natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on the case records, most dysphagia diagnoses remained unspecific dysphagia (55%) despite performing many investigations.
Yli puolessa tapauksista nielemisvaikeuspotilaan diagnoosi jäi epäselväksi, vaikka potilaita tutkittiin melko paljon.
We had 30 globus patients and, as controls, 24 patients who were referred to the Department of Abdominal Surgery for evaluation of operative treatment because of difficult reflux symptoms.
Tutkimuksessa oli 30 HYKS:n korvaklinikkaan lähetettyä palantunnepotilasta, ja kontrolliryhmänä 24 hankalasta refluksista kärsivää, HYKS:n vatsaelinkirurgian klinikkaan lähetettyä potilasta.
A speech and language pathologist examined globus patients after four months and found six patients with simultaneous functional voice problems, possibly associated with persistent globus.
Puheterapeutti löysi kuudelta potilaalta ääneen liittyviä ongelmia, jotka voivat olla myötävaikuttava tekijä palantunteen jatkumiselle.
In the second study, we observed that globus patients felt symptom relief in the Reflux Symptom Index and Deglutition Handicap Index after a four-month follow-up without any treatment.
Palantunnepotilaiden neljän kuukauden seuranta osoitti, että oireet voivat lievittyä jo lyhyessä ajassa ilman hoitoa.
From the medical records, we surveyed patients symptoms, investigations, findings, and treatment.
Väitöskirjatyössä kerättiin lisäksi kaikkien vuonna 2009 HYKS:n korvaklinikkaan lähetettyjen palantunne- ja nielemisvaikeuspotilaiden tiedot (oireet, tutkimukset, löydökset, hoito).
Identifying the stage of the swallowing process at which the problem occurs directs us to possible further investigations in dysphagia diagnostics.
Nielemisvaikeus taas on useita erikoisaloja koskettava oire, ja siitä kärsivää potilasta tutkittaessa onkin tärkeää selvittää, mihin nielemisen vaiheeseen ongelma liittyy.
Meanwhile his theoretical development appears also as a linguistic process.
Samalla Asafjevin teoriakehitys näyttäytyy lingvistisenä prosessina.
More broadly, the book The Problem of the Modern and Tradition explores how the Russian Silver Age philosophical interpretation of music was transferred to the Soviet era and what kind of new ideas and practices were generated through this process.
Analyysi Modernin ja tradition ongelmasta tarkastelee, miten venäläisen hopeakauden musiikin filosofinen tulkinta siirtyi neuvostoajalle ja minkälaisia uusia ideoita ja käytäntöjä prosessi synnytti.
The critic, composer, and musicologist Boris Asafiev (1884 - 1949) played a central role in the development of Soviet conceptions of music.
Kriitikko, säveltäjä ja musiikkitieteilijä Boris Asafjev (1884 - 1949) kehitti merkittävästi neuvostoliittolaista musiikkikulttuuria.
The thesis characterizes the methodology of early Soviet cultural nationalism from an individualized perspective of the Russian cultural revolution and revolutionary culture of the 1920s.
Väitöskirjassa kuvaillaan varhaisen neuvostoliittolaisen kulttuurinationalismin metodologiaa yksilöidystä venäläisen 1920-luvun kulttuurivallankumouksen ja vallankumouksen kulttuurin näkökulmasta.
Next to his critical analyses on Russian nineteenth century musical tradition, Asafiev became the literary voice of his generation of musicians, such as Prokofiev and Stravinsky.
Venäläistä 1800-luvun musiikkitraditiota kriittisesti analysoivan tuotantonsa ohella Asafjev toimi oman sukupolvensa säveltäjien, kuten Prokofjevin ja Stravinskin, kirjallisena äänenä.
He rewrites his ideas in different forms in order to present them in varying contexts.
Hän kirjoittaa ideansa yhä uudelleen ja uudelleen eri muotoihin, alati vaihtuviin poliittisiin ja kulttuurisiin konteksteihin sopiviksi.
However, these writings built upon his modernist theory of music, which he developed over the course of the 1920s.
Ajan kirjoitukset perustuivat kuitenkin pitkälti Asafjevin modernistiseen musiikinteoriaan, jonka hän kehitti jo 1920-luvulla.
The author demonstrates how Asafiev became an established Soviet cultural theoretician of music, a celebrated but also a persecuted Soviet musicologist.
Kirjoittaja osoittaa, miten Asafjevista tuli merkittävä musiikin kulttuuriteoreetikko ja juhlittu, mutta myös vainottu musiikkitieteilijä.
This was done not only to mask his philosophical views before the political authorities, but it was also part of his theoretical search for founding a new cultural theory of music that would answer the most urgent social challenges of the new Soviet society.
Tämä ei kuvasta ainoastaan Asafjevin tapaa naamioida joitakin kiellettyjä filosofisia ajatuksia haastavissa poliittisissa olosuhteissa, vaan myös hänen teoreettista etsintäänsä; pyrkimystä löytää uusi musiikin kulttuuriteoria, joka kykenisi vastaamaan uuden Neuvostoyhteisön sosiaalisiin haasteisiin.
She argues that in Asafiev s writings this process appears not as a mere political process but a complex interplay of aesthetics, politics, scientific postulates, and cultural mission.
Hän esittää, että sitä ei tulisi nähdä pelkkänä poliittisena prosessina, vaan esteettisten, poliittisten ja tieteellisten postulaattien sekä kulttuurisen mission yhteispelinä.
This is the first English language analytical monograph to examine Asafiev s literary output (1916 - 1930) and the development of his theory of Intonation (1947).
Väitöskirja on ensimmäinen englanninkielinen monografia Asafjevin kirjallisesta tuotannosta (1916 - 1930) ja hänen intonaatioteoriastaan (1947), joita analysoidaan venäläisen kulttuurihistorian ja eurooppalaisen aatehistorian kontekstissa.
The author addresses the previously contested question of Asafiev s relationship with Soviet politics by tracing a many-sided cultural process in his output, something that can be branded in retrospect as a Sovietization process of Silver Age aesthetics.
Kirjoittaja lähestyy neuvostopolitiikan ja Asafjevin kiisteltyä suhdetta jäljittämällä hänen tuotannossaan monitasoista kulttuuriprosessia, jota kirjoittaja kutsuu hopeakauden estetiikan neuvostoliittolaistumisprosessiksi.
Asafiev s theoretical output has still an influential position in the contemporary Russian musical thought.
Asafjevin teoria on edelleen merkittävässä asemassa Venäjän nykymusiikkitieteessä.
Elected to the Soviet Academy of Sciences in 1943 in and as the head of the Soviet Composers Union in 1947, Asafiev s literary works of the 1940s came to be considered influential Stalin era classics.
Asafjev valittiin Neuvostoliiton tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1943 ja säveltäjäliiton puheenjohtajaksi 1947.
Participating in the early Soviet modernization project of Russian culture, Asafiev modernizes the Russian music tradition by bringing it under the critical lens of modern European scientific theories.
Hän modernisoi venäläistä musiikkitraditiota asettamalla sen modernien eurooppalaisten tieteellisten teorioiden kriittisen tarkastelun kohteeksi.
The data for this study were drawn from a collection of videotaped welfare interviews (n=57) from three projects run between 2007 and 2009 to research and develop the assessment of functional capacity in central and southern Finland.
Tutkimukseen kerättiin videoaineistoa kolmen tutkimus- ja kehittämishankkeen toimintakyvyn arviointihaastatteluista vuosina 2007-2009 (n=57).
A Conversation Analysis of Social Interaction in the Functional Capacity Interview
Keskustelunanalyyttinen tutkimus toimintakyvyn arviointihaastattelujen vuorovaikutuksesta
Thus, an alternative sociological understanding of human functioning is required, and this dissertation suggests that instead of focusing on single human subjects, we need to focus on social interaction between humans.
Sosiaalisen toimintakyvyn arvioinneissa huomio pitäisi kiinnittää yksilön sijasta yksilöiden väliseen vuorovaikutukseen.
This ethnomethodological conversation analysis study investigates how functional capacity interviews are organized in social interaction, thereby documenting recurrent assessment practices.
Tämä tutkimus selvitti etnometodologisen keskustelunanalyysin avulla, miten toimintakyvyn arviointi toteutuu haastattelussa.
In the light of the analysis, it seems clear that ethnomethodological conversation analysis is a viable sociological approach for understanding human functioning in social interaction.
Kaikkinensa etnometodologinen keskustelunanalyysi osoittautui päteväksi menetelmäksi tuottamaan uutta tietoa toimintakyvyn arvioinnista.
A recent discussion of the social aspects of functional capacity has revealed, however, insurmountable difficulties in their original approach, which attributed functional incapacities to changes in the relationship between humans and their environment, but which was silent on the capacities that are relevant in social interaction.
Tarkastellut kysymykset paljastivat toimintakyvyn heikkouksia, jolloin haastattelija saattoi institutionaalisen tehtävänsä lisäksi joutua kannattelemaan haastateltavan kompetenssia.
The interviewers were professional nurses with a background in health care; the interviewees were either unemployed or retired.
Vaikka ADL ja IADL -kysymykset ovat standardoituja, kohtelivat haastattelijat työttömiltä ja iäkkäiltä saamiaan vastauksia erilaisin seurauksin.
Moreover, as demonstrated in the literature review, the notion of functional capacity originates in the works of the sociologists Saad Z. Nagi and Talcott Parsons.
Tarkastelu rajattiin päivittäisiin perustoimintoihin (ADL) ja välineellisiin toimintoihin (IADL) liittyvään haastattelupuheeseen.
That position allows us to elaborate and document the abilities needed in social interaction.
Lisäksi sosiaalisen vuorovaikutuksen havaittiin toimivan puhujien resurssina sosiaalisen toimintakyvyn arvioita laadittaessa.
It is likely that the very notion of functional capacity therefore conveys their sociological understanding of human functioning.
Kuitenkaan ei tarkemmin tiedetä, miten hyvin haastattelu mahdollistaa toimintakyvyn arvioinnin.
The data were transcribed and analyzed in detail with conversation analysis methods.
Tutkimuksen tulokset raportoitiin neljässä julkaisussa ja niiden mukaan haastattelutilanne vaikuttaa arvioinnin lopputulokseen.
Although interviewing is respected, due to its centrality in knowledge production in contemporary society, little is known about conducting functional capacity interviews per se.
Myös työttömyydestä aiheutuvia kustannuksia on pyritty leikkaamaan järjestämällä työttömille haastatteluja, joissa selvitetään heidän toimintakykyään ja työelämävalmiuksiaan.
EC was also found to be an effective release treatment as it subsequently increased the diameter growth of crop trees by 21 32%.
Varhaisperkaus oli myös tehokas toimenpide, se paransi kuusten läpimitan kasvua 21 32 %.
The purpose of the work done for this thesis was to construct and develop the concept of cost-efficient Juvenile Stand Management (JSM) for planted Norway spruce (Picea abies L. Karst) stands.
Väitöskirjan tarkoituksena oli kehittää kustannustehokkaan taimikonhoidon toimintamalli kuusen (Picea abies L. Karst) istutustaimikoihin.
Moreover, 61 70% of the saplings in a typical Norway spruce stand were considered to need EC years before the need for PCT arose.
Toisaalta 61 70 % kuusentaimista tarvitsi varhaisperkausta jo vuosia ennen kuin taimikonharvennus on ajankohtainen toimenpide.
Timing of JSM had major effect on its costs; a delay in PCT increased the labor time needed to manage a stand by 8.3% annually.
Taimikonharvennuksen viivästyminen nosti toimenpiteeseen tarvittavaa työmäärää vuosittain 8,3 %.
The effects of soil preparation and Early Cleaning (EC) on further development of the stands were studied in intensive field experiments.
Maanmuokkauksen ja varhaisperkauksen vaikutusta taimikon kehitykseen tutkittiin intensiivisin maastokokein.
The principles of time based management were followed, by integrating regeneration activities as a cost-efficient value chain and by minimizing non-value-adding work with straightforward decision making based on Forest Management Plan (FMP) data.
Näiden periaatteiden mukaan uudistamisketju integroitiin hyödyntämään arvoa lisäävä työ mahdollisimman tehokkaasti ja minimoitiin ketjun päätöksenteon hallintaan tarvittava arvoa lisäämätön työ metsäsuunnitelmatietoon pohjautuen.
Furthermore, a priori information can have practical implications in decision making for JSM.
Myös kohteen ennakkotiedot voivat olla taimikonhoidon käytännön päätöksenteossa hyödyllisiä.
The results showed that interactions in regeneration chain activities are important for cost-effective wood production.
Tulosten perusteella uudistamisketjun toimenpiteiden välisten vaikutusten tunnistaminen ja ymmärtäminen on ehdottoman tärkeää, kun tavoitteena on tuottava metsätalous.
However, a two-stage management regimen, which included EC and PCT, appeared to be somewhat more labor consuming than the PCT only option.
Varhaisperkauksen ja taimikonharvennuksen sisältävä kaksivaiheinen taimikonhoito, osoittautui toisaalta jonkin verran työläämmäksi kuin ainoastaan taimikonharvennuksen sisältämä vaihtoehto.
Several site or stand attributes were found to explain the need for EC or for labor consumption of PCT.
Muutamat kasvupaikka- tai metsikkötekijät selittivät joko varhaisperkaustarvetta tai taimikonharvennuksen työajanmenekkiä.
Big data offers promising opportunities, but data collection and storage need to include data with the relevant attributes.
Tulevaan kehitystyöhön big data tarjoaa lupaavia vaihtoehtoja.
The survey data were used to model the effects of site and stand attributes on the need for EC and labor time consumption of PreCommercial Thinning (PCT).
Sen sijaan laajamittaisilla maastoinventoinneilla tähdättiin menetelmäkehitykseen, jolla voidaan tehostaa taimikonhoidon päätöksentekoa, kuten varhaisperkaustarpeen tai taimikonharvennuksen työajanmenekin arviointia.
Thus, spot mounding appeared to be a less costly activity overall even though it initially appeared a more expensive method than disc trenching.
Myös maanmuokkausmenetelmä vaikutti paljon perattavan puuston syntyyn ja kasvuun, ja siten taimikonhoidon kokonaiskustannuksiin.
The modeling data in further research should go beyond the data of traditional FMP.
Tarkemmat mallit edellyttävät metsäsuunnitelmatiedon lisäksi muita muuttujia.
This study evaluated the characteristics of the Corogene cohort of Finnish consecutive patients who underwent coronary angiography between 2006 and 2008.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin Corogene-aineiston potilaita, joille oli tehty sepelvaltimoiden varjoainekuvaus HUS:ssa vuosina 2006-2008.
As it did not improve the accuracy of prediction by clinical factors, the GRS has thus not yet proven useful in clinical practice.
Riskipisteytys ei kuitenkaan merkittävästi parantanut pelkästään kliinisten muuttujien perusteella arvioidun uusiutumisennusteen tarkkuutta, joten geneettisestä riskipisteytyksestä ei vielä ole hyötyä käytännön potilastyössä.
The genetic variant conferring the risk for NSTEMI (rs656843) was also associated with peripheral artery disease (PAD) in ACS patients, but not in a general population sample of FINRISK individuals.
Ei-ST-noususydäninfarktille altistava geenivariantti rs656843 liittyi myös alaraajojen valtimotaudin ilmaantumiseen sepelvaltimotautikohtauksen sairastaneilla potilailla, mutta löydöstä ei voitu vahvistaa populaatiotasolla FINRISK-aineistossa.
The heterogeneity in PAD phenotypes and genetics may explain why the association could not be shown in a general population sample but only in a selected cohort of ACS patients.
Alaraajojen ahtauttavan valtimotaudin monimuotoisuus ja geneettisen taustan heterogeenisyys saattavat selittää, miksi geenivariantin yhteys tautiin voitiin osoittaa ainoastaan valikoidussa sepelvaltimotautipotilaiden aineistossa.
Both clinical and genetic differences between STEMI and NSTEMI patients were studied and genome-wide association analysis revealed variants, including rs656843, at a locus near 1p13.3, to be associated nominally with NSTEMI.
Koko genomin laajuisessa assosiaatiotutkimuksessa kromosomista 1 löytyi geenivariantteja (esimerkiksi rs656843), jotka liittyivät ainoastaan ei-ST-noususydäninfarktiin.
Furthermore, it evaluated the importance of clinical risk factors and genetic risk scores (GRS) formed of known CAD risk variants in predicting the ACS prognosis and sought for genetic differences between patients with non-ST-elevation myocardial infarction (NSTEMI) and ST-elevation myocardial infarction (STEMI).
Tutkimuksessa arvioitiin kliinisten riskitekijöiden ja geneettisen riskipisteytyksen merkitystä sepelvaltimotautikohtauksen (käsittäen sydäninfarktin ja epävakaan angina pectoriksen) uusiutumisen ennustamisessa.
GRS formed of 47 confirmed risk variants was found to be associated with recurrent ACS independent of clinical factors.
Geneettinen riskipisteytys muodostettiin 47 tunnetusta sepelvaltimotaudin riskivariantista, ja sen todettiin ennustavan uutta sepelvaltimotautikohtausta riippumatta kliinisistä muuttujista.
This finding could be replicated in another case-control sample of MI patients, but not in a prospective sample of FINRISK participants.
Löydös voitiin osoittaa myös erillisessä tapaus-verrokki -aineistossa, mutta sitä ei voitu havaita FINRISK-väestöaineistossa.
The incidence of CAD cannot be explained only by clinical risk factors, such as hypertension, dyslipidemia, diabetes and smoking; the genetics also matters.
Tunnetut riskitekijät tupakointi, verenpainetauti, korkea kolesteroli ja diabetes altistavat sepelvaltimotaudille, mutta myös perintötekijät vaikuttavat taudin kehittymiseen.
One-fourth of the patients had no signs of obstructive CAD in coronary angiography.
Neljäsosalla kuvatuista potilaista ei ollut sepelvaltimoissaan merkittäviä ahtaumia, vaan heidän oireensa selittyivät muilla syillä.
Major findings concerning the genetics of CAD have emerged during the last decade with many CAD-related risk variants found.
Tietämys sepelvaltimotaudin genetiikasta on viime vuosina nopeasti lisääntynyt.
About half of all patients were finally revascularized either by percutaneous coronary intervention or coronary artery by-pass grafting.
Puolella kuvatuista potilaista sepelvaltimot olivat niin ahtautuneet, että he tarvitsivat joko pallolaajennushoitoa tai sepelvaltimoiden ohitusleikkauksen.
Smoking, having an inverse association with the GRS, may outweigh the genetic predisposition to CAD.
Tupakointi ja ST-noususydäninfarkti korreloivat geneettisen riskipisteytyksen arvoon käänteisesti.
When compared to other studies evaluating GRS in recurrent ACS prediction, the GRS with 47 confirmed CAD variants included the greatest number of risk variants.
Tässä tutkimuksessa muodostettu 47 riskivariantin geneettinen riskipisteytys sisältää toistaiseksi suurimman määrän tunnettuja riskivariantteja ja kattaa siten suuremman osan sepelvaltimotaudin perimästä kuin aiemmat tutkimukset.
The inverse correlation of the GRSs with STEMI, the finding of a genetic variant linked nominally to NSTEMI, and the fact that patients with NSTEMI and STEMI present with different clinical risk-factor profiles suggest that these two ACS subtypes may have somewhat different etiologies.
Tähän viittaavat käänteinen korrelaatio ST-noususydäninfarktin ja geneettisen riskipisteytyksen välillä, ainoastaan ei-ST-noususydäninfarktiin liittyvä riskivariantti sekä eroavaisuudet kliinisissä piirteissä.
The most common reason for coronary angiography in the Corogene Study during the study period was ACS.
Yleisin sepelvaltimoiden varjoainekuvauksen aihe tutkituilla potilailla oli akuutti sepelvaltimotautikohtaus.
Coronary artery disease (CAD), acute coronary syndromes (ACS), and other conditions related to atherosclerosis are leading causes of death in developed countries.
Sepelvaltimotauti on tavallisimpia kuolinsyitä kehittyneissä maissa.
Addiction to both alcohol and drugs increased.
Sekä alkoholiriippuvuus että huumeriippuvuus lisääntyi, mutta huumeriippuvuus huomattavasti enemmän.
Furthermore the study analyzed interventions given to prisoners whose sentence plans or risk and needs assessments recognized problems related to intoxicant abuse, focusing on prisoners released in 2011 (N=3798).
Lisäksi analysoitiin missä määrin ne vangit, joiden kohdalla vankilassa todettiin päihdeongelma, johon vankeusaikana tulisi vaikuttaa, saivat tukea ongelman käsittelyyn analysoimalla vuonna 2011 vapautuneiden vankien otosta (N=3798).
The study materials included registers from the social and health authorities, the police and the prisons, along with nationally representative medical studies - Finnish Prisoner Health investigations conducted in 1985, 1992 and 2006.
Aineistoina käytettiin sosiaali- ja terveydenhuollon, vankilan ja poliisin rekistereitä yhdistettynä vuosina 1985, 1992 ja 2006 suoritettuihin lääketieteellisiin otantatutkimuksiin suomalaisten vankien terveydestä.
Substance abuse is currently seen as a risk factor that should be tackled in prison in order to reduce reoffending.
Nykyajattelun mukaan vangin päihdeongelma on kriminogeeninen riskitekijä, johon olisi pyrittävä puuttumaan vankeusaikana rikosuusimistodennäköisyyden alentamiselle.
The study further investigated the degree to which substance-abuse problems are recognized in prisons, comparing the prisoner s sentence plans and risk and need assessments to the independent prisoner health study of 2006.
Tutkimuksessa selvitettiin missä määrin vankien päihdeongelmat havaitaan vankiloiden rangaistusajan suunnitelmissa ja riski- ja tarvearvioissa, vertaamalla niitä 510 vangin osalta heille vuonna 2006 riippumattomassa terveystutkimuksessa tehtyihin diagnooseihin.
This is a cause for concern given the prominent link between substance abuse and repeat offending among prisoners who receive short sentences.
Tämä on ongelmallista, mm. koska tiedetään päihdeongelmien olevan vahvassa yhteydessä lyhytaikaisvankien rikosuusimiseen.
This doctoral dissertation study analyzed changes in the division of labor between the main societal institutions that handle substance-abuse-related harm, the changes in substance-abuse problems among prisoners that occurred between 1985 and 2006, as well as current prison practices in the assessment and treatment of these problems.
Tutkimuksessa analysoitiin sosiaali- ja terveydenhuollon, poliisin ja vankilan välisen työnjaon muutosta vuosina 1985 2006 tarkasteltaessa päihteiden käytöstä johtuvien haittojen käsittelyä laitoksissa sekä vankien päihdeongelmien muutosta samalla ajanjaksolla.
The number of prisoners with substance-abuse problems in Finnish prisons grew substantially between 1985 and 2006.
Viranomaisten välinen työnjako päihteisiin liittyvien laitosvuorokausien käsittelyssä muuttui vuosien 1985 ja 2006 välillä.
The study shows that longer sentences allow more thorough recognition of problems and leave time for interventions, whereas short sentences seem to warrant both less thorough recognition of problems and fewer interventions.
Lyhytaikaisvangit ovat tutkimuksen mukaan huomattavan huonossa asemassa sekä tarkasteltaessa vankilalaitoksen todennäköisyyttä havaita heidän päihdeongelmiaan että ongelmiin puuttumisen todennäköisyyttä.
The study suggest that efforts should be made to notice misuse problems in prison and to provide support during the re-entry phase via the providers of social and other services if there is not time during the sentence.
Jos interventioita ei voida tarjota vankeuden aikana, on suunnattava voimia vapautumisvaiheeseen, edellyttäen eri viranomaisten välistä yhteistyötä.
The contralateral healthy breasts of 38 breast reconstruction patients were used as the reference site, and 20 healthy volunteer women participated sensory testing of healthy abdominal skin.
Lisäksi 38 rintasyöpäpotilaan terveestä rinnasta mitattiin ihotunnon normaaliarvot, ja 20 vapaaehtoista naista osallistui terveen vatsan ihotunnon normaaliarvojen mittaamiseen.
Breast reconstruction with a free muscle-sparing transverse rectus abdominis myocutaneous flap (ms-TRAM flap) was performed in this study for 96 breast cancer patients in Savonlinna Central Hospital between 2001 and 2013.
Työhön osallistui 98 rintasyöpäpotilasta Savonlinnan Keskussairaalassa vuosina 2001-2013.