natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The digestion rate of potentially digestible NDF was faster for red clover diets than for grass silage diets.
Typen saanti ja virtaus pötsistä satakertaan olivat suurempia puna-apilaruokinnoilla verrattuna timotei-nurminataruokintoihin.
It was negatively related to diet crude protein concentration similarly to grass silage diets.
Typen hyväksikäyttö oli puna-apilaruokinnoilla heikompi kuin timotei-nurminataruokinnoilla, mutta se oli samalla tavalla kiinteästi yhteydessä rehuannoksen valkuaispitoisuuteen.
These six silages were fed to 24 lactating dairy cows with two levels of concentrate allowance.
Säilörehuja tutkittiin maidontuotantokokeessa ja kahdessa ravitsemusfysiologisessa kokeessa.
In spite of the lower average ME intake for red clover diets, the ECM production remained unchanged suggesting more efficient utilisation of ME for red clover diets compared with grass diets.
Huolimatta pienemmästä syönnistä ja ME-saannista maitotuotos oli puna-apilaruokinnoilla samalla tasolla kuin timotei-nurminataruokinnoilla.
Delaying the harvest tended to decrease DM intake of grass silage and increase that of red clover silage.
Tähän viittaa metioniinin pienempi pitoisuus satakerran ruokasulassa ja plasmassa puna-apilaruokinnoilla.
In the third experiment (publications III and IV), red clover silages and grass silages harvested at two stages of growth, and a mixed diet of red clover and grass silages, were fed to five rumen cannulated lactating dairy cows.
Kahdella eri kasvuasteella korjattuja puna- apilasäilörehuja verrattiin vastaaviin timotei- nurminatasäilörehuihin sekä näiden seokseen.
In my thesis I looked at scenarios of agricultural development across the Baltic states of Estonia, Latvia and Lithuania, and the ways they are seen to affect farmed environments as a habitat of farmland bird species.
Väitöskirjassani tutkin Baltian maiden, eli Viron, Latvian ja Liettuan, maatalousympäristön todennäköisiä muutoksia eri kehitysskenaariossa, sekä miten nämä muutokset vaikuttavat peltolintuihin.
Intensification of agricultural land-use has been was shown to be the key reason behind declines in wildlife species associated with farmland.
Maatalouden tehostumista pidetään kaikkien tärkeimpänä syynä peltoeläimistön vähentymiseen.
In both countries farmers rated intensification of agriculture as the major driving force behind declines.
Suomalaiset maanviljelijät pitivät maatalouden tehostumista suurimpana uhkana maatalouden luonnolle ja monien lajien taantumisen vakavana syynä.
I also evaluated the direction and magnitude of changes in bird communities following progression of farmland land-use from a relatively less intensive to the most intensive type within each country.
Tutkin myös eroja perinteisten, niin kutsun ekstensiivisen maatalouden sekä suhteellisen tehokkaasti viljeltyjen alueiden välillä.
In Finland farmers expressed higher concern about the decline in common farmland species than in Estonia.
Suomessa viljelijät näkevät jo selvemmin maatalouden tehostumisen seurauksia.
Different aspects of the structural complexity of farmland were critical for supporting farmland birds.
Tulokset osoittivat rakenteellisesti rikkaan peltoalueen ratkaisevan merkityksen lajistolle, maisematasolta viljatasolle.
The results suggest that, by contributing to simplification of the farmland structure, homogenisation of crops, and increase in intensity of field use, EU agricultural policies will have a detrimental effect on farmland bird populations in Eastern Europe.
EU:hun liittymisen ja investointien sekä tukien kasvun seurauksena Itä-Euroopan maiden rikas peltojen varassa elävä luonto on vaarassa romahtaa.
I propose ways of further improving and better targeting of the agri-environment schemes in the region.
He ovat myös halukkaita oppimaan lisää sekä turvaamaan eliölajiston tulevaisuuden.
Only farmers with agri-environment contracts targeted specifically at biodiversity were more knowledgeable about practical on-farm activities favouring wildlife, and were more willing to employ them that the rest.
Räätälöidyt ympäristönhoidosta maksettavat korvaukset viljelijöille ovat tulevaisuudessa todennäköisesti ainoa keino ylläpitää monipuolista peltolajistoa.
I looked at the effects of major farmed habitats across the region, and assessed the role of spatial organisation of farmed habitats.
Erityisesti kiinnitin huomiota peltoelinympäristöjen muutostekijöihin, kuten peltojen säilyvyyteen, rakenteeseen sekä viljelyn tehokkuuteen.
There was a clear indication that the more intensively farmed areas across the region provided habitat for fewer bird species and individuals, and intensification of field management was reflected in a tangible decrease in farmland bird abundance.
Ja vaikka monet sanoivat, että lajien katoaminen on sinänsä huono asia, vain muutamat osasivat ehdottaa esimerkkejä kuten siili tai hirvi.
Farmers are on the whole positive to the idea of supporting wildlife on their farms, and are concerned about declines, but they require payments to offset their income loss and extra work.
Maksettaessa ympäristötukia yhteisö ei kannusta viljelijää vain ruoan tuotantoon vaan myös ainutlaatuisen ympäristönsä ylläpitämiseen - luonnon monimuotoisuuden viljelyyn, "kiurujen viljelyyn .
The most common fungi in bast fibres were Penicillium and Rhizopus.
Yleisimmät homesuvut kuitunäytteissä olivat Penicillium ja Rhizopus.
Microbial quality throughout the whole processing chain of bast fibres has not previously been studied.
Koko kasvikuitujen tuotantoketjun kattavaa mikrobiologisen laadun seurantaa ei ole aikaisemmin esitetty.
On the basis of the results obtained in this study, the microbial contents on stalks of both plants studied increased at the end of the growing season and during the winter.
Tämän tutkimusten perusteella hamppu- ja pellavakorsien mikrobimäärä nousi kasvukauden loppua kohti sekä kevätkorjuumenetelmissä talven aikana.
The widest variety of different fungi was in the untreated hemp and linseed fibres and in the commercial loose-fill flax insulation.
Eniten eri homesukuja löydettiin käsittelemättömistä hamppu- ja pellavakuiduista sekä kaupallisesta puhalluspellavaeristeestä.
In order to be able to utilize hemp and flax fibres, the bast fibres must be separated from the rest of the plant.
Jotta hamppu- ja pellavakuituja voidaan teollisesti hyödyntää, ne pitää ensin irrottaa korresta.
Flax and hemp have traditionally been used mainly for textiles, but recently interest has also been focused on non-textile applications.
Hamppua ja pellavaa on perinteisesti käytetty tekstiilien valmistukseen.
Dry thermal treatment used in this study did not markedly reduce the amount of microbes.
Teollista kuumennuskäsittelyä simuloivalla kuivalla lämpökäsittelyllä ei ollut merkittävää vaikutusta kuitujen mikrobipitoisuuteen.
This study concentrates on the microbial quality and possible microbial risks in the production chain of hemp and flax fibres and fibrous thermal insulations.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin hamppu- ja pellavakuitujen tuotantoprosessin mikrobiologista laatua sekä siihen liittyviä mahdollisia mikrobiologisia vaaroja.
In this study enzymatic retting and steam explosion (STEX) were examined as pretreatment processes.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin entsyymiliotusta sekä höyryräjäytystä kuitujen irrotus- ja esikäsittelyinä.
As organic materials, hemp and flax fibres contain high levels of nutrients for microbial growth.
Orgaanisena materiaalina hamppu ja pellava sisältävät runsaasti ravinteita.
In this study, the highest amounts of fungal emissions were in the range of 10^3 10^5 cfu/m^3 from the flax and hemp insulations at 90% RH of air.
Suurimmat home-emissiot irtosivat kammion ilmaan hamppu- ja pellavaeristeistä suhteellisen ilmankosteuden ollessa 90%.
Non-cellulosic components can be removed with various pretreatment processes, which are associated with a certain risk of microbial contamination.
Tämä on perinteisesti tehty erilaisilla liotusmenetelmillä, joihin usein liittyy mikrobiologisen kontaminoitumisen riski.
In this project an emission measurement chamber was developed which was suitable for measurements of emissions from both mat type and loose fill type insulations, and capable of interdisciplinary sampling.
Tutkimusprojektin aikana kehitettiin yhteistyönä emissiokammio, jolla pystytään tutkimaan sekä levymäisistä että puhallusvillatyyppisistä lämmöneristeistä ilmaan irtoavia fysikaalisia, kemiallisia ja mikrobiologisia emissioita.
After drying of moulded insulations at 30% RH, the amounts of emitted moulds were in all cases higher compared to the emissions at 90% RH before drying.
Kun ilmankosteus oli 30% tai 80%, kaikkien tutkittujen eristemateriaalien home-emissiot olivat suhteellisen alhaisia.
The fungal emissions from stone wool, glass wool and recycled paper insulations were below 10^2 cfu/m^3 even at 90% RH.
Lasi- ja kivivilla- sekä selluvillaeristeiden home-emissiot pysyivät alhaisella tasolla myös korkeammassa ilmankosteudessa.
Enzymatic treatment encouraged the growth of moulds in fibres.
Entsyymiliotus lisäsi kuitujen homepitoisuutta, eli sillä oli heikentävä vaikutus mikrobiologiseen laatuun.
However, by processing and mechanical separation it is possible to produce fibres containing less moulds and bacteria than the whole stem.
Kuitujen käytön kannalta on hyödyksi, että tietyillä esikäsittelyillä voidaan vähentää kuitujen ja eristeiden mikrobimäärää.
Microbial quality of hemp (Cannabis sativa L.) and flax (Linum usitatissimum L.) from plants to thermal insulation
Pellavan ja kuituhampun mikrobiologinen laatu kasviraaka-aineesta lämmöneristeeksi
According to the literature, the most common fungi in building materials and indoor air are Penicillium, Aspergillus and Cladosporium, which were all found in some of the bast fibre materials in this study.
Nykyään niinikuitukasvien käyttökohteet ovat laajentuneet, ja kuituja käytetään esimerkiksi komposiittien ja lämmöneristeiden valmistuksessa.
Rhizoctonia solani is a soil inhabiting basidiomycetous fungus able to induce a wide range of symptoms in many plant species.
Rhizoctonia solani on geneettisesti monimuotoinen Basidiomycete-heimoon kuuluva kantasieni, joka aiheuttaa monenlaisia tautioireita lukuisilla eri kasvilajeilla.
The reasons for the dominance of AG-3 on potato seem to be attributable to its highly specialization to potato and its ability to infect and form sclerotia efficiently at low temperatures.
Yksi tekijä AG-3:n yleisyydessä näyttää olevan sen kyky tartuttaa perunaa jo alhaisissa lämpötiloissa sekä muodostaa tehokkaasti rihmastopahkoja mukuloiden pinnalle.
According to phylogenetic analysis of the internal transcribed sequences (ITS) of the ribosomal RNA genes the Finnish AG-3 isolates are closely related to each other even though a wide variation of physiological features was observed between them.
Kantojen fylogeneettinen tutkimus osoitti suomalaisten AG-3-kantojen olevan läheistä sukua toisilleen huolimatta suurista fysiologisten ominaisuuksien eroista.
In this study, a large nationwide survey of R. solani isolates was made in potato crops in Finland.
Tässä koko Suomen kattavassa tutkimuksessa eristettiin perunoista yli 500 R. solani -kantaa.
This genetically complex species is divided to 13 anastomosis groups (AG), of which AG-3 is specialized to infect potato.
Lajiin kuuluvat sienet voidaan jakaa 13 anastomoosiryhmään (AG).
Additionally, compensatory base changes on ITS-2 were detected which suggests that potato-infecting R. solani AG-3 could be considered as a separate species instead of an AG of R. solani.
ITS-2-alueella havaitut mutaatiot viittaavat AG-3 ryhmän mahdolliseen eriytymiseen muista R. solani –lajiin luokitelluista kannoista.
On potato, R. solani infection causes two main types of diseases including stem canker observed as a dark brown lesions on developing stems and stolons, and black scurf that develops on new tubers close to the time of harvest.
Tämä säännöllisesti perunakasvustoissa tavattava taudinaiheuttaja ilmenee kahtena erilaisena tautioireena: versonkärkiä ja maavarsia vioittavana versolaikkuna ja myöhemmin kasvukaudella mukuloiden pintaan muodostuvana seitirupena.
The defence response was strong enough to protect vulnerable sprout tips from new attacks by the pathogen.
Useita tunnettuja puolustusvastereittejä hyödyntävä kestävyys tehostui seuraavien päivien aikana ja oli voimakkuudeltaan riittävä suojaamaan versojen kärkiä uudelta tartunnalta.
These results at least partly explain why potato emergence is eventually successful even under heavy infection pressure by R. solani.
Versonkärkien puolustusvasteen nopea herääminen selittänee perunan itujen kyvyn taimettua huolimatta korkeastakin R. solani:n aiheuttamasta tartuntapaineesta.
Additionally, three other AGs (AG-2-1, AG-4 and AG-5) were found associated with symptoms on potato plants but they were weaker pathogens on potato than AG-3 as less prone to form black scurf.
Tämän lisäksi tavattiin muutamia anastomoosiryhmien AG2-1, AG-4 ja AG-5 kantoja.
Between the growing seasons R. solani survives in soil and plant debri as sclerotia or as the sclerotia called black scurf on potato tubers which when used as seed offer the main route for dispersal of the fungus to new areas.
Mikrosiruanalyysiä käyttäen havaittiin, että R. solani –sienen rihmojen tartuttaessa idun tyveä iduissa virittyi nopeasti kestävyysvaste, joka voitiin mitata idun kärkiosasta jo 48 tuntia tartunnan alkamisesta.
Rearing strategies of young dairy calves in relation to production, behaviour and welfare
Vasikoiden kasvatusmenetelmien vaikutus tuotantoon, käyttäytymiseen ja hyvinvointiin
Results from feed intake and growth data does not always reveal the possible differences in rearing systems for young dairy calves in terms of animal welfare as was seen in these experiments.
Syönti- ja kasvutulokset eivät aina anna oikeaa kuvaa kasvatusmenetelmien eroista eläinten hyvinvoinnin kannalta.
In addition, meta-analyses from the three above mentioned experiments were conducted to evaluate relationships between intakes of different feeds, and feed intake and growth before and after weaning off milk.
Lisäksi kokeiden yhdistetystä aineistosta analysoitiin eri rehujen syöntimäärien suhdetta sekä rehujen vaikutusta kasvuun ennen ja jälkeen maidosta vieroituksen.
Cross sucking problems in calf groups can be reduced by feeding and management factors.
Ryhmissä esiintyvää käyttäytymisongelmaa, toisten vasikoiden imemistä, voidaan vähentää hoito- ja ruokintamenetelmillä.
Individual housing, deprivation of sucking behaviour, and low milk intake are considered to be some of the factors which may reduce calf welfare.
Vasikoiden kasvatus yksilökarsinoissa, imemismahdollisuuden puute maitojuoton yhteydessä sekä pienet juomamäärät ovat tekijöitä, jotka mahdollisesti voivat vähentää vasikoiden hyvinvointia.
Low temperatures can, however, decrease the time spent eating, and may thus affect growth, at least if the eating place is outside, and separated from the lying area which is in shelter.
Kylmällä ilmalla vasikat saattavat kuitenkin syödä väkirehua vähemmän varsinkin, jos ruokailupaikka on ulkona ja makuualue sisällä.
However, weaning from suckling the dam affected calves’ behaviour, both at the age of five and eight weeks, by increasing calves’ restlessness and vocalizations after weaning.
Vieroitus emästä niin viiden kuin kahdeksankin viikon iässä aiheutti vasikoissa levottomuutta ja ääntelyn lisääntymistä.
Group rearing may socially facilitate calves to start eating dry feeds and ruminating earlier than individual housing.
Ryhmässä kasvaneet vasikat aloittivat sekä kuivien rehujen syönnin että märehtimisen nuorempina kuin yksilökarsinassa kasvaneet.
In the second experiment the effect of five weeks of restricted suckling (twice a day suckling two hours after the cows were milked) followed by three weeks of even more restricted suckling (once a day) was compared to abrupt weaning after five weeks of restricted suckling to see if the former had less effect on feed intake, growth and weaning behaviour of the calves.
Toisessa kokeessa vasikoiden annettiin imeä emiään rajoitetusti lypsyn jälkeen viiden tai kahdeksan viikon ajan ja kolmannessa selvitettiin vasikoiden veden juontia, kun vasikat saivat juomarehua vapaasti.
Calves consumed very little water when they had ad libitum access to acidified milk replacer, but after weaning the calves increased their water intake very quickly.
Annettaessa vasikoiden imeä emiään rajoitetusti lypsyn jälkeen vasikat oppivat imemään emiään hyvin nopeasti.
When the calves were weaned at five weeks of age, they did not eat dry feed in sufficient amounts to compensate for the loss of milk provision.
Vieroittaminen suurilta maitomääriltä viiden viikon iässä oli kuitenkin liian aikaista, koska vasikat eivät vielä syöneet riittävästi kuivia rehuja.
Group-housed calves can cope with the changing temperatures in an unheated production system if they are under careful management.
Tutkimuksessa todettiin, että vasikoita voi ryhmässä kasvattaa kylmissä ja vaihtelevissa sääoloissa ulkona, kunhan ne hoidetaan ja ruokitaan erittäin huolellisesti.
This thesis consists of three experiments that examined the effects of various rearing strategies on feed intake, growth, oral behaviour, and welfare of young dairy calves.
Tässä väitöskirjassa vasikoiden kasvatusta on tarkasteltu sekä tuotannon että vasikoiden käyttäytymisen ja hyvinvoinnin kannalta.
In the third experiment the objective was firstly to examine water intake of calves fed acidified milk replacer ad libitum during the milk feeding and weaning stages.
Väitöskirja koostuu kolmesta kokeesta, joista ensimmäisessä tutkittiin vasikoiden kasvatusta ryhmäkarsinoissa ulkona tai sisällä ja vasikoiden kasvatusta sisällä ryhmä- tai yksilökarsinoissa.
Results concerning group (outside or inside the barn) and individual rearing of calves, keeping cows and calves together for a longer period than colostrum feeding, and water drinking on ad libitum milk replacer feeding are presented.
Vasikat joivat nipasta kerrallaan vähemmän vettä kuin ämpäristä, ja käyttivät enemmän aikaa päivässä veden juomiseen kuin vesiämpäristä juoneet vasikat.
Therefore, behaviour should also be taken into account when comparing rearing strategies for dairy calves.
Käyttäytyminen on herkkä hyvinvoinnin mittari ja se tulisikin aina huomioida eri kasvatusmenetelmiä arvioitaessa.
Calves did, however, have some difficulties in using water nipples, which appeared as atypical drinking behaviours.
Saadessaan hapatettua juomarehua vapaasti vasikat joivat keskimäärin vain vähän vettä, olipa vesilähteenä avoin ämpäri tai vesinippa.
In addition, a positive relationship was found between water and concentrate intake after weaning.
Vasikoiden välillä oli suurta vaihtelua veden juontimäärissä.
This study included cultivars of barley (Hordeum vulgare L.), oat (Avena sativa L.) and wheat (Triticum aestivum L.).
Koe suoritettiin ohra- (Hordeum vulgare L.), kaura- (Avena sativa L.) ja vehnälajikkeilla (Triticum aestivum L.).
To determine differences in NUE among cultivars and gauge the achievements of plant breeding in NUE, 17-18 cultivars of each of the three cereal species released between 1909 and 2002 were studied.
Kasvinjalostuksen vaikutusta typenkäytön tehokkuuteen arvioitiin kaikilla kolmella lajilla, 17-18 lajikkeella, jotka olivat ajanjaksolta 1909-2002.
The main objective of this study was to determine the differences in nitrogen use efficiency (NUE) among spring cereals grown in Finland.
Tutkimuksen päätavoitteena oli määrittää Suomessa viljeltävien kevätviljalajien välisiä eroja typenkäytön tehokkuudessa.
Responses to nitrogen of landraces, old cultivars and modern cultivars of each cereal species were evaluated under two N regimes (0 and 90 kg N ha-1).
Typpilannoituksen vaikutusta typenkäytön tehokkuuteen ja siihen liittyviin muihin ominaisuuksiin arvioitiin maatiaislajikkeiden ja modernien lajikkeiden välillä kahdella lannoitustasolla (0 ja 90 kg N ha-1).
There was a clear relationship between nitrogen uptake efficiency (UPE) and NUE in all species whereas nitrogen utilization efficiency (UTE) had a strong positive relationship with NUE only for oat.
Kaikilla lajeilla oli selvä yhteys typenkäytön tehokkuuden ja typenoton tehokkuuden (UPE) välillä, kun taas typenkäytön tehokkuuden ja typenhyödyksikäytön tehokkuuden (UTE) välinen yhteys oli selkeä ainoastaan kauralla.
Field experiments were conducted between 2001 and 2004 at Jokioinen, in Finland.
Kenttäkokeet suoritettiin vuosina 2001-2004, MTT Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen koekentillä, Jokioisilla.
Based on this global phenomenon, the European Community has launched several directives to reduce agricultural emissions to the environment.
EU onkin asettanut useita direktiivejä, joilla pyritään rajoittamaan lannoitteiden huuhtoutumista ympäristöön.
UTE was clearly lower in wheat than in other species.
Muut typenkuljetukseen liittyvät ominaisuudet osoittautuivat vehnällä muita lajeja heikommiksi.
These results may help understand the underlying physiological differences in NUE and could help to identify alternative production options, such as the different roles that species can play in crop rotations designed to meet the demands of modern agricultural practices.
Yleisesti nämä tulokset lajien välisistä eroista typenkäytön tehokkuudessa ja typenkäyttöön liittyvissä muissa ominaisuuksissa osaltaan auttavat viljelyteknisissä toimenpiteissä ja päätöksissä, pohdittaessa esim. viljelykiertoa ja siihen valittavia lajeja.
Therefore, more efficient N use in cereal production, to minimize pollution risks and maximize farmer income, represents a current challenge for agronomic research in the northern growing areas.
Näin ollen kasvien typenkäytön tehokkuuden (NUE) parantaminen on ajankohtainen haaste, kun pyritään tuotantomenetelmiä kehitettäessä edistämään ympäristön ekologista kestävyyttä.
On the basis of these results there appears to be potential and also a need for improvement in NUE.
Näiden tulosten perusteella typenkäytön tehokkuuden parantamisella Suomen kasvuoloissa erityisesti vehnällä tuntuisi olevan potentiaalia ja tarvetta.
Nitrogen (N) is one of the main inputs in cereal cultivation and as more than half of the arable land in Finland is used for cereal production, N has contributed substantially to agricultural pollution through fertilizer leaching and runoff.
Suomessa yli puolet viljelyalasta on kevätviljoilla, joten typpilannoituksen ympäristövaikutukset ovat nousseet merkittäväksi keskustelun aiheeksi niin Suomessa kuin muuallakin Euroopassa.
Reduced use of N fertilizer is likely to decrease both production costs and pollution, but could also result in reduced yields and quality if crops experience temporary N deficiency.
Tehostamalla kasvien typenottoa ja käyttöä voimme vähentää huuhtoutumiselle alttiin, kasveilta hyödyntämättä jäävän typen määrää maaperässä.
Other traits related to N translocation indicated that wheat also had a lower harvest index, nitrogen harvest index and nitrogen remobilisation efficiency and therefore its N translocation efficiency was confirmed to be very low.
Kuitenkin laajempi materiaalivalikoima osoitti, että vehnälajikkeiden typenkäytön tehokkuus oli muita lajeja alhaisempi.
Physical characterization of plastic surfaces in wearing and cleanability research
Muovipintojen fysikaalinen karakterisointi, kulutus ja puhdistuvuus
The devices and methods used in the work can be utilized both in material research and product development.
Käyttöönotetut menetelmät ovat hyödynnettävissä niin materiaali- ja pinnoitetutkimuksissa kuin kehitettäessä uusia vähemmän likaantuvia teollisia muovipintoja.
According to the results of this study the Soiling and Wearing Drum and the Frick-Taber methods are very useful when simulating three-body wearing of plastic surfaces.
Tuloksista havaittiin, että timanttipinnoitus alentaa karheusarvoja ja kulutuksen aiheuttamat pinnan muutokset olivat havaittavissa kolmidimensionaalisista profilometrikuvista sekä karheusarvojen suurenemisena.