natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Keywords: aerobic stability, hygiene, preservative, spoilage, total mixed ration, yeast
Avainsanat: aerobinen stabiilisuus, hiivat, hygienia, pilaantuminen, seosrehu, säilöntäaine
Ensiling trials were conducted in 12 L silos.
Rehut säilöttiin 12 l siiloihin.
Low yeast count (< 3 log10 cfu g-1) of the TMR was related to good stability.
Seosrehun vähäinen hiivojen määrä (< 3 log10 pmy g-1) oli yhteydessä hyvään stabiilisuuteen.
The amount of yeasts, moulds and aerobic bacteria, respectively, were 55, 257 and 126 times higher in TMR containing 26 % spoiled silage (on DM-basis) compared to the TMR prepared from high hygienic quality ingredients.
Hiivojen, homeiden ja aerobisten bakteerien määrät olivat 55-, 257- ja 126 -kertaiset seosrehussa, jossa oli 26 % pilaantunutta säilörehua kuiva-aineesta verrattuna seosrehuun, jossa kaikki raaka-aineet olivat hyvälaatuisia.
The preservative added into TMR at the time of mixing improved TMR stability on average by 1.5 to 41 hours depending on the microbial status of the TMR and the application level of the preservative.
Seosrehuun sekoitusvaiheessa lisätty säilöntäaine lisäsi stabiilisuutta 1,5 - 41 tuntia riippuen lähtötilanteen mikrobiologisesta tasosta ja säilöntäaineen käyttömäärästä.
Two trials were conducted to explore the effects TMR hygieny and preservative additions.
Kahdessa kokeessa tutkittiin seosrehun hygieniatason ja säilöntäaineen lisäyksen vaikutusta.
The objective of this thesis was to explore the factors affecting TMR stability.
Tämän väitöstyön tavoitteena oli tutkia seosrehun lämpenemiseen vaikuttavia tekijöitä.
The whole crops were dominated by legumes as their proportions were 0.84 (faba bean) and 0.89 (pea) and DM was low (173 and 181 g DM kg-1, respectively).
Kokoviljoissa palkokasvin osuus oli 0.84 (härkäpapu) ja 0.89 (herne) ja kuiva-ainepitoisuus oli 173 (härkäpapu-vehnä) ja 181 (herne-vehnä) g kg-1.
A high yeast count (> 5 log10 cfu g-1) and consequent rapid TMR heating may be caused by inoculation in the form of high yeast containing components such as by brewers grains or sometimes by silages.
Seosrehun suuri hiivamäärä (> 5 log10 pmy g-1) ja siitä seuraava lämpenemisherkkyys voivat johtua yksittäisen komponentin (esim. mäskin) korkeasta hiivamäärästä tai säilörehun hiivoista.
Aerobic stability of both the silage and the TMR was measured by following the temperature rise in the feed materials during aerobic exposure.
Sekä säilörehun että siitä valmistetun seosrehun stabiilisuus mitattiin seuraamalla rehunäytteen lämpötilaa aerobisissa olosuhteissa.
Together with yeasts, also aerobic bacteria may play a role in TMR spoilage, as suggested by the high count of aerobic bacteria (9.8 log10 cfu g-1) in aerobically spoiled silage.
Hiivojen ohella myös aerobiset bakteerit voivat olla osallisia seosrehun lämpenemisessä, esim. aerobisesti pilaantuneessa säilörehussa aerobisten bakteerien määrä oli 9.8 log10 pmy g-1.
The range of the silage additive effect on the TMR stability was 13 hours for faba bean-wheat silages, 30 hours for LDM silages, 57 hours for pea-wheat silages and 82 hours for HDM silages.
Säilörehun säilöntäainevalinta heijastui seosrehun stabiilisuuteen siten, että vaikutuksen suuruus oli härkäpapuvehnällä 13 tuntia, märällä nurmirehulla 30 tuntia, hernevehnällä 57 tuntia ja pitkälle esikuivatulla nurmirehulla 82 tuntia.
The hygiene level of TMR was varied by an inclusion (10 % on DM basis) of one-week-old TMR into the mixture, by inclusion of brewers grains (13 % on DM basis) or by the quality of the grass silage (fresh or after aerobic exposure).
Hygienian vaikutusta tutkittiin joko sisällyttämällä seokseen 10 % viikon vanhaa seosrehua, mäskiä (13 % kuiva-aineesta) tai säilörehua, joka oli altistunut aerobiselle pilaantumiselle.
Potential negative consequences of the TMR heating are dry matter (DM) losses, reduced feed intake and subsequent reduction in animal production.
Seurauksena seosrehun lämpenemisestä ovat ravintoainetappiot, rehun syönnin heikkeneminen ja eläintuotoksen lasku.
Preservatives can be added into TMR at the time of mixing to delay the spoilage.
Seosrehuun voidaan lisätä säilöntäaineita sekoituksen yhteydessä hidastamaan rehun pilaantumista.
TMR DM was 590 g kg-1 and 330 g kg-1 for HDM and LDM, respectively.
Nurmisäilörehuista tehtyjen seosrehujen kuiva-ainepitoisuus oli 590 g kg-1 and 330 g kg-1.
The grass was ensiled at two dry matter levels: 218 (LDM) or 539 (HDM) g kg-1.
Nurmikasvuston kuiva-ainepitoisuus säilöttäessä oli joko 218 tai 539 g kg-1.
Chemical TMR preservatives can improve TMR stability especially effective when the initial number of spoiling organisms is low.
Kemialliset seosrehun stabilointiin tarkoitetut säilöntäaineet voivat parantaa seosrehun stabiilisuutta erityisesti jos ne lisätään rehuun, kun pilaajamikrobien määrä on rehussa alhainen.
Within additive treated silages there was a strong correlation between silage stability and TMR stability.
Säilöntäaineen kera tehdyissä rehuissa yhteys säilörehun ja seosrehun stabiilisuuden välillä oli voimakas.
The ensiled crops were grass (a mixture of timothy and meadow fescue) and faba bean-wheat and field pea-wheat whole crops.
Säilörehuja tehtiin timotei-nurminataseoksesta sekä härkäpapuvehnä- ja hernevehnäkokoviljoista.
High dry matter grass silages and TMR prepared from them had good stability in the trial conditions, which may not reflect practical situation on farms where presense of oxygen is more variable during silo filling, during ensiling as well as during feed out potentially causing substantially higher count of aerobic spoiling microbes than in trial silos.
Tulos ei sellaisenaan heijasta käytännön tilannetta, sillä käytännön maatiloilla rehu altistuu hapelle vaihtelevasti siilon täyttövaiheessa, säilönnän aikana ja varsinkin syöttövaiheessa, jolloin aerobisten pilaajamikrobien määrä on voinut kasvaa huomattaavsti suuremmaksi kuin koesiiloissa.
On the contrary, non-additive treated LDM silage had stability of 13.8 days while the TMR prepared from that silage had a stability of only 10 hours.
Sen sijaan, ilman säilöntäainetta tehty märkä nurmisäilörehu oli aerobisesti hyvin stabiilia (stabiilisuus 13.8 vrk), kun taas siitä tehty seosrehu lämpeni jo 10 tunnissa.
Numerically TMR prepared from HDM silages had 69 hours longer stability than TMR prepared from LDM silages.
Numeerisesti stabiilisuus oli kuivemmilla rehulla 69 tuntia pidempi kuin märemmällä seosrehulla.
It was concluded that silage additives can manipulate silage and respective TMR aerobic stability.
Johtopäätöksenä voidaan todeta, että säilörehun säilöntäaineet voivat vaikuttaa sekä säilörehun että siitä tehdyn seosrehun aerobiseen stabiilisuuteen.
The stability of the LDM silages was on average 12 times longer than the stability of the respective TMR. Legume whole crop silages had a stability 1.4 times higher than the respective TMR.
Märän nurmisäilörehun aerobinen stabiilisuus oli 12 kertaa pidempi kuin samasta säilörehusta tehdyn seosrehun stabiilisuus.
Prior to feeding different types of feed ingredients are mixed together to create a uniform moist mass. TMR provides favourable conditions for microbial growth, which can cause rapid spoilage and spontaneous heating of the feed especially during the warm season.
Seosrehuruokinta on märehtijöiden ruokintamenetelmä, jossa erilaiset rehukomponentit sekoitetaan tasaiseksi kosteaksi massaksi ennen rehun jakamista elämille.
Silage stability was directly linked to TMR stability of the additive treated silages within crop.
Yhteys säilörehun ja vastaavan seosrehun aerobisen stabiilisuuden välillä oli suoraviivainen säilöntäaineella tehtyjen rehujen osalta kasvimateriaalikohtaisesti.
The effect of silage stability on TMR stability was evaluated by varying both silage additive and silage DM concentration.
Väitöstyöhön sisältyvissä osakokeissa tutkittiin säilörehun säilöntäaineen ja säilörehun kuiva-ainepitoisuuden vaikutusta seosrehun stabiilisuuteen.
The effects of chemical stabilizers were larger, when the Control TMR had good stability.
Pitkälle esikuivattun säilörehu ja siitä tehty seosrehu olivat koeolosuhteissa hyvin stabiileja.
Each silage from the ensiling trials was used to prepare a TMR by adding various concentrate components.
Säilöntäjakson jälkeen valmiit säilörehut yhdistettiin väkirehukomponenettien kanssa seosrehuiksi.
Similarly, the natural course of the disease should also become better known, so that the actual effect of these treatment methods on the course of the disease would become clear.
Samoin taudin luonnollista kulkua pitäisi tuntea paremmin, jolloin hoitotoimenpiteiden vaikutukset ja merkitys selventyisivät.
The functional result of untreated patients was moderately good, although their wrist degenerative changes increased.
Hoitamattomilla tulos oli kohtalaisen hyvä, vaikka ranteen degeneraatio lisääntyi.
In future, prospective studies would be needed to better assess the role and importance of surgical treatments.
Jatkossa tarvitaan prospektiivisia vertailevia tutkimuksia kirurgisten hoitojen hyödyn selvittämiseksi.
In osteotomies, the progression of the disease led to two revisions (12%) and four osteotomies (25%) had poor results.
Revisioita tehtiin 22%:lle.Osteotomioissa sairauden progressio johti kahteen revisioon ja neljällä potilaalla (25%) tulos oli huono.
With a titanium implant, poor results were associated with two implant dislocations.
Titaani-implantilla kaksi dislokaatiota johti huonoon tulokseen.
The results according to Mayo wrist scoring were similar, with the best score for osteotomies, 79, and the worst for silicone-implant patients, 54.8.
Mayo wrist scoring oli paras RSO:ssa, keskimäärin 79 ja huonoin SLA:ssa, 54.8.
In SLA the result was impaired by silicone-induced synovitis and bone cyst formation in 78% of patients.
SLA-ryhmässä tulosta huononi silikonisynoviitti ja ranneluiden kystamuutokset, joita todettiin 78%:lla.
Functional ability remained good according to the DASH score: in osteotomies 6.1, with titanium implants 9.6, and for those untreated 11.3, while in silicone-implant patients it was 25.4.
DASH pisteet olivat hoitamattomilla 11.3, RSO:ssa 6.1 ja TLA:ssa 9.6, joten toiminnallinen tila oli näillä hyvä.
Surgical treatments included silicone implant arthroplasty, SLA (53 patients), radial shortening osteotomy, RSO (16 patients), and titanium implant arthroplasty (11 patients); the untreated group comprised 8 patients.
Selvitimme hoitamattomien sekä kolmella leikkaushoidolla, silikoni-implanttiartroplastialla (SLA), radiuksen lyhennysosteotomialla (RSO) sekä titaani-implanttiartroplastialla (TLA) hoidettujen pitkän seuranta-ajan tuloksia.
The result from titanium implant was skewed by two dislocations, and the operative technique currently do not completely eliminate this problem.
TLA:n tulosta huononsi implantin instabiliteettiin liittyneet kaksi implantin dislokaatiota, joten sen käyttöä ei varauksetta voida suositella.
Osteotomy yielded a clear benefit for 75% of the patients in long-term follow-up, although the failure rate was high, 25%.
Lyhennysosteotomian tulos oli kivun ja toimintakyvyn suhteen 75%:lla hyvä korkeasta komplikaatiomäärästä huolimatta.
The degree of disease was in all groups mainly Lichtman -Degnan stages IIIA-IIIB.
Lunatummalasian astetta arvioitiin Lichtmanin ja Degnanin luokituksella.
Radiological changes progressed in each treatment group.
Radiuksen lyhennysosteotomiat tehtiin ulnan minus varianssissa.
Numerous surgical methods have been used in the treatment of Kienböck’s disease, methods based on either modification of the lunar load, improvement of the blood flow of the lunate, or are based on removal of the damaged lunate and its replacement by various materials.
Ranteen korkeuden muutosta ,ulnaarisuuntaista siirtymää, luiden kulmamuutosta ja lunatumin muutosta arvioitiin, samoin ranteen artroosin esiintymistä ja vaikeusastetta.Tuloksia arvioitiin Mayo wrist scoringilla (MWS).
Of the untreated patients, 25% had switched to lighter work, as had 9% of titanium-implant patients.
SLA:ssa pisteet olivat selvästi huonommat, keskimäärin 25.4 ja potilaista 21% jäi työkyvyttömiksi, RSO:ssa vastaavasti 7%.Hoitamattomissa 25% oli siirtynyt kevyempään työhön ja TLA:ssa 9%.
The follow-up times were 27 years for silicone patients, 25 years for osteotomies, 11 years for titanium implants, and 18 years for untreated patients ( mean 27 years from onset of symptoms).
Keskimääräinen seuranta-aika oli hoitamattomilla 18, SLA:ssa 27, RSO:ssa 25 ja TLA:ssa 11 vuotta.Taudin aste oli valtaosalla Lichtman-Degnan IIIA-IIIB kaikissa ryhmissä .
The corresponding result was in terms of working ability: in silicone-implant patients, 21% were incapacitated and for osteotomies this was 7%.
Hoitamattomien ryhmässä ei ollut täysin kivuttomia, SLA:ssa kivuttomia oli 11%, RSO:ssa 21% ja TLA:ssa 18%.
The purpose of our study was to discover the results in long-term follow-up from three different surgical procedures and prognosis for untreated patients.
Lisäksi he kirjasivat oireet, mahdolliset myöhemmät hoitotoimenpiteet, ja työkykyyn liittyvät asiat.
No reliable comparison has been presented of the different treatment methods, and treatment options are based on the re-sults with various therapies at different stages of the disease.
Paikallislöydökset kirjattiin, mitattiin ranteiden aktiiviset liikeradat ja puristusvoimat ja molemmat ranteet röntgenkuvattiin.
We found no signs of asymmetry between the middle ears in either of these species.
Mitään epäsymmetriaa ei näiden lajien korvien väliltä löytynyt.
The evolution of whales into fully aquatic, deep-diving animals, which began over 50 million years ago, entailed a dramatic change in their sensory environment and a corresponding reorganization of their sensory systems.
Valaiden evoluutio maanisäkkäistä täysin vesielämään sopeutuneiksi alkoi yli 50 miljoonaa vuotta sitten tuoden suuria muutoksia niiden aistimaailmaan ja aistinelimiin.
Directional Hearing under Water : Morphology and Function of the Middle Ear of Globicephala macrorhynchus (Short-Finned Pilot Whale)
Suuntakuulo vedessä : välikorvan rakenne ja toiminta lyhyteväpallopäädelfiinillä (Globicephala macrorhynchus)
Modelling the amplitude responses of the two ears shows that these asymmetries result in an elevation-dependent difference signal that may support localization of a sound source in the vertical direction.
Äänen aikaansaamaa värähtelyä mallinnettaessa tällainen epäsymmetria tuottaa eroja signaaleihin korvien välillä, mikä saattaa auttaa eläintä paikantamaan äänilähteen sijainti vertikaalisesti.
The results suggest that the tympanic plate acts as a lever amplifying the force driving high-frequency vibrations (> 12 kHz) into the inner ear through the ossicular chain.
Tulokset ennustavat täryluuhun kuuluvan tärylevyn toimivan vahvistavana vipuna korkeiden taajuuksien (> 12 kilohertsiä) kulkeutumisessa välikorvan kuuloluuketjun kautta sisäkorvaan.
The distribution of vibration amplitudes on the TPC was measured by Laser Doppler Vibrometry while vibrations at different frequencies were applied at a point near the exit of the acoustic nerve.
Eri taajuisten äänten aikaansaaman värähtelyn jakautumista ja laajuutta mitattiin Laser Doppler-vibrometrian avulla pallopäädelfiineihin kuuluvan lyhyteväpallopään korvissa.
The first aim was to elucidate the mechanical functioning of the middle ear as part of the transmission chain from sound-receiving head structures to the inner ear.
Ensin selvitin välikorvan mekaniikkaa ja äänen kulkua ympäröivästä vedestä sisäkorvaan.
(1) The physics of sound transmission from water into the inner ear required a complete redesign of the sound-transmitting structures (outer and middle ears) of their terrestrial ancestors, which were exquisitely tuned for hearing in air. (2) In the dark deep-sea environment, hearing overtook vision as the primary sense for object detection and localization at a distance.
Vedessä kuuleminen edellytti muutoksia ulko- ja välikorvan rakenteisiin, ja syvällä vedessä kuuloaistia voitiin hyödyntää näköaistia paremmin eri kohteiden havaitsemiseen ja paikantamiseen.
Toothed whales (Odontoceti) are crucially dependent on hearing as they use active high-frequency sounding (echolocation) to localize prey and predators and to communicate with conspecifics.
Hammasvalaat, kuten delfiinit, ovat täysin riippuvaisia kuulostaan sekä kaikuluodatessaan että lajitovereidensa kanssa kommunikoidessaan.
The odontocete tympano-periotic complex (TPC) differs significantly from temporal bone complexes of terrestrial mammals.
Valailla täryluun ja kallioluun muodostama kokonaisuus eroaa rakenteeltaan selvästi maanisäkkäiden vastaavista luista.
When relating the asymmetry found in Globicephala to earlier reports of ear asymmetries in mammals and birds (one bat species and several owls hunting in the dark), I hypothesized that asymmetry evolves to support sound localization in species that hunt in darkness in three-dimensional space (whether in air or water).
Vertasin lyhyteväpallopään epäsymmetriaa aiemmissa tutkimuksissa löydettyyn epäsymmetriaan kaikuluotaavalla lepakolla ja pimeässä saalistavilla pöllöillä.
As a pilot test of this working hypothesis, we carefully dissected the middle ears and measured ossicular parameters with high accuracy in two mammals, where left-right asymmetry, if present, would necessarily implicate other factors.
Testasin teoriaa mittaamalla yllämainittuja korvan rakenteita kahdelta maanisäkkäältä; lampaalta, joka sorkkaeläimenä on valaiden läheinen sukulainen, sekä kissalta, joka saalistaa yöllä, mutta on vähemmän riippuvainen suuntakuulosta kuin lepakko.
The malleus, incus and stapes on both sides were weighed with μg accuracy and their lengths as well as the stapedial footplate area measured with 10 μm accuracy.
Mittasin lyhyteväpallopään useiden korvaparien kuuloluiden (vasara, alasin ja jalustin) massat ja pituudet, jalustimen päätelevyn pinta-alan, sekä alasimen ja jalustimen välisen kulman.
Gastric cancer is the second most common cause of cancer-related mortality worldwide.
Mahasyöpä on toiseksi eniten kuolleisuutta aiheuttava syöpä maailmassa.
In addition, C-reactive protein (CRP) is a well-known and widely used inflammatory biomarker.
C-reaktiivinen proteiini (CRP) on hyvin tunnettu ja laajasti käytössä oleva tulehduksen merkkiaine.
The poor prognosis largely results from late diagnosis, often occurring when disease is already at an advanced stage.
Syynä huonoon ennusteeseen on pitkälti myöhäinen diagnoosi, usein jo taudin levittyä.
At the time of diagnosis, treatment with curative intent is possible for less than half of all patients.
Diagnoosihetkellä parantavan hoidon piirissä on alle puolet mahasyöpäpotilaista.
More precise knowledge regarding the underlying pathophysiology is needed in order to allow for earlier diagnosis and to improve prognosis.
Tarkempi tieto taustatekijöistä on tarpeen, jotta tauti voitaisiin todeta aikaisemmin ja ennustetta parantaa.
PROX1 was recently shown to inhibit the transcription of MMP14 in several cancers, although it was not examined in gastric cancer.
PROX1 on hiljattain osoitettu vähentävän MMP14 ilmentymistä useissa eri syövissä, mutta sitä ei kuitenkaan ole tutkittu mahasyövässä.
Tumor-associated trypsin-2 (TAT-2) and its inhibitor, tumor-associated trypsin inhibitor (TATI), can promote carcinogenesis by activating endothelial growth factor receptors, pro-urokinase, and MMPs.
Tumor-associated trypsin-2 (TAT-2) ja sitä hillitsevä tumor-associated trypsin inhibitor (TATI) voivat edesauttaa syövän kehittymistä aktivoimalla muun muassa kasvutekijäreseptoreita ja MMP:tä.
Nevertheless, TLR9 served as a prognostic factor among those with stage II disease and TLR7 among those with stage III disease.
TLR9 kuitenkin toimi ennusteellisena tekijänä toisen levinneisyysasteen tautia sairastavien ryhmässä ja TLR7 kolmannen levinneisyysasteen tautia sairastavien ryhmässä.
Prospero homeobox protein 1 (PROX1) is a transcription factor functioning in cell fate determination and organ development, and also expressing in various cancers.
Prospero homeobox proteiini 1 (PROX1) on transkriptiotekijä, joka ohjaa solujen erilaistumista ja alkionkehitystä, mutta ilmenee myös useissa eri syövissä.
None of the biomarkers studied are currently in routine clinical use in gastric cancer.
Yksikään tutkituista kasvainmerkkiaineista ei ole tällä hetkellä kliinisessä käytössä mahasyövän hoidossa.
Toll-like receptors (TLRs) are pattern recognition receptors essential to innate immunity.
Toll-like reseptorit (TLR:t) ovat luontaisen immuniteetin taudinaiheuttajien rakenteita tunnistavia reseptoreita.
However, this thesis shows that several of the biomarkers examined hold potential as prognostic factors in gastric cancer and represent promising candidates for further investigation.
Tämän väitöskirjan tulokset kuitenkin osoittavat, että osa tutkituista kasvainmerkkiaineista on potentiaalisia ennusteellisia tekijöitä mahasyövässä ja lupaavia jatkotutkimusten aiheita.
Therefore, this study aimed to evaluate the significance of these potential prognostic biomarkers in gastric cancer.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli arvioida näiden kasvainmerkkiaineiden merkitystä mahasyövässä.
Furthermore, a high tissue TLR5 expression predicted a better outcome.
Kudoksen korkea TLR5 ilmentyminen liittyi parempaan ennusteeseen.
Additionally, high tissue TLR7 and TLR9 expressions appear to serve as favorable prognostic biomarkers in certain subgroups.
Lisäksi kudoksen TLR7 ja TLR9 ilmentymiset voivat toimia ennusteellisina tekijöinä tietyissä alaryhmissä.
Chronic inflammation of the gastrointestinal tract mucosa predisposes individuals to cancer with several proteins contributing to the crosstalk between inflammation and cancer.
Ruuansulatuskanavan limakalvon krooninen tulehdus altistaa syövälle useiden proteiinien osallistuessa tulehduksen ja syövän väliseen vuorovaikutukseen.
Moreover, serum TAT-2 levels were higher among patients with gastric cancer than among controls.
Lisäksi seerumin TAT-2-pitoisuus näyttäisi korkeammalta mahasyöpäpotilailla kuin kontrollipotilailla.
We also found that TLR1, TLR2, TLR4, TLR7, and TLR9 did not serve as prognostic biomarkers across the entire cohort.
TLR1, TLR2, TLR4, TLR7 ja TLR9 eivät toimineet ennusteellisina tekijöinä kaikkien potilaiden keskuudessa.
In previous studies, a high expression of matrix metalloproteinase 14 (MMP14) associated with metastasized gastric cancer and a poor outcome.
Aikaisemmissa tutkimuksissa korkea matriksin metalloproteinaasi 14 (MMP14) ilmentyminen on osoitettu olevan yhteydessä huonoon ennusteeseen mahasyövässä.
Despite the decreased incidence of gastric cancer in developed countries given changes in lifestyle and the treatment of Helicobacter pylori (H. pylori) infection, prognosis remains poor.
Muutokset elintavoissa ja vähentynyt helikobakteeri-infektion esiintyvyys ovat aiheuttaneet mahasyöpätapausten vähenemisen kehittyneissä maissa, mutta tästä huolimatta taudin ennuste on edelleen huono.
Elevated preoperative CRP levels have been attributed to a poor outcome in colonic, pancreatic, and gastric cancers.
Korkean leikkausta edeltävän CRP-pitoisuuden on osoitettu liittyvän huonoon ennusteeseen suolisto-, haima- ja mahasyövässä.
Matrix metalloproteinases (MMPs) can promote cancer cell invasion and metastasis by degrading the extracellular matrix.
Matriksin metalloproteinaasit (MMP:t) voivat edesauttaa syöpäsolujen leviämistä hajottamalla solunulkoista väliainetta.
Interestingly, preoperative CRP did not serve as a prognostic biomarker in this cohort of gastric cancer patients.
Leikkausta edeltävä CRP-taso ei toiminut ennusteellisena tekijänä tutkittujen mahasyöpäpotilaiden keskuudessa.
The cohort consisted of 313 individuals operated on between 2000 and 2009 for histologically confirmed gastric adenocarcinoma in the Department of Surgery, Helsinki University Hospital, Finland.
Potilasaineisto koostui Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa vuosina 2000-2009 mahasyövän vuoksi leikatuista 313 potilaasta, joista 240:ltä oli kerätty leikkausta edeltävästi verinäytteet.