natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For boys, their close-knit, homosocial stage of development helps them to enter the sphere of band hobbies, as does the fact that almost the en¬tire field of popular music works based on the standards of rock music.
Pojilla tiivis homososiaalinen kehitysvaihe edistää bänditoimintaa, samoin se, että lähes koko populaarimusiikkikenttä toimii rock-musiikin standardeilla, joista erityisesti pojat löytävät hyvin kiinnittymispintaa.
In this dissertation I study the construction of gender, the ways in which gen¬der is a part of social action in the field, and how it affects choosing instru¬ments and musical genres, as well as on-stage performances.
Väitöskirjassa tarkastellaan sitä, kuinka sosiaalinen sukupuoli rakentuu harrastuskentällä, kuinka nuorten sukupuolet näkyvät harrastuskentän sosiaalisessa toiminnassa, soitin- ja tyylilajivalinnoissa sekä esiintymisessä.
The main research results include homosociality, social construction of space, and gender-divided choices and opportunities in the field of music hobbies.
Keskeiset tutkimustulokset linkittyvät homososiaalisuuden, sosiaalisesti rakentuvan tilan ja jakautuneiden harrastusvalintojen ympärille.
Gender is a signifi¬cant factor in the process of choosing between hobbies and between contents of hobbies.
Sosiaalinen sukupuoli näyttäytyy kentällä merkittävänä harrastuksia ja eri harrastusten sisältöjä jakavana tekijänä.
Gender in the Band Activities of Turku Youth, from Everyday Life to Stage Performance In this dissertation I study people under the age of 29 playing in a band in Turku area.
Väitöskirjassa tutkitaan alle 29-vuotiaiden nuorten soitto- ja bändiharrastuksia Turun seudulla.
The correlations between the four social agents were statistically significant, albeit quite low, indicating that the different sources tend to provide divergent pictures of a child’s social competence.
Eri tahojen arviointien väliset korrelaatiot olivat tilastollisesti merkitseviä, joskin suhteellisen matalia, ts. eri tahojen näkökulmat lapsen sosiaalisesta kompetenssista ovat toisistaan eriäviä.
The data included multisource (self, peer, teacher, parent) evaluations of children’s social competence, consecutive self evaluations of their loneliness, teacher evaluations of their motivational orientation, standardized tests of their academic skills, and parents’ evaluations of their own loneliness and parenting self-efficacy.
Mukana on itse-, toveri-, opettaja- ja vanhempien arviot lasten sosiaalisesta kompetenssista, seuranta-aineisto lasten yksinäisyydestä, opettajien arviot lasten motivationaalisesta orientaatiosta, standardoiduin testisarjoin arvioidut akateemiset taidot sekä lasten äitien ja isien arviot omasta yksinäisyydestään ja koetusta kyvykkyydestään toimia vanhempana.
The elementary school sample (n=985) consisted of self-, peer-, teacher-, and parent data from the Quest for Meaning research project (Vauras, 2000-2004).
Alakouluikäisten lasten tutkimusaineisto (n=985) koostuu lapsilta itseltään, heidän luokkatovereiltaan, opettajiltaan ja vanhemmiltaan vuosina 2000 - 2004 osana Merkitystä etsimässä – tutkimusprojektia (M. Vauras) kerätystä aineistosta.
For lower secondary school adolescents’ loneliness, strong interrelations between their social anxiety and social phobia were found.
Yläkouluikäisten nuorten osalta yksinäisyys oli yhteydessä sosiaaliseen ahdistuneisuuteen ja sosiaaliseen fobiaan.
The lower secondary school sample (n=386) consisted of consecutive self evaluations of adolescents’ loneliness, social anxiety, and social phobia from the Socio-Emotional Learning and Well-Being in Lower Secondary School research project (Niemi, 2006-2013).
Yläkouluikäisten nuorten (n=386) aineisto koostuu vuosina 2006 – 2007 osana Sosioemotionaalinen oppiminen ja hyvinvointi yläkouluyhteisössä (P. M. Niemi) kerätystä nuorten yksinäisyyden, sosiaalisen ahdistuneisuuden ja sosiaalisen fobian seuranta-aineistosta.
For elementary school children, a significant path between social competence and teacher evaluated motivational orientation as well as academic skills was found.
Alakouluikäisten lasten osalta sosiaalinen kompetenssi oli yhteydessä pait¬si yksinäisyyteen myös opettajien oppilaistaan tekemiin motivationaalisen orientaation arvioihin sekä standardoiduin testien arvioituihin akateemisiin taitoihin.
Therefore, social competence can be seen as a protective factor and loneliness as a risk factor for children’s and adolescents’ socio-emotional well-being and learning.
Täten sosiaalisen kompetenssin voidaan katsoa olevan koululaisten hyvinvointia ja oppimista vahvistava, ja toisaalta yksinäisyyden nuorten psykososiaalista hyvinvointia heikentävä tekijä.
Both of these measurement scales were confirmed to be valid and reliable measurement tools in order to screen children’s and adolescents’ social competence and loneliness during their school years.
Molempien mittareiden osalta sekä validiteetti että reliabiliteetti todettiin hyväksyttäväksi ja niitä voidaan suositella lasten ja nuorten sosiaalisen kompetenssin ja yksinäisyyden arviointimenetelmiksi.
Secondly, a Finnish version of the Peer Network and Dyadic Loneliness scale (Hoza, Bukowski & Beery, 2000) was validated and the stability of children’s and adolescents´ social and emotional loneliness was analysed with consecutive (4th grade autumn - 4th grade spring - 5th grade autumn; and 7th grade autumn - 7th grade spring - 8th grade autumn) self evaluations.
Toisena mittaamiseen liittyvänä tavoitteena oli validoida Hozan, Bukowskin ja Beeryn (2000) sosiaalisen ja emotionaalisen yksinäisyyden mittari suomalaisille lapsille (artikkeli 3) ja nuorille (artikkeli 4) soveltuvaksi sekä tutkia, ovatko lasten ja nuorten arviot omasta yksinäisyydestään ajallisesti pysyviä.
Further on, their relations to elementary school children’s academic skills and motivational orientation, and lower secondary school adolescents’ social anxiety and social phobia were explored (main aim 2).
Sosiaalisen kompetenssin ja yksinäisyyden keskinäisten yhteyksien lisäksi tarkasteltiin näiden yhteyttä alakoululaisten oppimiseen sekä yläkou¬lulaisten psykososiaaliseen hyvinvointiin (päätavoite 2).
The findings of the CFA supported a four-factor solution consistent with two main dimensions (Prosocial and Antisocial), each divided into two sub-dimensions (Co-operating Skills, Empathy, Impulsivity, and Disruptiveness).
Konfirmatorisen faktorianalyysin tulosten perusteella nelifaktorinen rakenne (prososiaalisuus sisältäen yhteistyötaidot ja empatiakyvyn sekä antisosiaalisuus sisältäen impulsiivisuuden ja häiritsevyyden) sopi sekä lasten itsensä, heidän luokkatovereidensa, opettajiensa että vanhempiensa tekemiin arviointeihin.
The paths indicated that parents’ loneliness and parenting self-efficacy were strongly related and had a significant relation to their child’s peer-evaluated social competence, which further on predicted her/his loneliness.
Tässä rakenneyhtälömallissa vanhempien kokema yksinäisyys ennusti heikompaa kyvykkyydentunnetta vanhemmuudesta, joka edelleen ennusti lapsen heikompaa toveriarvioitua sosiaalista kompetenssia koulussa ja tätä kautta vahvempaa yksinäisyyden kokemusta.
<i>The interrelations (main aim 2)</i> between peer evaluated social competence and loneliness were tested with structural equation modelling and found to be statistically significant, albeit modest in magnitude, between social competence and global loneliness (article 2), as well as between co-operating skills and social and emotional loneliness (article 3).
Toisena päätavoitteena oli rakenneyhtälömallinnuksen keinoin tarkastella sosiaalisen kompetenssin ja yksinäisyyden yhteyksiä sekä keskenään (artikkelit 2 ja 3) että suhteessa lasten oppimiseen (artikkeli 2) ja nuorten psykososiaaliseen hyvinvointiin (artikkeli 4).
The assessment issues were studied in light of multisource assessments, validity analyses, and over-time stability testing (main aim 1).
Mitattavuutta (päätavoite 1) tutkittiin erityisesti monitahoarviointien rakenteiden yhtenäisyyksiä, subjektiivisten arvioiden ajallista pysyvyyttä sekä mittareiden validiteettia ja reliabiliteettia testaamalla.
The present dissertation examined issues in assessment, interrelations, and intergenerational transmission of children’s and adolescents’ social competence and loneliness by using data from two research projects focusing on elementary school children and lower secondary school adolescents.
Väitöskirjassa tarkastellaan kouluikäisten lasten ja nuorten sosiaalisen kompetenssin ja yksinäisyyden mittaamista, yhteyksiä ja periytyvyyttä vanhemmilta heidän lapsilleen.
<i>Starting with the assessment issues (main aim 1)</i>, a Multisource Assessment of Social Competence Scale was developed and examined to test the factor pattern and the consistency of the ratings of self, peers, teachers, and parents (article 1).
Osana ensimmäistä päätavoitetta kehitettiin Monitahoarviointi sosiaalisesta kompetenssista (MASK) -arviointimenetelmä (artikkeli 1).
In the first model (article 2) the mothers’ and fathers’ own feelings of loneliness and parenting self-efficacy were combined within families and related to their child’s social competence and loneliness.
Toisessa mallissa eroteltiin äitien ja isien sekä tyttöjen ja poikien aineistot, jotta periytyvyyttä voitiin tarkastella äiti-tytär, äiti-poika, isä-tytär ja isä-poika dyadisuhteissa.
In article 3, intergenerational transmission was studied in more detail using the social and emotional aspects of loneliness and separating the data of mothers and fathers as well as of girls and boys.
Ensimmäisessä vaiheessa periytyvyyttä tarkasteltiin koko perheen sisällä, vanhempien tai lasten sukupuolta erottelematta (artikkeli 2).
Finally, the intergenerational transmission of loneliness was analyzed adapting different contextual views of family relationships (main aim 3).
Viimeisenä päätavoitteena mallinnettiin yksinäisyyden mahdollista periytyvyyttä.
The study was based on the Finnish 1981 Birth Cohort, which is a general population based birth cohort (n=5813) of Finnish people who were born in 1981.
Tutkimus perustui suomalaiseen LAPSET-kohorttiin, joka on yleisväestöotos (n=5813) vuonna 1981 syntyneistä henkilöistä.
Parents also gave information about family factors and teachers about school performance.
Vanhemmat antoivat tietoa myös perhetekijöistä ja opettajat koulumenestyksestä.
They may also have implications in developing interventions for the prevention of unwanted pregnancies.
Lisäksi niillä voi olla merkitystä esimerkiksi suunniteltaessa toimenpiteitä, joiden tavoitteena on nuorten epätoivottujen raskauksien ehkäiseminen.
In 1989 the participants as well as their parents and teachers completed questionnaires on psychiatric symptoms and bullying.
Vuonna 1989 tutkittavat sekä heidän vanhempansa ja opettajansa vastasivat psyykkistä oireilua ja kiusaamista koskeviin kyselyihin.
The aim of this study was to examine associations between family factors, psychiatric symptoms and bullying behaviour measured at age eight and becoming a mother under the age of 20, becoming a father under the age of 22 and having an abortion under the age of 29.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia kahdeksan vuoden iässä arvioitujen perhetekijöiden, psyykkisten oireiden ja kiusaamiskäyttäytymisen yhteyttä äidiksi tulemiseen alle 20-vuotiaana, isäksi tulemiseen alle 22-vuotiaana ja raskaudenkeskeytyksen tekemiseen alle 29-vuotiaana.
For boys (n=2721, 92% of the male participants), information about becoming a father was collected from the Finnish Population Information System.
Poikien (n=2721, 92 % osallistuneista pojista) osalta nuorena isäksi tuleminen selvitettiin väestötietojärjestelmästä.
Bullying behaviour was not associated with having an abortion.
Kiusaaminen ei ollut yhteydessä raskaudenkeskeytyksen tekemiseen.
For girls (n=2694, 94% of the female participants), information about deliveries and abortions was collected from the Finnish Hospital Discharge Register and the Register on Induced Abortions and Sterilisations.
Tiedot tyttöjen (n=2694, 94 % osallistuneista tytöistä) synnytyksistä ja raskaudenkeskeytyksistä kerättiin hoitoilmoitusrekisteristä ja raskaudenkeskeyttämisrekisteristä.
The findings could be taken into account in clinical work with young parents and other young people.
Tutkimustuloksia voidaan hyödyntää terveydenhuollossa kohdattaessa nuoria vanhempia ja muita nuoria.
Family structure other than two biological parents was associated with becoming a young mother and having an abortion.
Muu kuin kahden biologisen vanhemman muodostama perherakenne oli yhteydessä nuorena äidiksi tulemiseen ja raskaudenkeskeytykseen.
Childhood conduct problems were associated with becoming a young parent as well as having an abortion.
Lapsuuden käytösongelmat olivat yhteydessä nuorena vanhemmaksi tulemiseen sekä raskaudenkeskeytykseen.
The daughters of young mothers had an increased likelihood of becoming young mothers and the sons of young fathers had an increased likelihood of becoming young fathers.
Nuorten äitien tyttäret tulivat vanhempien äitien tyttäriä todennäköisemmin nuorena äidiksi ja nuorten isien pojat nuorena isäksi.
Hyperactivity was associated with becoming a young mother.
Ylivilkkaus oli yhteydessä nuorena äidiksi tulemiseen.
Girls, who were bullies or bully-victims and boys, who were bully-victims were most likely to become young parents.
Tytöistä ne, jotka olivat kiusaajia tai kiusaaja-kiusattuja, tulivat todennäköisimmin nuorena äidiksi ja pojista kiusaaja-kiusatut nuorena isäksi.
Compared with the children of high-educated mothers, the sons of loweducated mothers became more often young fathers and the daughters of low-educated mothers were more likely to have an abortion.
Matalasti koulutettujen äitien pojilla oli kohonnut todennäköisyys nuorena isäksi tulemiseen ja tyttärillä raskaudenkeskeytykseen.
The main focus of this thesis was set on a GTPase of the immunity associated protein (GIMAP) family of small GTPases.
Tutkimuksen pääpaino on keskittynyt GIMAP eli Immuniteettiin assosioituneet proteiinit -perheen pienten GTPaasien toimintaan.
The balance of T helper (Th) cell differentiation is the fundamental process that ensures that the immune system functions correctly and effectively.
T-auttaja(Th)solujen erilaistuminen on avainasemassa immuunijärjestelmän tehokkaan toiminnan kannalta.
An over-representation of Th1 type cytokine producing cells leads to tissue-specific inflammation and autoimmunity, and excessive Th2 response is causative for atopy, asthma and allergy.
Liiallinen Th1-solu vaste johtaa autoimmunisairauksiin ja liiallinen Th2-solu vaste aiheuttaa kroonisia tulehduksia; atopiaa, astmaa ja allergiaa.
GIMAP genes and proteins are differentially regulated during human Th-cell differentiation and have been linked to immune-mediated disorders.
GIMAP geenejä ja proteiineja säädellään eri tavoin ihmisen Th-solujen erilaistumisen aikana ja GIMAP perheen geenejä on yhdistetty immuunivälitteisiin sairauksiin eläinmalleissa.
The major factors of Th-cell differentiation and in the related disease mechanisms have been extensively studied, but the fine tuning of these processes by the other factors cannot be discarded.
Vaikka Th-solujen erilaistumiseen vaikuttavia päätekijöitä ja mekanismeja on tutkittu paljon, immuunivasteen hienosäätelyyn vaikuttavat tekijä ja mekanismit ovat vielä laajalti selvittämättä.
To elucidate the function of GIMAP4 and GIMAP5 and their role in human immunity, a study combining genetic association in different immunological diseases and complementing functional analyses was conducted.
Väitöskirjatyössä GIMAP4:n ja GIMAP5:n roolia Th-solujen erilaistumisessa ja immuniteetin häiriötiloissa selvitettiin yhdistämällä populaatiogeneettinen tutkimus toiminnallisen tutkimuksen kanssa.
An impairment in the differentiation processes may lead to an imbalance in immune responses and lead to immune-mediated pathologies.
Prosessin häiriintymisestä voi seurata Th-solujen alaluokkien epätasapaino ja immunologinen epäjärjestys.
Further assessment of GIMAP4 and GIMAP5 effect for the transcriptomic profile of differentiating Th1-cells revealed new insights for GIMAP4 and GIMAP5 function.
Lisäksi, havaitsimme GIMAP4:n vaikuttavan Th-solujen sytokiinien tuottoon varhaisen Th-solu erilaistumisen aikana sekä löysimme uusia seikkoja GIMAP4:n ja GIMAP5:n toiminnasta Th1-solun transkriptomin tasolla.
In the work presented in this thesis, the association of T-cell receptor costimulatory molecules CTLA4 and ICOS with autoimmune diabetes were studied.
Tässä tutkimuksessa on selvitetty yhdessä T-solureseptorin kanssa Th-solu aktivaatioon tarvittavien, CTLA4 ja ICOS, molekyylien yhteys tyypin 1 diabetekseen kahdessa eri maantieteellisesti läheisessä populaatiossa, joissa sairauden esiintyvyys on hyvin erilainen.
GIMAP4 is believed to contribute to the immunological balance via its role in T-cell survival.
GIMAP4:n on osoitettu vaikuttavan Th-solujen solukuolemaan eli apoptoosiin ja GIMAP5:n on osoitettu olevan yhteydessä rotan ja hiiren autoimmuunihäiriöihin.
The study revealed interesting connections with the high susceptibility risk genes.
Tutkimme lisäksi kyseisten GIMAP geenien välistä yhteisvaikutusta muiden tunnettujen tyypin 1 diabetekseen vaikuttavien tekijöiden kanssa.
The differentiation is a fine tuned event, the outcome of which is driven by activation of the T-cell in response to recognition of the specific antigen presented.
Prosessia ohjaavat antigeeniä esittelevät solut, Th-soluja aktivoivat molekyylit sekä Th-solua ympäröivät sytokiinit.
Therefore, ritual and ceremonial use of hallucinogenic drugs deserves its own category in a drug instrumentalization framework: "to facilitate spiritual and religious activities".
Täten hallusinogeenien rituaalinen ja seremoniallinen käyttö ansaitsee oman kategoriansa aineiden instrumentalisaation viitekehyksessä: "hengellisten ja uskonnollisten toimintojen edesauttaminen".
The included four studies focus on significant changes occurring in the human mind during deliberately induced, first-person reportable, non-ordinary subjective experiences.
Sisällytetyt neljä tutkimusta keskittyvät ihmismielen merkittäviin muutoksiin tahallisesti aikaansaatujen, omasta näkökulmasta kerrottujen, epätavallisten subjektiivisten kokemusten aikana.
The thesis utilizes the overarching concept of virtual realism, stating that phenomenal-level consciousness manifests as a world-simulator by which the mind–brain complex experiences its own virtual information processing as subjective reality.
Teos hyödyntää virtuaalisen realismin käsitettä, jonka mukaan fenomenaalisen tason tajunta ilmenee maailma-simulaattorina, jolla mieli–aivot -kokonaisuus kokee oman virtuaalisen tiedonkäsittelynsä subjektiivisena todellisuutena.
Results indicate that hypnotizability correlates positively with both habitual daytime sleepiness and instantaneous sleepiness after the hypnotic procedure, hence sleep and hypnosis may share common, putatively neurobiological mechanisms regarding transitions between ASC.
Tulokset osoittavat, että hypnoosiherkkyys korreloi positiivisesti sekä tavanomaisen päiväuneliaisuuden että hypnoosin jälkeisen välittömän uneliaisuuden kanssa, mikä viitannee unen ja hypnoosin yhteisiin neurobiologisiin mekanismeihin MTT:jen välisissä siirtymisissä.
Study III ("Coping, Life Purpose, and Spirituality in Psychedelic Drug Users") is based on an online questionnaire survey of 667 psychoactive drug users.
Tutkimus n:o 3 ("Hallinta, tarkoitus, ja henkisyys psykedeelisten aineiden käyttäjillä") perustuu psykoaktiivisten aineiden 667 käyttäjän internet-kyselyyn.
Hence, deliberate manipulation of the experience set and setting parameters by psychologically, pharmacologically, and technologically induced hallucinatory ASC can be a naturally integrable and effective method to extend human consciousness.
Kokemusten set ja setting -muuttujien tahallinen manipulointi psykologisesti, farmakologisesti, ja teknologisesti aikaansaatujen hallusinatoristen MTT:jen avulla voi olla luontaisesti yhdistettävä ja tehokas menetelmä ihmistajunnan laajentamiseksi.
Study IV ("Sacramental and Spiritual Use of Hallucinogenic Drugs") is a commentary article arguing that sacramentally and spiritually used psychedelic drugs ('entheogens') are associated with a search of metaphysical insight rather than with a mere need to alter one’s perception.
Tutkimus n:o 4 ("Hallusinogeenien sakramentaalinen ja hengellinen käyttö") on kommentti-artikkeli, jonka mukaan sakramentaalisesti ja hengellisesti käytetyt psykedeelit (enteogeenit) liittyvät pikemminkin metafyysisten oivallusten etsintään kuin pelkkään havaitsemisen muuttamistarpeeseen.
A multidisciplinary approach is used for enabling the integration of methods and results from various fields of human sciences, such as psychology and phenomenology.
Aihetta lähestytään ihmistieteiden eri alojen, kuten psykologian ja fenomenologian, menetelmiä ja tuloksia yhdistävästä monitieteisestä näkökulmasta.
Findings point out that psychedelic drug use may facilitate the gain of autognosis (self-knowledge) by rehearsing personal coping strategies in exceptional mental situations.
Löydökset osoittavat, että psykedeelisten aineiden käyttö voi edistää itsetuntemusta harjoittamalla henkilökohtaisia hallintatoimintoja mielen poikkeuksellisissa tilanteissa.
Study II ("Hypnotizability, Sleepiness, and Subjective Experience") describes an empirical hypnosis study in 90 subjects by using one newly developed and three previously established self-rating scales.
Tutkimus n:o 2 ("Hypnoosiherkkyys, uneliaisuus, ja subjektiivinen kokemus") on 90 henkilön kokemusperäinen hypnoositutkimus, jossa käytetään yhtä uutta ja kolmea vakiintunutta itsearviointimittaria.
Theoretical issues concern the definition and classification of altered consciousness, while empirical research approaches the phenomena with an experimental study on hypnosis and sleepiness, and an online study on psychedelic drug use.
Teoreettisina aiheina ovat MTT:n määritelmä ja luokitus, käytännön tutkimukset lähestyvät ilmiöitä niin kokeellisen hypnoosi- ja uneliaisuustutkimuksen kuin myös psykedeelisten aineiden käyttöä kartoittavan internet-tutkimuksen menetelmin.
Study I ("Hallucinatory Altered States of Consciousness") is a theoretical analysis that proposes a working definition of hallucinatory ASC based on objectively detectable and subjectively experienced changes in neurocognitive subsystems.
Tutkimus n:o 1 ("Hallusinatoriset MTT-t") on teoreettinen analyysi, jossa ehdotetaan neurokognitiivisten alajärjestelmien muutosten objektiivisen havaitsemiseen ja subjektiivisen kokemiseen perustuva MTT-työmääritelmä.
As autognostic psychedelic drug use correlates positively with coping and spirituality, it may also act as a protective factor against drug-related problems.
Tiedostava psykedeelisten aineiden käyttö korreloi positiivisesti hallinnan ja henkisyyden kanssa toimien suojatekijänä aineidenkäytön ongelmia vastaan.
The purpose of this doctoral thesis is to investigate altered states of consciousness (ASC) that are marked by hallucinations, occur during hypnosis, or are induced by psychedelic drugs.
Tohtorinväitöskirjani tutkii hallusinaatioihin liittyviä, hypnoosin aikana tapahtuvia, tai psykedeelisten aineiden aikaansaamia muuttuneita tajunnantiloja (MTT).
To solve the 'selection–definition ordering problem' (i.e., whether to define ASC by selected phenomena, or to select phenomena as ASC by a definition), a stepwise operationalization procedure is also proposed.
Artikkeli ehdottaa myös askeleittaisen operationalisointi-menettelytavan, jolla ratkeaa ns. 'valinta–määritys -järjestysongelma' (eli valitaanko ensin MTT-ilmiöitä MTT-käsitteen määritystä varten, vai määritelläänkö ensin MTT-käsite MTT-ilmiöiden valintaa varten).