natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After the successful synthesis of polycrystalline PCMO samples with varying x = between 0.0 - 0.5, the magnetic characterization of the samples showed rich magnetic properties having the signatures of the magnetic phase coexistence of antiferromag- netic (AFM) and ferromagnetic (FM) ordering and cluster glass behaviour.
Kohtio näytteiden magneettiset ominaisuudet sisälsivät viitteitä magneettisesta frustraa- tiosta sekä faasiseparaatiosta ferro- (FM) ja antiferromagneettisen (AFM) järjestäymi- sen välillä.
The polycrystalline PCMO samples were fabricated with the solid state reaction method.
Kohtiot valmistettiin kiinteän olomuodon menetelmällä, joista valmistettiin ohutkalvoja laserhöyrystysmenetelmällä.
Magnetophotoresistance in Pr 1–x CaxMnO3 Thin Films
Valmistetun PCMO kohtiosarjan Ca-konsentratiota varioitiin välillä x = 0.0 - 0.5.
Firstly, I try to answer the question on how similar to the Sun another star can be.
Ensiksi yritän vastata kysymykseen, kuinka samanlainen Auringon kanssa toinen tähti voi olla.
My photometric sample was originally drawn from the Geneva-Copenhagen-Survey (Nordström et al. 2004; Holmberg et al. 2007, 2009) for which two alternative calibrations exist, i.e. GCS-III (Holmberg et al. 2009) and C11 (Casagrande et al. 2011).
Fotometrinen otantani on peräisin Geneva- Copenhagen-Survey -havainto-ohjelmasta (Nordström et al. 2004; Holmberg et al. 2007, 2009) jolle on olemassa kaksi vaihtoehtoista kalibrointia ts. GCS-III (Holmberg et al. 2009) ja C11 (Casagrande et al. 2011).
In this work I have focussed on two aspects of the Sun and how it is used in modern astronomy.
Tässä työssä olen keskittynyt kahteen aspektiin liittyen Aurinkoon ja sen käyttöön modernissa tähtitieteessä.
In my work I have selected _ 300 stars that are both photometrically and spectroscopically close to the Sun and found 22 solar twins, of which 17 were previously unknown and can therefore help the emerging picture on solar twins.
Työssäni olen valinnut 300 tähteä jotka ovat fotometrisesti ja spektroskooppisesti lähellä Aurinkoa ja löytänyt 22 Auringon kaksosta, joista 17 oli ennestään tuntemattomia ja jotka täten voivat auttaa kokonaiskuvaa Auringon kaksosista muodostumaan.
These stars can be used as stand-in suns when doing observations, as normal night-time telescopes are not built to be pointed at the Sun.
Näitä tähtiä voidaan käyttää Auringon sijaisina havaintoja tehdessä, koska normaaleja öisiin havaintoihin tarkoitettuja teleskooppeja ei ole rakennettu suunnattavaksi Aurinkoon.
I found a zero–point shift of order of +75 K and +0.10 dex in effective temperature and metallicity, respectively, in the GCS-III and therefore favour the C11 calibration, which found similar offsets.
Löysin +75 K ja +0.10 dex siirtymän efektiivisissä lämpötiloissa ja metallisuudessa GCSIII nollapisteissä ja täten päädyn suosimaan C11 kalibrointia, joka löysi samankaltaisia poikkeamia.
There have been many searches for these twins and every one of them provided not only information on how close to the Sun another star can be, but also helped us to understand the Sun itself.
Useissa havainto-ohjelmissa on etsitty näitä kaksosia ja jokainen niistä on tuottanut lisää tietoa siitä miten samankaltainen Auringon kanssa toinen tähti voi olla, mutta myös auttanut ymmärtämään itse Aurinkoa.
Given the limits of observations, we call a solar twin a star that has the same observed parameters as the Sun within its errors.
Johtuen havaintoihin liittyvistä rajoituksista, kutsumme Auringon kaksoseksi tähteä, jonka havaitut parametrit vastaavat Aurinkoa virheiden rajoissa.
I then performed a spectroscopic analysis of the stars to derive effective temperatures and metallicities, and tested that they are well centred around the solar values.
Tämän jälkeen suoritin spektroskooppisen analyysin otannan tähdille johtaakseni efektiiviset lämpötilat ja metallisuudet sekä testasin että ne ovat hyvin keskittyineitä Aurinkoa vastaaviin arvoihin.
In my second research project I have used my full sample of 300 solar analogue stars to check the temperature and metallicity scale of stellar catalogue calibrations.
Toisessa tutkimusprojektissani olen käyttänyt 300 Auringon kaltaisen tähden kokonaisotostani tarkistaakseni lämpötila- ja metallisuusskaalojen kalibroinnin tähtikatalogeissa.
Especially when it comes to the visible range of the spectrum, stars are commonly compared to the Sun, as it is the most thoroughly studied star.
Aurinko on ratkaisevan tärkeä vertailukohta havainnoillemme universumista.Erityisesti visuaalisella alueella tähtiä verrataan yleisesti Aurinkoon,koska se on kaikkein parhaiten tutkittu tähti.
I used very high resolution spectra of solar analogues, and a new approach to test the two calibrations.
Näiden kahden kalibroinnin testaamiseksi käytin Auringon kaltaisten tähtien hyvin korkean resoluution spektrejä sekä uutta lähestymistapaa.
In order to initiate the metastatic cascade cancer cells have to undergo epithelial-to-mesenchymal transition (EMT).
Jotta monivaiheinen metastasointi prosessi voi alkaa, syöpäsolujen on käytävä läpi epiteeli-mesenkyymimuutos (EMT).
Our results revealed that in prostate cancer the downregulation of AKT1 and AKT2, but not AKT3, induces activation of cell surface 1-integrins leading to enhanced cell adhesion, migration and invasion.
Saadut tulokset osoittavat sekä AKT1 että AKT2 kinaasin toiminnan estämisen lisäävän beta1-integriini aktiivisuutta ja edelleen johtavan eturauhassyöpäsolujen lisääntyneeseen migraatioon ja invaasioon.
Vimentin is often overexpressed in malignant epithelial cancers but the functional role of vimentin remains incompletely understood.
Tämän lisäksi vimentiinin ilmentymisen tiedetään lisääntyneen pahanlaatuisissa epiteelisyövissä, mutta tämän merkitystä tai vimentiinin toiminnallista roolia ei tiedetä.
The aim for my PhD studies was to investigate the role of cellular signalling pathways and vimentin in the regulation of cancer cell motility and EMT.
Väitöskirjatutkimukseni tavoitteena oli tutkia solujen signaloinnin ja solun tukirangan säieproteiini vimentiinin merkitystä syöpäsolujen liikkumisessa ja etäpesäkkeiden muodostuksessa.
In addition, kinases such as AKT and ERK are known to be involved in the regulation of EMT and cancer cell motility but the mechanisms underlining their functions are often unclear.
AKT ja ERK kinaasien on näytetty osallistuvan EMT prosessin kannalta tärkeiden proteiinien säätelyyn, mutta yksityiskohtaisista säätelymekanismeista on vain vähän tietoa.
Surprisingly, Slug S87 phosphorylation is dispensable for E-cadherin repression but essential for the induction of vimentin and Axl expression in early onset of EMT.
Tämä Slug seriini 87 kohdan fosforylaatio on tärkeää Slugin kyvylle indusoida vimentiinin ja Axl reseptorin ilmentymistä EMT prosessin alkuvaiheessa.
The expression of the transcription factor Slug and of the mesenchymal intermediate filament vimentin is induced during EMT.
Transkriptiotekijä Slugin ja välikokoisten säikeiden proteiiniperheeseen kuuluvan vimentiinin ilmentyminen lisääntyy EMT prosessissa.
Our findings reveal previously unknown mechanistic information of how prostate and breast cancer cell motility and disease progression is regulated
Löydösten avulla saatiin uutta tietoa mekanismeista, jotka säätelevät eturauhas- ja rintasyöpäsolujen liikkumista ja metastasointia
In EMT epithelial cells lose their cell-cell and cell-extracellular matrix (ECM) contacts and become more motile.
EMT prosessin aikana epiteelisolut menettävät solujen väliset kontaktinsa ja muuttuvat pahanlaatuisiksi mesenkyymisoluiksi.
Integrins are heterodimeric receptors that attach cells to the surrounding tissue and participate in regulating cell migration and invasion.
Integriinit ovat solunpinnan tarttumisreseptoreita, jotka välittävät solujen kiinnittymistä toisiin soluihin tai solun ulkoiseen väliaineeseen.
In addition, our findings demonstrated a reciprocal regulatory interaction between vimentin and ERK2 facilitating ERK-mediated phosphorylation of Slug at serine-87 (S87) in breast cancer.
Saadut tulokset osoittavat, että vimentiinin ja ERK2 kinaasin välinen vuorovaikutus johtaa Slug transkriptiotekijän fosforylaatioon ERK spesifisesti.
Changes in integrin activity are linked to increased cell motility and further cancer metastasis.
Niiden aktivoitumisen tiedetään olevan tärkeää solujen liikkumiselle ja siksi integriinien aktivoitumisen uskotaan osallistuvan syövän leviämiseen.
From epithelial to mesenchymal: regulation of invasive cancer cell motility
Epiteelisestä mesenkymaaliseksi: invasoivien syöpäsolujen liikkumisen säätely Syövän leviäminen eli metastasointi ja etäpesäkkeiden muodostuminen on syöpäpotilaiden yleisin kuolinsyy.
MicroRNAs (miRNAs) are small, single‐stranded RNA molecules that inhibit protein translation by binding to messenger RNAs (mRNAs).
mikroRNA(miRNA)‐molekyylit ovat pieniä yksijuosteisia RNA‐molekyylejä, jotka estävät proteiinien tuottoa sitoutumalla lähetti‐RNA:n sekvenssiin.
This information may be useful for the development of novel stem cell‐based treatments for skeletal defects and diseases.
Näiden mekanismien parempi tuntemus on edellytyksenä uusien kantasoluihin perustuvien hoitomuotojen kehittämiselle luuston sairauksiin ja vaurioihin.
The human skeleton is composed of bone and cartilage.
MikroRNAt luuston säätelijöinä Ihmisen tukiranka koostuu luusta ja rustosta.
The aim of this thesis was to elucidate miRNA‐mediated gene regulation in bone and cartilage cells, namely in osteoblasts, osteoclasts, chondrocytes and bone marrow adipocytes.
Tämän väitöskirjatyön tavoitteena oli selvittää miRNA‐molekyylien roolia luuytimen mesenkymaalisten kantasolujen erilaistumisessa luu‐, rusto‐ tai rasvasoluiksi.
Comparison of miRNA expression during osteogenic and chondrogenic differentiation of bone marrow‐derived mesenchymal stem cells (MSCs) revealed several miRNAs with substantial difference between bone and cartilage cells.
Kun kymmenien miRNA‐molekyylien ilmentymistä verrattiin luu‐ ja rustosoluissa, havaittiin että joidenkin miRNA‐molekyylien ilmentymisessä on moninkertainen ero luu‐ ja rustosolujen välillä.
The differentiation of bone and cartilage cells from their bone marrow progenitors is regulated by an intrinsic network of intracellular and extracellular signaling molecules.
Luu‐ ja rustosolut erilaistuvat luuytimen mesenkymaalisista ja hematopoieettisista kantasoluista tarkasti säädeltyjen solunulkoisten ja ‐sisäisten sekä solujenvälisten viestinvälitysreittien ohjaamina.
These results provide novel insights into the expression and function of miRNAs during the differentiation of bone and cartilage cells.
Tutkimuksen tulokset antavat uutta tietoa miRNA‐välitteisestä geenisäätelystä luu‐ ja rustosolujen erilaistumisen aikana.
These miRNAs were predicted to target genes essentially involved in MSC differentiation.
Näiden miRNAmolekyylien osoitettiin säätelevän mesenkymaalisten kantasolujen erilaistumiseen vaikuttavien geenien ilmentymistä.
However, their role in skeletal development and bone remodeling is still poorly understood.
Viimeaikaisten tutkimusten perusteella miRNAmolekyylit säätelevät monia elimistön prosesseja, mutta niiden merkitys luuston kehityksessä ja uudismuodostuksessa tunnetaan puutteellisesti.
Three miRNAs, miR‐96, miR‐124 and miR‐199a, showed marked upregulation upon osteogenic, chondrogenic or adipogenic differentiation.
Ihmisen kantasoluilla tehdyssä tutkimuksessa erottui kolme miRNA‐molekyyliä, joiden ilmentyminen lisääntyi luu‐, rasva‐ tai rustosolujen erilaistumisen aikana.
Potential targets of the differentially expressed miRNAs included many molecules essentially involved in osteoclast differentiation.
Näiden miRNA‐molekyylien kohdegeenien joukosta löytyi useita luun ja ruston muodostumiselle tärkeitä geenejä.
Characterization of miRNA expression during osteoclastogenesis of mouse bone marrow cells revealed a unique expression pattern for several miRNAs.
Pyrimme myös selvittämään miRNA‐molekyylien merkitystä luun hajotuksessa tutkimalla niiden ilmentymistä osteoklasteissa.
Since there are sometimes more differences than similarities between genetic tests, no universal recommendations for counselling can be applied.
Koska geenitestien välillä on toisinaan enemmän eroavaisuuksia kuin yhtäläisyyksiä, universaaleja suosituksia ei kannata soveltaa kaikessa neuvonnassa.
However, the views concerning bioethics, genetic exceptionalism and psychosocial aspects vary depending on the perspective and on the individual situation.
Bioetiikkaa, geneettistä ekseptionalismia ja psykososiaalisia tekijöitä koskevat näkemykset kuitenkin vaihtelevat riippuen perspektiivistä ja yksittäisestä tilanteesta.
Second, national experts in European countries were asked about the regulations and practices of genetic counselling in their country.
Kansallisilta asiantuntijoilta kysyttiin Euroopan maiden perinnöllisyysneuvontaan liittyvästä lainsäädännöstä ja käytännöistä.
Finally, ten counsellees who had visited a genetic clinic were interviewed to analyse their expectations and experiences.
Lopuksi kymmentä perinnöllisyysneuvonnassa käynyttä neuvottavaa haastateltiin heidän odotuksistaan ja kokemuksistaan.
The counsellees’ perspective was also approached through the background review of the previous studies on counsellees’ experiences.
Neuvottavien näkökulmaa tarkasteltiin lisäksi aiempien neuvottavien kokemuksia käsittelevien tutkimusten tausta-analyysilla.
On the basis of the study, there are basic elements that are expected to be covered in genetic counselling from all perspectives.
Tutkimuksen perusteella perinnöllisyysneuvonnalta odotetaan tiettyjä peruselementtejä kaikista näkökulmista tarkasteltuna.
The practices of genetic counselling should be defined situationally, emphasising the individual needs over the genes.
Perinnöllisyysneuvonnan käytännöt pitäisi määritellä tilanteisesti ja perustella geenien sijaan yksilöllisillä tarpeilla.
It is also important to compare how they face the current counselling practices.
Siksi on tärkeää arvioida, minkälaisia perinnöllisyysneuvontaan kohdistuvat odotukset ovat ja miten ne vastaavat perinnöllisyysneuvonnan nykyisiä käytäntöjä.
Genetic counselling is a process in which the counsellee receives information and support concerning a genetic disease.
Tässä työssä käsitellään geenitestauksen yhteydessä tapahtuvaa perinnöllisyysneuvonta, jossa neuvottava saa tietoa ja tukea geneettiseen sairauteen tai vammaan liittyen.
Since genetic information is increasing alongside new testing technologies and the situations faced at the genetic clinics will therefore be more diverse, it is essential to assess what the expectations directed at genetic counselling are.
Testausteknologioiden kehittyessä geneettinen tieto lisääntyy ja perinnöllisyysklinikoilla kohdattavat tilanteet moninaistuvat.
In this study, the expectations, frames and practices of genetic counselling in different contexts of genetic testing were examined from three different perspectives: First, international guidelines covering genetic counselling were analysed to summarise what is expected from genetic counselling and to study how genetic information is framed.
Perinnöllisyysneuvontaa käsittelevien kansainvälisten ohjeistojen analyysilla selvitettiin, mitä ideaalilta perinnöllisyysneuvonnalta odotetaan ja miten geneettistä tietoa kehystetään.
Expectations, frames and practices of genetic counselling in different contexts of genetic testing
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin perinnöllisyysneuvontaan kohdistettavia odotuksia sekä sen kehyksiä ja käytäntöjä kolmesta eri näkökulmasta.
Diffusion-weighted (DW) MRI is a non-invasive imaging method that can be sensitive to subtle white matter (WM) alterations and it is capable of providing information about structural brain connectivity in vivo.
Diffuusiopainotettu MRI on kajoamaton kuvantamismenetelmä, joka voi olla sensitiivinen hienovaraisillekin valkean aineen muutoksille ja se pystyy antamaan tietoa hermoratojen muodostamista rakenteellisista yhteyksistä in vivo.
Patients with mTBI showed lower anisotropy and higher diffusivity measures at acute or sub-acute, and chronic stages of mTBI compared with controls.
Aivovammapotilailla oli alentunut anisotropia ja korkeampi diffusiviteetti sekä akuutissa/subakuutissa vaiheessa että kroonisessa vaiheessa verrattuna verrokkeihin.
Conventional neuroimaging techniques such as computed tomography and magnetic resonance imaging (MRI) are useful in detection of macroscopic lesions.
Tyypilliset aivokuvantamistekniikat kuten tietokonetomografia ja magneettikuvantaminen (MRI) ovat hyödyllisiä makroskooppisten vaurioiden havaitsemisessa, mutta ne eivät ole riittävän herkkiä diffuusin aksonivaurion havaitsemiseen.
Whole brain global and local WM abnormalities associated with DAI were investigated using diffusion tensor imaging analysis methods and probabilistic tractography.
Paikallisia sekä koko aivojen valkean aineen mikrorakenteellisia ominaisuuksia tutkittiin käyttäen diffuusiotensorimenetelmää (DTI) sekä probabilistista traktografiaa.
Patients with mild TBI (mTBI) and orthopedically injured (OI) patients that served as control subjects underwent brain imaging and clinical assessments during the TBICare study.
Potilaat, joilla oli todettu lievä aivovamma sekä verrokkeina toimineet ortopedisesti loukkaantuneet potilaat kuvattiin ja tutkittiin osana TBICare EU-hanketta.
Furthermore, we showed that disruptions in structural brain networks are associated with outcome, and suggest that network properties in the acute/subacute stage are promising imaging biomarkers for prognostic purposes.
Lisäksi havaitsimme, että rakenteellisten aivoverkostojan ominaisuudet liittyivät aivovamman jälkeisiin oireisiin vahvasti ja voivat auttaa jo aikaisessa vaiheessa myöhemmän oirekuvan ennustamisessa.
In addition, brain structural connectivity was evaluated following mTBI.
Lisäksi aivojen rakenteellista konnektiivisuutta tutkittiin lievän aivovamman jälkeen.
Additionally, structural network connectivity was altered only locally and no differences were found between patients and controls in the global network properties.
Aivojen rakenteellinen konnektiivisuus oli poikkeava vain lokaalisti eikä koko verkostoja kuvaavissa globaleissa mittareissa havaittu muutoksia.
This study highlighted that novel advanced HARDI methods are promising tools to detect WM alterations already at the early stage after mTBI.
Tämä tutkimus osoitti, että uudet diffuusiomagneettikuvien analyysimenetelmät ovat lupaavia työkaluja diffuusin aksonivaurion havaitsemiseen jo aikaisessa vaiheessa lievän traumaattisen aivovamman jälkeen.
Diffuse axonal injury (DAI) has been considered to be one of the main mechanisms leading to permanent disability in patients with traumatic brain injury (TBI) leading to disturbance in axonal function and neuronal damage.
<b>Tapaturmaiseen aivovammaan liittyvän diffuusin aksonivaurion hienorakenneanalyysi diffuusiopainotteisella magneettikuvauksella</b> Diffuusi aksonivaurio on suurin syy pysyvään työkyvyttömyyteen traumaattisen aivovamman jälkeen, ja johtaa häiriöihin aksonien toiminnassa sekä hermostovaurioihin.
These WM alterations were susceptible to the average fiber orientation.
Nämä valkean aineen muutokset riippuivat myös hermoratojen suunnista.
Furthermore, the associations of WM alterations and structural network properties with the outcome were assessed.
Myös valkean aineen muutosten ja rakenteellisten aivoverkostojen ominaisuuksien suhdetta aivovamman jälkeiseen oirekuvaan tutkittiin.
However, WM alterations and network metrics were significantly associated with the outcome.
Valkean aineen muutokset ja sekä globaalit että paikalliset verkostomittarit liittyivät kuitenkin selvästi aivovamman jälkeisiin oireisiin.
The aim of the present research was to study microstructural WM abnormalities following TBI using DW-MRI and advanced analysis techniques e.g. high angular resolution diffusion imaging (HARDI).
Tämän väitöstutkimuksen tavoite oli tutkia aivojen valkean aineen mikrorakenteellisia muutoksia traumaattisen aivovamman jälkeen käyttäen diffuusiopainotettua MRI:tä sekä edistyneitä analyysimenetelmiä.
The differences in the translations are explained by the translation strategies used and diachronic changes in the language of science.
Käännösten väliset erot selittyvät eri käännösstrategioilla sekä tieteen kielen diakronisilla muutoksilla.
I examine these Groups both from the point of view of their textual relationships and that of the influence of the (potential) source texts on the translations.
Tarkastelen näitä käännöksiä tekstien välisten suhteiden näkökulmasta ja tutkin, miten (mahdolliset) lähtötekstit ovat vaikuttaneet käännöksiin.
Based on detailed qualitative textual comparisons, my study shows that the witnesses of <i>MoA</i> can be divided into four textual groups.
Tutkimus osoittaa tekstikriittisen vertailun pohjalta, että <i>MoA</i> voidaan jakaa neljään tekstiryhmään.
My analysis uncovers the textual relationships between the witnesses as well as examining the witnesses as translations, focusing on the translation of specialised alchemical terminology into English.
Analyysini selvittää tekstien väliset suhteet sekä tarkastelee tekstejä käännöksinä keskittyen erityisesti siihen, miten alkemistista erikoisterminologiaa on käännetty englanniksi.
A major result of this study is also the best-text edition and its commentary and glossary, as well as transcriptions of the four Groups.
Merkittävä tulos on myös tutkimukseen sisältyvä <i>best text</i> -editio, johon kuuluu kommentaari ja sanasto, sekä transkriptiot kaikista neljästä ryhmästä.
I employ theory and methods from the fields of scholarly editing and textual scholarship, and integrate the discussion of manuscript and printed witnesses.
Käytän tutkimuksessa tieteellisen editoinnin ja tekstuaalitieteiden teorioita ja metodeja, ja käsittelen painettua ja käsikirjoitusaineistoa yhdessä.
<i>MoA</i> is an example of the gradual shift from Latin to English, as the four Groups represent different translations of <i>Speculum alchemiae</i>.
<i>MoA</i> on esimerkki tieteen kielen vähittäisestä siirtymästä latinasta englantiin, ja neljä tekstiryhmää edustavatkin eri käännöksiä <i>Speculum alchemiaesta</i>.
<i>MoA</i> is an English translation of the Latin work <i>Speculum alchemiae.</i> This is a well-known alchemical work, formerly attributed to Roger Bacon (c.
<i>MoA</i> on käännös latinankielisestä teoksesta <i>Speculum alchemiae.</i> Tätä tunnettua alkemistista teosta pidettiin ennen Roger Baconin (n.
The material for my study consists of the seven extant manuscript copies of <i>MoA,</i> as well as the 1597 printed edition.
Tutkimusaineistoni koostuu <i>MoA</i>:n seitsemästä säilyneestä käsikirjoituskopiosta sekä vuonna 1597 painetusta editiosta.
My analysis shows that a combination of linguistic strategies was used to translate <i>Speculum alchemiae</i> into English multiple times.
Analyysini osoittaa, että eri käännöksissä oli käytössä oli erilaisia kielellisiä strategioita <i>Speculum alchemiaen</i> kääntämisessä.
There is a previous edition of the 1597 witness, but all the manuscript copies were previously unstudied and unedited.
Jälkimmäisestä on olemassa tieteellinen editio, mutta käsikirjoituskopioita ei ole tutkittu tai editoitu.
A central aim is to place <i>MoA </i> in its textual and historical contexts to clarify the edited text to readers.
Tutkimuksen keskeinen tavoite on asettaa <i>MoA</i> tekstuaalisiin ja historiallisiin konteksteihinsa.
The main aim of my study is to edit a previously unstudied manuscript version of MoA, making this work accessible for future research and contributing to developing editorial methods for early scientific texts.
Tutkimukseni päätavoite on editoida <i>MoA</i>:n aiemmin tutkimaton käsikirjoitusversio, mikä tuo aineiston tutkijoiden käyttöön.
The edition’s text also provides some previously unrecorded words and antedatings: these show that editing and studying early alchemical material is a valuable undertaking also from a lexicological perspective.
Ne kertovat siitä, että varhaisen alkemistisen aineiston editointi ja tutkiminen on kannattavaa myös sanastontutkimuksen näkökulmasta.