natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The hypothesis is that if the family's economic situation decreased during the 90's depression, the children would be less willing to have children of their own later in life.
Hypoteesina on, että jos perheen taloudellinen tilanne heikkeni 90-luvun laman aikaan, ovat silloiset lapset vähemmän halukkaita hankkimaan myöhemmin aikuisuudessa omia lapsia.
The first aim of this study is to research whether the 90's depression impacted Finnish children's future fertility.
Tämän tutkimuksen ensimmäinen tavoite on tutkia, oliko 90-luvun lamalla vaikutus silloisiin suomalaisiin lapsiin.
The other aim is to clarify whether this effect is different depending on children's age during the depression.
Toinen tavoite on selvittää, muuttuuko tämä yhteys, riippuen lapsen iästä perheen taloudellisten ongelmien aikana.
The connection between income decrease and later fertility remained statistically significant after controlling the education level, sex, age cohort, and number of siblings.
Tulojen laskun osalta tulos säilyi, kun kontrolloitiin koulutustaso, sukupuoli, ikäkohortti ja sisarusten määrä.
Economic insecurity and future fertility among children of the 90's depression
Taloudellinen turvattomuus ja myöhempi syntyvyys 90-luvun laman lapsilla
Results and conclusions A change in the parents' economic situation during the 90's depression was not connected to a decrease in the child's future fertility.
Tulokset ja johtopäätökset Vanhempien taloudellisen tilanteen muutos 90-luvun laman aikaan ei laskenut lapsen todennäköisyyttä saada oma lapsi tulevaisuudessa.
However, less research exists concerning economics as a life course factor to fertility.
Tutkimusta, jossa talouden tulkittaisiin vaikuttavan syntyvyyteen elämän kulun kautta on kuitenkin paljon vähemmän.
However, it was found that the decrease and a major increase in parents' income during the 90's depression was connected to the increase in the probability of having a first child in later life.
Sen sijaan saatiin hypoteesien vastainen tulos, jonka mukaan vanhempien 90-luvun laman aikainen tulojen lasku ja huomattava nousu nostivat lapsen todennäköisyyttä saada myöhemmin oma lapsi.
The connection between a major income increase and later fertility disappeared when the number of siblings was controlled.
Laman aikainen tulojen nousu ei ollut tilastollisesti merkitsevästi yhteydessä myöhempään korkeampaan todennäköisyyteen saada lapsi, kun sisarusten määrä kontrolloitiin.
Method: The data included a representative sample of Finnish 9th grade students (N=1835–1915).
Menetelmät: Tutkimusaineisto koostui kansallisesti edustavasta suomalaiskoulujen yhdeksäsluokkalaisten otoksesta (N=1835–1915).
Instability of school environment had no main effects to standardized cognitive tests.
Kouluympäristön vaihtuvuustekijöillä ei havaittu päävaikutuksia standardoituun testisuoriutumiseen.
This study investigated (1) whether instability of school environment is associated with students’ school achievement and (2) whether students’ temperament traits modify these associations.
Tässä tutkimuksessa selvitetään, (1) ovatko kouluympäristön vaihtuvuustekijät yhteydessä oppilaiden koulusuoriutumiseen ja (2) muokkaavatko oppilaiden temperamenttipiirteet näitä yhteyksiä.
Aims: Previous research has shown that high instability of home, work, or daycare environment is associated with poorer cognitive achievement.
Tavoitteet: Aikaisemman tutkimuksen perusteella tiedetään, että koti-, työ- ja päiväkotiympäristössä tapahtuva vaihtuvuus (esim. vuorovaikutussuhteiden ja asuinpaikan vaihtuvuus) liittyy heikompaan kognitiiviseen suoriutumiseen.
This topic, however, has not been investigated in school environment.
Vastaavanlaiset tutkimukset kouluympäristössä pääosin puuttuvat.
The results indicate that there should not be excessive instability of students’ social relationships or learning spaces to provide optimal and equal opportunities for school achievement for students with different temperaments.
Tulokset viittaavat siihen, että opettajien, vertaissuhteiden ja opiskelutilojen vaihtuvuus tulisi pitää kohtuullisena, jotta oppilailla olisi mahdollisimman optimaaliset ja tasavertaiset mahdollisuudet menestyä koulussa temperamentista riippumatta.
The association of instability of school environment with students' school achievement : the modifying roles of temperament traits
Kouluympäristön vaihtuvuustekijöiden yhteys koulusuoriutumiseen : temperamenttipiirteiden muokkaavat vaikutukset
Results: High instability of social relationships was related to poorer school grades independently of student’s temperament traits.
Tulokset: Vuorovaikutussuhteiden korkea vaihtuvuus oli yhteydessä heikompiin kouluarvosanoihin temperamentista riippumatta.
High instability of learning spaces was associated with poorer grades in students with low (vs. high) task orientation or high (vs. low) flexibility.
Opiskelutilojen korkea vaihtuvuus oli yhteydessä heikompiin kouluarvosanoihin oppilailla, joilla oli matala (vs. korkea) tehtäväorientaatio tai korkea (vs. matala) joustavuus.
High instability of learning spaces was associated with poorer cognitive achievement in students with high task orientation (vs. low) or high reactivity (vs. low).
Opiskelutilojen korkea vaihtuvuus oli yhteydessä heikompaan matematiikan standardoituun testisuoriutumiseen oppilailla, joilla oli korkea tehtäväorientaatio (vs. matala) tai korkea reaktiivisuus (vs. matala).
Standardized cognitive tests were performed for a subsample of the data (N=121–137).
Lisäksi tutkimusotoksesta otettiin alaotos (N=121–137), johon kuuluville oppilaille tehtiin matematiikan ja äidinkielen standardoidut kykytestit.
The instability of school environment was measured with three instability scales: instability of social relationships, learning spaces, and general structure.
Kouluympäristön vaihtuvuustekijöitä kartoitettiin kysymällä oppilaalta, opettajalta ja rehtorilta/koulusihteeriltä laajasti koulun rakenteisiin liittyviä tekijöitä, joista muodostettiin kolme vaihtuvuusskaalaa: vuorovaikutussuhteiden, opiskelutilojen ja yleisen struktuurin vaihtuvuus.
Conclusions: High instability of school environment appears to be associated with students’ poorer school achievement.
Johtopäätökset: Tulokset tarjoavat alustavaa näyttöä siitä, että kouluympäristön rakenteiden korkea vaihtuvuus on yhteydessä oppilaiden heikompaan koulusuoriutumiseen ja temperamenttipiirteet muokkaavat näitä yhteyksiä.
The follow-up assessment was performed four months post-intervention.
Seurantamittaukset tehtiin neljä kuukautta intervention päättymisen jälkeen.
Half of the children (n=16) belonged to a study group and the other half (n=16) to a control group.
Puolet tutkittavista kuului tutkimusryhmään (n=16) ja puolet vertailuryhmään (n=16).
Together with earlier studies from the PAULA research project, this study gives preliminary evidence about the efficacy of the PAULA-intervention.
Yhdessä aiempien PAULA-tutkimushankkeen tulosten kanssa tämän tutkielman tulokset antavat alustavaa näyttöä PAULA-intervention vaikuttavuudesta.
The children’s Finnish language skills were assessed three times within a year (at pre- and post-intervention and at follow-up).
Lasten suomenkielentaitoja arvioitiin vuoden aikana kolmessa mittauspisteessä (alku, loppu ja seuranta).
The control group attended Finnish daycare but did not receive the intervention.
Vertailuryhmän lapset olivat suomenkielisessä päivähoidossa, mutta eivät osallistuneet pienryhmätoimintaan.
However, a statistically significant difference between groups appeared only for single word naming; vocabulary growth was faster in the study group between pre- and post-intervention assessments.
Kuitenkin vain nimeävän sanaston osalta havaittiin tilastollisesti merkitsevä ero ryhmien välillä niin, että tutkimusryhmän sanasto kasvoi alku- ja loppumittauksen välillä nopeammin kuin vertailuryhmällä.
This study used the data from the PAULA research project.
Tämän tutkielman aineisto on osa PAULA-tutkimushankkeen aineistoa.
The differences between the study and control groups’ vocabulary development were analyzed by using repeated-measures variance analysis.
Tutkimus- ja vertailuryhmään kuuluvien lasten sanaston kehitystä eri mittauskertojen välillä vertailtiin toistomittausten varianssianalyysillä.
Between the pre- and post-intervention assessments the study group participated in a small-group intervention (PAULA-intervention) for six months.
Alku- ja loppumittauksen välillä tutkimusryhmä osallistui kuuden kuukauden ajan suomen kielen kehitystä tukevaan PAULA-pienryhmäinterventioon.
Although the inter-group differences have been relatively small, the results encourage continued implementation of the PAULA-intervention or other small-group interventions in day-care centers to enhance sequential multilingual children’s second language acquisition.
Vaikka tutkimus- ja vertailuryhmän väliset erot ovat olleet melko pieniä, tulokset kannustavat jatkamaan PAULA-toimintaa tai muuta peräkkäisesti monikielisille lapsille suunnattua pienryhmätoimintaa L2-kielen kehityksen tukemiseksi.
Lexical diversity was examined separately for the whole lexicon and for verbs.
Sanaston monipuolisuutta tarkasteltiin sekä koko sanaston että verbisanaston osalta.
The aim of this study was to investigate the effects of a small-group intervention on the expressive vocabulary development of children learning Finnish as their second language.
Tämän tutkielman tarkoituksena oli selvittää, voidaanko päiväkodissa toteutetulla kielellisellä pienryhmätoiminnalla edistää suomea toisena kielenään oppivien lasten tuottavan sanaston kehitystä.
The ability to name single words was assessed in a picture naming task and in two short play situations with an examiner.
Lasten nimeävää sanastoa arvioitiin sanastotestin lisäksi kahdessa lyhyessä leikkitilanteessa tutkijan kanssa.
Lexical diversity was examined by calculating the number of different words and Guiraud’s indexes in spontaneous speech data consisting of a play situation and a story-telling task.
Sanaston käytön monipuolisuutta spontaanipuheessa arvioitiin eri sanojen määrän ja Guiraudin indeksin avulla.
In recent years the number of people from foreign backgrounds in Finland has increased considerably.
Ulkomaalaistaustaisten henkilöiden määrä on lisääntynyt Suomessa huomattavasti viime vuosina, minkä seurauksena päiväkodeissa ja kouluissa kohdataan yhä enemmän vieraskielisiä, suomea toisena kielenään oppivia lapsia.
In order to attain adequate language proficiency before school-age, early support for sequential multilingual children’s L2 acquisition has been considered important.
Peräkkäisesti monikielisten lasten toisen kielen oppimisen varhaista tukemista on pidetty tärkeänä, jotta lapset saavuttaisivat riittävän kielitaidon ennen koulun alkua.
There have been some promising results from research concerning small-group interventions that have aimed to promote the L2 acquisition of children below school age.
Alle kouluikäisten lasten L2-kielen kehitystä tukevasta pienryhmätoiminnasta on saatu joitakin lupaavia tuloksia, mutta aiheesta tarvitaan vielä lisätutkimusta.
The sample of this study consisted of 32 sequential multilingual 4-year-old children.
Tutkittavat (n=32) olivat 4-vuotiaita peräkkäisesti monikielisiä lapsia, jotka oppivat suomea toisena kielenään.
The results showed that the children’s ability to name single words and their lexical diversity in spontaneous speech increased in both groups during the follow-up period.
Sekä tutkimus- että vertailuryhmän lasten nimeävä sanasto kasvoi ja sanaston käyttö monipuolistui seurantajakson aikana.
Both single word naming skills and lexical diversity were examined.
Tutkielmassa tarkasteltiin nimeävän sanaston kasvua ja spontaanissa puheessa käytetyn sanaston monipuolisuutta.
In Finland, 3,538 new cases were diagnosed in 2018.
Suomessa uusia tautitapauksia todettiin vuonna 2018 yhteensä 3 538.
Thus, they contribute to enabling the best possible care.
Täten nämä merkkiaineet edesauttavat parhaan mahdollisen hoidon toteutumista.
Survival analyses were performed using the Kaplan-Meier method and the Cox proportional hazards model.
Elossaoloanalyysit tehtiin käyttäen Kaplan–Meier-menetelmää ja Coxin regressiomallia.
Materials and methods Altogether 442 patients who underwent liver resection for colorectal metastases at the Helsinki University Hospital between the years 1998 and 2013 were included in this thesis.
Aineisto ja menetelmät Tämän väitöskirjan aineistoon kuuluu yhteensä 442 potilasta, joilta leikattiin kolorektaalisyövän maksametastaasit Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa vuosina 1998–2013.
Clinical data were retrieved from patient records, and information about the dates of death was obtained from the Central Statistical Office of Finland.
Kliiniset tiedot haettiin potilastietojärjestelmistä ja tiedot kuolinpäivistä Tilastokeskukselta.
Currently, approximately 20–30% of the liver metastases can be resected, but over 50% of the patients develop recurrent disease afterwards.
Nykyisin jopa 20–30 % maksametastaaseista onnistutaan leikkaamaan (resekoimaan), mutta yli 50 %:lla potilaista tauti uusii myöhemmin.
The investigated biomarkers provide new information about CRC with liver metastases and increase our understanding of the disease.
Tutkitut merkkiaineet antavat uutta tietoa maksaan levinneestä kolorektaalisyövästä ja lisäävät ymmärrystämme kyseisestä taudista.
Background and aims Colorectal cancer (CRC) is the third most commonly diagnosed cancer worldwide.
Tausta ja tavoitteet Paksu- ja peräsuolisyöpiä (kolorektaalisyöpiä) todetaan kolmanneksi eniten kaikista maailman syövistä.
While the incidence of CRC is generally increasing, the mortality rates have been decreasing in many countries due to reduced risk factors, screening, and advances in pathological diagnostics, surgical techniques, and oncological treatments.
Kolorektaalisyövän ilmaantuvuus on laajalti lisääntynyt, mutta toisaalta kuolleisuus on vähentynyt, minkä katsotaan johtuvan riskitekijöiden vähenemisestä, seulonnasta sekä patologisen diagnostiikan, kirurgisten menetelmien ja onkologisten hoitomahdollisuuksien kehittymisestä.
Estimating the prognosis after liver resection is of utmost importance, as identifying the patients with a high risk of recurrence enables adjusting the surgical and oncological treatments accordingly, and thus, improving postoperative survival.
Leikkauksen jälkeisen ennusteen arvioiminen on huomattavan tärkeää, sillä tunnistamalla potilaat, joilla uusimisriski on suuri, kirurginen ja onkologinen hoito voidaan suunnitella yksilöllisesti ja siten parantaa ennustetta.
Contrary to many other cancers, even metastatic CRC may be treated curatively, if the metastases are limited and can be surgically removed.
Toisin kuin monissa muissa syövissä, kolorektaalisyövässä myös levinneestä taudista parantuminen on mahdollista, mikäli metastaaseja on rajallinen määrä ja ne on mahdollista poistaa kirurgisesti.
They help us define the prognosis after liver resection and adjust the individual patients’ treatment accordingly.
Niiden avulla ennustetta maksaresektion jälkeen voidaan arvioida aiempaa paremmin, ja yksittäisten potilaiden hoitoa voidaan muokata sen mukaisesti.
Conclusions In conclusion, CEA is a useful prognostic biomarker for most patients undergoing liver resection for colorectal metastases.
Yhteenveto Yhteenvetona CEA:n todettiin olevan käyttökelpoinen merkkiaine suurella osalla potilaista, joilta leikataan kolorektaalisyövän maksametastaasit.
However, about half of the patients do not have elevated serum levels of CEA despite of metastatic disease, and those patients may benefit from measuring other biomarkers.
Noin puolella potilaista kyseisen merkkiaineen pitoisuudet eivät kuitenkaan suurene edes levinneessä taudissa, ja heidän kohdallaan olisi hyvä harkita muiden merkkiaineiden käyttämistä.
The prognostic value of MMP-2, MMP-8, MMP-9, and MPO varies according to clinical factors, possibly due to immunological or hormonal mechanisms.
MMP-2:n, MMP-8:n, MMP-9:n ja MPO:n ennusteellinen arvo vaihtelee potilaiden eri alaryhmissä, mikä saattaa liittyä immunologisiin ja hormonaalisiin säätelymekanismeihin.
The four studies are based on the serum samples from all patients (I–III), the plasma samples from a subset of 168 patients (I), and the tumor tissue specimens from a subset of 111 patients who had both primary colorectal tumors and liver metastases operated on at the Helsinki and Uusimaa Hospital District (III and IV).
Kirjan neljän osatyön pohja-aineistona olivat seeruminäytteet, jotka otettiin kaikilta potilailta (I–III), plasmanäytteet 168:n potilaan alaryhmältä (I) sekä kasvainkudosnäytteet 111:ltä potilaalta, joilta oli leikattu sekä primääri suolikasvain että maksametastaasit Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirissä (III ja IV).
Serum and plasma samples were drawn before liver resection and approximately 3 months afterwards.
Seerumi- ja plasmanäytteet otettiin ennen maksaresektiota (preoperatiivisesti) ja noin kolme kuukautta sen jälkeen (postoperatiivisesti).
A biomarker panel comprising YKL-40, IL-6, CRP, CEA, and CA19-9 could be used to identify patients at a high risk of recurrence after liver resection already before the operation.
YKL-40:n, IL-6:n, CRP:n, CEA:n ja CA19-9:n muodostaman merkkiainepaneelin avulla voitaisiin tunnistaa jo ennen maksaresektiota potilaat, joilla taudin uusimisriski on lisääntynyt.
Approximately half of all CRC patients develop metastatic disease, and up to 75% of the metastases are diagnosed in the liver.
Noin puolelle kolorektaalisyöpäpotilaista ilmaantuu etäpesäkkeitä (metastaaseja), joista jopa 75 % todetaan maksassa.
YKL-40 (chitinase-3-like protein-1, CHI3L1), interleukin-6 (IL-6), matrix metalloproteinase-9 (MMP-9), and myeloperoxidase (MPO) were determined in the serum samples using commercially available enzyme-linked immunosorbent assay (ELISA) kits (II and III).
YKL-40:n (kitinaasi-3:n kaltainen proteiini 1, CHI3L1), interleukiini 6:n (IL-6), matriksin metalloproteinaasin 9 (MMP-9) ja myeloperoksidaasin (MPO) pitoisuudet määritettiin seeruminäytteistä entsyymivälitteisellä immunosorbenttimenetelmällä (ELISA) (II ja III).
The concentrations of carcinoembryonic antigen (CEA), carbohydrate antigen 19-9 (CA19-9), and C-reactive protein (CRP) were retrieved from clinical records (I and II).
Tiedot karsinoembryonaalisen antigeenin (CEA), karbohydraattiantigeeni 19-9:n (CA19-9) ja C-reaktiivisen proteiinin (CRP) pitoisuuksista haettiin potilastietojärjestelmistä (I ja II).
Additionally, the prognostic significance of these biomarkers, as well as that of MMP-2 and MMP-8, were found to depend on the clinical characteristics of the patients (III).
Lisäksi havaittiin, että näiden merkkiaineiden sekä MMP-2:n ja MMP-8:n ennusteelliseen arvoon vaikuttivat potilaiden kliiniset ominaisuudet ja taudinkuva (III).
Pre- and postoperatively elevated CA19-9 (>26 or >37 kU/l) indicated shorter DFS/RFS and OS, but the additional value compared to CEA was limited (I and II).
Resektiota ennen tai sen jälkeen suurentuneet CA19-9-pitoisuudet (> 26 tai > 37 kU/l) yhdistyivät lyhentyneisiin tautivapaaseen ja kokonaiselossaoloaikaan, mutta CA19-9:n lisäarvo suhteessa CEA:han oli varsin vähäinen (I ja II).
High expression of MMP-9 in primary colorectal tumors and high preoperative MPO in serum indicated improved prognosis after liver resection.
MMP-9:n voimakas ilmentyminen suolikasvaimissa ja suuri MPO-pitoisuus seerumissa yhdistyivät hyvään ennusteeseen maksaresektion jälkeen.
Postoperatively elevated hCGβ (>1.0 pmol/l) associated with poor 3-year OS in the whole cohort, and it was a sign of impaired prognosis especially among male patients and those with primary rectal tumors (I).
Postoperatiivisesti suurentunut hCGβ (> 1,0 pmol/l) ennusti huonontunutta kokonaiselossaoloaikaa kolmen vuoden aikana maksaresektion jälkeen kaikilla potilailla, ja lisäksi se oli huonon ennusteen merkki varsinkin miespotilailla ja peräsuolisyövässä (I).
Prognostic biomarkers in colorectal cancer with resectable liver metastases
Ennusteelliset merkkiaineet paksu- ja peräsuolisyövän maksaetäpesäkkeiden kirurgisen poiston yhteydessä
Those of human chorionic gonadotropin β (hCGβ) in plasma, tumor-associated trypsin inhibitor (TATI) in plasma, and matrix metalloproteinase-8 (MMP-8) in serum were measured by time-resolved immunofluorometric assay (IFMA) methods (I and III).
Plasman koriongonadotropiinin β-alayksikön (hCGβ) ja tuumoriin liittyvän trypsiinin estäjän (TATI) sekä seerumin matriksin metalloproteinaasin 8 (MMP-8) määritykset tehtiin käyttäen immunofluorometrisiä menetelmiä (IFMA) (I ja III).
MMP-9 and TKTL1 in primary colorectal tumors may serve for assessing whether the patients benefit from liver resection or need more aggressive chemotherapy, but the synchronicity of the liver metastases should be taken into consideration.
Suolikasvainten MMP-9- ja TKTL1-ilmentymistä voitaisiin käyttää sen arvioimiseen, hyötyvätkö potilaat enemmän maksaresektiosta vai tehokkaammasta onkologisesta hoidosta.
The expressions of matrix metalloproteinase-2 (MMP-2), MMP-8, MMP-9, and transketolase-like protein 1 (TKTL1) were analyzed in the immunohistochemically stained tumor tissue samples.
Matriksin metalloproteinaasin 2 (MMP-2), MMP-8:n, MMP-9:n ja transketolaasin kaltaisen proteiinin 1 (TKTL1) ilmentyminen analysoitiin kasvainkudosnäytteistä (III ja IV).
A biomarker panel comprising YKL-40, IL-6, CRP, CEA, and CA19-9 was found prognostic, as patients with 2–5 elevated biomarkers pre- or postoperatively were at an increased risk of recurrence and death after liver resection (II).
YKL-40:n, IL-6:n, CRP:n, CEA:n ja CA19-9:n osalta todettiin, että taudin uusimisen ja kuoleman riski oli selvästi lisääntynyt potilailla, joilla kyseisistä merkkiaineista vähintään kahden pitoisuudet olivat suurentuneet pre- tai postoperatiivisesti (II).
Preoperatively elevated TATI (>13 µg/l) associated with poor 3-year DFS after liver resection in the whole patient cohort, and especially in patients with synchronous liver metastases.
Preoperatiivisesti suurentunut TATI (> 13 µg/l) yhdistyi huonontuneeseen tautivapaan elossaoloajan ennusteeseen kaikilla potilailla ja erityisesti niillä, joiden maksametastaasit todettiin enintään kuusi kuukautta suolileikkauksen jälkeen (synkroniset maksametastaasit).
Results Postoperatively elevated CEA (>5.0 µg/l) was found to predict shorter disease-free/relapse-free survival (DFS/RFS) and overall survival (OS).
Tulokset Maksaresektion jälkeen suurentunut CEA-pitoisuus (> 5,0 µg/l) ennusti lyhentyneitä tautivapaata ja kokonaiselossaoloaikaa sekä leikkausta edeltävästi suurentunut CEA lyhentynyttä kokonaiselossaoloaikaa (I ja II).
Elevated preoperative serum levels of MPO indicate improved prognosis, and low levels imply a high risk of recurrence.
Seerumin suuren MPO-pitoisuuden havaittiin olevan hyvän ennusteen ja vähäisen pitoisuuden vastaavasti huonon ennusteen merkki.
Tissue specimens included samples of both the primary colorectal tumors and the liver metastases.
Kudosnäytteet otettiin sekä suolikasvaimista että maksametastaaseista.
High TKTL1 expression in the primary colorectal tumors associated with impaired prognosis after liver resection in patients with synchronous liver metastases, but with improved prognosis in those with metachronous metastases.
TKTL1:n voimakas ilmentyminen suolikasvaimissa ja maksametastaaseissa yhdistyi huonontuneeseen ennusteeseen potilailla, joilla oli synkroniset maksametastaasit.
The aim of this thesis was to evaluate the prognostic significance of 12 biomarkers measured in serum, plasma, and tissue samples of both the primary colorectal tumors and the liver metastases in patients undergoing curative-intent liver resection for colorectal metastases.
Tämän väitöskirjan tavoitteena oli arvioida 12:n merkkiaineen ennusteellista arvoa potilailla, joille oli tehty maksaresektio parantavalla hoitotavoitteella.
Similar tendencies were observed concerning the expression in the liver metastases (IV).
Sen sijaan potilailla, joilla oli myöhemmin ilmaantuneet (metakroniset) metastaasit, voimakas ilmentyminen oli paremman ennusteen merkki (IV).
The study is composed of five main sections.
Tutkimus koostuu viidestä jaksosta.