natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Student activists also expected that student activism would enhance their employment, for example, due to the social networks they had created through student activism.
Järjestötoiminnan arvioitiin myös edistävän työnhakua muun muassa siinä muodostettujen sosiaalisten verkostojen avulla.
The social-cognitive career theory was used for analyzing students’ expectations of their future careers.
Sosiaalis-kognitiivinen urateoria muodostaa pohjan työelämäodotusten analyysille.
Experiential learning typifies learning in organizational activities.
Järjestötoiminnassa oppimisessa korostuu kokemuksien kautta oppiminen.
The purpose was to analyze how student activism in universities resemble active citizenship when described by student activists themselves.
Tässä tutkimuksessa perehdyttiin järjestöaktiivien yliopisto-opiskelijoiden kuvauksiin heidän osallistumisestaan järjestötoimintaan tarkoituksena tarkastella, millaisena aktiivisena kansalaisuutena yliopistojen järjestötoiminta näyttäytyy järjestöaktiivien opiskelijoiden kertomana.
In addition, student activists had learned various practical skills that were needed in the everyday work in student organizations.
Lisäksi järjestötoiminnassa opitaan monipuolisia käytännön taitoja järjestöjen arjen pyörittämiseksi.
Likewise, it would be important to make the learning that happens in student activism visible also from the perspective of future employers.
Myös tulevien työnantajien näkökulmasta olisi aiheellista sanallistaa järjestötoiminnassa tapahtuva oppiminen.
Students had also faced challenges in student activism.
Järjestötoiminnassa kohdataan myös haasteita.
The concrete work skills seemed to boost student activists’ sense of self-efficacy.
Järjestötoiminnassa kartutetut konkreettiset työelämätaidot pönkittivät järjestöaktiivien minäpystyvyyden tunnetta.
Positive social, emotional, functional, and cognitive resources formed the basis of viewing development in student activism.
Järjestötoiminnassa tapahtuvaa kehitystä tarkastellaan sosiaalisten, emotionaalisten, toiminnallisten ja tiedollisten positiivisen kehityksen resursseihin peilaten.
The research data consists of 17 individual interviews of people aged 65-91 and of two group interviews with participants from the individual interviews.
Tutkimusaineisto koostuu 17 ikävuosiltaan 65–91 olevan henkilön yksilöhaastattelusta ja kahdesta näihin haastatteluihin osallistuneiden henkilöiden ryhmähaastattelusta.
In these spaces social encounters primarily have to do with everyday routines such as meals and mobility.
Näissä kohtaamiset liittyvät ensisijaisesti arjen rutiineihin, kuten ruokailuun ja liikkumiseen.
The interviewees were not clients of subsidized or 24-hour service housing.
Haastateltavat eivät olleet tuetun tai tehostetun palveluasumisen piirissä.
My research is a qualitative case study with agency taking the centre stage both as the phenomenon under inquiry, as well as the theoretical framework and also as the underlying view of humans as active and goal-oriented beings.
Tutkimus on laadullinen tapaustutkimus, jossa toimijuus on tutkimuksen kohteena oleva ilmiö, kohde, teoreettinen viitekehys ja ihmisen toimivana ja tavoitteellisena näkevä ihmiskäsitys.
Interlinked age-related transitions have in turn been linked to social structures and historical developments of society in elderly people's lives.
Toisiinsa niveltyvät ikäsidonnaiset siirtymät ovat olleet ikääntyneiden elämänkuluissa yhteydessä sosiaalisten rakenteiden ja yhteiskunnan historiallisten kehityskulkujen kanssa.
I have used content analysis based on abductive reasoning in my analysis of the data.
Aineiston analysoinnissa on käytetty abduktiiviseen päättelyyn pohjautuvaa sisällönanalyysia.
The forms and purpose in which shared agency manifests itself, vary according to different situations and reasons.
Sen toteutumisen muodot ja tarkoitus vaihtelevat tilanteisesti ja eri syistä.
Shared agency appears as creating and shaping practices, in the modalities of desire, will and ability.
Jaettu toimijuus näyttäytyy sosiaalisten toimintakäytänteiden tuottamisena ja muovaamisena, haluamisen, tahtomisen ja voimisen kohteisuudessa.
This social gerontological case study on the agency of the elderly examines the agency and exercise of power in social practices of elderly people living in an assisted living residence.
Tässä sosiaaligerontologisessa ikääntyneen toimijuutta käsittelevässä tapaustutkimuksessa tarkastellaan palvelutalossa asuvien ikääntyneiden toimijuutta ja vallankäyttöä sosiaalisissa toimintakäytännöissä.
Equally, organized events, gradually becoming part of these routines, consolidate a sense of community among the residents.
Samoin arjen rutiineiksi muodostuvat organisoidut tilaisuudet lujittavat asukkaiden keskinäistä yhteenkuuluvuuden tunnetta.
The primary purpose of collective activity is to strengthen individual agency associated with different agentic positions and, when necessary, to remove obstacles to participation in the social practices of the assisted living residence.
Yhdessä toimimisen ensisijaisena tarkoituksena on lujittaa eri toimijapositioihin liittyvää yksilöllistä toimijuutta ja tarvittaessa poistaa osallistumisen esteitä palvelutalon sosiaalisissa toimintakäytänteissä.
While strengthening social interaction, shared agency at the same time creates opportunities for exercise of authority supporting one's own agency and for autonomy involving dependency that can however be adapted to.
Samalla, kun jaettu toimijuus vahvistaa sosiaalista vuorovaikutusta, se tuottaa mahdollisuuksia omaa toimijuutta tukevaan vallankäyttöön sekä riippuvaisuutta sisältävään autonomiaan, johon voi sopeutua.
Its content is determined by needs of varying degrees, emerging out of the modality of agency, such as circumstances linked to companionship, mobility or service needs.
Sisältöä määrittelevät toimijuuden kohteisuudesta nousevat eriasteiset tarpeet kuten seuraan, liikkumiseen tai palvelutarpeeseen liittyvät seikat.
These transitions have shaped discursive expectations channelling into collective agency.
Niiden muovaamat diskursiiviset odotukset ovat kanavoituneet kollektiivisena toteutuneeseen toimijuuteen.
My choice of theme is informed by the topical debate on how housing services for the elderly should be provided and on where these senior citizens should be housed, given their significantly increased need for services.
Aihe on virinnyt ajankohtaisesta keskustelusta iäkkäiden ihmisten asumisen palveluiden tuottamisen tavoista ja siitä, missä iäkkään ihmisen kodin pitäisi sijaita elämänvaiheessa, jossa palvelutarve on selkeästi lisääntynyt.
All interviewees had moved to their residence on their own initiative, prompted by a need of services for oneself, spouse or both.
Palvelutaloon oli hakeuduttu itsenäisesti oman, puolison tai molempien palvelutarpeiden vuoksi.
Shared agency is limited by the terms of ability dictated by the physical body which are nevertheless tempered by the structures of the assisted living residence by creating spaces that make shared agency possible.
Jaettua toimijuutta rajaavat ruumiin asettamat kykenemisen ehdot, joita palvelutalon rakenteet liudentavat luomalla jaetun toimijuuden mahdollistavia paikkoja.
In his or her everyday life in the assisted living residence the senior person enacts shared agency which strengthens individual agency and social interactions, in addition to opening up opportunities for exercise of authority linked to social practices.
Palvelutalon arjessa ikääntynyt toteuttaa jaettua toimijuutta, joka vahvistaa yksilöllistä toimijuutta, sosiaalisia vuorovaikutussuhteita ja avaa mahdollisuuksia sosiaalisiin toimintakäytöntöihin liittyvälle vallankäytölle.
The assisted living residence, as an element of society, can consolidate agency, attenuate discursive age expectations and create a fresh understanding of the agency of senior people – an understanding tied to a place and time defined by age divisions.
Palvelutalo yhteiskunnan rakenteena voi vahvistaa toimijuutta, toimia diskursiivisia ikäodotuksia heikentävästi ja luoda uudistunutta ikäjakojen perusteella määriteltyyn paikkaan ja aikaan sidottua käsitystä ikääntyneen toimijuudesta.
An assisted living residence, managed by a Southern Finnish local settlement, serves as the research context.
Tutkimuskontekstina on eteläsuomalaisen setlementin ylläpitämä ja hallinnoima palvelutalo.
A central research result is that, in the daily life of the assisted living residence, shared agency emerging from social practices is a supportive factor of individual agency.
Keskeisenä tutkimustuloksena on, että palvelutalon arkea elettäessä yksilöllistä toimijuutta tukee sosiaalisissa toimintakäytännöissä syntyvä jaettu toimijuus.
An important resource for this shared agency is the sense of connection and community brought about by the similar age and living arrangement of the residents, in addition to resources brought about by structures.
Sen tärkeänä voimavarana ovat iän ja asumisen muodon synnyttämä yhteydentunne ja rakenteiden tuottamat resurssit.
The analysis is anchored in the point of time the interview was conducted and in the particular stage of life of the interviewee.
Analyysi kytkeytyy ensisijaisesti haastattelun ajalliseen kontekstiin ja on sidoksissa iän tuomaan tilanteisuuteen.
One solution is housing in an assisted living residence: this was the choice of my interviewees - a choice made by each according to their own preferences and possibilities.
Kodin sijoittaminen palvelutaloon on yksi ratkaisu, jonka tässä tutkimuksessa haastatellut iäkkäät ihmiset itse ovat tehneet sen mukaisesti, mikä heille on ollut merkityksellistä ja mahdollista.
Individualistic life choices supporting individual agency become salient after leaving working life.
Työstä luopumisen jälkeen korostuu yksilöllistä toimijuutta tukevat individualistiset elämänkululliset ratkaisut.
However, the various relationships and linkages in the interviewees’ biographies affect the analysis, in line with agency theoretical thinking.
Analyysin taustalla on kuitenkin toimijuusteoreettisen ajattelun mukaisesti vaikutuksia haastateltavien elämänkulun aikaisista sidoksista.
Traditional service parts are however still important, because users both appreciate and are willing to pay for them.
Perinteisten palvelunosien tuottaminen on kuitenkin edelleen yhtä tärkeää, kuin digitaalisten palvelunosien tuottaminen, sillä käyttäjät arvostavat niitä ja ovat valmiita maksamaan juuri perinteisten palvelunosien kuluttamisesta.
The research question was, what kind of service my band should provide?
Tutkimuksessa selvitin, millainen yhtyeeni tarjoaman palvelun tulisi olla.
The research is a qualitative case study, that used interviewing as the data collection method.
Toteutettu tutkimus on laadullinen tapaustutkimus, jonka tutkimusmetodeista aineistonhankintametodina käytin keskitettyä haastattelua.
The driver and inspiration for the research was to develop my band’s functions and interviews and literature about music industry and bands.
Inspiraationa tutkielman tekemiseen oli halu kehittää oman yhtyeeni toimintaa, sekä haastattelut ja kirjallisuus jossa musiikkiteollisuuden ja rockyhtyeiden toimintaa kuvaillaan.
Internet based digital service parts, such as social media pages, video and streaming services and the content in them are communication and service that lure new listeners to use traditional service parts and offer more opportunities to sell them.
Digitaaliset, Internetissä toimivat palvelunosat, kuten yhtyeen sosiaaliseen mediaan, videopalveluihin ja suoratoistopalveluihin yhtyeen luomat sivut ja sisältö ovat yhtyeen viestintäkanavia ja palvelunosia, jotka houkuttelevat uusia käyttäjiä yhtyeen perinteisten palvelunosien pariin.
As conclusions: like the rest of the music industry, bands have embraced digitalization, by developing new digital service parts in addition to the traditional ones.
Johtopäätöksinä esitän, että musiikkiteollisuuden digitalisoitumisen myötä myös rockyhtyeen palvelukokonaisuuteen on tullut perinteisten rockyhtyeiden tuottamien palvelunosien rinnalle digitaalisia, Internetissä toteutettavia palvelunosia.
The thesis presents rock groups as a new subject of work and research for service design.
Tutkimus esittää rockyhtyeiden toiminnan uutena palvelumuotoilun ja sen tutkimuksen kohteena.
As the data analysis method, I used the ideal type method, converting the raw research data into service design concepts: user profile, service model and service paths.
Tyypittelin tutkimusaineiston palvelumuotoilun menetelmien mukaisesti käyttäjäprofiiliksi, palvelumalliksi ja eri näkökulmista kuvatuiksi palvelupoluiksi.
I interviewed both listeners and members of our band about their habits of using services provided by rock groups.
Haastattelin tutkimusta varten yhtyeemme kuuntelijoita ja yhtyeemme jäseniä heidän kuuntelemiensa rockyhtyeiden tuottamien palvelujen kuluttamistottumuksista.
The new ideas and prototypes are presented in the results section.
Yhteissuunnittelutyöpajassa syntyneet konseptit esitän tutkielman tulokset osiossa.
This thesis discusses developing services provided by a rock group using service design methods.
Tutkielmani käsittelee rockyhtyeen toiminnan kehittämistä palvelumuotoilun keinoin.
I arranged a co-creation workshop where together with few of our listeners and band members, we developed ideas and prototypes of new and old service parts based on the research findings.
Tämän jälkeen järjestin yhteissuunnittelutyöpajan, johon osallistui yhtyeemme jäseniä ja kuuntelijoita, jossa konseptoitiin uusia palvelunosia ja kehitysideoita vanhoille palvelunosille, haastattelujen pohjalta luotujen käyttäjäprofiilin, palvelumallin ja palvelupolkujen tarjoaman käyttäjätiedon mukaisesti.
The data consist of university diaries of their usage of media (N=57) which they were writing in the Media Proficiency Course during the spring 2017.
Aineisto koostui Lapin yliopiston opiskelijoiden mediapäiväkirjoista (N=57), joita he kirjoittivat mediataito-opintojaksolla keväällä 2017.
I chose three modalities connected to the analysis for agency as my analyzing tool.
Analyysityökaluiksi valitsin kolme toimijuusanalyysiin liittyvää modaliteettia.
I was interested in knowing how the university students’ choices of media are connected with compulsion, necessities, limitations or obstacles (obligation); how the choices are guided by emotions, values and valuations (feeling); and how ambition, determination or motives (desire) are guiding the usage of media.
Olin kiinnostunut siitä, millä tavoin opiskelijoiden mediavalinnat kiinnittyvät pakkoon, välttämättömyyksiin, rajoitteisiin tai esteisiin (täytyä), millä tavoin valintoja ohjaavat tunteet, arvot ja arvostukset (tuntea) ja millä tavoin tavoitteellisuus, päämäärähakuisuus tai motiivit (haluta) ohjaavat mediankäyttöä.
The research questions were: on which factors does the meaning of media lean, and to which discourses does the mediarelated choices connect?
Tarkentavat kysymykset olivat: millaisista tekijöistä median merkityksellisyys rakentuu, ja millaisiin diskursseihin mediavalinnat kiinnittyvät?
The aim of my research was to examine, how the usage of media affects university students’ everyday life and living.
Tutkielmassani oli tavoitteena tarkastella sitä, millä tavoin mediankäyttö ohjaa yliopisto-opiskelijoiden arkea ja elämää.
The research shows that the modalities of university students’ choices of media are connected to the discourses of the engagement, belonging and empowerment.
Tulokset osoittavat, että yliopisto-opiskelijoiden mediavalintojen modaalisuus kiinnittyy kytkeytymisen, kuulumisen ja voimaantumisen diskursseihin.
The discourse of empowerment emphasized desire to, for example, live in time, open new perspectives, as well as interest in visuality, support networks and the news of the circle of friends, and critical attitudes towards the media-related phenomena.
Voimaantumisen diskurssissa painottuu haluaminen, kuten ajassa eläminen, uusien näkökulmien avautuminen, visuaalisuus, tukiverkostot ja lähipiirin kuulumiset sekä kriittisyys median ilmiöitä kohtaan.
The discourse of the engagement emphasized especially obligation consisting of digitalization, compulsory presence, addiction, absence from bluntness and superfluous moments and the fear of missing out (FoMO).
Kytkeytymisessä painottuu täytyminen, johon sisältyvät erityisesti digitalisaatio, läsnäolon pakko ja koukuttuminen, poissaolo tylsyydestä ja turhista hetkistä sekä pelko siitä, että jää paitsi jostakin.
The discourse of belonging emphasized emotions, related to sociability, pleasure, being in the public eye, enjoying oneself, picturing and sharing the life.
Kuulumisen diskurssi painottuu tunteisiin, jolloin puhutaan sosiaalisuudesta, mielihyvästä, esilläolosta, viihtymisestä, elämän kuvaamisesta ja jakamisesta.
The material was formed from interviews of eight girls and were analyzed by content analysis.
Aineisto muodostui kahdeksan tytön haastatteluista, joita analysoitiin sisällönanalyysin keinoin.
Empowerment appeared to increase self-confidence which served as a basis for many other changes in the girls’ lives such as a new goal setting and future planning.
Empowerment näyttäytyi itsevarmuuden lisääntymisenä, joka toimi pohjana monille muilla muutoksille tyttöjen elämässä, kuten uusien tavoitteiden asettamiselle ja tulevaisuuden suunnittelulle.
Sharing experiences with other girls in the same situation was seen as significant and it decreased the feelings of shame and being different as well as opened new kind of views to the opportunities and resources of the situation.
Kokemusten jakaminen muiden samassa tilanteessa olevien tyttöjen kanssa koettiin merkitykselliseksi ja se vähensi erilaisuuden ja häpeän tunteita sekä avasi uudenlaisia näkymiä myös tilanteeseen sisältyvistä mahdollisuuksista ja resursseista.
In the research being a girl instead of straightforward biological concept appears as a social category where gender differences appear as culture-bound.
Tutkimuksessa tyttöys näyttäytyy yksioikoisen biologisen käsitteen sijaan sosiaalisena kategoriana, jolloin sukupuolten erot näyttäytyvät kulttuurisidonnaisina.
Common to the girls was that they needed a social context in which they could share experiences with other girls and to get new social relationships.
Tytöillä oli tarve sosiaaliselle ympäristölle, jossa jakaa kokemuksia muiden tyttöjen kanssa ja saada uusia sosiaalisia suhteita.
The staff’s role in supporting the empowerment process associated with individual support through confidential discussions and creating enabling context.
Työntekijöiden rooli empowerment –prosessin tukemisessa liittyi yksilölliseen tukemiseen luottamuksellisten keskustelujen kautta sekä mahdollista-van kontekstin luomisena.
The theoretical background of the research is empowerment perspective where the process gets its significance from an individual’s experienced unsatisfying circumstance that creates motivation to pursue self-defined ideal circumstance.
Tutkimuksen teoreettisena taustana toimii empowerment –näkökulma, jossa prosessi saa merkityksensä yksilön kokemasta epätyydyttävästä tilanteesta, josta syntyy motivaatio tavoitella itsemääriteltyä ihannetilannetta.
In the empowerment process significant support was received from the peers.
Empowerment -prosessissa merkittävä tuki saatiin vertaisilta.
The connecting factor of the girls was that they all had experiences of being bullied or discriminated and their social networks were weak.
Kaikilla tytöillä oli syrjinnän kokemuksia ja sosiaaliset verkostot olivat heikot.
Gender-sensitive youth work takes into account values, attitudes and expectations related to a gender and makes them visible.
Sukupuolisensitiivinen nuorisotyö huomioi ja tuo näkyväksi sukupuoleen liitettyjä arvoja, asenteita sekä odotuksia ja huomioi tuen tarpeessa olevien nuorten sukupuolen tukemisessa.
This research deals with gender-sensitive youth work called gender-sensitive girl work.
Tutkimus käsittelee sukupuolisensitiivistä nuorisotyötä, jota tyttöihin kohdentuessa kutsutaan sukupuoli-sensitiiviseksi tyttötyöksi.
The research interest is how these girls themselves felt that the gender-sensitive girl work was supported the process of empowerment.
Tutkimuksessa oltiin kiinnos-tuneita siitä, kuinka tytöt itse kokivat sukupuolisensitiivisen tyttötyön olleen empowerment -prosessia tukemassa.
In this research the focus is how taking part of gender-sensitive youth work supports girls’ independent empowerment process.
Tutkimuksessa selvitetään, kuinka osallistuminen sukupuolisensi-tiiviseen nuorisotyöhön tukee tyttöjen omaehtoista voimaantumisen prosessia.
Certain themes that described the girls’ empowerment process were brought out from the material.
Aineistosta nostettiin sellaisia teemoja esille, jotka kuvasivat tyttöjen voimaantumisen prosessia.
The research is qualitative and its research material theme interviews were collected in spring of 2013 in Oulu.
Tutkimus on laadullinen ja sen tutkimusaineistona toimi teemahaastatteluaineisto.
Gender-sensitive youth work supports the gender of the youth.
Sukupuolisensitiivinen nuorisotyö tyttöjen kokemuksina
Finland is an equal country but in everyday life equality is still quite far away.
Elämme tasa-arvoisessa Suomessa, mutta täydellinen tasa-arvo on kuitenkin vielä arkipäivässä melko kaukana.
The goal is to arouse interest and discussion about the subject, not to give the right answer.
Tavoitteena on herättää ajatuksia ja keskustelua aiheesta, ei antaa oikeaa vastausta kysymykseen.
Yes, but let us not care about it. Let us all be human beings together and let us all respect ourselves and the others no matter which gender we were born.
Ollaan kaikki ihmisiä keskenämme ja arvostetaan itseämme ja muita yhtä paljon sukupuolesta riippumatta.
Those themes are equality and money, equality and violence and equality and the church.
Teokset ja tutkimukset jakaantuvat kolmeen eri aiheeseen teosten mukaan: tasa-arvo ja raha, tasa-arvo ja väkivalta sekä tasa-arvo ja kirkko.
The mission of my study was to determine the history of the women in Finland from the equal point of view and on the other hand to study how the equality between genders comes true in Finland today.
Tutkimustehtävänä on selvittää Suomen naisen historiaa tasa-arvonäkökulmasta sekä selvittää miten sukupuolten tasa-arvo toteutuu Suomessa tällä hetkellä.
In this thesis I see myself as "an embroidering journalist" who studies the subject and selects all the important pieces of it and then makes the embroidery of it for everyone to see.
Näen itseni "kirjovana toimittajana", joka tutkii aihettaan, poimii siitä tärkeimmät asiat ja kirjoo nämä kaikille nähtäväksi.
The aim of my study is to create a base for my artistic work and expand my own view on the artistic processes.
Taustatutkimuksen tavoite on luoda pohja taiteelliselle työskentelylleni ja laajentaa omaa näkemystäni taideprosessista.
There are three parts of the areola and they are all divided into two parts, observing and understanding.
Tutkimuksessani on kolme kehävaihetta, jotka kaikki jakaantuvat kahteen osaan, tarkkailun ja ymmärtämisen vaiheeseen.
The other study question was to find out how an artistic process works as a research method.
Toisena tutkimuskysymyksenä selvitän miten tekstiilitaideprosessi toimii tutkimusmenetelmänä.
My study proceeds areolarly expanding my knowledge piece by piece, just like a hermeneutical areola.
Tutkimukseni etenee kehämäisesti laajentaen tietämystä pala palalta; aivan kuten hermeneuttinen kehä etenee.
The outcome of my artistic process is a textile art series of the subject whether the gender matters or not.
Taiteellisen prosessin tuotoksena on tekstiiliteossarja aiheesta, onko sukupuolella väliä.
At the end of this thesis there is an interpretation of all the textile art pieces.
Tutkielman lopussa on tulkinnat jokaisesta teoksesta.
I use qualitative study with deductive analysis of the content and my approach is hermeneutic.
Teen laadullisen tutkimuksen deduktiivisen sisällönanalyysin, teorialähtöisesti, käyttäen menetelmänä hermeneuttista lähestymistapaa.
In the study part of the thesis I study the same subject and use the outcomes in my artistic process.
Työn tutkimuksellisessa osiossa tutkin tarkemmin työni aihetta ja hyödynnän tuloksia suunnittelu- ja valmistusprosessissani.