natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In general, these improved ingredient properties suggest the possibility of developing novel side stream-based food ingredients with increased nutritional and technological qualities that simultaneously contribute positively to raw material resource sufficiency.
Yleisesti ottaen voidaan todeta, että työssä tutkitut teknologiat ja kehitetyt hybridiraaka-aineet mahdollistavat viljateollisuuden sivuvirtojen hyödyntämisen elintarviketuotteissa, joissa sekä ravitsemukselliset että teknologiset ominaisuudet ovat tasapainossa.
Dry fractionation and functionalisation of cereal side streams for their improved food applicability
Lisäksi sivuvirtojen hyötykäyttö elintarvikkeissa parantaa ruuantuotannon kestävyyttä ja lisää materiaalitehokkuutta.
The protein-enriched fraction from barley, on the other hand, exhibited low protein solubility and limited techno-functional properties.
Tämä väitöskirjatyö osoitti, että kuivaprosesseihin perustuvat erotusmenetelmät mahdollistivat proteiinin rikastamisen viljateollisuuden sivuvirroista.
The protein-enriched brans and the ultra-finely milled brans both showed improved dispersion stabilities, whereas pasting viscosities, and water and oil binding capacities were lower for the hybrid ingredients compared with the pin disc-milled raw materials.
Lisäksi riisi- ja ohrajakeita käsiteltiin entsymaattisesti ja ultraäänellä, tavoitteena parantaa jakeiden käytettävyyttä erityisesti korkean vesipitoisuuden elintarvikesovelluksissa.
The study revealed that insufficient sleep was accompanied by the loss of methylation and DNAm alterations in genes enriched in nervous system development pathway.
Tutkimus osoitti, että riittämättömään yöuneen liittyy matalampia DNA:n metylaatiotasoja ja metylaatiotasojen muutoksia hermoston kehitykseen ja toimintaan liittyvissä geeneissä.
Despite the growing number of omics-studies, sleep laboratory studies conducted in human samples, as well as various experiments in animals, the biological mechanisms underlying the health consequences of curtailed sleep are not fully understood.
Univajeen patofysiologisia mekanismeja on tutkittu erilaisissa tutkimusasetelmissa ja kokeellisissa malleissa, mutta sen aiheuttamien terveyshaittojen taustalla olevat molekyylibiologiset mekanismit ovat vielä pitkälti tuntemattomia.
The genes corresponding to these CpGs were previously associated with a rare genetic condition accompanied by disturbed sleep and inverted circadian rhythm.
Osa poikkeavasti metyloituneista geeneistä on liitetty aiemmin sellaisiin harvinaisiin perinnöllisiin sairauksiin, joiden oireina on unen ja vuorokausirytmin häiriöitä.
Based on these findings, it can be concluded that chronic insufficient sleep is associated with a specific DNAm pattern in blood leukocytes, evidencing for the systemic physiological wide-spread consequences of curtailed sleep.
Tulosten perusteella voidaan päätellä, että pitkäaikaiseen univajeeseen liittyy veren valkosolujen DNA-metylaation muutoksia, jotka voivat välittää univajeeseen liittyviä laajoja fysiologisia seuraamuksia.
Chronic insufficient sleep affects basic physiological processes and increases risk for various mental and somatic disorders.
Univaje on terveydelle haitallista ja lisää pitkäaikaisena psykiatristen ja somaattisten sairauksien riskiä.
In the third study, we studied the effect of depressed sleep on DNAm in a sample of adolescents with comorbid depression and insomnia as compared to healthy controls.
Selvitimme kolmannessa tutkimuksessa DNA-metylaatiomuutoksia nuorilla masennuksesta ja unettomuudesta kärsivillä potilailla.
This thesis was inspired by the hypothesis that the consequences of sleep loss may be reflected as changes in the epigenetic processes, with DNA methylation (DNAm) selected as the most feasible to study.
Tämän väitöskirjan kantavana hypoteesina oli, että univaje johtaa epigeneettisten prosessien – erityisesti DNA:n metylaation – muutoksiin.
The second study examined dynamic DNAm changes in relation to recovery from a shift work disorder in the occupational cohort of shift workers across the genome.
Tarkastelimme toisessa osatyössä valkosolujen DNA:n metylaation dynaamisia muutoksia vuorotyötä tekevillä työjakson aikana sekä vuosiloman jälkeen.
Altogether, this thesis contributes to an understanding of the changes triggered by sleep loss in a highly complex and dynamic regulatory mechanism, human DNA methylome.
Kaiken kaikkiaan väitöskirjatutkimus lisää osaltaan ymmärrystä siitä, kuinka univajeen fysiologiset vaikutukset välittyvät epigeneettisten mekanismien ja erityisesti DNA:n metylaation kautta.
These findings provide evidence for the dynamic nature of human methylome and suggest CpG sites in genes Glutamate Ionotropic Receptor NMDA Type Subunit 2C (GRIN2C), cAMP Responsive Element Binding Protein 1 (CREB1), and Calcium/calmodulin Dependent Protein Kinase II Beta (CAMK2B) as putative indicators of recovery in a shift worker with shift work disorder.
Työssä osoitettiin DNA:n metylaation dynaaminen luonne erityisesti NMDA-glutamaattireseptorien kohdalla ja siten niiden mahdollinen merkitys vuorotyöunihäiriön synty- ja palautumismekanismeissa.
In the first study, a cross sectional genome-wide DNAm analysis (Epigenome-wide Association Analysis, EWAS) was performed in relation to self-reported insufficient sleep in individuals from a population-based sample and in relation to insufficient sleep (shift work disorder) among shift-workers from an occupational cohort.
Selvitimme ensimmäisessä osatyössä riittämättömän unen ja veren valkosolujen DNA-metylaation välisiä yhteyksiä yleisväestössä ja vuorotyötä tekevillä.
The results indicated that recovery during vacation leads to the restoration of DNAm and specifically affects genes involved in the activity of N-methyl-d-aspartate (NMDA) glutamate receptors.
Tulokset osoittivat, että vuorotyö-unihäiriöstä kärsivillä oireiden väistyminen ja palautuminen lomajakson aikana johti myös DNA-metylaatiomuutosten palautumiseen.
In addition, it has been noted that parents of small children may suffer from sleep deficit which further elevates the risk of crashing.
Lisäksi on esitetty, että pienten lasten vanhemmat ovat usein väsyneitä, joka voi osaltaan kasvattaa kolarin riskiä.
A notable proportion of children’s traffic-related deaths occur while travelling in a vehicle as a passenger.
Maailmanlaajuisesti merkittävä osa lasten tapaturmaisista kuolemista tapahtuu heidän matkustaessaan autossa.
However, the fatal crash risk and characteristics of drivers with child passengers have not previously been thoroughly examined using crash statistics.
Näiden kolareiden taustatekijöitä ei kuitenkaan ole aiemmin tarkasteltu syvällisesti tilastoaineistojen valossa.
On the other hand, research also suggests that generally parents are responsible drivers who avoid taking risks in traffic.
Toisaalta aiempi tutkimus viittaa siihen, että lasten vanhemmat ajavat yleensä vastuullisesti ja ottavat harvemmin selkeitä riskejä liikenteessä.
Results also show that it was more typical for female drivers to be involved in a fatal crash with a child passenger only (i.e. without an accompanying adult) than for male drivers.
Tulokset osoittavat, että naiskuljettajille oli miehiä tyypillisempää joutua lapsimatkustajan kanssa kuolonkolariin ilman toista aikuista autossa.
Fatal crashes involving child passengers generally seem to be different from typical fatal crashes, because they often occur for female drivers, under normal driving circumstances in the daylight and without obvious risk-taking behavior.
Ne tapahtuvat usein naiskuljettajille tavanomaisissa olosuhteissa ilman ilmiselvää riskikäyttäytymistä.
The crash characteristics and risks of drivers with child passengers were studied using fatal crash data from Finland and the U.S.
Tässä väitöskirjatyössä tarkastellaan Suomen ja Yhdysvaltojen tilastojen kautta kuolemaan johtaneita kolareita, joissa on lapsimatkustajia mukana.
Study III showed that young drivers have an elevated risk of crashing when driving with an infant passenger aged under one compared to young drivers without passengers – probably at least partly due to undeveloped schemas of the traffic situations and the ability to share attention between the driving task and an infant.
Tämä voi ainakin osittain johtua kokemattomien kuljettajien kehittymättömästä liikennetilanteiden ymmärryksestä ja kyvystä jakaa turvallisesti tarkkaavaisuutta ajotehtävän ja kyydissä olevan pienen lapsen välillä.
In addition, all studies showed that drivers with child passengers had a lower risk of crashing when there was also an adult passenger in the vehicle - possibly because the other adult could help in child-related tasks, enabling the driver to focus on driving.
Kaikki osatutkimukset osoittavat, että lasten kanssa ajavien kuljettajien riski aiheuttaa kolari oli pienempi, kun autossa oli toinen aikuinen.
The presence of a small child passenger seems to elevate the risk of a fatal crash, especially if drivers are travelling alone with a small child passenger and are inexperienced drivers.
Lapsimatkustaja voi kuitenkin olla häiriötekijä, joka nostaa kuolemaan johtavan kolarin riskiä – erityisesti, jos kuljettaja on kokematon ja autossa ei ole toista aikuista.
In line with the previous research, Studies I, II and III showed that drivers with child passengers were less often intoxicated or speeding when the crash occurred compared to drivers without child passengers.
Tulosten mukaan lasten kanssa ajavat kuljettajat oli useammin arvioitu tarkkaamattomiksi kolarin tapahtuessa, verrattuna kuljettajiin, joilla ei ollut lapsia kyydissä.
Previous research indicates that a child passenger in the vehicle may distract the driver and thus impair driving performance.
Aiemmat kyselyihin tai kokeellisiin tutkimuksiin perustuneet tulokset viittaavat siihen, että lapsimatkustaja voi häiritä kuljettajaa heikentäen hänen ajokykyään.
This thesis suggest that drivers with child passengers are mostly cautious drivers who rarely cause a fatal crash because of risk-taking behavior, but the child in the vehicle may be a source of distraction which may be mitigated by the presence of another adult in the vehicle.
Väitöstyö esittää, että tilastoaineistojen valossa, lasten kanssa ajavat kuljettajat toimivat pääsääntöisesti vastuullisesti liikenteessä ja he harvemmin joutuvat kuolemaan johtavaan kolariin selkeän riskikäyttäytymisen takia.
Study I investigated how the presence of different aged child passengers affects the prevalence of drivers’ risk-taking behavior and crash risk.
Väitöstyön tulokset viittaavat siihen, että pienen lapsen läsnäolo nostaa erityisesti kokemattomien kuljettajien riskiä joutua kuolemaan johtavaan kolariin.
The aim of this thesis was to examine why fatal crashes involving child passengers occur.
Väitöstyön tulokset alleviivaavat sitä, että lasten ja heidän lähipiirinsä oikeutta turvalliseen liikkumiseen on tuettava.
and the bloodworm Chironomus spp.
ja surviaissääskentoukissa (Chironomus spp.).
I collected the samples along the coast of the Gulf of Finland, between Hanko, Helsinki, and Kotka.
Keräsin näytteet Suomenlahdelta Suomen rannikolta välillä Hanko-Helsinki-Kotka.
The number of microplastics in the sediment samples were high (between 0–10 145 kg-1 and 1 847–93 973 kg-1 DW sediment), and 90% of them were <300 µm sized particles that the animals used in this study normally ingest, and 54 % were <100 µm sized particles that the animals prefer the most.
Sedimenttinäytteistä löytyi mikromuoveja runsaasti (vähintään välillä 0–10 145 kg-1, enintään välillä 1 847–93 973 kg-1 kuivaa sedimenttiä), ja niistä n. 90 % oli kooltaan sopivia tutkimieni pohjaeläinten ravinnoksi (<300 µm), ja 54 % sellaista kokoa, jota tutkimukseni pohjaeläimet suosivat erityisesti ravinnokseen (<100 µm).
The plastic materials found in the animals and sediments (PA, PP, PE, PET, PMMA and PVC) are commonly used plastic materials.
Pohjaeläimistä ja sedimenteistä löytyi yleisesti käytettyjä muovimateriaaleja (PA, PP, PE, PET, PMMA ja PVC).
The ingested microplastics pose a risk to benthic invertebrates causing them physical and chemical harm.
Syödyt mikromuovit ovat pohjaeläimille riski aiheuttaen niille kemiallista ja fyysistä haittaa.
I analyzed the samples by focal plane array µFTIR and the spectra were automatically compared to a reference library by MPHunter software.
Analyysit tein kuvantavalla µFTIR-spektroskoopilla, ja spektrejä vertasin spektrikirjastoon automaattisella spektrien vertailuun kehitetyllä ohjelmalla MP Hunterilla.
Oxidizing and bioturbating the sediments and as nutrition to other animals the benthic invertebrates have an important role in the Baltic Sea ecosystem, and therefore the consequences of the microplastic in benthic invertebrate community might be far-reaching.
Koska sedimenttien hapettajina ja muokkaajina sekä toisten eläinten ravintona pohjaeläimet ovat tärkeässä roolissa Itämeren ekosysteemissä, voivat mikromuovien vaikutukset pohjaeläinyhteisössä olla kauaskantoiset.
In this Master’s thesis, I investigated the number of microplastics (< 5 mm) in three different groups of benthic invertebrates found in the Baltic Sea: the clam Limecola balthica, the polychaete Marenzelleria spp.
Tässä tutkielmassa selvitin mikromuovien (<5 mm) määrää Itämeren pehmeiden pohjien pohjaeläimissä liejusimpukoissa (Limecola balthica), liejuputkimadoissa (Marenzelleria spp.)
Although the number of ingested microplastics in benthic invertebrates in the Gulf of Finland seems to be low, the exposure to the microplastics can still be high during their lifetime.
Vaikka pohjaeläimien syömät mikromuovimäärät Suomenlahdella ovat alhaisia, voi niiden altistus mikromuoveille olla kuitenkin suuri niiden elämän aikana.
Most of these materials are used in disposable packaging and fishing gear that are the most common sources of microplastics found in marine environments.
Suurin osa löytyneistä mikromuoveista oli sellaisia materiaaleja, joita käytetään yleisesti kertakäyttöpakkauksissa ja kalastustarvikkeissa, jotka ovat taasen merten suurimpia mikromuovilähteitä.
The low number of ingested microplastics may present the fact that microplastics do not accumulate in the animals, but rather pass through the digestive system in a short time (2–4 h).
Alhaiset syödyt määrät voivat kieliä siitä, että mikromuovit eivät kerry pohjaeläimiin, vaan kulkeutuvat lyhyen ajan sisällä niiden ruuansulatuskanavan läpi.
According to this study, the benthic invertebrates are exposed to high quantities of microplastics in their natural habitat, and the animals end up ingesting microplastics.
Tutkimukseni perusteella Suomenlahden pohjaeläimet altistuvat luonnollisessa elinympäristössään runsaille mikromuovimäärille, ja pohjaeläimet päätyvät myös syömään mikromuoveja.
To extract the microplastics from the samples I used density separation, hydrogen peroxide and enzymes.
Mikromuovien eristämiseen näytteestä käytin apuna tiheyserottelua eristääkseni mikromuovit raskaammasta materiaalista ja vetyperoksidia sekä entsyymejä hajottaakseni näytteistä orgaanista materiaalia.
Despite the high concentration of microplastics in the sediments, the animals had ingested only low numbers of microplastics per individual on average (L. balthica 0,11 ± 0,05 pcs., Marenzelleria spp.
Korkeista sedimenttien mikromuovipitoisuuksista huolimatta pohjaeläimet olivat syöneet mikromuoveja vain alhaisia määriä yksilöä kohden (liejusimpukat 0,11 ± 0,05 kpl, liejuputkimadot 0,46 ± 0,63 kpl ja surviaissääsken toukat 0,27 ± 0,19 kpl).
The results of this study depict the presence of microplastics in animals during a certain time.
Tämän tutkielman tulokset kertovat vain yhdellä ajanhetkellä pohjaeläimien syömistä mikromuovimääristä.
No relationship was found between the three different animal groups and the presence of ingested plastic particles, so the animal groups seem to be equally exposed to microplastics.
Pohjaeläinlajit olivat syöneet keskenään saman verran ja samankokoisia mikromuoveja, joten ne näyttäisivät altistuvan mikromuoveille saman verran.
I also investigated the number of microplastics in the soft sediments that are the natural habitats of these animals.
Selvitin lisäksi pohjaeläimien elinympäristössä, sedimenteissä olevaa mikromuovien määrää.
It is important to investigate the long term impact of microplastics on benthic invertebrates in order to estimate the real consequences to the marine ecosystems.
Mikromuovien määrä merissä tulee entisestään kasvamaan, ja olisi tärkeää saada tietoa pohjaeläinten pidempiaikaisesta altistuksesta mikromuoveille, jotta mikromuovien vaikutuksia meriekosysteemissä voidaan arvioida.
On average, all the animals had ingested the smaller microplastics that were available in sediments.
Liejusimpukat, liejuputkimadot ja surviaissääskentoukat olivatkin syöneet keskimäärin pienempiä mikromuoveja kuin mitä sedimenteissä oli tarjolla.
Overall, the methods used in the thesis give useful tools for eventual translational applications.
Tutkielmassa esitetyt menetelmät mahdollistavat translaationaaliset sovellukset.
Improving safety and efficiency of CRISPR-Cas9-mediated gene editing
CRISPR-Cas9-välitteisen geenimuokkauksen turvallisuuden ja tehokkuuden kohentaminen
This thesis provides extensive look on the CRISPR-Cas9 editing and its challenges in immortalized cell lines and primary cells.
Tutkielmassa tuodaan laajasti esiin CRISPR-Cas9 editointi ja siihen liittyvät haasteet kuolemattomissa solulinjoissa ja primaareissa soluissa.
In general, CRISPR-Cas9 provides opportunities in treating monogenic diseases, for example by modifying long-term hematopoietic stem cells in immunodeficiencies.
Yleisesti CRISPR-Cas9-menetelmää voi erityisesti soveltaa monogeenisistä sairauksista kärsivien potilaiden soluihin esimerkiksi muokkaamalla immuunipuutossairauksista kärsivien potilaiden pitkäikäisiä hematopoieettisia kantasoluja.
Afterwards, the native DNA repair machinery of a cell repairs the cut site either by more efficient, error-prone non-homologous end joining (NHEJ) or precise homology-directed recombination (HDR).
Tämän jälkeen Cas9-nukleaasin aiheuttamat kaksijuosteisen DNA:n katkokset voidaan korjata solun DNA:n korjaukseen erikoistuneiden menetelmien avulla joko kaksijuosteisen DNA:n päiden yhteenliittämisellä (non-homologous end-joining, NHEJ) tai homologiaan perustuvalla korjausmekanismilla (homogy-directed recombination, HDR).
In most clinically oriented genome editing studies, the desired repair outcome is the latter because it allows precise repair of the mutation according to the exogenous repair template.
Monissa kliinisissä sovelluksissa HDR on toivottu korjausmekanismi, koska se korjaa kaksijuosteisen DNA:n katkoksen tarkasti eksogeenisen korjausoligon mukaan.
The editing efficiency in primary T cells and CD34+ hematopoietic stem cells can significantly improve by optimizing transfection and culturing conditions, such as concentration of the CRISPR-Cas9 complex, cell culturing time and electroporation program.
Primaaristen T-solujen ja CD34+ hematopoieettisten kantasolujen eletroporaatio on optimoitu tehokkaaksi mukauttamalla muun muassa proteiinikompleksin määrä, soluviljelyaika ja elektroporaatio-ohjelma.
The Clustered Regularly-Interspaced Short Palindromic Repeats (CRISPR) and CRISPR associated protein (Cas9) (CRISPR-Cas9) system is a widely used gene editing technology due to its potential to alter the genome precisely in desired locations.
CRISPR-Cas9 (Clustered Regularly-Interspaced Short Palindromic Repeats, CRISPR associated protein) on kasvattanut suosiotaan geenien muokkaustyökaluna, koska Cas9-proteiineilla aikaansaatavat geneettiset muokkaukset eri puolilla genomia ovat helppo toteuttaa vaihtamalla ohjaavaa RNA:ta (guide RNA, gRNA).
Despite all its positive features, the optimization of CRISPR-based editing system is crucial before medical use; CRISPR-Cas9 induces a p53-mediated DNA damage response, which leads to a transient G1 cell cycle arrest and hampers HDR-based precision genome editing.
Vaikka CRISPR-Cas9 on tehokas menetelmä, sen kehittäminen on välttämätöntä ennen potilassovelluksia; CRISPR-Cas9 aiheuttaa p53-välitteisen vauriovasteen, joka puolestaan aiheuttaa solusyklin pysähtymisen G1-vaiheeseen estäen tarkan, HDR-editoinnin.
AcrⅡA2-cdt1 is a reversible, phage-derived CRISPR inhibitor that selectively inhibit CRISPR-Cas9 at the G1 cell cycle phase and releasing it at the S phase.
AcrⅡA2-cdt1 on reversiibeli, faagista löydetty CRISPR inhibiittoriproteiini fuusioituna solusykli-indikaattoriin, joka valikoiden estää CRISPR-Cas9-mentelmän toiminnan solusyklin G1-vaiheessa.
Cas9 fusions with DNA repair proteins ensure improved editing efficiency at the close proximity to the target site in HEK293T, BJ5-ta and RPE reporter cell lines.
Tutkielmassa tutkitaan Cas9-proteiinifuusioita DNA:n korjauksessa auttavien proteiinien kanssa, ja niiden vaikutusta editoinnintehokkuuteen HEK293T, BJ5-ta ja RPE solulinjoissa.
Furthermore, the optimization of primary T cell and CD34+ hematopoietic stem cell electroporation with different electroporation systems brings the study closer to clinical applications.
Tutkielmassa myös käsitellään primaaristen T-solujen ja CD34+ hematopoieettisten kantasolujen eletroporaation optimointia, mikä puolestaan tuo tutkielman lähemmäs potilassovelluksia.
CRISPR-Cas9 can target disease-causing mutation sites and introduce double-strand breaks.
CRISPR-Cas9 löytää kohteensa ja saa aikaan kaksijuosteisen DNA:n katkoksen.
Cas9 fusions improve the safety and efficiency of the CRISPR-Cas9 system depending the cell type and the proliferation rate of the cell.
CRISPR-Cas9:n turvallisuuden ja tehokkuuden kohentaminen muokkaamalla menetelmän Cas9-proteiinia on mahdollista riippuen solutyypistä sekä sen jakautumisnopeudesta.
Other problems include the repair pathway depending on the cell cycle phase, repair template proximity, and off-target activity.
Muita CRISPR-Cas9:n aiheuttamia ongelmia ovat DNA:n korjausmenetelmän valinnan riippuminen solusyklin vaiheesta, eksogeenisen DNA:n korjausmallin läheisyys sekä satunnaiset ja kohdentamattomat mutaatiot.
In addition, Cas9 coupled with the engineered cell cycle timer, AcrⅡA2-cdt1, favors the editing at the S/G2 cell cycle phases avoiding the p53-mediated response.
Solusykliajastimet edistävät editointia solusylin S/G2-vaiheissa, jolloin p53-välitteistä vauriovastetta ei synny.
The editing efficiencies depend on the Cas9 fusion protein, cell type and its proliferation rate.
Tutkielmassa osoitetaan, että Cas9-proteiinifuusion editointitehokkuuteen vaikuttaa CRISPR-Cas9:n kohdesekvenssi sekä solutyyppi.
Due to the potential of the CRISPR-Cas9 system, the objective of the thesis is to improve the precise editing of genes by modifying the CRISPR-Cas9 platform.
Tämän tutkielman tarkoituksena on CRISPR-Cas9:n turvallisuuden ja tehokkuuden kohentaminen muokkaamalla menetelmän Cas9-proteiinia.
Ultimately, the aim is to develop a platform that can edit any mutation and repair it to a normal, functional gene in patient cells.
Tavoitteena on kehittää CRISPR-Cas9-menetelmä, jonka avulla kaikki potilassolujen mutaatiot olisivat korjattavissa.
In the thesis, the generation of reporter cell lines is prior to the validation of the novel Cas9-fusions.
Tutkielman rakenne koostuu solulinjojen muokkaamisesta sekä sitä seuraavasta Cas9-proteiinifuusioiden todentamisesta.
The study also explored parent’s perceptions of the program.
Tutkimuksessa selvitetään myös vanhempien käsityksiä ohjelmasta.
Satisfaction scores ranged between 5.8 and 6.2 (max 7) for all studied intervention domains.
Pistemäärät tyytyväisyydestä ohjelmaan vaihtelivat välillä 5,8 - 6,2 (maksimi 7) kaikilla tutkituilla intervention osa-alueilla.
Participants in the study were 3–7-year-old children with behaviour problems (N = 102, intervention group N = 50, control group N = 52) and their parents (N = 122).
Tutkimukseen osallistui 3-7-vuotiaita lapsia, joilla oli käyttäytymisongelmia (N = 102, interventioryhmä N = 50, kontrolliryhmä N = 52), sekä heidän vanhempansa (N = 122).
Mean attendance rate in the group sessions was 11.5 (SD 5.9), and 74% of participants attended at least nine out of 19 sessions.
Vanhemmat osallistuivat ryhmiin keskimäärin 11,5 kertaa (SD 5,9), ja 74 % osallistui vähintään yhdeksään 19 ryhmäkerrasta.