natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It may simply be a question of differing lines of sight of the police, other authorities, bystanders and of injured parties.
Tarkastelun kohteena ovat myös oikeuden ja poliisin suhde, poliisitoiminnan erilaiset ulottuvuudet, poliisikulttuuri ja poliisirikoksen määritteleminen eri näkökulmista.
Consequently, the research focused on an analysis of the evidence as it relates to the development of the investigation at hand as well as on the scope of discretion vis-à-vis the statutory definition of the offence.
Oikeustieteellisen tutkimuksen painopisteenä on kuitenkin poliisirikosten esitutkinta erityisesti suomalaisen tutkintajärjestelmän perusteiden ja esitutkinnan aloittamisen edellytysten osalta.
Consequently, conclusions based on such information should not be limited to merely acknowledging the existence of an unwanted state of affairs.
Tästäkään tiedosta ei voida vetää suoraviivaisia johtopäätöksiä, kuten tutkimuksesta tarkemmin ilmenee.
A change of culture requires the support provided by police officers responsible decision making.
Poliisitoiminnan ja poliisikoulutuksen kehittäminen edellyttää poliisin kohdistettua kriittistä tutkimusta ja seurantaa.
This situation has been interpreted in light of the findings of the Norwegian scholar Liv Finstad.
Poliisin rikokset : Tutkimus suomalaisen poliisirikoksen kuvasta
Related to this is also the sustainable development perspective.
Myös kestävän kehityksen näkökulma on tärkeä.
The thesis compares water transfers and related legal problems in the light of Finnish and French legislation.
Väitöskirjassa vertaillaan vedensiirtoja ja niihin liittyviä juridisia ongelmia Suomen ja Ranskan lainsäädäntöjen valossa.
Water availability is crucially dependent on who the water belongs to or whether it belongs to anyone and what kinds of usage rights exist.
Veden saatavuuden kannalta on olennaista, kenelle vesi kuuluu vai kuuluuko se kenellekään ja millaisia oikeuksia kohdistuu veteen.
As the study shows, due to absolute or regional water scarcity, not all interests in natural water resources can usually be completely satisfied.
Tutkimuksesta ilmenee, että vesiluonnonvaran absoluuttisen tai alueellisen niukkuuden takia kaikkia siihen kohdistuvia intressejä ei voida yleensä täysimääräisesti toteuttaa.
This study examines long-distance water transfers, which aim to compensate for the geographically uneven distribution of water.
Tutkimuksessa käsitellään veden etäsiirtoja, joiden tarkoituksena on korjata vesivarojen epätasaista maantieteellistä jakautumista.
The coordination of interests is currently mainly based on the use of regulation instruments, of which the study deals with economic and judicial-administrative regulation instruments.
Intressien keskinäisessä järjestämisessä ovat tällä hetkellä keskeisiä ohjauskeinot, joista tutkimuksessa käsitellään taloudellisia ja oikeudellis-hallinnollisia ohjauskeinoja.
It is to be hoped that the regulation of water transfers can in the future make use of voluntary agreements, conflict resolution, and self-regulation.
Tulevaisuudessa vedensiirtojen ohjailussa voitaneen käyttää vapaaehtoisia sopimuksia, konfliktien sovittelua ja itseohjausta.
By means of pipe systems, such transfers move large quantities of water from inland waterbodies or major groundwater aquifers to another region to improve water quality or water availability for that region s population or industries.
Tällöin vettä otetaan vesistöstä tai huomattavasta pohjavesiesiintymästä siirrettäväksi suurin määrin putkijärjestelmällä toisen alueen yhdyskunnan tai teollisuuden tarpeisiin veden laadun parantamiseksi tai määrän lisäämiseksi.
One of the study s main objectives is to clarify what efforts to reconcile different interests have been made in creating legislation and in applying it in Finland and France.
Tutkimuksessa selvitetään, miten Suomen ja Ranskan lainsäädännöissä ja lakien soveltamisessa on pyritty sovittamaan yhteen kilpailevia intressejä.
A central question is whether the environmental aspects of water transfers mainly the sufficiency, stability, and purity of natural water resources are sufficiently taken into consideration in these countries regulations.
Keskeinen kysymys on, ottaako vertailuvaltioiden vesiä koskeva sääntely riittävästi huomioon ympäristönäkökohtia vedensiirroissa.
The background is concern, also for future generations, about the sufficiency of water resources and about nature s ability to renew them.
Kyse on lähinnä vesiluonnonvaran riittävyydestä sekä muuttumattomuudesta ja pilaantumattomuudesta.
It includes a regulation-theory-based and especially a normative research approach in the sense that it aims to identify how water transfer regulation should be designed so that it fulfils the environmental policy goals set for water transfers.
Tähän perustuu vesisolidaarisuuden käsite, joka merkitsee sovinnollista, yleiseen etuun nojautuvaa ratkaisua vesiaineeseen kohdistuvien käyttöintressien yhteen sovittamisessa.
Water transfers are usually motivated by serious local deficiencies in the availability or quality of water.
Vedensiirtojen pääintressi on yhdyskuntien vesihuolto, joka saattaa joutua ristiriitaan vesialueiden omistajien intressien kanssa.
The study claims that a paradigm shift is necessary concerning water transfers.
Vesilakiuudistus muuttanee etuoikeusjärjestystä jonkin verran.
Liability within a Chain of Contracts
Vastuu sopimusketjussa
As a rule, the scope of contractual obligations is limited to the contracting parties.
Velvoiteoikeudellisen pääsäännön mukaan sopimuksen oikeusvaikutukset rajoittuvat välittömiin sopijapuoliin.
The most important factor turns out to be whether the subcontractor has foreseen the damages that the faultiness of his performance will inflict on the end user.
Keskeisin läheisyyteen vaikuttava seikka on se, miten hyvin aiempi suoritusporras saattoi ennakoida suorituksensa lopullisen käyttöympäristön ja siihen liittyvät vahinkoriskit.
Instead of understanding the privity rule as a strict and formal norm, it should be seen as a presumption grounded in practical reasons that can also be bypassed for practical reasons.
Kyse on pikemminkin tosiasiallisten olosuhteiden määräämästä lähtökohdasta, josta voidaan poiketa vaihdantarakenteen erityispiirteiden tai muiden painavien syiden vaatiessa.
Both the subcontractor and the injured party have, as a rule, the right to invoke norms that are in force in either of the two contractual relationships.
Aiemman suoritusportaan aseman turvaamiseksi on kuitenkin tärkeää, että hän saa vedota loppukäyttäjää kohtaan pääsääntöisesti kaikkiin vastuutaan rajoittaviin sopimusehtoihin ja muihin oikeussääntöihin, jotka ovat voimassa jommassakummassa ketjun sopimussuhteista.
Second, there does not seem to be any real need for direct liability insofar as the injured party has the chance to recover his damages from his immediate contracting party.
Toisaalta on syytä katsoa, että vahingonkärsijä voi esittää vaatimuksia yli välittömän sopimussuhteen vain, jos korvauksen vaatiminen sopimuskumppanilta olisi selvästi epätarkoituksenmukaisempaa esimerkiksi tämän maksukyvyttömyyden takia.
First, the proximity or closeness of the relationship between the subcontractor and the injured party seems to be essential when considering direct liability.
Ensinnäkin voidaan edellyttää, että oikeussuhde vahinkoa aiheuttaneen aiemman suoritusportaan ja vahinkoa kärsineen loppukäyttäjän välillä on riittävän läheinen.
If the privity doctrine is followed without exception situations can arise rather often in which the creditor suffers a loss because of a defective performance by a party not contractually liable to the creditor.
Modernissa vaihdannassa kuitenkin esiintyy yhä useammin tilanteita, joissa toimijat ovat riippuvaisia myös muiden kuin välittömien sopimuskumppaneidensa suoritusten asianmukaisuudesta.
From the general arguments, three more specific points can be derived.
Tutkimuksessa esitetään kolme yleistä näkökohtaa sen arviointiin, onko välittömän sopimussuhteen ylittävä vastuu mahdollinen tietyssä tilanteessa.
Third, the material content of direct liability must be closely bound to the content of the two contractual relationships in a contractual chain.
Toisaalta tarve hallita vastuuriskejä sopimuksin puoltaa useimmissa tilanteessa sitä, että sopimuksen vastuuvaikutukset rajautuvat tiukasti sopijapuoliin.
It is also clear that in many situations a third party is de facto dependent on a contract that the party is not a party to.
Tutkimuksen aluksi käydään läpi suuri joukko oikeutemme tuntemia tilanteita, joissa sopimusvaikutuksia ulottuu välittömän sopimussuhteen ulkopuolelle.
The trends toward specialization and outsourcing have increased the number of parties that participate in producing a product or service.
Mitä enemmän liike-elämän toimijat erikoistuvat ja verkostoituvat, sitä useammin syntyy asetelmia, joissa vahingonaiheuttaja ja -kärsijä eivät ole välittömässä sopimussuhteessa toisiinsa, vaikka heille syntyykin odotuksia toistensa sitoumusten perusteella.
The review of the domestic legislation is fo-cused on Finland, but also covers Sweden, the United Kingdom, Germany, the Netherlands and the United States.
Suomen lisäksi tutkimuksessa käsitellään Ruotsin, Ison-Britannian, Saksan, Alankomaiden ja Yhdysvaltojen säännöksiä.
A company s domestic tax residence can be classified according to formal criteria, ef-fective activity, combination model and the residence state of the company owners or members of the board.
Asuinvaltion määrittämisperusteet voidaan ryhmitellä kansallisissa säännöksissä muodollisiin perusteisiin, tosiasialliseen toimintaan, yhdistelmämalliin ja omistajien tai hallituksen kotivaltioon.
The free move-ment of capital can also be referred to by non-EU residents.
Pääoman vapaan liikkuvuuden säännöksiä voidaan kuitenkin soveltaa myös yhteisöihin, joiden kotipaikka on EU:n ulkopuolella.
In the study, residence is reviewed from the point of view of European law, tax treaty provisions and domestic legislation.
Tutkimuksessa tarkastellaan eurooppaoikeuden ja verosopimusten suhdetta kansalliseen lainsäädäntöön.
Tax residence of a legal entity and expansion of business activities abroad
Oikeushenkilön asuinvaltio verotuksessa ja yrityksen kansainvälistyminen
1 Aim of the study and research methods The purpose of this study is to review the essential corporate income tax issues related to expanding the business of a company abroad from four basic points of view.
1 Tutkimuksen keskeinen sisältö Väitöskirjassa selvitetään ulkomaille toimintaansa laajentavan yhteisön tuloverotusta.
In Finland, an entity is considered to be a tax resident, i.e., a domestic entity, when it is incorporated under domestic law or registered in Finland.
Suomi, Ruotsi ja Yhdysvallat kuuluvat muodollisen perusteen valtioihin eli verotuksellinen asuinvaltio määritetään yhteisön yhtiöoikeudellisen perustamispaikan tai rekisteröintipaikan perusteella.
2 Major conclusions The EC Treaty can be referred to by companies or firms which are formed in accor-dance with the company legislation of a member state ( MS ).
EY:n perustamissopimuksen perusvapauksia voidaan soveltaa yhteisöön, jonka yhtiöoikeudellinen kotipaikka on perustamissopimuksen mukaan yhteisön alueella.
The concepts of domestic and foreign entity are not defined in the Finnish Income Tax Act.
Suomen lainsäädännössä ei ole määritelty yleisesti verovelvollista kotimaista ja rajoitetusti verovelvollista ulkomaista yhteisöä, vaan verotus perustuu vakiintuneeseen käytäntöön.
Because of the unclear legislation, the Income Tax Act should be amended by stating that a non-resident is liable for business income derived from Finland only where it has a PE in Finland.
Myös Suomen lainsäädännön kiinteän toimipaikan käsite ja se, edellyttääkö ulkomaisen yhteisön liiketulon verotus Suomessa olevaa kiinteää toimipaikkaa vaatisi Suomen lainsäädännön täsmentämistä.
The companies qualifying for the application of the merger directive have to consider among other things tax residence according to the national tax legislation in a MS and the DTT ( double tax treaty ) residence.
EU-jäsenvaltioiden välisiin rajat ylittäviin yritysjärjestelyihin sovellettava yritysjärjestelydirektiivi edellyttää, että direktiivissä tarkoitetulla yhteisöllä on myös verotuksellinen asuinvaltio jäsenvaltiossa.
The Income Tax Act should be amended accordingly to clarify and confirm the existing situation.
Lainmuutos, jossa kotimainen ja ulkomainen yhteisö määriteltäisiin, parantaisi verojärjestelmän oikeusvarmuutta ja ennustettavuutta.
It can be argued that it is difficult in practice to carry on business or trade in the man-ner stated in the Finnish Income Tax Act Section 10 so that the income from the busi-ness or trade was considered to be derived from a source in Finland, meaning it could be taxed in Finland in the hands of a non-resident.
Lisäksi selvitetään EY:n perustamissopimuksen sijoittautumisvapauden vaikutusta niin sanottuihin poismuuttoveroihin, joita saatetaan periä, kun yhteisön verotuksellinen asuinvaltio muuttuu tai toisessa valtiossa oleva kiinteä toimipaikka lopettaa toimintansa.
The DTT provisions may limit the right of a treaty state to tax income referred to in the DTT.
Perustamissopimuksen oikeuksia ei ole sidottu verotukselliseen asuinvaltioon.
Tax residence does not limit the company s right to refer to the freedoms in the EC Treaty.
Tutkimuksessa selvitetään EY:n perustamissopimuksen määräysten vaikutusta yhteisöjen oikeuteen sijoittautua toiseen jäsenvaltioon, valita toimintamuoto ja vedota perustamissopimuksen perusvapauksiin.
A PE is usually required in order for the non-resident to be taxed for business or trade income received from Finland.
Yhteisö on yleisesti verovelvollinen verotuksellisessa kotipaikassaan eli asuinvaltiossaan ja maksaa siellä veroa kaikista tuloistaan riippumatta siitä, mistä valtiosta tulot saadaan.
These are: - State of residence as the basis for tax liability; - Permanent establishment ( PE ) and tax liability; - The tax liability of a CFC; and - The impact of tax liability and the change in tax liability on the taxation of a company.
Verovelvollisuus voi perustua yhteisön verotukselliseen kotipaikkaan, kiinteään toimipaikkaan tai väliyhteisötulon verotukseen.
It is important to note that tax liability and taxable income is determined in the nation-al legislation.
Tarkasteltavana on se, missä valtiossa ja millä perusteella yritys maksaa tuloveroa toimiessaan useassa valtiossa.
Digital rights management (DRM) systems are increasingly being developed and used in order to protect the commercial interests of copyright holders.
DRM ja tekijänoikeuden epätasapaino Oikeuksienhallintajärjestelmiä (Digital Rights Management eli DRM -järjestelmät) käytetään yhä suuremmassa määrin digitaalisen sisällön suojaamiseksi ja sisällöntuottajien kaupallisten intressien turvaamiseksi.
The method used in the research is that of legal informatics and information law.
Väitöskirja on kriittinen puheenvuoro informaatioyhteiskunnan tekijänoikeudellisesta sääntelystä.
Thereafter, the shortcomings of the current legislative framework are analysed in view of the prospective legal dimensions of DRM.
Tämän jälkeen analysoidaan DRM-järjestelmien oikeudellisia ulottuvuuksia sen selvittämiseksi, miten ne on huomioitu tekijänoikeudellisessa sääntelyssä.
These systems have developed over time from singular copy prevention mechanisms towards all-encompassing trusted systems enabling the control of digital content throughout its life cycle and in a multi-media context.
Järjestelmät ovat kehittyneet yksinkertaisista kopiosuojauksista kokonaisvaltaisiin oikeuksien hallinnointi- ja suojajärjestelmiin, mikä lisää sisällöntuottajien mahdollisuuksia tehokkaasti määrätä aineiston käytöstä.
Answering this question requires us first to look into the current regulation of DRM, assessing how the current legislative framework takes into consideration the shift in the power position that DRM offers.
Väitöskirjan aluksi tutkitaan, miten DRM-järjestelmien käyttö lisää sisällöntuottajien määräämisvaltaa ja millä tavoin tämä määräämisvalta on laissa suojattu.
A fundamental principle emanating form this body of law is the principle of free flow of information, which is used as a guiding principle for the regulative model proposed in this thesis.
DRM-järjestelmät asettavat kuitenkin käytännössä esteitä myös käytölle, joka kuuluu tekijänoikeuden rajoitusten piiriin ja jonka osalta tekijän määräämisvaltaa on laissa rajoitettu.
The will and the intention of the non-recognizing state are crucial as to the form and extent of these relations.
Tunnustamisen epäävän valtion tahto ja tarkoitus ovat siis ratkaisevia.
In addition, non-recognition as a collective sanction has played an important role in UN practice and deserves further attention when considering the use and scope of non-recognition itself.
Kun tunnustamisen epäämistä on kuitenkin varsin menestyksekkäästi käytetty myös YK:n päätökseen perustuvana kollektiivisena velvoitteena kansainvälisen oikeuden vastaisen tapahtuman tai tilanteen johdosta, tulisi koko tunnustamisen epäämisinstituution perusteita ja käytännön merkitystä arvioida enemmän tästä lähtökohdasta.
Relations with unrecognized entities express, however, only the willingness of a non-reconizing state to enter into a specific kind, mode and scope of contacts it deems appropriate in each case.
Merkittävää on myös, että tunnustamaton yhteisö näyttää voivan olla vain sellaisessa kanssakäymisessä tunnustamisen epäävien valtioiden kanssa, mitä nämä kussakin tapauksessa pitävät mahdollisena.
Accordingly, non-recognition nowadays indicates that, besides political reluctance,in the opinion of the non-reconizing state,a new entity does not enjoy the equal status in international law required for the general legal capacity to maintain "government to government" relations on the international level.
Tunnustamaton yhteisö ei siis omaa yleistä toimikelpoisuutta olla "government to government-suhteissa kansainvälisellä tasolla.
Firstly,a survey is presented of the current thinking and practice of non-recognition.
Keskeisenä edellytyksenä on kuitenkin tunnustamattoman yhteisön tosiasiallinen toimikyky ja tehokkuus.
The subject of this study is to clarify the legal consequences of non-recognition.
Mikäli näin ei ole asianlaita, tunnustaminen tulisi evätä.
The focus of the study is on various forms of international intercourse and the position of unrecognized entities before the courts of non-recognizing states.
Valtiokäytäntö osoittaa, että tunnustamattoman yhteisön mahdollisuudet solmia kansainvälisiä suhteita vaihtelevat eri tilanteissa.
The subjective evaluation by each state of the international situation and the political need to withhold or grant recognition often seems to prevail over objective legal criteria when the issue of of relations with unrecognized states and governments arises.
Tunnustamisen epääminen osoittaa siis valtiokäytännössä lähinnä sen, ettei sen kohteena oleva valtio tai hallitus täytä tunnustamisen kansainvälisoikeudellisia edellytyksiä tai epäävä valtio ei lähinnä poliittisista syistä halua solmia suhteita uuden valtion tai hallituksen kanssa.Tällaisen ratkaisun valtiot suorittavat itsenäisesti.
Thus, non-recognition preserves a certain legal effect.
Tunnustamisen edellytyksenä on, että uusi yhteisö täyttää tietyt kansainvälisoikeudelliset edellytykset.
Nevertheless, a trend is emerging in which an increasing number of states no longer automatically associate non-recognition with the absence of relations,perhaps the only exception being the collective non-recognition based on the decisions of the United Nations.
Tunnustamisen epääminen ei siten valtiokäytännössä enää yleensä merkitse täydellistä poissulkemista kansainvälisestä kanssakäymisestä.
On this basis, an attempt will then be made to examine the behavior toward unrecognized entities of those states refusing them recognition.
On kuitenkin huomattava, ettei kanssakäymisen yleensä katsota merkitsevän tällaisen yhteisön tunnustamista, ellei tunnustamisen epäävä valtio sitä jossakin tällaisessa yhteydessä nimenomaisesti ilmoita.
The subject of this study is a topical issue, as the Council Framework Decision 2008/841/JHA on the fight against organised crime is being implemented by the Member States, including Finland.
Tutkimusaihe on ajankohtainen, koska EU:n uusi järjestäytyneen rikollisuuden vastainen puitepäätös 2008/841/YOS on parhaillaan täytäntöönpantavana jäsenvaltioissa.
Therefore, we in Finland also have to consider which measures must be taken to comply with the provisions of the Framework Decision.
Myös Suomessa joudutaan pohtimaan, mitä toimenpiteitä puitepäätöksen täytäntöönpano kansallisesti edellyttää.
For this reason, it would be appropriate to make an overall assessment of the regulation.
Sääntelyn kokonaisarviointi olisi tarpeen.
This study concerns the criminal regulation of organised crime.
Tutkimuksen aiheena on järjestäytyneen rikollisuuden rikosoikeudellinen sääntely.
The research material includes over a hundred judgments, mainly issued by courts of first instance or courts of appeal.
Lähdeaineistoon sisältyy yli sata eri oikeusasteiden tuomiota, erityisesti käräjäoikeuksien ja hovioikeuksien tuomioita.
The criminal regulation of organised crime has been adopted over tens of years, and some provisions are inconsistent with each other.
Järjestäytyneen rikollisuuden sääntelykokonaisuus on kehittynyt useamman kymmenen vuoden aikana ja siihen on päässyt muodostumaan epäjohdonmukaisuuksia.
It is essential that a criminal organisation is a dynamic, multidimensional, ongoing and structured entity, which involves several participants, who play different roles and interact with each other.
Olennaista on, että rikollisryhmä on dynaaminen, moniulotteinen, ajallisesti jatkuva ja suunnitelmallinen kokonaisuus, johon liittyy eri rooleissa ja keskinäisessä vuorovaikutuksessa useita osallistujia.
Organised crime is not, from a legal point of view at least not in Finland a systematically structured entity, which would as such create an interesting basis for the examination of the research questions or the evaluation of the functioning of the regulation.
Järjestäytynyt rikollisuus ei ole ainakaan Suomessa oikeudellisessa maailmassa sellainen systemaattisesti jäsennelty oma kokonaisuutensa, joka sellaisenaan muodostaisi mielekkään pohjan tutkimuskysymysten pohdinnoille ja sääntelykokonaisuuden toimivuuden arvioimiselle.
The aim is also to create new concepts, and new ways of analysis to improve the comprehension of relevant issues.
Tarkoituksena on myös luoda uutta käsitteistöä ja asioiden ymmärtämistä helpottavaa jäsentelytapaa.
Furthermore, the requirement that a criminal organisation must have a hierarchical structure should be reassessed.
Lisäksi hierarkkisen rakenteen vaatimus rikollisryhmän määrittelytavassa tulisi arvioida uudelleen.
Creating the basis for the operation aims to build up the operating environment for future criminal activity, and barriers to criminal investigation.
Toimintaedellytysten rakentamisen avulla luodaan edellytyksiä tulevalle rikolliselle toiminnalle ja esteitä rikostutkinnalle.
The aspect of individual offences is related to the stage in which a criminal organisation starts to prepare and commit individual offences in practice.
Yksittäisten rikosten näkökulma liittyy vaiheeseen, jossa ryhmän puitteissa ryhdytään valmistelemaan ja toteuttamaan yksittäisiä konkreettisia rikoksia.
This research discusses the regulation in force as well as the criminal law theories in the background, but not too strictly based on the systematics of national law.
Tutkimuksessa käydään läpi voimassaolevaa sääntelyä ja sen taustalla vaikuttavia rikosoikeudellisia teorioita, mutta ei niinkään tukeutuen kotimaisen oikeuden systematiikkaan.
When tackling the phenomenon, focus should be put on identifying its special nature as a phenomenon relevant to criminal justice, avoiding however exaggerated rhetoric, which has sometimes interfered with the discussions.
Ilmiön käsittelyssä on syytä keskittyä tunnistamaan ilmiön rikosoikeudellisesti relevantti erityisluonne ja välttää kansainvälistä keskustelua toisinaan leimaavaa yliampuvaa retoriikkaa.