natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In phase III, the data (n=1,056) from the psychometric testing (phase II) were used.
Vaiheessa III käytettiin samaa aineistoa kuin vaiheessa II (n=1056).
The assessment of nursing applicants’ reasoning skills involved skills in collecting information, processing information, and identifying the problem and establishing goals.
Päätöksentekotaitojen arviointi koostui tiedon keräämisen, tiedon prosessoinnin sekä ongelman tunnistamisen ja tavoitteiden asettamisen taitojen arvioimisesta.
The data were analysed using descriptive statistics, correlations, Item Response Theory (IRT) and usability analysis.
Aineisto analysoitiin kuvailevin menetelmin, korrelaatioilla, osiovaste- ja käytettävyysanalyysilla.
In phase II, an electronic ReSki test (version 2) was developed (including a pilot-study and expert panels) and psychometrically (including a usability evaluation) tested with a methodological cross-sectional study with 1,056 nursing applicants.
Psykometrinen testaus toteutettiin (sisältäen käytettävyysarvioinnin) poikkileikkaustutkimuksen avulla (1056 sairaanhoitajakoulutuksen hakijaa).
Deductive and inductive content analysis were used to analyse the focus group data.
Katsausaineisto analysoitiin taulukoimalla, kokoamalla, tiivistämällä ja induktiivisella sisällönanalyysilla, ja fokusryhmäaineisto deduktiivisella ja induktiivisella sisällönanalyysilla.
Descriptive statistics, correlations, and analysis of covariance with Tukey’s test in post-hoc multiple group comparisons were used to analyse the data.
Aineisto analysoitiin kuvailevin menetelmin, korrelaatioilla ja kovarianssianalyysilla (Tukeyn testi).
Age, gender, previous education, and work experience (only in identifying the problem and establishing goals) were statistically significantly related to the applicants’ reasoning skills.
Päätöksentekotaitoja selittivät pääosin ikä, sukupuoli ja koulutustausta sekä osittain työkokemus.
This qualitative material was analyzed with content analysis.
Kvalitatiivinen aineisto analysoitiin sisällönanalyysillä.
The theoretical part of the dissertation is based on three postmodern career theories, i.e. Career Decision Making by Hodkinson and Sparkes (1997), Coincidence Theory by Mitchell, Lewin and Krumbolz (1999) and Career Construction Theory by Savickas (2005).
Tutkimuksen teoreettisissa rakenteissa hyödynnettiin kolmea postmodernia urateoriaa, jotka olivat Hodkinsonin ja Sparkesin (1997) uranvalinnan päätöksentekoteoria, Mitchellin, Lewinin ja Krumbolzin (1999) suunnitellun sattuman teoria ja Savickasin (2005) uran rakentamisteoria.
The results revealed three types of career planners, i.e. insecure, curious and conscious planners.
Aineiston perusteella löydettiin kolmenlaisia urasuunnittelijoita: epävarmat, uteliaat ja tietoiset.
In the first phase written material was collected from discretionarily selected teacher tutors (n= 14) and from students (n=65) at different stages of their studies.
Ensimmäisessä vaiheessa kerättiin harkinnanvaraisesti valituilta tuutoriopettajilta (n=14) ja opintojensa eri vaiheissa olevilta opiskelijoilta (n=65) kirjoitettu aineisto.
In the second phase, an inquiry was carried out to collect quantitative data from students (n= 903) at different stages of their studies.
Tutkimuksen toisessa vaiheessa kerättiin opintojen eri vaiheissa olevilta opiskelijoilta kyselylomakekyselynä kvantitatiivinen aineisto (n=903), joka analysoitiin tilastollisin menetelmin.
Based on these characteristics, 72 per cent of the respondents were classified as conscious career planners.
Näillä perusteilla koulutusalansa valinneita tietoisiksi luokiteltuja urasuunnittelijoita oli 72 % vastanneista.
The aim was to explore, whether there is a connection between the choice of the degree programme, skills in career planning and the need for guidance and counselling and whether the teacher tutors are able to identify the students’ different needs for career counselling.
Lisäksi tavoitteena oli selvittää, löytyykö opiskelijoiden koulutusalavalinnan perusteista yhteyttä uran suunnittelutaitoihin ja ohjauksen tarpeeseen, ja tunnistavatko tuutoriopettajat opiskelijoiden erilaiset uraohjauksen tarpeet.
The questionnaire used in the survey was designed on the basis of the results of the first phase.
Aineiston perusteella laadittiin kyselylomake tutkimuksen toisen vaiheen tiedonkeruuta varten.
These include situation of life, possibilities in the field, personal hopes and calling, active information retrieval and a desire to study at a university of applied sciences.
Koulutusalavalinnan perusteista elämäntilanne, alan mahdollisuudet, oma toive, kutsumus, aktiivinen tiedonhaku ja halu opiskella ammattikorkeakoulussa olivat yhteydessä opiskelijan hyvään urasuunnittelukykyyn.
The results provide support for the identification of insecure career planners who need more career counselling.
Tulokset antavat ohjaajille tukea epävarman ja muita enemmän uraohjausta tarvitsevan opiskelijan tunnistamiseen ja heidän hops-prosessinsa tehostamiseen opintojen alusta asti.
Career planning and counselling at a university of applied sciences The purpose of this dissertation was to find out what kind of career counselling the teacher tutors of a university of applied sciences give and what kind of counselling the students hope to get.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, millaista uraohjausta ammattikorkeakoulun tuutoriopettajat antavat ja millaista uraohjausta opiskelijat haluavat.
Insecure career planners based their choice on coincidence, friends’ and relatives’ opinions, career counselling in upper secondary school and the place of study.
Alavalinnan perusteista sattuman, kavereiden, sukulaisten, lukion opinto-ohjauksen ja paikkakunnan perusteella koulutusalansa valinneet luokiteltiin epävarmoiksi urasuunnittelijoiksi, ja heitä oli 28 % vastanneista.
The research was carried out at Satakunta University of Applied Sciences in two phases.
Tutkimusympäristönä oli Satakunnan ammattikorkeakoulu.
The data were analyzed statistically.
Tutkimus oli kaksivaiheinen.
Digitalization is changing the society and its operations from consumers to organizations: the world is becoming connected 24/7.
Digitalisaatio vaikuttaa yhteiskuntaan ja sen toimintaan aina kuluttajista organisaatioihin maailman muuttuessa verkottuneeksi.
Companies need to ensure that they are protecting their information assets against information security threats.
Yritysten onkin tärkeää varmistaa tieto-omaisuutensa turvaaminen näitä uhkia vastaan.
ISSeCa offers a structured manner to understanding the infosec service concept and its complexity.
ISSeCa tarjoaa jäsennellyn tavan ymmärtää tietoturvapalvelun käsitettä ja sen monimuotoisuutta.
Digiwars programme aims at strengthening the digital services market and ensuring a reliable operating environment in Finland.
Tämä pro gradu -työ on toteutettu osana Digiwars-hanketta, joka pyrkii vahvistamaan digitaalisten palveluiden markkinoita ja takaamaan luotettavan toimintaympäristön Suomessa.
This puzzle, however, is not built static but needs to be altered based on emerging organizational needs and new arising threats.
Tietoturvapalveluiden kokonaisuutta ei kuitenkaan voi rakentaa muuttumattomaksi, vaan tätä kokonaisuutta tulee jatkuvasti kehittää vastaamaan organisaation tulevia tarpeita ja uusia, kasvavia turvallisuusuhkia.
This sets increasing demands on organizations as new threats against information security are continuously arising.
Tämä luo haasteita organisaatioille uusien tietoturvauhkien myötä.
As part of the programme, this thesis aims at exploring what information security (later infosec) services are, how the services can be categorized and what type of services are utilized in companies operating in Finland.
Työ pyrkii selvittämään, mitä tietoturvapalvelut ovat, miten kyseisiä palveluita voidaan kategorisoida, ja millaisia palveluita hyödynnetään Suomessa toimivissa yrityksissä.
To answer the aforementioned research questions, this study combines a systematic literature review (SLR) on infosec services and a survey that investigates the use of these services.
Vastatakseen yllä mainittuihin tutkimuskysymyksiin työ yhdistää systemaattisen kirjallisuuskatsauksen tietoturvapalveluista ja kyselyn, jolla kartoitettiin näiden palveluiden käyttöä.
Furthermore, based on the infosec services identified in the SLR, an infosec service categorization (ISSeCa) was built.
Systemaattisessa kirjallisuuskatsauksessa tunnistetuista palveluista luotiin tietoturvapalveluiden kategorisointi (ISSeCa).
Based on the findings of the research it can be stated, that the infosec service concept lacks coherence; additionally, a consensus on the definition of an infosec service is yet to be achieved.
Tutkimuksen tulosten perusteella voidaan todeta, että sekä tietoturvapalvelun käsitteeltä, että tietoturvapalvelun määritelmältä puuttuu yhdenmukaisuus.
Furthermore, although the results of the survey cannot be generalized to a larger population due to low response rate, the results provide insights on the outlook of organizations towards infosec services by suggesting that companies utilize a balanced set of infosec services from different infosec categories and regard these services as important.
Vaikka kyselyn tuloksia ei voida yleistää laajempaan joukkoon matalan vastausprosentin vuoksi, tarjoavat tulokset oivalluksia siitä, miten yritykset suhtautuvat tietoturvapalveluihin.
The ISSeCa categorization, consequently, offers a fertile ground for further research regarding infosec services.
ISSeCa-tietoturvapalvelukategorisointi tarjoaakin mahdollisuuden jatkotutkia tietoturvapalveluita ja selkeyttää niiden määritelmää.
Furthermore, based on the findings of the research it can be stated, that organizations should adopt a holistic approach in building their information security service palette, where different services are fitted tightly together like the pieces of a puzzle.
Tutkimusten löydösten pohjalta voidaan lisäksi todeta, että yritysten tulisi rakentaa tietoturvapalveluiden valikoimaansa kokonaisvaltaisesti.
Based on the results of the research, the definition of a security service lacks cohesion as the range of infosec services is wide; additionally, there are multiple perspectives on the services from which a technical perspective was pronounced in the results.
Yhtenä tutkimuksen löydöksenä havaittiin, että tietoturvapalveluita tarkastellaan useista eri näkökulmista; näistä näkökulmista tuloksissa korostui erityisesti tekninen näkökulma.
In addition, to some extent, academia is still describing infosec services by characteristics typically seen as the components of information security itself.
Tulokset osoittavat myös, että osa artikkeleista kuvaa tietoturvapalveluiksi tietoturvan käsitteeseen yleisesti liitettyjä piirteitä.
KEYWORDS: information technology, IT, IT governance, ITG, information and communication technology, ICT, inter-organisational, public organisations, municipal, ICT cooperation
ASIASANAT: tietotekniikka, IT, IT-hallinto, tieto- ja viestintätekniikka, ICT, organisaatioiden välinen, julkinen sektori, kunta, ICT-yhteistyö
ABSTRACT Changes in society and organisations’ business environments have increased the useof operating models, which favour inter-organisational cooperation and networking.
TIIVISTELMÄ Muutokset yhteiskunnassa ja organisaatioiden toimintaympäristöissä ovat lisänneet sellaisten toimintamallien käyttöä, jotka suosivat organisaatioiden yhteistyötä ja verkottumista.
The study reveals that even though municipality groups use many types of ICT cooperation, joint IT governance model-based decisions and clear goals often shine in their absence.
Tutkimuksessa selviää, että vaikka kuntaryhmät tekevät monenlaista ICTyhteistyötä, niin yhteiseen IT-hallintomalliin perustuvat päätökset ja yhteiset, selkeät tavoitteet loistavat usein poissaolollaan.
The dominant form of collaboration in inter-municipal ICT cooperation is voluntary cooperation without any joint IT governance.
Kuntien välisessä ICT-yhteistyössä hallitseva yhteistyömalli on vapaaehtoinen yhteistyö ilman yhteistä IT-hallintomallia.
The study also reviews the benefits that municipalities have received or are seeking to obtain through ICT cooperation.
Tutkimuksessa tarkastellaan myös niitä hyötyjä, joita kunnat ovat ICT-yhteistyön avulla saaneet tai pyrkineet saamaan.
The study reveals that without a joint IT governance, municipalities lose much of the benefits they could achieve through a joint IT governance model.
Tutkimuksen perusteella voi todeta, että kunnat menettävät suuren osan niistä hyödyistä, jotka ne voisivat saavuttaa yhteisen IT-hallintomallin avulla.
The study clarifies why municipalities plan ICT cooperation and how they have implemented it.
Tutkimuksessa selvitetään, miksi kunnat suunnittelevat ICTyhteistyötä, miten ne toteuttavat sitä sekä miten tätä yhteistyötä hallitaan.
This study clarifies how public organisations in Finland have implemented interorganisational ICT cooperation.
Tässä tutkimuksessa selvitetään, kuinka Suomen julkishallinnossa toteutetaan organisaatioiden välistä ICT-yhteistyötä.
The evolution of operating models also has a significant impact on organisations’ IT departments and ICT activities.
Näillä muutoksilla on myös voimakas vaikutus organisaatioiden ITosastoihin ja ICT-toimintoihin.
Inter-organisational ICT cooperation and networking offer excellent opportunities to public organisations to develop and improve their operations.
Myös julkishallinnon organisaatioille tällainen yhteistyö tarjoaa hyvät mahdollisuudet kehittää ja tehostaa toimintaansa.
The study examines various inter-municipal ICT cooperation groups in Finland.
Tutkimuksessa on kartoitettu suomalaisten kuntien välisiä ICT-yhteistyöryhmiä.
The study also confirms the applicability of currently used theories describing the intra-organisational IT governance to describe inter-organisational IT governance.
Tutkimus vahvistaa nykyisin käytössä olevien, organisaatioiden sisäistä IThallintoa kuvaavien teorioiden käyttökelpoisuuden kuvaamaan organisaatioiden välistä IT-hallintoa.
Especially the inter-organisational ICT cooperation between Finnish municipalities has been the target of the current study.
Tutkimuskohteena on erityisesti kuntien välinen ICT-yhteistyö.
Consequently, the application of light availability data, for example in ecological modelling, should be made with great caution.
Näin ollen valoaineistojen soveltaminen, esimerkiksi ekologiseen mallinnukseen, on syytä tehdä harkiten ja huolella.
Moreover, either temporally or spatially limited sampling may cause biases in understanding underwater light dynamics.
Joko alueellisesti tai ajallisesti rajalliset kenttämittaukset taas saattavat aiheuttaa vääristyneen yleiskuvan veden valaistusolosuhteista.
This thesis discusses the underwater light dynamics of a transitional coastal archipelago in south-western Finland, in the Baltic Sea.
Tässä väitöskirjassa käsitellään vedenalaisen valon vaihteludynamiikkaa Itämeren rannikolla.
While the area has long been known to have a highly variable underwater light field, quantified knowledge on the phenomenon has been scarce, patchy, or non-existent.
Tämän saaristoalueen on jo pitkään tiedetty olevan valaistusolosuhteiltaan hyvin vaihteleva, mutta tarkkaa tutkimustietoa näistä vaihteluista oli saatavilla hyvin vähän, jos lainkaan.
Although local information is needed, in highly variable conditions spot sampled information may only poorly represent its surroundings.
Alueella, jossa olosuhteiden vaihtelut ovat suuria, paikallisen tason tiedonkeruun merkitys korostuu, mutta samalla yksittäisten mittauspisteiden edustavuus voi olla hyvinkin heikkoa.
In addition to quantifying both the seasonal and geographical patterns of euphotic depth development, the need and usability of underwater light information are also discussed.
Sen lisäksi, että tutkimuksessa tuotettiin mitattua tietoa valaistun kerroksen alueellisista vaihettumista ja kasvukauden aikaisista muutoksista, työssä pohditaan myös valomäärätiedon tarvetta ja sen soveltamiseen liittyviä haasteita.
This thesis focuses on the variability in the underwater light field through euphotic depths (1% irradiance remaining), which were derived from in situ measurements of vertical profiles of photosynthetically active radiation (PAR).
Eufoottiset syvyydet, joissa 1 % pintakerroksen läpäisevästä auringonsäteilystä on jäljellä, määriteltiin jäättömänä aikana kasvukausina 2010 ja 2011 mitatuista valomäärän syvyysprofiileista.
Although the portion of solar radiation that is referred to as visible light penetrates water, it is restricted to a limited surface water layer because of efficient absorption and scattering processes.
Vedessä valo ei kuitenkaan tunkeudu pintakerrosta syvemmälle, sillä erilaiset absorptio- ja sirontaprosessit vaimentavat sen etenemistä tehokkaasti.
Based on the varying content of optical constituents in the water, the efficiency of light attenuation changes in many dimensions and over various spatial and temporal scales.
Vesien kirkkaus tai vaihtoehtoisesti sameus vaikuttaa vedenalaisluonnon toimintaan monin tavoin.
The underwater light field is an important environmental variable as it, among other things, enables aquatic primary production.
Valaistusolosuhteiden merkitys ympäristömuuttujana korostuu erityisesti elämää ylläpitävän perustuotannon kautta, sillä näkyväksi valoksi kutsumamme auringonsäteilyn osuus mahdollistaa yhteyttämisen niin vedessä kuin kuivalla maallakin.
Light availability was found to fluctuate in multiple dimensions and scales.
Valosäteilyn vaimenemistehokkuus taas vaihtelee moniulotteisesti vedessä olevien vaimentavien ainesten pitoisuuksien mukaisesti.
Without pain scales, parents may underestimate children’s pain.
Ilman kipumittareita vanhemmat saattavat aliarvioivat lastensa kipua.
Symptoms are associated with nasopharyngeal microbes.
Oireet ovat yhteydessä nenänielun mikrobeihin.
In children with the suspicion of AOM, respiratory symptoms were associated with the nasopharyngeal colonization of Moraxella catarrhalis in the presence of viruses and fever was associated with respiratory viruses.
Lapsilla, joilla epäiltiin äkillistä välikorvatulehdusta, flunssaoireet olivat yhteydessä nenänielun Moraxella catarrhalisbakteerikantajuuteen virusten ohella ja kuumeella oli yhteys hengitystieviruksiin.
Clinically, bilateral AOM is only slightly more severe illness than unilateral AOM.
Molemminpuolinen välikorvatulehdus on kliinisesti vain lievästi vaikeampi kuin toispuolinen välikorvatulehdus.
However, symptoms are variable in young children and not diagnostic with AOM.
Oireet ovat kuitenkin vaihtelevia pienillä lapsilla ja yksikään oireista ei ole diagnostinen äkilliselle välikorvatulehdukselle.
In children with bilateral vs. unilateral AOM, fever occurred in 54% vs. 36% and moderate/severe bulging of tympanic membrane in 63% vs. 40%.
Molemminpuolista välikorvatulehdusta ja toispuolista välikorvatulehdusta sairastavilla lapsilla oli kuumetta 54%:lla ja 36%:lla ja tärykalvon kohtalaista tai merkittävää pullotusta 63%:lla ja 40%:lla.
We included children (6-35 months) with respiratory tract infection (RTI) whose parents suspected AOM.
Tutkimukseen otettiin mukaan 6-35 kuukauden ikäisiä lapsia, joilla oli hengitystieinfektio ja joilla vanhemmat epäilivät äkillistä välikorvatulehdusta.
We investigated ear pain with parentally used pain scales, clinical characteristics of bilateral and unilateral AOM, symptoms and nasopharyngeal microbes and the need for follow-up of children with AOM initially managed without antimicrobials.
Tutkimme korvakipua vanhempien käyttämillä kipumittareilla, tois- ja molemminpuolisen välikorvatulehduksen kliinisiä piirteitä, oireita ja nenänielun mikrobeita, sekä seurantakäynnin tarvetta 2-3 päivän kuluttua äkillisen välikorvatulehduksen diagnoosista niillä lapsilla, joita seurataan ilman mikrobilääkehoitoa.
Of the children with AOM initially managed without antimicrobials who had symptomatic improvement, the otoscopic signs worsened in 3%.
Äkillistä välikorvatulehdusta sairastavilla lapsilla, joita seurattiin ilman mikrobilääkehoitoa ja joiden yleisvointi parani, korvatulehduslöydökset pahenivat 3%:lla.
In children with RTI, either with or without AOM, ear pain was assessed as moderate/severe in 80-90% with parentally used pain scales, compared with 56-65% with parental interview.
Hengitystieinfektiota sairastavilla lapsilla, joilla joko oli tai ei ollut äkillistä välikorvatulehdusta, vanhemmat arvioivat kipumittareita käyttäessään korvakivun kohtalaiseksi/vaikeaksi 80-90%:lla.
Majority of children with RTI suffer from moderate/severe ear pain or distress, when assessed by parents, regardless of AOM.
Valtaosa hengitystieinfektiota sairastavista lapsista kärsii vanhempien arvion mukaan kohtalaisesta tai vaikeasta korvakivusta tai tuskaisuudesta, riippumatta siitä, onko lapsella äkillistä välikorvatulehdusta vai ei.
For children with AOM who are initially managed without antimicrobials and who are symptomatically improving, close follow-up may be unnecessary.
Lapset, joiden äkillistä välikorvatulehdusta seurataan ilman mikrobilääkehoitoa ja joiden yleisvointi on paranemassa, eivät välttämättä tarvitse seurantakäyntiä 2-3 päivän kuluttua diagnoosista.
Role of symptoms in the diagnosis and management of acute otitis media in young children
Oirekuvan rooli äkillisen välikorvatulehduksen diagnostiikassa ja hoidossa pienillä lapsilla Äkillisen välikorvatulehduksen diagnoosiin vaaditaan äkilliset infektioon viittaavat oireet.
This conclusion is confirmed by a case study on the preparations of the Consumer Credit Directive (2008/48/EC).
Kolmas artikkeli sisältää tapaustutkimuksen kuluttajille myönnettäviä luottoja sääntelevän direktiivin (2008/48/EY) valmisteluvaiheista.
The study concludes that the national system for preparing EU affairs has realized its objectives relatively well.
Väitöskirjassa todetaan johtopäätöksenä, että EU-asioiden kansallinen valmistelujärjestelmä toteuttaa sille asetetut tavoitteet käytännössä varsin hyvin.
The articles are preceded in the book by a summary section, where changes to legislation and new case law have been observed up until 10 April 2015.
Yhteenvedossa on seurattu lainsäädäntömuutoksia ja oikeuskäytäntöä 10. huhtikuuta 2015 asti.
Methodologically the study combines legal and empirical, mainly qualitative, analysis, thus representing empirical legal research or socio-legal studies.
Metodologisesti väitöstutkimus edustaa empiiristä oikeustutkimusta, jossa yhdistyy lainopillinen analyysi ja empiiristen, tässä tapauksessa lähinnä laadullisten aineistojen analyysi.
If Finland wants to have a stronger influence on new or amended EU legislation, files of particular importance to Finland should be identified at a very early stage, while the Commission is still planning a legislative proposal, and clearly prioritized in the competent ministry.
Jos Suomi haluaa vaikuttaa yhä vahvemmin EU-lainsäätämiseen, Suomelle tärkeät hankkeet pitäisi tunnistaa jo varhaisessa vaiheessa ja priorisoida selkeästi niiden hoitamista ministeriöissä.
How can Finland exert influence in EU law-making?
Suomen mahdollisuudet vaikuttaa Euroopan unionin lainsäädäntömenettelyyn
This was considered to improve Finland’s position in EU law-making.
Yhtenäisen kansallisen linjan ajamisen katsottiin parantavan Suomen asemaa unionin päätöksenteossa.
When the national coordination system for EU matters was created more than 20 years ago, it was underlined that a uniform negotiating position should be formulated for each EU file.
Kun EU-asioiden yhteensovittamisjärjestelmää luotiin, pidettiin tärkeänä, että jokaisessa säädöshankkeessa ja politiikkahankkeessa kyetään muodostamaan kansallisesti yksi ja yhtenäinen neuvottelupositio.
The dissertation consists of six previously published articles four of which are peer-reviewed.
Väitöskirja koostuu kuudesta erillisjulkaistusta pääosin vertaisarvioidusta artikkelista ja niitä täydentävästä ja kokoavasta yhteenveto-osasta.
How should Finland represented by its Government act in order to ensure that a piece of EU legislation corresponds as far as possible with the country’s negotiating position?
Viidennessä artikkelissa selvitetään, miten olisi toimittava, jos pyritään siihen, että uusi tai muutettu EU-säädös vastaisi mahdollisimman pitkälti Suomen kansallisesti määriteltyä neuvottelukantaa.