natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this dissertation I argue, in line with ontological hermeneutics, that it is not possible to explore the future without first addressing the differing pasts and present conditions of the refugees.
Tutkimuksen lähtöoletuksena on lisäksi ontologisen hermeneutiikan mukaisesti se, että tulevaisuuden tarkastelu ei ole mahdollista ilman, että ymmärtää menneen, nykyisyyden ja näiden välisen suhteen.
The histories of Palestinian refugeeness have witnessed violence, multiple displacements, and enduring uncertainty.
Palestiinalaispakolaisten historia on täynnä väkivaltaa, pakenemista ja jatkuvaa epävarmuutta, ja pakolaisleirit ovat tilana tiivistäneet pakolaisuuteen liittyvät vaikeudet niin historiallisesti kuin nykyäänkin.
Yet, this dissertation is not an ethnography of the camps per se; the aim is rather to look through them in order to explore the manifold futures that are negotiated by the Palestinian refugees dwelling in them, and especially by those just reaching adulthood.
Tässä tutkimuksessa en silti tarkastele vain leirejä itsessään vaan lähestyn niiden kautta sitä, miten niillä asuvat palestiinalaiset neuvottelevat tulevaisuudentoiveitaan.
Similarly, this research shows that the possibilities available to the refugees under the host sovereigns were not usually enough for my interlocutors to achieve their aspirations.
Tässä tutkimuksessa painottuu myös se, että Libanonissa, Jordaniassa ja Länsirannalla tarjolla olleet mahdollisuudet eivät useinkaan riittäneet toivotun tulevaisuuden saavuttamiseen.
In many ways they were considered inadequate in terms of providing the hoped-for standards of living, yet simultaneously they formed a significant community that was viewed from a positive perspective, though more so in the West Bank and Jordan than in Lebanon.
Leirien ei koettu pystyvän tarjoamaan toivottua elintasoa, mutta samanaikaisesti ne muodostivat merkityksellisen yhteisön, johon liitettiin useita positiivisia ominaisuuksia.
Despite the fact that Palestinian camps have also been framed as temporary, not only by definition but also in the national narratives stressing the right to return to Palestine, in practice the camps have become sites where lives are lived and futures built.
Leirien pitkästä historiasta huolimatta niitä on kuitenkin pidetty väliaikaisina; määritelmällisesti leiri on aina olemassa vain rajatun ajanjakson ja palestiinalaisten kansallisissa narratiiveissa, jotka painottavat paluuta Palestiinaan, niitä ei ole ajateltu pysyvinä asuinpaikkoina.
Therefore, to understand these differing experiences of Palestinian refugees living under the three host sovereigns, I start by looking at the histories that form the present realities through which Palestinians look to, have hopes for, and plan for their futures.
Tästä syystä käyn läpi eri kentillä asuvien palestiinalaisten historiaa ja etenen leirien nykyolosuhteiden tarkasteluun.
Hence many – especially in Lebanon and the West Bank, though for different reasons – have come to consider that emigration could fulfil their hopes and provide better conditions for them and their families.
Maastamuutto olikin monelle tapa kuvitella parempaa tulevaisuutta niin itselle kuin perheelle, erityisesti Libanonissa ja Länsirannalla.
Nevertheless, while the camps functioned as a marker of Palestinian refugeeness, and were even equated with Palestine and the right of return, as everyday spatialities they left much to be desired.
Leirit muodostivat myös osan pakolaisten poliittista identiteettiä: ne muistuttivat niillä asuvien pakolaisuudesta ja muodostivat linkin Palestiinaan ja siten ylläpitivät vaatimusta paluuoikeudesta.
The study brings out issues concerning information sharing incentives and other factors which can support and improve productivity, quality and information sharing and thus improve competitive advances of the company.
Tutkimus nostaa esiin myös tiedonjakamiseen liittyviä kannustimia ja muita tekijöitä, joilla voidaan tukea ja edistää tiedonjakamista sekä täten tehostaa tuottavuutta, laatua ja yrityksen kilpailukykyä.
On the basis of the gathered data the described ideating process clarifies and focuses the stages for small and local development but also for broader implementation with its separate versions.
Määritelty ideointiprosessi selkeyttää ja tarkentaa uuden tiedon luontivaiheita kuvaten siinä ilmenevää pienimuotoista ja paikallista kehittämistä sekä laajempia toteutuksia eri versiointeineen.
The communication processes are based mainly on the basic senses of the human being on which different methods and tools have been developed.
Näissä prosesseissa hyödynnetään pääosin ihmisen perusaisteja, joiden tueksi on kehitetty erilaisia toimintamalleja, menetelmiä ja välineitä.
The study is a qualitative case study based on the fairly large data that has been gathered by means of theme interviews and is analyzed with the help of qualitative content analyze according to the themes.
Tutkimus on luonteeltaan kvalitatiivinen tapaustutkimus, jossa teemahaastattelun avulla saatua laajahkoa aineistoa analysoidaan sisällönanalyysillä tutkimusteemoittain ja kohderyhmittäin.
According to the results data, information and knowledge are embedded many ways in human experiences, in the function models of the organization and in the information processing systems and in the tools, in publications and culture of the work community too but also in internal and external relation networks.
Tulosten mukaan data, tieto ja tietämys ovat tallentuneet monin tavoin eri tallennusalustoille (työkokemukset, organisaation toimintatavat, tietojärjestelmät, välineet, julkaisut sekä työyhteisön kulttuuri ja suhdeverkostot).
My study is also supplementing the meta model of IC by describing and defining the character and role of social capital but also creating and sharing processes between the dimensions of the IC.
Tutkimukseni täydentää myös yrityksen aineettoman pääoman metamallia kuvaamalla ja tarkentamalla sosiaalisen pääoman luonnetta ja roolia sekä eri ulottuvuuksien välisiä tiedon jakamisprosesseja sekä hahmottelee yrityksen tietojohtamisen kokonaismallia tekijöineen.
The experts at different levels of organization and foremen were used as primary sources of information.
Tietolähteinä hyödynnettiin eri organisaatiotasoilla työskenteleviä asiantuntijoita, esimiehiä ja yritysjohtoa.
The objective of this study is to describe acquisition, use, creation and distribution of data, information and knowledge in the company of the logistics field.
Tutkimuksen tavoitteena on kuvata ja selvittää tiedon moninaista olemusta sekä tiedon hankintaa, luomista ja jakamista sekä pohtia tiedon ja aineettoman pääoman yhteyttä.
The gathering, creating and sharing of data, information and knowledge are forming interactive communication processes at an individual, group or team and organization level and at customer level too.
Tietoa ilmenee eri tasoilla (yksilö-, ryhmä- tai tiimi-, organisaatio- ja asiakastasot).
Furthermore, the processes of information acquisition and methods used are described on the basis of the acquired data.
Tutkimuksessa kuvattiin myös tiedonjakamiseen liittyviä jakamisprosesseja, menetelmiä ja välineitä sekä inhimillisiä toimijoita rooleineen.
The study is also defining relationship between intangible capital (IC) and data, information and knowledge.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että tiedon hyödyntäminen liiketoiminnassa edellyttää sen eri ilmenemismuotojen määrittelyä (data, tieto, tietämys) ja niiden hankinta-, luomis- ja jakamisprosessien kuvaamista.
Furthermore, the study is also outlining the model of development and management of the knowledge in the organization with its factors.
Tieto on myös kontekstisidonnaista liittyen vallankäyttöön sekä käyttäjän omiin tietokäsityksiin ja valmiuksiin.
The median MET activation rate in Finland was 2.3 (1.5, 4.8) per 1,000 hospital admissions.
Ensihoitoryhmien hälytyksien keskiluku Suomessa oli 2,3 hälytystä tuhatta sairaanhoitojaksoa kohden.
In Finland uniform guidelines for RRS are required, as both the implementation and utilization are still suboptimal.
Kansallisella tasolla yhtenäiset hoitosuositukset sairaalansisäisestä hoitoketjusta tarvitaan, sillä tällä hetkellä ensihoitoryhmien käyttö on kansainväliseen tasoon ja hoitosuosituksiin nähden liian vähäistä.
Detecting and reacting to in-hospital patient deterioration - Studies on the afferent and efferent limbs of the Rapid Response System
Yllättävä vuodeosastopotilaan voinnin huononeminen sairaalassa - tutkimuksia sairaalansisäisestä ensihoitoketjusta
Specific aims included studying the prevalence and relative performance of different activation criteria among general ward patients, describing the utilization of a Medical Emergency Team (MET) in a university hospital, studying the impact of a delayed MET activation on in-hospital mortality and investigating the characteristics of RRSs in Finnish hospitals.
Tämän väitöskirjatyön tavoitteena oli tutkia erilaisten hälytyskriteerien toimivuutta sekä MET-ryhmän toimintaa Tampereen yliopistollisessa sairaalassa, ja kartoittaa ylläkuvatun ensihoitoketjun esiintyvyyttä ja toimintatapoja Suomessa.
The first of these included ICU patients discharged to the Tampere University Hospital's (TAYS) general wards during a two months study period, who were attended 24 hours after discharge.
Kolmannessa osatyössä Tampereen yliopistollisen sairaalan MET-ryhmän hoitamat potilastapaukset analysoitiin vuoden ajalta.
Fifty-one hospitals (93%) participated in the postal survey, and 16 hospitals reported having an RRS.
Neljänteen osatyöhön, valtakunnalliseen kirjekyselytutkimukseen, osallistui 51 suomalaista anestesiapalveluita tuottavaa julkista sairaalaa, joista kuudessatoista oli vuonna 2012 käytössä ensihoitoketju.
Measured vital signs were classified as 'positive' or 'negative' activation criteria according to TAYS dichotomized criteria and the National Early Warning Score (NEWS), and tested against in-hospital serious adverse events and 30-day mortality, which were used as primary outcomes.
Potilaiden peruselintoiminnot mitattiin ja luokiteltiin sekä kaksijakoisten hälytyskriteereiden että aikaisen varoituksen pisteytysjärjestelmän (NEWS, National Early Warning Score) perusteella joko matalan tai korkean riskin potilaiksi.
Conclusions: NEWS detects general ward patients at risk of deterioration better than the commonly used dichotomized activation criteria, but it is reasonable to include the subjective 'worried' criterion as a MET activation method.
Yhteenvetona todetaan, että peruselintoimintoihin perustuvat hälytyskriteerit ennustavat sairaalansisäisiä haittatapahtumia ja korkeampaa kuolleisuutta, joskin aikaisen varoituksen pisteytysjärjestelmä (NEWS) havaitsee riskipotilaat paremmin vuodeosastopotilaiden keskuudessa verrattuna kaksijakoisiin häytyskriteereihin.
Results: The post-ICU cohort included 184 patients, and 24 hours after discharge both positive dichotomized activation criteria (prevalence 15%, OR 3.79, 95% CI 1.18-12.2) and the 'worried' criterion (19%, 3.63; 1.17–11.3) were associated with in12 hospital serious adverse events.
Potilaista 12 % täytti peruselintoimintoihin perustuvat kaksijakoiset hälytyskriteerit, ja ’hoitaja huolissaan’ -kriteeri kirjattiin 19 %:lle potilaista.
Differences were noted, especially between the activation criteria used.
Selkeää vaihtelua esiintyi sekä hälytyskriteerien että ensihoitoryhmien toimintatapojen saralla sairaaloiden välillä.
All general ward patients in TAYS on two separate evenings were evaluated and formed the second cohort.
Toinen aineisto sisälsi kaikki sairaalan vuodeosastojen potilaat kahtena eri iltana.
Delays in MET activation increase the hospital mortality of severely ill general ward patients.
Viiveet ensihoitoryhmän hälytysten tekemisessä liittyvät kohonneeseen sairaalakuolleisuuteen, ja niiden vähentäminen on jatkossa ensiarvoisen tärkeää.
NEWS was independently associated with both inhospital serious adverse events and 30-day mortality on both suggested cut points (score ≥5 or an individual vital sign scoring three, and ≥7, prevalences 22% and 6.5%).
Tässä aineistossa ainoastaan aikaisen varoituksen pisteytysjärjestelmä havaitsi itsenäisesti korkean riskin potilaat (päätemuuttujina haittatapahtumat sairaalajaksolla ja 30 vrk:n kuolleisuus).
In all three prospective cohort studies data on admissions and patient characteristics were obtained from patient records and multivariate logistic regression was used to adjust for confounding.
Hälytysten syyt, potilaiden taustat ja suunniteltu jatkohoito vastasivat pääpiirteissään kansainvälisiä raportteja; lisäksi havaittiin että myöhässä tehty hälytys (55% hälytyksistä) liittyi itsenäisenä muuttujana korkeampaan sairaalakuolleisuuteen.
Materials and Methods: The activation criteria were studied in two different prospective cohorts (Studies I and III).
Erilaisia hälytyskriteereitä tutkittiin kahdessa osatyössä.
The events leading to the development of the disease are complex and still partially unclear.
Tapahtumaketju, joka johtaa sairastumiseen, on monimutkainen ja vielä osittain epäselvä.
The presence of the virus was also confirmed by RT-PCR in some of the cases.
Viruksen läsnäolo vahvistettiin RT-PCR:llä osassa tapauksista.
Detection of Enteroviruses in Tissue Samples - Methods and applications in type 1 diabetes
Enterovirusten osoittaminen kudosnäytteistä - menetelmät ja niiden soveltaminen tyypin 1 diabeteksessa
74 % of the T1D patients were enterovirus-positive in in situ hybridization compared to 29 % of the control subjects (p<0,001), and the same trend was also seen in RT-PCR.
74 % diabeetikoista oli enteroviruspositiivisia in situ -hybridisaatiolla verrattuna 29 %:iin verrokeista (p<0,001), ja sama suuntaus oli nähtävissä myös RT-PCR:llä.
Nine of the patients (75 %) and one of the control subjects (10 %) were enterovirus positive in either in situ hybridization or immunohistochemistry (p=0,004).
Kaiken kaikkiaan yhdeksän diabeetikkoa (75 %) ja yksi verrokki (10 %) olivat positiivisia joko immunohistokemialla tai in situ -hybridisaatiolla (p=0,004).
The morphology of the pancreas was normal, and the only marker of a possible beta cell-damaging process was the strong production of beta2-microglobulin in the islets.
Haiman morfologia oli normaali, ja ainoa merkki mahdollisesta immunologisesta reaktiosta oli beta2-mikroglobuliinin runsas tuotanto haiman saarekkeissa.
In the second study, the same result was confirmed in a larger cohort which included intestinal biopsies from 39 T1D patients and 41 controls, as well as from 40 celiac disease patients.
Jälkimmäisessä tutkimuksessa sama tulos toistui suuremmassa aineistossa, johon kuului 39 diabeetikkoa ja 41 verrokkia sekä 40 keliaakikkoa.
Numerous epidemiological studies have shown the connection between enteroviruses and T1D, and the detection of these viruses directly in the pancreas and other organs of diabetic patients has given new evidence of the role of enteroviruses in disease development.
Useat epidemiologiset tutkimukset ovat osoittaneet T1D:n ja enterovirusten välisen yhteyden, ja virusten löytyminen diabeetikoiden haimasta ja muista kudoksista on vahvistanut epäilyjä enterovirusten osuudesta taudin synnyssä.
Genetic predisposition determines the susceptibility to develop T1D, but also environmental factors, of which enterovirus infections are one of the most evident candidates, play an important role.
Geneettinen alttius määrittelee taipumuksen sairastua T1D:een, mutta myös ympäristötekijät ovat tärkeässä osassa taudin synnyssä.
Type 1 diabetes (T1D) is a disease in which insulin-producing beta cells in the islets of Langerhans in the pancreas are destroyed by an autoimmune process.
Tyypin 1 diabetes (T1D) johtuu haiman insuliinia tuottavien beetasolujen tuhoutumisesta immunologisten mekanismien kautta.
In the first study, small intestinal biopsies of twelve T1D patients and ten controls were analyzed by immunohistochemistry with enterovirus VP1 protein-specific antibody and in situ hybridization.
Ensimmäisessä tutkimuksessa kahdentoista diabeetikon ja kymmenen verrokin ohutsuolibiopsianäyte värjättiin enteroviruksen VP1-proteiiniin kohdistuvalla vasta-aineella ja viruksen genomin esiintymistä tutkittiin in situ -hybridisaatiolla.
Most antibodies as well as in situ hybridization worked well and proved to be a suitable tool for enterovirus detection in tissue samples.
Useimmat vasta-aineet ja vasta-aineyhdistelmät sekä in situ -hybridisaatio toimivat hyvin ja osoittautuivat hyväksi työkaluksi enterovirusten osoittamiseen tämän tyyppisistä näytteistä.
The presence of enteroviruses in the small intestine of T1D patients was analyzed in two separate studies.
Virusten esiintyvyyttä tyypin 1 diabeetikoiden ohutsuolessa selvitettiin kahdessa eri tutkimuksessa.
All follow-up serum samples taken preceding his death turned out to be enterovirus-negative in RT-PCR.
Myös lapsesta otetut seeruminäytteet olivat enterovirusnegatiivisia RT-PCR-analyysissä.
These findings further strengthen the hypothesis of a pathogenic role of enteroviruses in the development of type 1 diabetes.
Nämä löydökset tukevat aiempia havaintoja enterovirusten ja tyypin 1 diabeteksen yhteydestä.
Immunostaining with nine different antibodies or antibody combinations as well as in situ hybridization were optimized for formalin-fixed paraffin-embedded tissues, and immunostaining with seven different antibodies or antibody combinations for frozen tissues.
Immunovärjäys yhdeksällä eri enterovirusvasta-aineella tai -vasta-aineyhdistelmällä sekä in situ -hybridisaatio viruksen RNA-genomiin sitoutuvalla koettimella optimoitiin formaliinilla fiksoiduille ja parafiiniin valetuille enteroviruksella infektoituja soluja sisältäville leikkeille.
A long preclinical phase defined by the presence of the diabetes-associated autoantibodies in blood precedes the onset of the disease.
Taudin puhkeamista edeltää pitkä oireeton vaihe, jonka merkkinä verenkierrossa esiintyy autovasta-aineita beetasolun rakenteita kohtaan.
The aim of this study was to develop new immunohistochemical and in situ hybridization methods for enterovirus detection, and to use these methods for the analysis of tissue samples of diabetic and prediabetic subjects to further assess the role of these viruses in the process leading to T1D.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli kehittää immunohistokemiaan ja in situ -hybridisaatioon perustuvia menetelmiä enterovirusten osoittamiseen sekä soveltaa näitä menetelmiä diabeetikoiden ja esidiabeetikoiden kudosnäytteiden analysointiin.
The child was also positive for enterovirus in the pancreatic islets in immunohistochemical staining with two different enterovirus-specific antibodies; however, in situ hybridization assay was negative.
Lapsen haimanäyte oli enteroviruspositiivinen kahdella eri enterovirusvasta-aineella testattuna, mutta in situ -hybridisaatio antoi negatiivisen tuloksen.
The presence of enteroviruses and certain immunological markers was analyzed using immunohistochemical and in situ hybridization methods and RT-PCR from a prediabetic child who had accidentally died and who had been repeatedly positive for islet cell antibodies.
Enterovirusten ja eräiden immunologisten markkereiden esiintyvyyttä tutkittiin näillä immunohistokemiallisilla ja in situ -hybridisaatiomenetelmillä sekä RT-PCR-menetelmällä diabeetikoiden ja esidiabeetikoiden kudosnäytteistä.
The presence of enterovirus in in situ hybridization was also associated with the detection of inflammation markers in the duodenal mucosa.
Positiivisuus in situ -hybridisaatiossa oli myös yhteydessä tulehdusreaktioon suolen limakalvolla.
A panel of immunohistochemical and in situ hybridization methods was set-up for the detection of enteroviruses in tissue samples.
Yhteenvetona voidaan todeta, että tutkimuksessa kehitettiin onnistuneesti uusia immunohistokemiallisia ja in situ -hybridisaatiomenetelmiä enterovirusten osoittamiseen solu- ja kudosnäytteistä.
These methods were applied in the analysis of pancreatic tissue of a prediabetic child, as well as in the examination of small intestine biopsy samples of T1D patients.
Menetelmiä sovellettiin tyypin 1 diabeetikoiden ohutsuolinäytteiden tutkimiseen, ja niiden avulla osoitettiin ensi kertaa enterovirusten esiintyminen diabeetikoiden ohutsuolen limakalvolla.
The results suggest that enteroviruses can be detected in the pancreas and duodenum of T1D patients.
Lisäksi saatiin merkkejä siitä, että virus voi esiintyä haiman saarekkeissa jo diabeteksen oireettoman esivaiheen aikana.
This study shows how there are four major discourses which actively shape and maintain this understanding of leadership, leaders and their actions.
Diskurssianalyysin avulla olen muodostanut neljä laajaa johtajuusdiskurssia, jotka aktiivisesti muokkaavaat ja ylläpitävät johtajuuskäsityksiä orkesterissa.
This aesthetic perspective directs attention to sensuous perception and indicates how listening and auditive aspects have a central role in symphony orchestras.
Estetiikan näkökulma korostaa orkesteritoiminnan kehollisia ja aistihavaintoihin perustuvia ominaisuuksia.
Although conducted in a very specific environment, these findings on leadership have relevance to other organizations as well.
Lisäksi tutkimus tuo hyödyllistä tietoa johtajuudesta taideorganisaatioille ja yleisemminkin muille organisaatioille.
Although often romanticized as 'artistic' organizations, symphony orchestras depend on management and leadership as much as any other organization.
Taideorganisaatioilla saattaa olla hyvin romanttinen leima, vaikka käytännössä niiden toimintaa johdetaan usein uusimpien business-oppien mukaisesti.
Furthermore, by introducing aesthetics, a necessary aspect of cultural production, the book brings a fresh perspective to the study of leadership.
Tutkimusote on etnografisvaikutteinen ja epistemologinen lähtökohta sosiaalinen konstruktionismi.
Based on an extensive study at the Tampere Philharmonic Orchestra and The Philadelphia Orchestra, the author presents a view of leadership that describes situations where the musicians, conductors and soloists relate to each other by listening, responding and adjusting - while simultaneously being subject to traditional business management.
Tutkimusaineisto on kerätty haastattelemalla ja havainnoimalla kahta orkesteria: Tampereen kaupunginorkesteria ja Philadelphian orkesteria.
At the same time, musicians and managers in symphony orchestras must coexist in the same organization despite the fact that they hold very different views on leadership.
Tämä tutkimus kuvaa, miten johtajuus rakentuu sinfoniaorkestereissa, miten muusikot ja johtajat ymmärtävät johtajuuden käsitteen.
This study utilises data obtained from the Health 2000 (N=4718) survey, which is supported by qualitative study material (N=9) and data obtained from the family dynamics (N=65) survey.
Tutkimuksen aineistona oli Kansanterveyslaitoksen Terveys 2000 tutkimusaineistosta 4718 vastaajaa sekä haastatteluaineistona 9 haastateltavaa ja perhedynamiikka-kyselyaineistosta 65 vastaajaa.
The BPS model was used as theoretical framework in this study.
Tutkimuksen teoreettisena viitekehyksenä käytettiin Engelin (1977) BioPsykoSosiaalista (BPS) mallia.
Modern treatment objectives for COPD include e.g. improving the quality of life.
Nykyiset lääketieteelliset hoitomuodot parantavat osaltaan sairastuneen elämänlaatua.
HRQoL is the result of the interaction of multiple physical, psychological and social factors, unique to each individual.
Toimintakyky koostuu ihmisen fyysistä, psyykkisistä ja sosiaalisista voimavaroista.
Chronic obstructive pulmonary disease (COPD) is a chronic, slowly developing progressive disease characterised by the limitation of airflow in the airway.
Keuhkoahtaumataudilla (COPD tai KAT) tarkoitetaan keuhkoputkien pääosin palautumatonta ahtautumista.
Another objective was to examine how people with chronic bronchitis or COPD manage in their everyday life compared with the general population.
Tutkimuksessa saatiin myös tietoa kroonista keuhkoputkitulehdusta ja keuhkoahtaumatautia sairastavien arkipäivän selviytymisestä terveisiin verrattuna.