja iällä, oli vaikutusta alioikeuden tulkintoihin ja tuomioihin.
The research period is roughly between 1630 and 1700, generally known as the period when Sweden was a Great Power and an era of centralization, bureaucratization and professionalization of judicature.
Vuosisataa pidetään vallan ja hallinnon keskittymisen, byrokratisoitumisen sekä oikeudenkäytön ammattimaistumisen aikana ja murroskautena, jolloin oikeudenkäyttö ja valta alioikeuksissa siirtyi entistä enemmän paikallisyhteisöiltä kruunun ja keskusjohdon edustajien käsiin.
A combination of factors, including jurisdictional, administrative, cultural and societal changes, impacted the trends in the indictment of suicides in the Swedish Empire.
Tutkimus osoittaa, kuinka rikosasteen muutos liittyy enemmänkin lähdeaineiston säilyvyyteen ja erilaisiin hallinnollisiin, kulttuurisiin ja väestöllisiin muutoksiin sekä tuomiovaltaepäselvyyksiin, jotka vaikuttivat itsemurhien syytteeseenpanoon.
Although some of the individual positions or characteristics of the accused, such as gender, estate and having local social ties, influenced the interpretations, it was rather the combination of one’s socio-economic positions and especially his or her reputation, character and behaviour that determined one’s social status, i.e. his or her relative rank in the social hierarchy.
Tuomarin kanssa tuomiovaltaa käyttävät paikalliset talonpojat ja porvarit saattoivat antaa esimerkiksi henkilökohtaisen käsityksensä tai suhteensa vainajaan tai tämän omaisiin vaikuttaa tulkintoihinsa.
The 17th-century Swedish jurisprudents also considered that the criminal liability of the insane was diminished but still inflicted mitigated forms of penalties for insane suicides.
Myös osa alioikeuksista seurasi hovioikeuden esimerkkiä langettamalla itsemurhaajille lain kirjaimesta poikkeavia rangaistusmuotoja sekä hyväksymällä erilaisia, ns. täydeksi hulluudeksi kelpaamattomia mielisairauden tiloja lieventäviksi tekijöiksi erityisesti vuosisadan lopulla.
All these were very open to interpretations, and primarily established based on hearing the bereaved and other local witnesses, i.e. laypeople on the corpses and cause of death, possible intentionality or foul play and past behaviour, mental state and personality of the accused.
Lääkärien ja muiden asiantuntijoiden puuttuessa kuolinsyiden ja -tapojen sekä mielentilan määrittely perustui paikallisväestön, erityisesti omaisten, naapurien ja pastorin, todistajanlausuntoihin.
In particular, due to changed views on ‘legal’ insanity and the professionalization of the lower courts, melancholia became more often accepted as a form of insanity that mitigated the criminal liability of suicide and allowed the penalty reserved for insane suicides.
Laki oli esimerkiksi hyvin tarkka sen suhteen, kuka itsemurhan tehnyt voitiin katsoa mielisairaaksi ja siten lievempään rangaistusmuotoon oikeutetuksi; silti alioikeudet tulkitsivat vaatimuksia ’’täydestä hulluudesta’’ vapaammin ja langettivat mielisairaan tuomioita esimerkiksi melankoliasta kärsineille, kuumehoureisille ja alaikäisille.
A disconnection between the letter and the enforcement of the law before the 1680s in part explains the scarcity of suicide cases in the earlier decades.
Tutkimuksen laaja tapausaineisto viittaa siihen, että itsemurhatapausten määrä moninkertaistui vuosisadan jälkipuoliskolla ja erityisesti 1680- ja 1690-luvuilla.
Especially the Courts of Appeal and the professionalization of those acting as judges influenced the forms of penalties passed and the classification of sanity and insanity.
Voidaan katsoa, että tällainen toiminta liittyi erityisesti tuomarien "ammattilaistumiseen" eli lisääntyneeseen koulutukseen ja harjoitteluun hovioikeuksissa.
Those in physical pains, insane or in fever and unable to fend for themselves and those who were thought to have been victims of misfortunes were often portrayed as poor creatures who had tragically descended into suicide.
Erityisesti mieleltään sairaiksi katsottujen ja alaikäisten tekemiä itsemurhia pidettiin huomattavasti vähemmän tuomittavina kuin mieleltään terveiksi katsottujen aikuisten itsemurhia.
The lower courts, with up to 12 local peasants or burghers making the decisions on guilt and other classifications, had to balance between the letter of the law that they were ordained to follow and the discretion that was in practice required to interpret the law and to mediate the needs and demands of the bereaved and other locals as well as the Court of Appeal jurists reviewing the cases.
Alioikeuksien pöytäkirjat yhdenmukaistuivat ja tulivat tarkemmiksi, kun kirjurin ja alioikeuksien tuli ottaa huomioon hovioikeuden koulutetun eliitin tarpeet, vaatimukset ja odotukset.
A framework did exist on what constituted a ‘suicide’ and on the contents of ‘sanity’ and ‘insanity’, but as there were no clear and firm formal rules and juridical guidelines nor a coherent judicial custom shaped via experience in dealing with such cases, the lower courts relied on ad hoc classifications when it came to less evident suicides, or suspicious deaths that had taken place in obscure circumstances, and ambiguous forms of insanity.
Koska alioikeuksissa kohdattiin itsemurhatapauksia suhteellisen harvoin ja selkeä normisto puuttui, tulkinta perustui toisaalta tuomarina toimineen mahdolliseen kokemukseen ja koulutukseen ja toisaalta pitkälti lautakunnissa ja raastuvanoikeuksissa toimineiden paikallisten talonpoikien ja porvareiden mielipiteisiin.
Moreover, if the case was classified having been a suicide, the lower court had to determine the mental state of the accused post-mortem.
Lain seurauksena epäilyttäviä kuolemantapauksia tutkittiin käräjillä ja raastuvanoikeuksissa, joissa lähinnä todistajia kuulemalla selvitettiin epäillyn vainajan kuolintapa ja mielentila.
The local communities had the greatest significance and were given a great deal of trust in the suicide trials.
Tutkimus tuo esiin, kuinka monivaiheinen rikostutkinta toteutettiin käytännön tasolla ja kuinka paikallisyhteisön rooli säilyi ratkaisevana alioikeustutkinnoissa.
Still, depending on the circumstances and especially the interest of the bereaved, some suicides were considered pitiful tragedies and some corpses were not shunned, but even buried privately without the involvement of officials.
Osa itsemurhaajista sai hautasijankin, tosin hiljaisen eli seremoniattoman hautauksen syrjään kirkkomaan pohjoisosiin.
Calculation of the PIIINP/β-CTx ratio was found to yield an excellent sensitivity (94 %) and speci-ficity (98 %) in differentiating alcoholics with liver disease.
Hajoamisen ja synteesin osoittimista lasketulla suhteella saavutettiin myös erinomainen herkkyys (94 %) ja tarkkuus (98 %) maksasairaiden alkoholistien tunnistamisessa.
The results also suggest that patients with alcoholic liver disease have a disturbed balance between pro-inflammatory and anti-inflammatory cytokines and between collagen synthesis and degradation, which may facilitate fibrogenesis in ALD.
Tulokset viittaavat myös siihen, että maksasairailla alkoholisteilla sekä pro-inflammatoristen ja anti-inflammatoristen sytokiinien välinen tasapaino että kollageenin synteesin ja hajoamisen välinen tasapaino ovat häiriintyneet.
Conventional labora-tory markers of excessive ethanol consumption (MCV, GGT, CDT, AST, ALT), autoimmune responses to proteins modified by acetaldehyde (the first metabolite of ethanol), cytokine profiles and markers of fibrogenesis (carboxyterminal propeptides of type I and type III procollagens, PINP and PIIINP and hyaluronic acid), and markers of collagen degradation (aminoterminal telopeptides of type I collagen, β-CrossLaps and ICTP) were measured in alcoholics with or without liver disease, moderate drinkers and abstainers.
Tutkimuksessa määritettiin perinteisten laboratoriokokeiden (MCV, GGT, CDT, AST, ALT) lisäksi autoim-muunivasteita asetaldehydin muokkaamia proteiineja vastaan, sytokiiniprofiileja, fibrogeneesin osoittimia (PIIINP, PINP ja hyaluronihappo) sekä kollageenin hajoamista kuvaavia markkereita (β-CrossLaps ja ICTP).
Specific immune responses to ethanol metabolites may prove to have both diagnostic and patho-genic implications in ethanol-related diseases.
Näillä immuunivasteilla saattaa olla sekä diagnostisia että patogeenisiä sovellutuksia alkoholin aiheuttamien sairauksien tutkimisessa.
There was also a significant co-occurrence between these two antibodies in the alcohol consumers.
Näiden kahden vasta-aineen kohoamisella havaittiin olevan myös merkittävä keskinäinen yhteys.
Anti-acetaldehyde adduct IgAs correlated significantly with the amount of ethanol consumed during the month preceding blood sampling (r = 0.67, p The patients with alcoholic liver disease (ALD) had significantly higher levels of IgAs, not only against acetaldehyde adducts but also against tissue transgluta-minase (tTG), than did the healthy controls or alcoholics without liver disease.
Maksasairailla alkoholisteilla IgA-tasot sekä asetaldehydiaddukteja että kudostransglutaminaasia (tTG) (joka perinteisesti on totuttu liittämään keliakiaan) vastaan olivat merkittävästi korkeammat kuin terveillä kontrolleilla tai alkoholisteilla, joilla ei ole maksasairautta.
This study sets out to explore the associations and diagnostic usefulness of immune responses induced by ethanol metabolites, biomarkers of ethanol con-sumption, cytokines and fibrogenesis in alcohol consumers.
Väitöstutkimuksessa selvitettiin alkoholin suurkulutuksen aiheuttamia immuunivasteita ja niiden yhteyttä alkoholisairauksien syntyyn, erityisesti maksafibroosiin.
The alcoholics without liver disease showed values which were not significantly different from those of the healthy controls.
Sidekudoksen hajoamista kuvaavat kokeet olivat maksasairailla alkoholisteilla matalammat kuin terveillä kontrolleilla tai alkoholisteilla, joilla ei ole maksasairautta.
These findings also have implications for the development of non-invasive tools for discriminating individuals at risk for fibrogenesis.
Nämä tulokset tarjoavat uusia mahdollisuuksia tunnistaa ne ihmiset, joilla on suurentunut riski sairastua fibroosiin ja kirroosiin alkoholinkäytön seurauksena.
The values in the moderate drink-ers were also higher than those in the abstainers.
Sen sijaan sidekudoksen synteesiä kuvaavat kokeet olivat alkoholimaksasairailla merkittävästi korkeammat.
Although excessive ethanol consumption is a significant cause of health problems in most Western countries, the primary mechanisms of ethanol-induced diseases have remained largely unknown.
Suomessa vuonna 2005 alkoholisyyt nousivat työikäisten miesten yleisimmäksi kuolinsyyksi ja naisten toiseksi yleisimmäksi heti rintasyövän jälkeen.
The work consists of the introductory chapter and five main chapters.
Tutkimus koostuu johdannosta ja viidestä pääluvusta.
In the introductory chapter, such concepts as model , possible world and modeling system are scrutinized.
Johdannossa määritellään käsitteet malli , mahdollinen maailma ja mallinnusjärjestelmä .
The metaphor of the multidimensional world discloses a tension between the real and the virtual parts of the fictional world.
Moniulotteisen maailman metafora paljastaa jännitteen fiktiivisen maailman todellisten ja virtuaalisten osien välillä.
Nabokov, as an artist and scientist, was especially sensitive to the modeling capacity of fiction.
Nabokov taiteilijana ja tiedemiehenä ymmärsi erityisen hyvin fiktion mahdollisuudet mallintaa ilmiöitä.
The role of time, space and point of view as the constitutive elements of the textual world is outlined.
Lisäksi hahmotetaan aikaa, tilaa ja näkökulmaa tekstuaalisen maailman konstituoivina elementteinä.
Textual forms and strategies are subjected to the thick description in respect to the different frames of reading (generic, intertextual, cultural).
Tekstuaaliset muodot ja strategiat asetetaan tiheän kuvauksen kohteeksi erilaisissa lukemisen (geneerisissä, intertekstuaalisissa, kulttuurisissa) kehyksissä.
Finally a brief description of the key modeling metaphors, which determine the structure of the research, is suggested.
Johdannon lopuksi esitetään tutkimuksen rakennetta määrittävät keskeiset mallintamisen metaforat.