natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The material was viewed through school path transitions, as they can be seen as a challenge for the good school path.
Aineistoa tarkasteltiin koulupolun siirtymien kautta, sillä ne voidaan nähdä yhdeksi haasteeksi ehyelle koulupolulle.
According to the results of this thesis, students encounter a variety of transitions throughout basic education, which cannot be entirely eliminated.
Tämän tutkielman tulosten mukaan oppilaat kohtaavat peruskoulupolullaan monenlaisia siirtymiä, joita ei voida täysin poistaa.
The material was then analyzed using material-based content analy-sis.
Aineisto analysoitiin aineistolähtöisellä sisällönanalyysilla.
Due to the change in educational legislation in 1999, one of the most important aims of basic education became the goal of developing basic education into a more unified whole.
Vuoden 1999 koululakien muutoksen myötä perusopetuksen yhdeksi tärkeimmäksi tavoitteeksi nousi pyrkimys kehittää peruskoulua yhä ehyemmäksi kokonaisuudeksi.
Student's educational experiences are very individual and likewise the support needed for different transitions and changes also vary from student to student.
Oppilaiden koetut koulupolut ovat hyvin yksilöllisiä, näin ollen myös tuen tarve erilaisten siirtyminen ja muutosten kohtaamiseen vaihtelee oppilaasta toiseen.
This study was carried out using a qualitative research method of asking the subjects to write material about their basic educational experience.
Tutkielma toteutettiin laadullisella menetelmällä pyytäen tutkittavia kirjoittamaan aine omista peruskoulukokemuksistaan.
Correspondingly, the lack of or poor social relationships with peers, kin and the school personnel, poor academic performance and unexpected changes, harmed the entire-ty of the educational experience's solidity and made the transitions more difficult.
Vastaavasti puutteelliset ja/tai huonot sosiaaliset suhteet vertaisiin, läheisiin ja koulun aikuisiin, heikko koulumenestys sekä yllättävät muutokset koulupolulla rikkoivat koulupolun eheyttä ja vaikeuttivat siirtymiä.
The success of these transitions are impacted by numerous factors; according to the results of this study, these transitions are made easier with the help of good social relationships with peers and the school personnel, high academic performance, and sufficient knowledge and preparation for the educational transitions.
Siirtymien onnistumiseen vaikuttaa moni asia; tutkielman tulosten mukaan siirtymiä helpottivat hyvät sosiaaliset suhteet vertaisiin ja koulun aikuisiin, koulussa menestyminen, sekä riittävä tieto ja valmistautuminen koulupolun siirtymävaiheisiin.
This change in legislation and cur-riculum into a unified basic education is the basis of this thesis.
Tämä lakiuudistus ja opetussuunnitelmaan kirjattu yhtenäinen perusopetus oli tutkielman lähtökohta.
The study was approached from a phenomenological research perspective, where the students own experiences carried great significance.
Tutkielmaa lähestyin fenomenologisen tutkimusotteen kautta, jolloin oppilaan kokemukselle on annettu suuri merkitys.
The aim of this thesis is to investigate whether the merging of basic ed-ucation improved the experiences of students and how have the students learning path tran-sitions succeeded.
Tutkielman tavoitteena oli selvittää, onko yhtenäisyys yltänyt oppilaiden kokemuksiin ja miten oppilaiden koulupolun siirtymät ovat onnistuneet.
Ninth grade students thoughts from their basic education experiences
Oppilaiden kokemuksia yhtenäisestä perusopetuksesta : Yhdeksäsluokkalaisten ajatuksia omasta peruskoulupolusta
Based on results of this study, to build the solidity of a student's educational experience, more emphasis should on placed on the student-teacher interactions as well as those between peers.
Oppilaiden koulupolun eheyttä rakentaessa on tutkielman tulosten mukaan kiinnitettävä enemmän huomiota vuorovaikutukseen opettaja- oppilas suhteessa sekä oppilaiden vertaissuhteisiin.
The purpose of the thesis was to become familiar with the experiences of students completing basic education, and to analyze the educational experience in its solidity and the safety of their basic education learning experience.
Tutkielman tarkoituksena oli perehtyä peruskoulu päättävien oppilaiden peruskoulukokemuksiin ja tarkastella heidän kokemaa peruskoulupolkua sen eheyttä ja turvallisuutta.
Otherwise performance remained relatively same.
Muuten suoriutuminen pysyi ryhmittäin melko samana.
Differences between the groups were examined by group and pairwise comparisons.
Ryhmien välisiä eroja tarkasteltiin ryhmä- ja parivertailuilla.
General cognitive function in the subjects and controls was assessed by Wechsler Intelligence Scales at 9 and 40 years as a part of the wider neuropsychological examination.
Tutkimukseen osallistuneiden jälkeläisten ja kontrolliryhmän yleinen kognitiivinen taso arvioitiin 9 ja 40 vuoden iässä Wechslerin älykkyystesteillä osana laajempaa neuropsykologista seurantatutkimusta.
The offspring with several developmental risks seem to be more prone to the adverse effects of maternal diabetes than offspring without the other concomitant risks.
Lapset, joilla on ollut myös muita samanaikaisia kehityksellisiä riskitekijöitä, vaikuttaisivat olevan alttiita äidin diabeteksen negatiivisille vaikutuksille, toisin kuin lapset, joilla riskitekijöitä ei ole ollut.
The aim of this study was to examine is maternal diabetes associated to lowered offspring general cognitive function in childhood and midlife, when the other concomitant perinatal risks occurred or either did not occur.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia, onko äidin diabetes yhteydessä jälkeläisten yleiseen kognitiiviseen tasoon lapsuudessa ja keski-iän alussa, kun jälkeläisillä joko oli tai ei ollut muita syntymänaikaisia riskitekijöitä.
Maternal diabetes during the pregnancy increases the risk of pregnancy complications, but the effects of maternal diabetes on offspring cognition are less understood.
Äidin diabetes on yhteydessä raskaudenaikaisiin komplikaatioihin, mutta äidin diabeteksen vaikutusta jälkeläisten kognitioon ei ole tutkittu yhtä laajasti.
Longitudinal changes in general cognitive function in each group were estimated by fitting the linear multilevel models.
Mittausten välistä muutosta tutkittiin ryhmittäin lineaarisilla monitasomalleilla.
The results indicated that general cognitive function and acquired verbal information improved at least in the risk group with the other concomitant risks.
Vaikuttaisi siltä, että ainakin yleisen kognitiivisen tason ja opittujen kielellisten taitojen osalta usean riskitekijän ryhmässä taidot olivat parantuneet.
Out of 22,359 consecutive deliveries at the Institute of Midwifery during that time, 93 offspring had mother's diabetes obtained during the pregnancy or before it. Of the offspring with maternal diabetes, 59 had maternal diabetes as the only risk, and 34 had at least another predefined concomitant risk.
Vuosina 1971–1974 Kätilöopiston perättäisistä synnytyksistä (n=22359), 93:lla vastasyntyneellä todettiin äidin diabetes raskauden aikana tai ennen sitä.
Another aim was to explore is there a time related change in the risk groups.
Tavoitteena oli myös selvittää, että muuttuuko kummankaan riskiryhmän yleinen kognitiivinen taso ajan myötä.
Earlier studies have mainly associated the adverse effects of maternal diabetes with slight deficits in general cognitive and verbal functions in young children.
Aiemmissa tutkimuksissa äidin diabetes on yhdistetty pääsääntöisesti alle kouluikäisten lasten hieman heikentyneeseen yleiseen kognitiiviseen ja kielelliseen tasoon.
This study is a part of a prospective birth-cohort study originating in Helsinki region that follows 1971 to 1974 born risk group offspring.
Tämä tutkimus on osa prospektiivista syntymäkohorttitutkimusta, jossa tutkitaan syntymäaikaisten riskitekijöiden pitkittäisvaikutusta.
Despite the earlier studies, it is unclear, does maternal diabetes per se affect cognitive development in children and adult offspring.
On kuitenkin vielä epäselvää, että vaikuttaako äidin diabetes itsessään lapsen, ja myöhemmin aikuisen jälkeläisen, kognitiiviseen tasoon.
Both risk groups, with and without other concomitant risks, had lower general and verbal function in childhood than controls.
Tutkimuksen tulokset eivät tukeneet asetettua hypoteesia: Molemmilla riskiryhmillä, riippumatta muiden syntymäaikaisten riskien ilmenemisestä, yleinen kognitiivinen ja kielellinen taso olivat hieman kontrolleja heikompia.
A hypothesis was that maternal diabetes is associated to lowered general cognitive function only in children who had the other concomitant perinatal risks.
Hypoteesina oli, että vain jälkeläisillä, joilla oli todettu äidin diabeteksen lisäksi myös muita syntymäaikaisia riskitekijöitä, yleinen kognitiivinen taso olisi madaltunut.
At midlife, no effect of maternal diabetes was found.
Keski-iän alussa ryhmien välillä ei ilmennyt eroja yleisessä kognitiivisessa tasossa.
General cognitive function in offspring born to mothers with diabetes during pregnancy : A longitudinal study over 40 years
Osalla vastasyntyneistä ennalta määriteltynä riskitekijänä oli pelkästään äidin diabetes (n=59), kun osalla vastasyntyneistä ilmeni useita syntymäaikaisia riskejä (n=34).
According to Meno s paradox we cannot inquire into what we do not know because we do not know what we are inquiring into.
Menonin paradoksin mukaan emme voi tutkia sitä mitä emme tiedä, koska emme tiedä mitä tutkimme.
The Meno is the earliest Greek mathematical text that has survived in its original form.
Menon on varhaisin alkuperäisessä asussaan meille säilynyt kreikkalainen matemaattinen teksti.
The background of the way Plato presents his case is that he appreciated the fact that no argument can plausibly demonstrate that argumentation is able to reach truth.
Platonin esitystavan taustalla on se, että hän ymmärsi, ettei mikään perustelu voi uskottavasti todistaa, että perustelut tavoittavat totuuden.
There are many ways to interpret the paradox but the central issue about our ability to reach truth is a profound one.
Paradoksin voi tulkita monella tavoin, mutta ydinkysymys siitä, kuinka puheemme, ajattelumme ja tietomme tavoittaa todellisuuden on syvällinen.
In the dialogue Meno, Plato presents the paradox and an outline of a solution which enables us to reach knowledge (epistēmē) through philosophical discussion.
Dialogissa Menon Platon esittää paradoksin ja pääpiirteet ratkaisusta, jonka mukaan voimme filosofisen keskustelun keinoin tavoittaa tietoa (epistēmē).
In this thesis the dialogue is analysed as an integrated whole and the philosophical interpretation also takes into account its dramatic features.
Tässä tutkimuksessa dialogia tarkastellaan itsenäisenä kokonaisuutena ja sen tieto-opin filosofisessa tulkinnassa otetaan aidosti huomioon myös draamalliset piirteet.
Therefore the distinctive epistemology of the dialogue has not gained due notice.
Siksi dialogin omaleimainen tieto-oppi ei ole saanut ansait-semaansa huomiota.
He also gives a definition of knowledge which is the basis of the so called classical definition of knowledge as justified true belief.
Tämä on ensimmäinen versio ns. klassisesta tiedon määritelmästä, jonka mukaan tieto on tosi, hyvin perusteltu uskomus.
The analysis presented in the thesis of the geometric passages in the dialogue provides new results both concerning Socrates s geometry lesson with the slave and the example presenting the hypothetical method.
Dialogissa esitettyjen geometristen jaksojen analyysi johtaa tutkimuksessa uusiin tu-loksiin sekä Sokrateen ja orjan geometrisessa oppimistuokiossa että hypoteettisen menetelmän esittelevässä geometrisessa esimerkissä.
The method of knowledge acquisition in the Meno can, for example, be seen as a predecessor of modern scientific methods.
Menonissa esitetty malli esimerkiksi ennakoi nykyaikaista käsitystä tieteellisestä tutkimuksesta.
During the last century Meno has often been considered transitional between Socratic thinking and Plato s own philosophy, and thus the dialogue has not been adequately interpreted as an integrated whole.
Koska Menonia on tutkimuksessa viimeisen sadan vuoden aikana usein pidetty siirtymävai-heena sokraattisesta filosofiasta Platonin itsenäiseen ajatteluun, dialogia ei ole riittävästi tul-kittu itsenäisenä kokonaisuutena.
The conception that emerges by such an analysis is interesting both from the point of view of current interests and that of the history of philosophy.
Kokonaisuuden pohjalta syntyvä käsitys tiedosta ja sen hankinnasta on kiinnostava niin filosofian historian kuin nykyajan kysymystenkin näkökulmasta.
The theory of anamnēsis all learning is recollection in the Meno is argued to answer the paradox philosophically although Plato s presentation also contains playful and ironic elements.
Ajatuksen oppimisesta mieleen palauttamisena (anamnēsis-opin) tulkitaan olevan Platonin ensisijainen vastaus Menonin paradoksiin, vaikka esityksessä on leikillisiä ja ironisia piirteitä.
In the Meno, Plato makes the earliest explicit distinction between knowledge and true belief in the history of Western philosophy.
Menonissa Platon esittää ensimmäistä kertaa länsimaisen filosofian historiassa erottelun tiedon ja toden uskomuksen välillä.
The analysis of the epistemology of the dialogue from this perspective gives an interpretation which integrates the central concepts of the epistemology in the dialogue elenchos, anamnēsis and hypothetical inquiry into a unified whole which contains a plausible argument according to which the ignorant can reach knowledge through discussion.
Dialogin tieto-opin analysointi tästä määritelmästä lähtien johtaa tulkintaan, jossa dialogin tieto-opin keskeiset osatekijät sok-raattinen kysely, anamnēsis-oppi ja hypoteettinen tutkiminen johtavat eheään kokonaisuu-teen.
Among the results concerning these subjects is a new interpretation of Socrates s defintion of shape (schēma).
Tutkimuksessa painotetaan kielen ja määritelmien merkitystä tiedonhankinnassa ja esitetään muun muassa uusi tulkinta Sokrateen muodon (skhēma) määritelmästä.
In the Meno, true beliefs become knowledge when someone ties them down by reasoning about the explanation.
Sen mukaan tieto koostuu tosista uskomuksista, jotka joku on sitonut yhteen perustei-ta koskevalla päätelmällä.
Curvaton models are simple modifications of the standard inflationary paradigm, where inflation is driven by the energy density of the inflaton, but another field, the curvaton, is responsible for producing the primordial perturbations.
Näissä malleissa universumin laajeneminen johtuu inflatonikentästä, joka dominoi maailmankaikkeuden energiatiheyttä, mutta joissa toinen kenttä, kurvatoni, fluktuoi kvanttimekaanisten ilmiöden vuoksi inflaation aikana.
In this work we investigate the non-Gaussianity produced by the self-interacting curvaton, and demonstrate that the non-Gaussianity parameters do not obey the analytically derived approximate relations often cited in the literature.
Tässä työssä on analysoitu itseiskytkettyjen kurvatonimallien tuottamaa ei-gaussisuutta ja osoitettu, että itseiskytketyt kurvatonimallit kykenevät epälineaarisen luonteensa vuoksi tuottamaan suuria poikkeamia gaussisuudesta.
Departures of Gaussian distribution are important observables of the primordial perturbations.
Eräs kosmologisten perturbaatioiden tärkeimpiä mitattavia ominaisuuksia on niiden poikkeama gaussisesta jakaumasta.
These primordial perturbations have been observed in the cosmic microwave background, and these perturbations also function as the seeds of all large-scale structure in the universe.
Nämä tiheysvaihtelut havaitaan myös lämpötilafluktuaatioina kosmisessa mikroaaltosäteilyssä.
Nevertheless, since the self-interaction makes the equations of motion non-linear, it can modify the behaviour of the model very drastically.
Realistisissa kurvatonimalleissa on usein itseiskytkentöjä, ja vaikka itseiskytkentä voi olla hyvin heikko, se muokkaa kurvatonin kehityshistoriaa dramaattisesti muuttamalla mallin epälineaariseksi.
Due to the non-linearity of the self-interacting curvaton model and its sensitivity to initial conditions, it can produce significant non-Gaussianity of the primordial perturbations.
Tämän tuloksena tiheysfluktuaatioiden ominaisuudet ovat hyvin herkkiä alkuehdoille ja kurvatonin dynamiikka tuottaa vaikeasti ennustettavia tuloksia.
Motivated by realistic particle physics models such as the Minimally Supersymmetric Standard Model, we demonstrate that a curvaton model within the mass range can be responsible for the observed perturbations if it can decay late enough.
Työssä tutkitaan myös kurvatonimalleja joiden massa on uusien hiukkaskokeiden, kuten LHC:n, tutkimalla alueella ja osoitetaan että tämänkaltaiset mallit voivat tuottaa havaitsemamme kosmologiset perturbaatiot.
Inflation is a period of accelerated expansion in the very early universe, which has the appealing aspect that it can create primordial perturbations via quantum fluctuations.
Kosmologisen inflaation tärkeimpiä ominaisuuksia on sen kyky tuottaa pieniä tiheysvaihteluja varhaisessa maailmankaikkeudessa.
The curvaton decays after inflation as ended, where the isocurvature perturbations of the curvaton are converted into adiabatic perturbations.
Myöhemmin inflaation päätyttyä nämä pienet kvanttifluktuaatiot muuttuvat kosmologisiksi tiheysperturbaatioiksi, jotka myöhemmin romahtavat painovoiman vaikutuksesta maailmankaikkeuden rakenteeksi kuten galakseiksi ja galaksijoukoiksi.
Furthermore we also consider a self-interacting curvaton with a mass in the TeV-scale.
Tässä työssä tutkitaan sellaisia kurvatonimalleja, jotka vuorovaikuttavat itsensä kanssa.
At the same time, however, he was a cultural pessimist whose art views became infused with anxiety, a sense of loss, and a desire to turn his back on the world.
Samalla hän kuitenkin oli kulttuuripessimisti, jonka taiteentulkintoihin hiipivät ahdistus, menetyksen tunne ja houkutus kääntyä pois maailmasta.
The main body of research material consists of the writings of Einari J. Vehmas (1902 1980) from 1937 to the late 1960s.
Pääasiallinen tutkimusaineisto on Einari J. Vehmaksen (1902-1980) kirjallinen tuotanto vuodesta 1937 1960-luvun loppupuolelle.
The aim of the dissertation is also to show how strongly certain philosophical and theoretical concepts from the early 20th century, specifically Wassily Kandinsky s principle of inner necessity and Henri Bergson s epistemology highlighting intuition and instinct, continued to influence the Finnish art discourse even in the early 1960s, in part thanks to the writings of Vehmas.
Tutkimus myös osoittaa, miten vahvasti tietyt 1900-luvun alkupuolella syntyneet filosofiset ja taideteoreettiset käsitykset, erityisesti Wassily Kandinskyn sisäisen välttämättömyyden periaate ja Henri Bergsonin intuitiota ja vaistoa korostava käsitys tiedosta ja todellisuudesta, vaikuttivat vielä 1960-luvun alussa muun muassa Vehmaksen kirjoitusten myötä suomalaisessa taidekeskustelussa.
The long chronological span of the dissertation emphasises how certain central themes accumulate in Vehmas s writings.
Tutkimuksen pitkä kronologinen kaari korostaa tiettyjen keskeisten teemojen kumuloitumista Vehmaksen kirjoituksissa.
Through his art museum work, his opinions also shaped the canon of modern art considered particularly Finnish following the second world war.
Myös taidemuseotyön kautta Vehmaksen näkemykset vaikuttivat erityisesti suomalaiseksi tulkitun modernin taiteen kaanonin muotoutumiseen toisen maailmansodan jälkeen.
Vehmas used a colourful, vitalistic rhetoric to emphasise the role of modern art as a building block of culture and humanity.
Vehmas korosti värikkään vitalistisen retoriikan keinoin modernin taiteen roolia kulttuurin ja ihmisyyden rakentajana.
Vehmas wrote art reviews for magazines, and from the year 1945 he was a regular art critic for one of the major newspapers in Finland.
Vehmas kirjoitti kuvataidearvosteluja aikakauslehtiin ja vuodesta 1945 hän oli yhden Suomen tärkeimmän sanomalehden Uuden Suomen vakituinen kuvataidearvostelija.
The doctoral dissertation Critic Einari J. Vehmas and Modern Art deals with one of the central figures of the Finnish art scene and his work as an art critic, art museum curator and cultural critic.
TIIVISTELMÄ Väitöstutkimus Kriitikko Einari J. Vehmas ja moderni taide käsittelee keskeisen suomalaisen taide-elämän vaikuttajan toimintaa taidearvostelijana, taidemuseointendenttinä ja kulttuurikriitikkona.
Vehmas is commonly regarded as the most influential art critic of post-war Finland.
Vehmasta on yleisesti pidetty sotien jälkeisen ajan vaikutusvaltaisimpana taidekriitikkona Suomessa.
Throughout his production, Vehmas contemplated the state and future of modern art and humanity.
Läpi tuotantonsa Vehmas pohti modernin taiteen ja ihmisyyden tilaa ja tulevaisuutta.
Vehmas was heavily inclined towards French literature and visual arts. Marcel Proust and Charles Baudelaire influenced his views on the nature of art from the late 1920s onwards.
Marcel Proust ja Charles Baudelaire vaikuttivat 1920-luvun lopulta lähtien hänen käsitykseensä taiteen olemuksesta.
His writings have been referred to and cited in numerous research papers on Finnish 20th-century art. A lesser known aspect of his work is his position as the deputy director of the Ateneum Art Museum, the Finnish national gallery.
Vähemmän tunnettu osa hänen toimintaansa on työ Ateneumin taidemuseon, Suomen kansallisgallerian, apulaisjohtajana.
The main emphasis of the dissertation is on studying Vehmas s writings, but it also illustrates the diversity of his involvement in Finnish cultural life through biographical documents.
Tutkimuksen pääpaino on Vehmaksen kirjoitusten tarkastelussa, mutta niiden rinnalla kriitikon vaiheita ja roolia kulttuurielämän toimijana valotetaan elämäkerrallisen dokumenttiaineiston avulla.
PCDD/Fs may pose considerable environmental and health risks because of their persistence in the environment.
PCDD/F-yhdisteet ovat merkittävä ympäristö- ja terveysriski, koska ne ovat pysyviä ympäristössä ja voivat kertyä eliöihin.
The predominant PCDD/F congeners were 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF, 1,2,3,4,6,8,9-HpCDF, and OCDF at all sites.
Kaikilla tutkimusalueilla suurimpina pitoisuuksina PCDD/F-yhdisteistä esiintyivät 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF, 1,2,3,4,6,8,9-HpCDF ja OCDF.
Sediment samples were collected from the Kymijoki River located at 0, 20, 30, and 60 km downstream from the main source of contamination, and at a reference site.
Sedimenttinäytteet kerättiin Kymijoelta 0 km:n, 20 km:n, 30 km:n ja 60 km:n etäisyydellä saastuneimmasta paikasta Kuusankoskelta sekä vertailupaikalta.
The Kymijoki River is the largest known source of PCDD/Fs to the Baltic Sea.
Kymijoki on suurin yksittäinen PCDD/F-yhdisteiden päästölähde Itämereen.
The sediment PCDD/F congener profiles were similar to that of the Ky-5 wood preservative.
Joen sedimenteistä määritetty PCDD/F-yhdisteiden pitoisuusprofiili oli samanlainen kuin Ky-5-tuotteessa.
PCDD/Fs can be degraded slowly by microbial reductive dechlorination under anaerobic conditions which produces less chlorinated PCDD/Fs.
PCDD/F-yhdisteiden on mahdollista hajota mikrobiologisella kloorinpoistolla anaerobisissa olosuhteissa hitaassa reaktiossa, jossa muodostuu klooria vähemmän sisältäviä yhdisteitä.
An anaerobic microcosm study was conducted to determine dechlorination potential and the effect of temperature on the reductive dechlorination process for spiked 1,2,3,4-tetrachlorodibenzofuran (1,2,3,4-TeCDF).
Anaerobiset mikrokosmoskokeet suoritettiin kloorinpoistopotentiaalin sekä lämpötilan vaikutuksen tutkimiseksi malliaineeksi lisätyllä 1,2,3,4-tetraklooridibentsofuraanilla (1,2,3,4-TeCDF).
Highly toxic polychlorinated dibenzo-p-dioxins and polychlorinated dibenzofurans (PCDD/Fs) accumulate in the environment in sediments and soils.
Polyklooratut dibentso-p-dioksiinit ja dibentsofuraanit (PCDD/F) ovat erittäin myrkyllisiä, sedimentteihin ja maaperään kertyviä yhdisteitä.
Anaerobic Microbial Dechlorination of Polychlorinated Dibenzo-p-dioxins and Dibenzofurans in Contaminated Kymijoki River Sediments
Polykloorattujen dibentso-p-dioksiinien ja dibentsofuraanien anaerobinen mikrobiologinen kloorinpoisto Kymijoen sedimenteissä