natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this method, spins of the system generate quantum coherence state(s), which is utilized to obtain information about the system.
Spinit saatetaan kvanttikoherenssitilaan, joita observoimalla voidaan systeemistä saada tietoa.
Namely, the studies have unearthed a previously dismissed protein structure state: intrinsically disordered proteins (IDPs).
Rakenteellisen ja rakenteettomien tilojen välillä esiintyvä ns. intrinsically disordered proteiinit (IDP) esiintyvät dynaamisessa muodossa.
Rapid transition between folds renders most of the established research techniques to be poor methods to study the IDPs.
Kuitenkin vakiintuneet NMR:n metodit eivät suoraan sovellut IDP:n tutkimiseen.
Novel means in biotechnology as well as in medicines are introduced at an unseen rate.
Uusia tutkimusmetodeja ja tuloksia julkaistaan ennennäkemättömällä tahdilla.
The function and structure of proteins are linked.
Proteiinien rakenteen muutoksilla on merkittävä rooli niiden toiminnassa.
The experiments were subjected to experimental verification.
Metodi soveltuu dynaamisten systeemien tutkimiseen.
Comparisons were drawn between established pulse sequences.
Tämän tilan tutkiminen vakiintuneilla metodeilla on vaikeaa.
Based on results, diet can affect ?-catenin phosphorylation.
Tulosten perusteella ravinnolla voidaan vaikuttaa ?-kateniinin fosforylaatioon.
Statistical analyses were made by using Mann-Whitney U test and Spearman correlation (PASW Statistics 18.0 software).
Tulokset analysoitiin PASW Statistics 18.0 – ohjelmalla käyttämällä Mann-Whitney U -testiä ja Spearmanin järjestyskorrelaatiota.
The effect of dietary components on phosphorylation of β-catenin in colon cancer models
Ravintotekijöiden vaikutus β-kateniinin aminohappotähteiden fosforylaatioon paksusuolisyöpämalleissa
Cells control ?-catenin by degradation and phosphorylation.
?-kateniinia säädellään solussa sen hajottamisen ja fosforylaation avulla.
Inside the nucleus ?-catenin may have promoted tumor formation by increasing the expression of proto-oncogenes.
Tumassa ?-kateniini on ilmeisesti osallistunut kiihtyneeseen suolistokasvaimien muodostumiseen lisäämällä proto-onkogeenien ilmentymistä.
The levels of ?-catenin and phosphorylated ?-catenin (Ser552 and Ser675) were consistently higher in western type diet mice than control mice but there were no significant differences between the groups (p=0,165, p=0,198, p=0,440).
Länsimaista dieettiä saaneilla hiirillä oli systemaattisesti enemmän ?-kateniinia ja sen fosforyloituneita muotoja (Ser552 ja Ser675) kuin kontrollihiirillä, mutta erot eivät saavuttaneet tilastollista merkitsevyyttä (p=0,165, p=0,198, p=0,440).
Although, phospho-Ser552-?-catenin followed the same trend as phospho-Ser675-?-catenin, the levels of phospho-Ser552-?-catenin did not reach statistical significance between plant stanol and control group (p=0,077).
Fosfo-Ser552-?-kateniini noudatti samaa trendiä kuin fosfo-Ser675-?-kateniini, mutta ryhmien välinen ero ei aivan saavuttanut tilastollista merkitsevyyttä (p=0,077).
Phosphorylated ?-catenin at serine675 and serine552 residues increases proto-oncogene expression, and thereby promotes colon cancer formation.
?-kateniinin fosforyloitumisen seriini552- ja seriini675-aminohappotähteistä on osoitettu lisäävän proto-onkogeenien ilmentymistä, ja sitä kautta edistävän suolistosyövän kehittymistä.
Optimized method was used to analyze phospho-Ser675- and phospho-Ser552-?-catenin from samples derived from two dietary studies conducted with ApcMin mice.
Optimoitua menetelmää käytettiin mittaamaan fosfo-Ser552- ja fosfo-Ser675-?-kateniinipitoisuudet näytteistä, jotka olivat peräisin kahdesta osastolla aiemmin ApcMin-hiirillä tehdystä dieettitutkimuksesta.
Conclusions Fluorescence-based western blotting method is more reliable for analyzing ?-catenin phosphorylation forms than chemiluminescence-based western blotting method: unlike chemiluminescence-based western blotting method, fluorescence-based western blotting method can allow the detection ?-catenin and phospho-?-catenin at the same time.
Johtopäätökset: Uusi, fluoresenssiin perustuva menetelmä soveltuu paremmin ?-kateniinin fosforylaatiomuotojen määrittämiseen kuin perinteinen, kemiluminesenssiin pohjautuva menetelmä, sillä fluoresenssiin perustuvalla menetelmällä voidaan analysoida samanaikaisesti sekä ?-kateniinin fosforylaatiomuotoa että kokonais-?-kateniinia toisin kuin perinteisellä kemiluminesenssiin pohjautuvalla menetelmällä.
Mice consumed western type diet had significantly higher number of adenomas than control mice (p=0,002).
Länsimaista dieettiä saaneille hiirille muodostui tilastollisesti merkitsevästi enemmän suolistokasvaimia kuin kontrollihiiriille (p=0,002).
Especially plant stanol diet increased ?-catenin fosforylation at residues serine675 as well as serine552 but less significantly in the intestinal mucosa.
Erityisesti kasvistanolit lisäsivät ?-kateniinin fosforyloitumista sekä seriini675-aminhappotähteestä että vähäisemmässä määrin seriini552-aminohappotähteestä.
Materials and methods Fluorescence-based western blotting method was developed to analyze all the ?-catenin phosphorylation forms that can be detected by using commercially available antibodies (Ser33/37/Thr41, Thr41/Ser45, Ser552, Ser675 and Tyr654).
Näitä näytteitä käytettiin kehittämään fluoresenssiin pohjautuvaa menetelmää ?-kateniinin eri fosforylaatiomuotojen (Ser33/37/Thr41, Thr41/Ser45, Ser552, Ser675 ja Tyr654) mittaamiseksi saatavilla olevilla kaupallisilla vasta-aineilla.
Plant stanol diet resulted in significantly higher levels of ?-catenin (p=0,043) and phospho-Ser675-?-catenin (p=0,027) compared with control diet.
Kasvistanolidieettiryhmällä oli tilastollisesti merkitsevästi enemmän ?-kateniinia (p=0,043) ja fosfo-Ser675-?-kateniinia (p=0,027) kuin kontrolliryhmällä.
The method could not be optimized for the detection of phospho-Tyr654- and phospho-Thr41/Ser45-?-catenin in cell and mouse samples and phospho-Ser33/37/Thr41-?-catenin in mouse samples.
Olosuhteita ei saatu optimoitua fluoresenssiin pohjautuvalle menetelmälle soveltuvaksi analysoitaessa fosfo-Tyr654- ja fosfo-Thr41/Ser45-?-kateniinia solu- ja hiirinäytteistä sekä fosfo-Ser33/37/Thr41-?-kateniinia hiirinäytteistä.
The aim of this was to determine whether dietary components have effect on phosphorylation of ?-catenin in the intestinal mucosa tissue and whether phosphorylated ?-catenin correlated with intestinal adenoma number and size.
Tavoitteena oli nähdä, vaikuttavatko tutkimusdieetit fosfo-?-kateniinin määrään hiirien suoliston limakalvossa ja ovatko fosfo-?-kateniinipitoisuudet yhteydessä suolistokasvaimien muodostumiseen.
Results By using fluorescence-based western blotting method phospho-Ser675- and phospho-Ser552-?-catenin were detected in cell and mouse samples as well as phospho-Ser33/37/Thr41-?-catenin in cell samples.
Tulokset: Fluoresenssiin pohjautuva menetelmä toimi määritettäessä fosfo-Ser552- ja fosfo-Ser675-?-kateniinia solu- ja hiirinäytteistä sekä fosfo-Ser33/37/Thr41-?-kateniinia solunäytteistä.
Objective The objective of the master´s thesis was to develop fluorescence-based western blotting method to analyze phosphorylated ?-catenin forms from colon cancer cell and intestinal mucosa tissue samples.
Tavoitteet: Tämän tutkimuksen tavoitteena oli kehittää fluoresenssiin perustuvaa Western blotting –menetelmää erilaisten ?-kateniinin fosforylaatiomuotojen määrittämiseksi paksusuolisyöpämallien kudos- ja solunäytteistä.
Background Protein called ?-catenin has the key role in the Wnt signaling pathway which induces cell division and growth.
Johdanto: ?-kateniini on proteiini, joka toimii osana solun kasvua edistävää Wnt-reittiä.
The adenoma number was significantly higher in mice fed plant stanol diet than in control mice (p=0,002).
Kasvistanolidieettiä saaneilla hiirillä oli tilastollisesti merkitsevästi enemmän suolistokasvaimia verrattuna kontrollihiiriin (p=0,002).
At present, only few research articles have addressed whether diet can affect the phosphorylation status of ?-catenin in the intestinal mucosa.
Toistaiseksi on vain yksittäisiä julkaisuja siitä, miten ravinto vaikuttaa ?-kateniinin fosforyloitumiseen suoliston limakalvolla.
The disruption of the ?-catenin degradation can lead to uncontrolled cell division and development of colon cancer due to ?-catenin´s ability to enhance the expression of the proto-oncogenes in Wnt singaling pathway.
?-kateniinin säätelyjärjestelmän häiriintyminen edistää esisyöpägeenien eli proto-onkogeenien ilmentymistä, mikä johtaa solujen hallitsemattomaan jakautumiseen ja suolistosyövän kehittymiseen.
Phosphorylation of serine552 residue has probably induced ?-catenin to translocate from the cytoplasm to the nucleus.
?-kateniinin fosforyloituminen seriini552-aminohappotähteestä saattoi edistää vapaana sytosolissa olevan ?-kateniinin siirtymistä tumaan.
Phosphorylation of serine675 residue inhibits ?-catenin degradation which seems to have increased the cytosolic level of ?-catenin.
?-kateniinin fosforyloituminen seriini675-aminohappotähteestä todennäköisesti ehkäisi ?-kateniinin hajottamista, mikä on voinut lisätä sen määrää sytosolissa.
Phospho-?-catenin was measured from samples obtained from colon cancer cells lines and intestinal mucosa tissue of ApcMin mice (a model of colon cancer).
Aineisto- ja menetelmät: Tutkimuksessa hyödynnettiin aikaisemmista tutkimuksista peräisin olevia ihmisen paksusuolisyövän solunäytteitä ja paksusuolisyövän eläinmallin, ApcMin-hiiren suoliston limakalvonäytteitä.
However, phospho-Thr41/Ser45-?-catenin was detected in cell samples but not in mouse samples by using the chemiluminescence-based western blotting method.
Perinteisellä kemiluminesenssiin perustuvalla menetelmällä saatiin signaali fosfo-Thr41/Ser45-?-kateniinista solunäytteistä, mutta ei hiirinäytteistä.
In the first study mice were fed 0,8 % plant stanol diet and in the second study mice were fed western type diet which contained high levels of fat and saturated fat and low levels of calcium and vitamin D3.
Kehitetyllä menetelmällä analysoitiin kokonais-, fosfo-Ser552- ja fosfo-Ser675-?-kateniinipitoisuudet kahdesta ApcMin-hiirillä tehdystä tutkimuksesta, joissa toisessa oli tutkittu kasvistanolin ja toisessa ns. länsimaisen, paljon rasvaa, vähän kalsiumia ja D3-vitamiinia sisältävän dieetin vaikutusta suolistokasvaimien muodostumiseen.
For oat reliable regression equations could not be made.
Vehnälle regressioyhtälöitä voitiin muodostaa melko hyvin, kun taas kauralle luotettavia yhtälöitä ei saatu muodostettua.
The relative content of amino acids decreases as protein content increases and especially so in barley and wheat.
Aminohappojen suhteellinen osuus kuitenkin laskee valkuaispitoisuuden kasvaessa, erityisesti ohralla ja vehnällä.
Oats also differed by other features from barley and wheat as it correlated with different variables compared to barley and wheat.
Kaura poikkesi myös muilta osin tutkituista viljoista, sillä se korreloi usein eri tekijöiden kanssa kuin ohra ja vehnä.
Protein concentrate levels did not decrease when used oat sample with highest protein content.
Kauran kohdalla käytettävän tiivisteen määrä ei vähentynyt käytettäessä valkuaispitoisuudelta suurinta näytettä.
Variation of feed cereals protein and amino acid content and effects on optimizing diets for pig and poultry
Rehuviljojen valkuais- ja aminohappopitoisuuksien vaihtelu ja sen vaikutus sikojen ja siipikarjan rehujen suunnitteluun
Amount of needed protein concentrate levels decreased when barley and wheat protein and amino acid contents were considered in optimization.
Ohra- ja vehnäpohjaisissa sika- ja siipikarjadieeteissä tarvittavan tiivisteen määrä väheni, kun huomioitiin viljojen valkuais- ja aminohappopitoisuudet.
The best estimate for amino acid concentrations of cereals was the protein content.
Aminohappopitoisuuksia kuvasi vertailluista tekijöistä parhaiten viljan valkuaispitoisuus.
Diets based on grain samples of different protein content were optimized for pigs and poultry.The study went on to optimize diets for pigs and poultry with grains of different protein contents.
Sioille ja siipikarjalle suunniteltiin dieetit viljojen eri valkuaispitoisuuksien mukaan.
Correlations were calculated between different variables in grain samples and linear regression analysis was conducted between the protein and amino acid composition.
Ohranäytteille pystyttiin luomaan luotettavimmat valkuais- ja aminohappopitoisuuksien väliset regressioyhtälöt.
Variation of the protein and amino acid content of barley, wheat and oats were studied.
Tavoitteena oli selvittää ohra-, vehnä- ja kauranäytteiden valkuais- ja aminohappopitoisuuksien vaihtelua ja vaihtelun vaikutuksia sikojen ja siipikarjan ruokinnan suunnitteluun.
Parkinson s disease (PD) is a neurodegenerative disorder affecting seven to ten million people worldwide.
Parkinsonin tauti vaikuttaa 7-10 miljoonaan ihmiseen maailmanlaajuisesti.
Neurotrophic factors GDNF and NRTN : from basic properties to clinical trials
Hermokasvutekijät GDNF ja NRTN : perusominaisuuksista kliinisiin tutkimuksiin
Current therapies effectively reduce motor symptoms of PD, but do not stop its progression.
Nykyiset hoitomenetelmät lievittävät oireita, mutta eivät pysäytä taudin etenemistä, joka ilmenee yhä vakavampina oireina lääkityksestä huolimatta.
As the disease progresses, other areas of the brain become affected, generating psychiatric and cognitive dysfunctions.
Potilailla on motorisia häiriöitä ja tämän lisäksi heille kehittyy myöhemmin kognitiivisia sekä psykologisia ongelmia.
The diffusion issue might not be a significant problem in the animal experiments, but might limit the results achieved with humans, who have significantly bigger brain size compared to rats and monkeys.
Tehokas proteiinin leviäminen näyttää olevan erityisen tärkeää ihmisaivoissa, jotka ovat paljon eläinten aivoja suuremmat.
Several reasons, including stability of recombinant proteins and their diffusion in the brain tissue, could explain the results of the clinical trials.
Nämät erot kliinisten kokeiden ja eläinkokeiden tulosten välillä saattavat johtua useista eri syistä.
The glial cell line-derived neurotrophic factor (GDNF) and neurturin (NRTN) have reached clinical trials, but they did not replicate the promising results of the preclinical studies.
GDNF:ää ja NRTN:ä on käytetty kliinisissä kokeissa, mutta valitettavasti tulokset eivät ole olleet yhtä hyviä kuin eläinmallit ovat antaneet olettaa.
PD is best characterized by the death of dopaminergic neurons of the substantia nigra pars compacta, which causes symptoms ranging from rigidity to postural instability.
Parkinsonin taudille on tyypillistä dopaminenergisten neuronien kuoleminen.
Taken together our results help understanding basic features of GDNF and NRTN, such as the roles of glycosylation and of heparin binding.
Tässä tutkimuksessa olemme keskittyneet GDFN:n ja NRTN:n perusominaisuuksiin ja yrittäneet ymmärtää, miten nämä ominaisuudet ovat voineet vaikuttaa kliinisten kokeiden tuloksiin.
Neurotrophic factors regulate neuronal growth, differentiation, and survival, and several of them have been shown to protect and regenerate dopaminergic neurons in animal models of PD.
Aikaisemmin tutkimus on keskittynyt gliasoluperäiseen hermokasvuntekijöihin (GDNF) ja samaan proteiiniperheen neurturiiniin (NRTN), jotka suojelevat dopaminergisiä neuroneja ja siten saattaisivat pysäyttää taudin etenemisen.
In this work we have developed NRTN mutant variants with lower affinity for heparin and characterized their activity in vitro and in a unilateral 6-OHDA rat model of PD. All NRTN variants were biologically active.
Näihin havaintoihin perustuen kehitimme NRTN-mutaation joka on villityyppiä stabiilimpi ja joka diffuntoituu villityyppiä paremmin.
Processing and stability of GDNF are affected also by cell line and medium used for its production.
Havaitsimme että proteiinien stabiilisuus ja diffuusio ovat niiden toiminnan kannalta kriittisiä tekijöitä.
In mammalian cells glycosylation of GDNF is fundamental for its processing into the mature molecule.
Tämä uusi NRTN-muunnos saattaa siis olla askel eteenpäin Parkinsonin taudin hoidossa.
Microbiological and chemical analyses as well as density and texture measurement were performed on the trials.
Monissa kokeissa tehtiin näytteistä mikrobiologisia ja kemiallisia määrityksiä sekä tiheys- ja rakennemittauksia.
Whiteness in AURA® cheese : local mouldyness in blue cheese
AURA® juuston valkoisuus : sinihomejuuston paikallinen homeettomuus
The objectives of this study was to investigate the cause of the local whiteness in AURAÒ blue cheese and to find the way which reduces the white cheeses.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää AURA® sinihomejuuston paikallisen homeettomuuden (valkoisuuden) aiheuttaja ja etsiä ratkaisuja sen vähentämiseen.
It was studied if white cheeses have a compact or open structure.
Työssä tutkittiin, olivatko valkoiset juustot tiiviitä vai avonaisia.
White cheeses were classified as compact and open.
Valkoisiksi hylättyjä juustoja lajiteltiin visuaalisesti tiiviisiin ja avonaisiin.
The addition of salt in the vat did not affect the white cheeses.
Kattilasuolauksella ei ollut vaikutusta valkoisuuteen.
The pH was lower and the amount of free amino acids was less in the compact cheeses than the mouldy cheeses.
Tiiviissä juustoissa oli vähemmän hometta ja hiivoja sekä niiden pH oli matalampi ja titrattavia vapaita aminohappoja vähemmän kuin homeisissa.
In addition it was studied how separation of whey affects to the amount of compact cheeses in the drying belt.
Lisäksi selvitettiin tiiveyden ja heran erottumisen yhteyttä harvalla viiralla.
Other variables were the speed of the drying belt, heating of vat, the amount of vat whey and the different moulds were also studied.
Työssä pyrittiin löytämään keinoja tiiviiden juustojen vähentämiseen hidastamalla viiran nopeutta, poistamalla heraa, lämmittämällä kattilaa sekä tutkimalla muotin vaikutusta tiiveyteen.
The compact cheeses had less mould and yeast than the mouldy cheeses.
Tiiviit juustot olivat tiheämpiä, kovempia ja vähemmän murtuvampia kuin homeiset.
With the use of the new mould, less compact cheeses were produced than with older mould.
Viiran nopeutta hidastamalla ja uudemmalla muotilla syntyi vähemmän tiiviitä juustoja laskun puolivälissä.
The compact cheese also decreased logarithmically when cheese curds were on drying belt from zero to ten seconds.
Viiralla oloajan pidentyessä poistuneen veden määrä kasvoi logaritmisesti, minkä vuoksi myös homeisten määrä kasvoi ja tiiviiden määrä laski logaritmisesti ensimmäisen kymmenen sekuntin aikana.
Scanning electron microscopy was performed on compact, open and mouldy cheeses.
Tiiviistä, avonaista ja homeista juustoa kuvattiin pyyhkäisyelektronimikroskoopilla.
Alternative factors including the effect of addition of salt to the vat on reducing the amount of white cheeses was also studied.
Edelleen selvitettiin, mitkä tekijät vaikuttavat tiiveyteen, tutkimalla sitruunahapon ja sitraatin vaihtelua juustossa valmistuksen alussa, tekemällä tiivistä juustoa rakeistoa rikkomalla ennen ja jälkeen muottauksen sekä tutkimalla kattilasuolauksen vaikutusta valkoisten juustojen määriin.
Broken cheese curd before moulding caused a more compact structure.
Rikkomalla rakeistoa muottauksen jälkeen saatiin tuotettua tiiviitä juustoja.
The compact cheeses were more dense than the mouldy cheeses.
Valkoiset juustot olivat tiiviitä.
The compact cheeses decreased when the speed of the drying belt was reduced.
Loppuhuuhtelua vähentämällä tiiviiden määrä nousi vasta viimeisessä muotissa ja poistettaessa juoksettuma kattilan reunoilta tiiviiden määrä ei noussut laskun lopussa.
In the 60 years period influencies of growth prediction errors were studied with inventory periods which lengths were 5, 10, 15, 20, 30 and 60 years.
Tarkastelujaksolla kasvun ennustevirheiden vaikutuksia tutkittiin inventointiväleillä, joiden pituudet olivat 5, 10, 15, 20, 30 ja 60 vuotta.
Inoptimality losses increased when the inventory period became longer.
Epäoptimaalisuustappiot kasvoivat, kun inventointiväliä pidennettiin.
Erroneous predictions can lead to wrong conclusions and inoptimal decisions.
Epävarmuudesta johtuvat virheelliset ennusteet voivat johtaa vääriin johtopäätöksiin ja epäoptimaalisiin valintoihin.
Relative inoptimality loss was 3,3 % when the inventory period was 5 years and 11,6 % when the inventory period was 60 years.
Suhteellinen epäoptimaalisuustappio oli 5 vuoden inventointivälillä 3,3 % ja 60 vuoden inventointivälillä 11,6 %.
Between inventories information is updated with growth models.
Inventointien välillä metsästä mitattua tietoa päivitetään kasvumallien avulla.
It seems also that the inventory period should be different for example in different development classes.
Tulokset viittaavat myös siihen, että inventointivälin pituuden olisi syytä olla erilainen esimerkiksi kehitysluokaltaan erilaisissa metsiköissä.
If the optimal result is known, economical losses caused by wrong conclusions can be described with so called inoptimality losses.
Jos optimaalisena pidettävä lopputulos on tiedossa, väärien johtopäätösten aiheuttamia taloudellisia tappioita voidaan kuvata niin kutsuttujen epäoptimaalisuustappioiden avulla.
The average inoptimality losses were different between different development classes, site classes and main tree species.
Keskimääräisissä epäoptimaalisuustappioissa oli eroja kuvioiden kehitysluokkien, kasvupaikkojen ja pääpuulajien välillä.
Absolute inoptimality loss was approximately 230 eur/ha when the inventory period was 5 years and approximately 860 eur/ha when the inventory period was 60 years.
Absoluuttinen epäoptimaalisuustappio 5 vuoden inventointivälillä oli keskimäärin noin 230 eur/ha ja 60 vuoden inventointivälillä noin 860 eur/ha.
Both inventory and using of growth models causes errors in forest planning results, for example in management options.
Sekä inventointi että kasvumallien käyttö aiheuttavat virheitä tuloksiin, jotka voivat vaikuttaa metsäsuunnittelussa esimerkiksi metsiköiden toimenpide-ehdotuksiin.
Their development was simulated with the SIMO software for 60 years from present.
Tutkimusaineistona oli 99 metsikkökuvion joukko, joiden kehitystä simuloitiin SIMO-ohjelmistolla 60 vuotta nykyhetkestä.
Study approach was economical, so evaluation of information`s usefulness was based on inoptimality losses which arise when development of the stand is predicted incorrectly with growth models.
Tutkimuksen lähestymistapa oli puhtaasti taloudellinen, joten tiedon käyttökelpoisuuden arvioimisessa käytettiin epäoptimaalisuustappioita, jotka syntyvät, kun metsiköiden kehitys ennustetaan kasvumalleilla virheellisesti.
However, it is difficult to specify the optimal updating period because total losses are a sum of losses of inventory errors, losses of growth prediction errors and losses caused by other uncertainty sources.
Optimaalisen inventointivälin määrittäminen tulosten perusteella on kuitenkin vaikeaa, koska kokonaistappiot muodostuvat lähtötietojen virheiden, kasvun ennustevirheiden ja muiden epävarmuustekijöiden aiheuttamien tappioiden summana.
In general inventory is repeated with some before-hand set intervals, irrespective of the method.
Yleensä inventointi toteutetaan menetelmästä riippumatta tietyin ennalta määrätyin, lähinnä käytettävissä oleviin resursseihin perustuvin välein.
Influence of stand-level growth prediction errors on lifespan of forest inventory information in forest planning decision making
Puuston kasvun ennustevirheiden vaikutus metsävaratiedon käyttöikään metsäsuunnittelun päätöksenteossa
There is need for information about stands and their future development in forest planning decision making.
Metsäsuunnittelun päätöksentekoa varten tarvitaan tietoa puustosta ja sen tulevasta kehityksestä.
It was assumed that new error-free forest inventory information was received in the beginning of each of the inventory periods.
Oletuksena oli, että kullakin inventointihetkellä saadaan uudet virheettömät puustotiedot.
Study results show that the length of the updating period has an effect on the developing economical losses.
Tutkimuksen tulosten mukaan ajantasaistettaessa metsävaratietoja kasvumallien avulla päivitysjakson pituudella on merkitystä syntyvien taloudellisten tappioiden kannalta.