natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Here, a FRET pair forming fluorophore-labeled antigen and fluorophore-labeled protein L induce a signal if bound to the Fab (fragment antigen-binding) region of an immunoglobulin.
Kyseinen testi, nimeltään LFRET, perustuu fluoroforileimatun antigeenin sekä fluoroforileimatun proteiini L:n interaktioon niiden sitoutuessa saman vasta-aineen Fab (fragment antigen-binding) -osaan.
The fourth study (IV) involved a competitive homogeneous immunoassay for the detection of PUUV antibodies from clinical samples.
Neljännessä osajulkaisussa (IV) pystytettiin kilpaileva homogeeninen vasta-ainetesti nimeltään CFRET.
This assay, CFRET, is based on competition between fluorophore-labeled monoclonal antibodies (MAbs) and serum antibodies.
Tämä testi perustuu kilpailuun antigeeniin sitoutumisesta fluoroforileimatun monoklonaalisen vasta-aineen (MAb) ja seerumin vasta-aineiden välillä.
This homogeneous immunoassay, designated FRET-bridge, was successfully optimized for streptavidin (SA).
Tämä testi, FRET-bridge, kehitettiin alun perin streptavidiini (SA) -malliantigeenille.
At the moment, SA represents the only antigen fully functioning in the FRET-bridge assay.
Toistaiseksi SA on ainoa antigeeni, joka tässä testissä toimii kunnolla.
With a simple workflow and an assay time of 30 minutes, the LFRET assay, compared to the reference tests, identified acute PUUV infection at 100% specificity and 95% sensitivity.
LFRET-testi tunnisti akuuttia myyräkuumetta 100% tarkkuudella ja 95% herkkyydellä verrattuna referenssitestien tuloksiin.
By optimization, the assays could be developed towards more sensitive detection of past infection as well.
Hienosäädön myötä on mahdollista, että kyseistä ominaisuutta voitaisiin parantaa entistä herkemmäksi.
By combining donor-labeled and acceptor-labeled SAs with anti-SA antibodies, FRET signals were recorded with high signal-to-noise ratios.
FRET-signaali muodostui, kun luovuttaja- ja vastaanottajafluoroforileimatut SA:t yhdistyivät SA-vasta-aineiden toimesta.
Here, a donor-labeled antigen and an acceptor-labeled MAb form the FRET pair.
Tässä testissä MAb sekä antigeeni muodostavat FRET-parin.
When genotyping the most significant variants in the UK cohort of 4860 study subjects, an association was revealed for the opposite allele.
Saman alueen todettiin olevan yhteydessä liimakorvan muodostumiseen myös Iso-Britanniassa 4860 henkilön aineistossa, mutta kyseessä oli vastakkainen DNA muutos.
Having better understanding of the genetic of OM would greatly contribute to our knowledge of the disease pathogenesis, leading to improvements in diagnosis, prevention, and treatment.
Parantamalla tietämystä korvatulehdusten perinnöllisyystekijöistä olisi mahdollista ymmärtää tautia paremmin, ja sitä kautta kehittää ja kohdentaa taudin ehkäisyä ja hoitoa.
The association was stronger in children with more severe phenotypes, a first AOM episode before the age of 6 months or those requiring multiple insertions of tympanostomy tubes.
Riski oli vielä voimakkaampi niillä lapsilla, jotka olivat sairastaneet ensimmäisen korvatulehduksen ennen 6 kuukauden ikää, ja lapsilla, jotka tarvitsivat leikkaushoitoa.
One marker (rs5030717) in the TLR4 gene was significantly associated to OM (OR 1.33, p = 0.003) in the initial candidate gene study on 624 patients and 778 controls.
Tutkimme 53 aiemmin riskitekijöiksi tunnistettua/ehdotettua DNA-muutosta 624 potilaalla ja 778 terveellä verenluovuttajalla.
Analysis of candidate genes disclosed that genetic variants of the TLR4 gene might influence this predisposition to OM.
TLR4 ilmentymä todettiin selkeästi poikkeavaksi potilailla, joilla oli TLR4 geenin muutokset verraten niihin potilaisiin joilla tätä muutosta ei ollut.
GWA study analysis revealed a novel risk locus on chromosome 19q, which is highly associated with COME in the Finnish population, but due to lack of replication of the same allele in a UK population, it is unclear what, if any, function the risk locus has on the pathogenesis of OM.
Kromosomi 19:sta löytyi alue, joka on yhteydessä riskiin sairastua toistuviin korvatulehduksiin ja etenkin liimakorvaan.
Both genetic and environmental factors affect the risk for OM.
Puuttuva imetys, suuret päivähoitoryhmät, vanhempien tupakointi ja muut ympäristötekijät vaikuttavat riskiin sairastua korvatulehdukseen.
The association was verified in the Finnish replication cohort for the three variants, but not in the international cohorts.
Näissä perheissä todettiin, että perinnöllisyys on merkittävä riski korvatulehduksille, mutta kuitenkin pienempi kuin aikaisemmissa kansainvälisissä kaksostutkimuksissa.
Hence, very little is known about the underlying genes that contribute to the genetic risk of this common childhood disease.
Myös perimän tiedetään vaikuttavan sairastumisriskiin, mutta altistavat perintötekijät tunnetaan huonosti.
Molecular markers in Finnish lung cancers
Molekulaariset markkerit suomalaisilla keukosyöpäpotilailla
The study material consisted of more than 600 patients, their tumor specimens and clinical data.
Materiaalina tutkimuksessa oli yhteensä yli 600 potilaan aineisto, sisältäen tuumorinäytteet ja kliiniset tiedot.
In the study comparing asbestos-exposed and non-exposed lung cancer, eight candidate genes (BAP1, COPG1, INPP4A, MBD1, SDK1, SEMA5B, TTLL6 and XAB2) were found to be recurrently mutated exclusively in the asbestos-exposed patients.
Asbestialtistuneen ja altistumattoman keuhkosyövän vertailututkimuksessa löysimme kahdeksan kandidaattigeeniä (BAP1, COPG1, INPP4A, MBD1, SDK1, SEMA5B, TTLL6 ja XAB2), jotka olivat toistuvasti mutatoituneet vain asbestialtistuneilla potilailla.
Finally, the application of NGS technology proved to be very suitable for cancer diagnostics.
Lisäksi, NGS-menetelmät sopivat hyvin syöpädiagnostiikkaan.
The mutations were associated with adenocarcinoma histology, female gender and never-smoking status, as has been reported in previous studies.
Mutaatiot olivat kytköksissä adenokarsinooma-histologiaan, naissukupuoleen ja tupakoimattomuuteen, kuten aiemmissakin tutkimuksissa on kuvattu.
However, the well-established lung cancer-related, pathogenic clinically relevant mutations, such as EGFR and KRAS, do not associate with asbestos-exposure.
Hyvin tunnetut syövän kannalta merkittävät mutaatiot, kuten EGFR and KRAS, eivät kuitenkaan näytä liittyvän asbestialtistukseen.
Statistically significant associations were found between the following mutated genes and clinical characteristics: TP53 and PIK3CA and squamous cell carcinoma, KRAS and adenocarcinoma, and CTNNB1 and light ex-smoking status.
Tilastollisesti merkittäviä yhteyksiä löydettiin seuraavien geenimutaatioiden ja kliinispatologisten ominaisuuksien välillä: TP53 ja PIK3CA ja levyepiteelikarsinooma-histologia, KRAS ja adenokarsinooma-histologia, sekä CTNNB1 ja kevyt tupakointihistoria.
Mutations in Ephs were common; 18 % of the patients carried one or more novel mutation.
Mutaatiot efriinireseptori-geeneissä olivat yleisiä; 18 % potilaista todettiin vähintään yksi uusi mutaatio.
One major advantage of this technology is the possibility to test for different alterations in multiple genes simultaneously as well as the ability to detect and characterize both known and novel alterations.
Niiden yksi ehdoton etu on mahdollisuus testata monenlaisia poikkeamia samanaikaisesti, ja tunnistaa sekä jo tunnettuja että täysin uusia poikkeamia yksityiskohtaisesti.
The majority of the specimens were formalin-fixed, paraffin-embedded non-small cell lung cancer (NSCLC) and malignant mesothelioma (MM) samples.
Näytteet olivat ei-pienisolukeuhkosyöpä (NSCLC)- ja mesotelioomanäytteitä (MM).
Mutations were studied in genes encoding ephrin receptors (Ephs), EGFR, and in 22 other lung cancer related genes.
Mutaatioita tutkittiin seuraavissa geeneissä: efriinireseptorit, EGFR, ja 22 keuhkosyöpään liittyvää geeniä.
In addition, coding regions of the genome, i.e. exons, were studied for mutations potentially associated with asbestos-exposure.
Lisäksi tutkittiin koko genomin proteiinia koodaavilta alueilta, eli eksoneista, mahdollisia asbestialtistukseen liittyviä mutaatioita.
The aim of this thesis work was to examine known and novel molecular markers, more specifically mutations in selected genes which could be potential molecular markers of cancer, and to link findings with clinical data in Finnish lung cancer patients.
Tämän väitöskirjatyön tavoitteena oli tutkia valikoitujen geenien uusia ja jo tunnettuja molekulaarisia markkereita, mutaatioita DNA:ssa eli perimän emässekvenssissä, suomalaisilla keuhkosyöpäpotilailla, ja niiden yhteyttä potilaiden kliinisiin ominaisuuksiin.
Clinically significant EGFR mutations were found in 11 % of tumors from NSCLC patients.
Kliinisesti merkittäviä EGFR-geenin mutaatioita, jotka ennustavat hoitovastetta kohdennetulle EGFR-estäjälle, löydettiin 11 % NSCLC-potilaista.
TP53 and KRAS as the most frequently mutated genes, being mutated in 46 % and 26 % of the NSCLC patients, respectively.
Yleisimmin mutatoituneet geenit olivat TP53 (46 % potilaista) ja KRAS (26 %).
Treatments can be targeted to aberrant molecules driving the tumorigenesis.
Käytössä on hoitomuotoja, jotka kohdentuvat syövän taustalla olevaan muuttuneeseen molekyyliin.
Thus, clarification of molecular characteristics of a tumor is important for the optimized therapy.
Kasvaimen molekulaaristen ominaisuuksien tunteminen mahdollistaa parhaan nykyaikaisen hoidon.
The mutations did not associate with any particular clinical characteristic and they were found often concurrently with known pathogenic driver mutations, which points to a probable passenger mutation nature for these mutations.
Mutaatiot eivät olleet kytköksissä mihinkään tiettyyn kliiniseen ominaisuuteen, ja ne esiintyivät usein yhdessä tunnettujen, syövän kehityksen kannalta merkittävien, ns. aloitusmutaatioiden kanssa, mikä viittaa efriinireseptorimutaatioiden matkustajamutaatio-luonteeseen l. ne ovat osa kasvaimen genomista monimuotoisuutta ilman syövän synnyn kannalta merkittävää ominaisuutta.
Further development in this field would be aided by the identification of (novel) significant markers and understanding how their incidence is associated with clinical characteristics.
Kohdennettujen hoitojen edelleen kehittäminen edellyttää tutkimusta merkittävien poikkeamien tunnistamiseksi, esiintyvyyden selvittämiseksi ja niiden yhteydestä taudin kliinispatologisiin omaisuuksiin.
Prognostic and predictive molecular markers for lung cancer have become available and along those treatment options have multiplied.
Keuhkosyöpä on yleinen ja huonoennusteinen syöpä, jonka taudinkulun ennusteeseen (prognostinen) ja hoitovasteen ennusteeseen (prediktiivinen) vaikuttavista molekulaarisista markkereista tiedetään yhä enemmän, ja sen myötä syövän hoito on muuttunut.
The incidence of EGFR mutations resembled that described in previous studies conducted on other Western patients.
Sekä EGFR-mutaatioiden että 22 keuhkosyöpään liittyvän geenin mutaatioprofiili oli suuresti samankaltainen kuin länsimaalaisilla potilailla aiemmin kuvattu.
Most of the specimens were subjected to next generation sequencing (NGS); the suitability of this technology in cancer diagnostics was also assessed.
Tutkimuksessa käytettiin pääsääntöisesti uuden polven sekvensointimenetelmiä (NGS), jotka mahdollistavat perimän emässekvenssin tehokkaan tutkimisen.
However, when considering their diverse role in cellular function, as well as their oncogenic and tumor suppressive properties, therapeutically they represent a very intriguing group of molecules.
Efriinireseptorit ovat kuitenkin hoidollisesti hyvin kiinnostava proteiiniryhmä, koska niillä on tärkeä ja monimuotoinen rooli solun toiminnassa, ja koska ne voivat toimia joko syöpää estävästi tai sitä edistäen.
This integral operator was introduced by C. Pommerenke in 1977 in connection to exponential integrability of BMOA-functions.
Kyseisen operaattorin esitteli Pommerenke vuonna 1977 ns. BMOA-funktioiden eksponentiaalisen integroituvuuden yhteydessä.
This implies that the strict singularity and compactness of this operator coincide in the Hardy space case.
Tästä seuraa erityisesti, että tämän operaattorin aito singulaarisuus ja kompaktisuus ovat yhtäpitäviä Hardy-avaruuden tapauksessa.
A systematic research of Volterra-type operators was initiated by Aleman and Siskakis in the mid-1990s when they characterized the boundedness and compactness of these operators on the Hardy spaces and weighted Bergman spaces.
Operaattorin systemaattisen tutkimuksen aloitti Aleman ja Siskakis yhteistyökumppaneineen 1990-luvun puolivälissä karakterisoimalle sen rajoittuneisuuden ja kompaktisuuden Hardy-ja Bergman-avaruuksilla.
The topic of this dissertation lies at the intersection of analytic function theory and operator theory.
Väitöskirja kuuluu operaattoriteorian ja kompleksianalyysin alaan.
We construct an isomorphic copy M of the sequence space of p-summable sequences and show that a non-compact Volterra-type operator restricted to M is a linear isomorphism onto its range.
Lisäksi työssä osoitetaan, että Hardy-avaruuksilla määritellyn Volterra-tyyppisen operaattorin rajoittuma eräälle p-summautuvien jonojen avaruuden kanssa isomorfiselle aliavaruudelle on alhaalta rajoitettu.
Compactness properties of Volterra-type integral operators on analytic function spaces
Työssä tarkastellaan Volterra-tyyppisiä lineaarisia integraalioperaattoreita ja niiden kompaktisuusominaisuuksia.
The essential and weak essential norms of a linear operator are its distances from compact and weakly compact operators respectively.
Väitöskirjassa johdetaan estimaatteja Volterra-tyyppisen operaattorin etäisyydelle kompaktien ja heikosti kompaktien operaattoreiden ideaaleista sen symbolin avulla ilmaistuna.
The Volterra-type operator is obtained by integrating a product of two analytic functions, where one of these functions, the so-called symbol of the operator, is fixed and the other one is considered to be a variable.
Volterra-tyyppinen operaattori esiintyy usealla matemaattisen analyysin alalla kuten kompositio-operaattoreiden puoliryhmien teorian yhteydessä.
Also, the characters appearing in the series, such as Martin Beck and Gunvald Larsson provide an interesting perspective to reflect on social inequalities.
Myös sarjassa esiintyvät henkilöhahmot, kuten Martin Beck ja Gunvald Larsson tarjoavat mielenkiintoisen näkökulman yhteiskunnallisten epäarvoisuuksien pohtimiseen.
The aim is to increase the understanding of how crime fiction can be used to take a stance on social issues.
Tavoitteena on lisätä ymmärrystä miten rikosdraamalla voidaan ottaa kantaa yhteiskunnallisiin aiheisiin.
This study analyses four Martin Beck television episodes produced between the years 2001 and 2002.
Tämä tutkimus analysoi neljää Martin Beck -televisioelokuvaa jotka ovat tehty vuosien 2001 ja 2002 välillä.
This study examines the reasons for this phenomenon by studying Swedish society from the viewpoint of a particular television show.
Tämä tutkimus selvittää tämän ilmiön taustoja tutkimalla ruotsalaista yhteiskuntaa yhden televisiosarjan avulla.
The results of this study suggest that the Beck television episodes are a continuation of the phenomenon Sjöwall and Wahlöö introduced in the 1960s.
Tutkimuksen tulokset kertovat, että Beck-televisioelokuvat ovat jatkumoa Sjöwallin ja Wahlöön aikaansaamalle ilmiölle 1960-luvulla.
The search words 'Nordic noir' give thousands of results indicating the huge international success of Nordic crime fiction.
Hakusanoilla 'Nordic noir' löytyy tänään tuhansia tuloksia joka kertoo miten menestyvä Pohjoismainen rikosdraama on ollut ja on edelleen.
This study offers a perspective on how the Swedish welfare state appeared in the early 2000s.
Tämä tutkimus tarjoaa näkökulman siihen miltä ruotsalainen hyvinvointiyhteiskunta näytti ja vaikutti 2000-luvun alussa.
These television episodes are based on the ten novels Maj Sjöwall and Per Wahlöö wrote between the years 1965 and 1975.
Nämä televisioelokuvat perustuvat kirjailijapariskunta Per Sjöwallin ja Maj Wahlöön vuosina 1965–1975 julkaistuun kymmenen kirjan sarjaan.
The method used for this study is a thematic analysis, meaning searching for certain themes and similarities within the chosen episodes.
Metodina käytetään teema-analyysia joka tarkoittaa tiettyjen yhtäläisyyksien etsimistä tarkastetuista televisioelokuvista.
The central research question is: What kind of representations of crime and social tensions in the Swedish society and welfare state does the television series Beck offer?
Keskeinen tutkimuskysymys on: Miten hyvinvointiyhteiskunnan rikokset ja sosiaaliset jännitteet tulevat esiin Beck-sarjassa uuden vuosituhannen vaihteessa?
One of the aims is to search for social themes that were current in Sweden in the early 2000s.
Yhtenä tavoitteena on etsiä ajankohtaisia yhteiskunnallisia teemoja, jotka olivat Ruotsissa näkyvillä 2000-luvun alussa ja ymmärtää miten aiheita kriittisesti käsitellään jaksoissa.
Hovewer, the crimes are updated to correspond the 2000s though many of the themes are still timeless.
Rikokset vastaavat kuitenkin enemmän 2000-lukua monessa teemassa, mutta esiin tulee myös mielenkohtaisia teemoja jotka ovat omalla tavallaan ajattomia.
Swedish detective stories, despite their international success, have been a marginal area of research.
Ruotsalaisia rikosdraamoja televisioissa on tutkittu melko vähän.
The method regarding the case is a qualitative analysis of text and interview material.
Metodina on kvalitatiivinen haastattelu- ja kyselyaineiston analysointi.
If elections are viewed as a moment of competition for votes, they can be described as a typical form of improvisation with a minimal restraint.
Jos vaalit nähdään puhtaana kilpailuna äänistä, tämä voidaan kuvata tyypillisenä improvisaationa, joka on sidottu minimaaliseen rakenteeseen.
Perhaps a bit surprisingly, the means aspect of politics coincides with a so called elitist view on democracy as presented for instance by Joseph Schumpeter.
Ehkä hiukan yllättävä johtopäätös on, että kaksisuuntainen prosessikäsitys kuvastaa osittain nk. elitististä käsitystä demokratiasta, jonka tunnetuimpia hahmoja on Joseph Schumpeter.
In these studies dance and politics are seen as separate fields that are analysed in a chosen context, e.g. by examining the use of performative means in political campaigns.
Näissä tutkimuksissa politiikka ja tanssi mielletään selvästi erillisiksi kokonaisuuksiksi, joita sitten tarkastellaan valitussa kontekstissa tutkimalla esim. performatiivisuuden hyödyntämistä poliittisissa kampanjoissa.
On the other hand, this minimally restrained space has been invaded by parties and pressure groups that resemble strict forms of choreographies.
Toisaalta tämä kilpailun tila on täyttynyt poliittisista puolueista ja intressiryhmistä, jotka edustavat tyypillisesti tiukkaan sidottua koreografiaa.
A traditional way of addressing dance or other arts in the context of political research is to view them as supplementary areas of politics.
Perinteisesti tanssia ja muita taiteita on politiikan tutkimuksen yhteydessä käsitelty politiikan kannalta marginaalisina tai täydentävinä ilmiöinä.
By introducing the theme of improvisation versus choreography, the paradigm takes a slightly different shape – both the Katulavatanssit case and the brief dance-historical account show that dance is always comprised of two simultaneous tensions: improvisation and choreography.
Sekä Katulavatanssit-tapaus että nopea katsaus modernin tanssin historiaan osoittaa, että tanssi muodostuu aina kahden jännitteen – koreografia ja improvisaatio – ympärille.
Dance as the paradigm of politics
Näin muodostetaan tanssista politiikan keskeinen paradigma.
Starting from a praxis view on politics as defined by Hannah Arendt and further elaborated on through the thought of Giorgio Agamben, Jean-Luc Nancy and Alain Badiou, this study shows that dance can be seen as revealing something essential about politics.
Lisäksi tätä prosessikäsitystä politiikasta tarkennetaan Giorgio Agambenin, Jean-Luc Nancyn ja Alain Badioun ajattelun kautta.
Finally, this study returns to the core of political research by analysing the liberal representative government from the viewpoint of the dance paradigm.
Lopulta tutkielmassa palataan perinteisempään politiikan tutkimukseen tarkastelemalla liberaalin demokratian vaalijärjestelmää muodostetun paradigman kautta.
One of the central findings of this study is that dance can in fact be seen as corresponding exactly to the definition of politics as a space of praxis or pure means as the product of dance is identical with the performance itself.
Yksi tutkielman keskeisistä havainnoista on, että tanssi korreloi itse asiassa saumattomasti politiikan prosessikäsityksen kanssa; tanssi ei oman toimintansa lisäksi muodosta mitään ulkoista päämäärää tai lopputulosta.
In addition, a brief history of the birth of modern dance in the US is also presented to highlight some important aspects in the view of dance as the paradigm of politics.
Lisäksi ymmärrystä tanssista poliittisena täydennetään pääpiirteisellä kuvauksella modernin tanssin synnystä Yhdysvalloissa.
In this study however an opposite logic is applied; dance is not seen as a means of politics, but brought to the centre of the political as such.
Tässä tutkimuksessa lähdetään liikkeelle päinvastaisesta asetelmasta; tanssi itsessään tuodaan politiikan keskiöön ja tarkastellaan sen näkökulmasta avautuvaa käsitystä politiikasta.
If we in turn use this bipolar paradigm as a lens for viewing politics understood in more conventional terms, it provides a way of analysing to what extent the two tendencies are identifiable in politics.
Näin tanssi muodostaa kaksisuuntaisen paradigman, jonka kautta politiikkaa voidaan jäsentää havainnoimalla kuinka nämä kaksi jännitettä tulevat valitussa kontekstissa esiin.
Along with formulating a prominently theoretical foundation for dance as political, the findings of this study are firmly connected to empirical research; an improvisational dance event concept, Katulavatanssit, is used as a case supporting the construction of the paradigm.
Tanssiparadigman konstruktiossa käytetään valottavana tapauksena improvisaatioon perustuvaa Katulavatanssit-tapahtumakonseptia.
Dance and its connection to politics is the central theme of this study.
Tutkielman lähtökohtana on tanssin kytkös politiikkaan.
This topic has not been studied empirically in Finland before.
Aihetta ei ole aiemmin tutkittu kattavasti suomalaisella aineistolla.
The data include more than 600,000 observations during the research period.
Havaintoja aineistossa on yli 600 000.
In the analysis, I observe years 2000-2013 and three different dividend tax schedules in use.
Hyödynnän aineistoa vuosilta 2000–2013, jolloin käytössä on ollut kolme eri osinkoveroasteikkoa.
In Finland, the marginal tax rate on dividends increased from 26 % to 40.5 % at a dividend income level of €90,000 in 2006–2011.
Vuodesta 2005 alkaen (pääomatulo-) osinkojen rajaveroasteikossa on ollut porras, esimerkiksi vuosina 2006–2011 rajaveroaste nousi 26 prosentista 40,5 prosentiin 90 000 euroa ylittävistä osingoista.
However, the recently developed bunching method has several benefits relative to the DD, including fewer assumptions required.
Bunching-menetelmällä on kuitenkin useita vahvuuksia DD-menetelmään verrattuna, liittyen muun muassa vaadittuihin oletuksiin.
The majority of the earlier empirical literature has used the Difference-in-Differences (DD) method and a change in the tax rate to estimate the elasticity.
Valtaosa aiemmasta empiirisestä kirjallisuudesta hyödyntää veromuutosta ja DD-menetelmää verotettavan tulon jouston laskemiseksi.
My thesis provides a credible estimate of dividend tax elasticity in Finland.
Tutkielmani tarjoaa uskottavan verotettavan osinkotulon joustoestimaatin Suomessa.
Thus, dividend income tax reforms motivated solely with short term investment growth effects should be treated with caution.
Siksi osinkoveromuutosten perustelemiseen lyhyen aikavälin investointi- ja kasvuvaikutuksilla tulee suhtautua varauksella.