natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tragedy Performances outside Athens in the Late Fifth and the Fourth Centuries BC We know that Aeschylus produced his Aetnaeae and Persae in Sicily and that Euripides presented his Archelaus in Macedonia.
Tiedämme, että Aiskhylos esitytti tragediansa Aitnan naiset ja Persialaiset Sisiliassa ja että Euripides esitti Arkhelaoksen Makedoniassa.
Tragedies which were based on myths connected with the Trojan myth cycle seem to have been in fashion in the fourth century BC outside Athens as well.
Troijan sotaan perustuvat tragediat olivat suosittuja myös Ateenan ulkopuolella 300-luvulla eKr. Mekhane on mahdollisesti ollut käytössä yli puolessa Ateenan ulkopuolella esitetyistä näytelmistä.
The enhancing effect on the Block Design-measured visuo-spatial functioning was mediated through changes in positive, depressive symptoms and parkinsonism-like side effects, but not via changes in negative symptoms.
Lääkkeen suotuisa vaikutus oli sekä itsenäinen että välittyi positiivisten psykoosioireiden vähenemisen, masennusoireiden vähenemisen ja parkinsonismityppisten oireiden vähenemisen kautta.
This study explored whether or not adjunctive mirtazapine has the potential to improve neurocognitive performance and alleviate clinical symptoms in patients with schizophrenia who demonstrated a suboptimal treatment response to first-generation antipsychotics (FGAs).
Johtopäätöksenä on, että ensimmäisen sukupolven antipsykoottiseen lääkitykseen lisätty mirtatsapiini voi kohentaa skitsofreniaa sairastavien neurokognitiivisia toimintoja ja parantaa antipsykootin kliinistä vastetta.
Those who switched from placebo to open label mirtazapine treatment achieved similar results in the 6 following weeks as the mirtazapine group during their first 6 weeks of mirtazapine treatment.
Niillä, jotka saivat nyt lumelääkkeen sijasta mirtatsapiinia, oli havaittavissa samat suotuisat vaikutukset kuin ensimmäisessä tutkimuksessa lääkettä saaneilla.
Verbal and visual memory, visuo-spatial and executive functions, verbal fluency and both general mental and psychomotor speeds were assessed by commonly used, validated neuropsychological tests for different neurocognitive domains.
Käsillä olevassa tutkimuksessa tutkittiin tunnetun masennuslääkkeen, mirtatsapiinin ja ensimmäisen sukupolven psykoosilääkkeiden yhdistelmähoidon vaikutuksia pitkäaikaista skitsofreniaa sairastavien neurokognitiivisiin toimintoihin.
Improving impaired neurocognitive function is one of the pivotal treatment goals in this patient population.
Skitsofrenian hoidon keskeisiä haasteita onkin sairauteen liittyvien neurokognitiivisten oireiden kohentaminen.
Subsequently, those who were eligible to continue entered the following 6-week open-label phase, where they were treated with mirtazapine 30 mg QID.
Kaksoissokkoasetelmaa seurasi tutkimuksen avoin vaihe jossa lumelääke vaihdettiin mirtatsapiiniin.
Adjunctive mirtazapine treatment might offer added value as a neurocognitive enhancer, and may augment the antipsychotic effect in FGA-treated schizophrenia patients with inadequate treatment response.
Nykynäkemyksen mukaan neurokognitiiviset oireet ovat merkittävin syy skitsofreniaan liittyvään yleiseen toimintatason laskuun ja ne ovat riippumattomia skitsofrenian muista kliinisistä oireista eivätkä johdu lääkityksestä.
Patients with schizophrenia or a depressive type schizoaffective disorder, according to the Diagnostic and Statistical Manual of Mental and Behavioral Disorders 4th edition (DSM-IV) criteria, who received stable doses of FGA with inadequate treatment response were enrolled into the trial.
Tutkimus suoritettiin kaksoissokkoasetelmalla, jossa 39 vapaaehtoista, täysi-ikäistä vakiintunutta ensimmäisen sukupolven neuroleptilääkitystä käyttävää skitsofreniaa sairastavaa sai joko mirtatsapiinia tai lumelääkettä.
During the 6-week open-label phase, significant improvements on several clinical parameters, which included the Positive and Negative Syndrome Scale (PANSS) total score, were observed.
Skitsofreniassa esiintyy monia tiedonkäsittelyyn liittyviä ns. kognitiivisia oireita, kuten vaikeudet keskittymisessä, uuden oppimisessa ja muistissa.
Schizophrenia is a severe, psychiatric illness with neurocognitive deficits as its major component, and affects about 1% of the world population.
Skitsofrenia on pitkäaikainen ja toimintakykyä voimakkaasti laskeva psykiatrinen sairaus.
In the treatment of schizophrenia, only a partial treatment response is typically achieved with dopamine antagonists; i.e., antipsychotics .
Ne heijastelevat skitsofreniaan liittyviä keskushermoston toiminnan häiriöitä, minkä vuoksi niitä kutsutaan usein myös neurokognitiivisiksi oireiksi.
During the 6 weeks extension phase, individuals who continued mirtazapine treatment and those who were switched from placebo to mirtazapine showed significant improvements on several neurocognitive tests.
Avoimen tutkimusvaiheen aikana mirtatsapiini lievitti merkittävästi potilaiden psykoosioireita.
Finally, a summary for each of the brain areas and some conclusions are presented.
Katsauksen lopuksi esitetään yhteenveto kunkin aivoalueen osalta ja joitakin tutkimustiedon perusteella tehtyjä johtopäätöksiä.
The involvement of opioid receptors was deemed to be unlikely but, along with possible non-specific effects by high concentrations, could not be completely ruled out.
Vaikutusten välittymisen opioidireseptorien kautta todettiin olevan epätodennäköistä, mutta tätä tai korkeiden pitoisuuksien aiheuttamia epäspesifisiä vaikutuksia ei voitu täysin sulkea pois.
Relevant literature on the role of the nicotinic receptors of the striatum, the hippocampus and the prefrontal cortex in the modulation of the release of dopamine, glutamate, GABA, acetylcholine, noradrenalin and serotonin is reviewed.
Katsauksessa käydään läpi oleellisin kirjallisuus striatumin, hippokampuksen ja prefrontaalisen aivokuoren nikotiinireseptorien osuudesta dopamiinin, glutamaatin, GABA:n, asetyylikoliinin, noradrenaliinin ja serotoniinin vapautumisen säätelyssä.
Use of the selective antagonist α-conotoxin MII revealed that the effect of morphine, similar to nicotine, was mediated in part by α6β2* receptors and in part by other receptors, possibly α4β2*.
Selektiivistä antagonistia α-konotoksiini MII:a hyödyntäen todettiin morfiinin vaikutuksen välittyneen nikotiinin tapaan osittain α6β2*-tyypin reseptorien kautta ja osittain muiden, mahdollisesti α4β2*-tyypin reseptorien kautta.
Both nicotine and morphine elicited the release of [3H]dopamine from striatal synaptosomes.
Sekä nikotiinin että morfiinin todettiin lisäävän [3H]dopamiinin vapautumista striataalisista synaptosomeista.
In addition, the effect of nicotine was studied to confirm the correct functioning of the method and to obtain data for comparison with the morphine results.
Morfiinin lisäksi tutkittiin nikotiinin vaikutusta menetelmän toiminnan varmistamiseksi ja vertailukohdan saamiseksi.
The literature review part of this thesis presents an overview of the structure, function and diverse subunit composition of nicotinic receptors and reviews the scientific literature on their function as modulators of neurotransmitter release.
Tämän tutkielman kirjallisuuskatsauksessa esitetään yleiskuva nikotiinireseptorien rakenteesta, toiminnasta ja vaihtelevasta alayksikkökoostumuksesta sekä tarkastellaan tutkimuskirjallisuutta, joka koskee nikotiinireseptoreita välittäjäaineiden vapautumisen säätelijöinä.
The possible effect of morphine was studied by measuring the release of radiolabeled dopamine from perfused synaptosomes prepared from mouse striatum.
Tämän selvittämiseen pyrittiin mittaamalla radioleimatun dopamiinin vapautumista hiiren striatumista valmistetuista perfusoiduista synaptosomeista.
The experimental part of this thesis consists of a series of experiments, where the ability of morphine to activate the presynaptic nicotinic receptors modulating dopamine release in the mouse striatum was investigated based on opioid-nicotine-interactions reported earlier.
Tutkielman kokeellinen osa käsittää koesarjan, jonka tarkoituksena oli aiemmin havaittujen opioidi-nikotiini-interaktioiden perusteella tutkia morfiinin kykyä aktivoida hiiren striatumin dopaminergisten hermopäätteiden presynaptisia dopamiinin vapautumista sääteleviä nikotiini-reseptoreita.
In addition, the opioid antagonist naloxone blocked the effects of both nicotine and morphine, likely via direct antagonism of nicotinic receptors.
Lisäksi havaittiin opioidiantagonisti naloksonin estävän sekä nikotiinin että morfiinin vaikutuksen todennäköisesti nikotiinireseptoreita salpaamalla.
Nicotinic acetylcholine receptors are ion channel receptors that consist of five subunits and have an important role in modulating neurotransmitter release in the central nervous system.
Asetyylikoliinin nikotiinireseptorit ovat viidestä alayksiköstä muodostuvia ionikanava-reseptoreita, joiden pääasiallinen tehtävä keskushermostossa on välittäjäaineiden vapautumisen säätely.
The release of [3H]dopamine elicited by morphine was blocked by nicotinic antagonists, suggesting that the effect of morphine was mediated by nicotinic receptors.
Nikotiiniantagonistit estivät morfiinin aiheuttamaa [3H]dopamiinin vapautumista viitaten vaikutuksen välittymiseen nikotiinireseptorien kautta.
However, the concentrations of morphine and naloxone needed for affecting [3H]dopamine release were very high, which suggests that the clinical relevance of the effects described here is likely to be small.
[3H]dopamiinin vapautumiseen vaikuttavien morfiini- ja naloksonipitoisuuksien todettiin kuitenkin olevan hyvin korkeita.
If women at risk could be identified, prevention or, at least, reduction of the complications of pre-eclampsia might be possible.
Pre-eklampsiavaarassa olevia naisia ei ole toistaiseksi kyetty luotettavasti tunnistamaan, vaikka sen myötä saattaisi olla mahdollista ehkäistä pre-eklampsian kehittyminen tai ainakin vähentää sen aiheuttamia komplikaatioita.
Concentrations of hCG, hCG-h, pregnancy-associated plasma protein-A (PAPP-A) and the free beta subunit of hCG (hCGβ) in the serum in the first trimester and of placental growth factor (PlGF), soluble vascular endothelial growth factor receptor 1 (sVEGFR-1) and of the angiogenetic factors, angiopoietin-1 (Ang-1), -2 (Ang-2) and their common soluble endothelial cell-specific tyrosine kinase receptor Tie-2 (sTie-2) in the second trimester were studied as predictors of pre-eclampsia.
Verinäytteistä määritettiin tutkimusta varten lisäksi hCG:n runsaasti sokeroidun eli hyperglykosyloituneen muodon (hCG-h) pitoisuudet sekä verisuonikasvuun vaikuttavien istukkakasvutekijän (PlGF), verisuonten endoteelikasvutekijän liukoisen reseptori 1:n (sVEGFR-1), angiopoietiini-1:n (Ang-1), angiopoietiini-2:n (Ang-2) ja liukoisen endoteelisolureseptorin (sTie-2) -pitoisuudet.
In the first trimester, %hCG-h was predictive of pre-eclampsia, especially of early-onset pre-eclampsia (diagnosed before 34 weeks of pregnancy).
Tärkeimmät tulokset saatiin varhaisen, ennen 34 raskausviikkoa alkavan pre-eklampsian ennustamisessa.
Predicting pre-eclampsia : Angiogenic factors and various forms of human chorionic gonadotropin
Pre-eklampsian ennustaminen alkuraskaudessa
For first trimester screening, 158 women who subsequently developed preeclampsia, 41 with gestational hypertension, 81 with small-for-gestational age (SGA) infants and 427 controls were selected among 12,615 pregnant women who attended for first trimester screening for Down's syndrome.
Yhdistämällä äidin alkuraskauden verenpainearvo ja tieto aiempien synnytysten lukumäärästä raskausviikoilla 8-13 mitattuun veren PAPP-A-pitoisuuteen ja hCG-h pitoisuuden osuuteen veren kokonais-hCG:stä (%hCG-h) pystyttäisiin tunnistamaan 69% varhaisista pre-eklampsiatapauksista 90%:n tarkkuudella, eli noin 170 naista vuodessa.
Pre-eclampsia, defined as hypertension and proteinuria, causes significant maternal and perinatal complications.
Kehitysmaissa pre-eklampsia aiheuttaa myös äitikuolemia.
For analysis of Ang-1, -2 and sTie-2 at 12-15 and 16-20 weeks of pregnancy, 49 women who subsequently developed preeclampsia, 16 with intrauterine growth restriction (IUGR) and 59 healthy controls were recruited among 3240 pregnant women attending for first trimester screening for Down's syndrome.
Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa 3240 seulontaan osallistuneiden joukosta valittiin 49 pre-eklampsiaan sairastunutta ja 59 verrokkia.
Ang-2 was only 20% sensitive and at 90% specific for predicting pre-eclampsia, but PlGF performed well and was 53% sensitive and 90% specific for predicting early-onset pre-eclampsia.
Istukkakasvutekijän eli PlGF-pitoisuuden avulla puolestaan voitaisiin tunnistaa 53% varhaisista pre-eklampsiatapauksista 90%:n tarkkuudella raskausviikkojen 14-17 aikana, eli noin 130 naista vuodessa.
For second trimester screening we used serum samples from 55 women who subsequently developed pre-eclampsia, 21 with gestational hypertension, 30 who were normotensive and gave birth to SGA infants, and 83 controls.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin mahdollisuutta ennustaa pre-eklampsian kehittyminen yhdistämällä ennen 20. raskausviikkoa otettavan verinäytteen tulos äitien kliinisiin riskitekijätietoihin.
We studied whether hyperglycosylated human chorionic gonadotropin (hCG-h) is useful for identifying women at risk of pre-eclampsia already in the first or second trimester of pregnancy.
Ennen 16. raskausviikkoa aloitettu asetyylisalisyylihappo-hoito saattaisi vähentää heidän riskiään sairastua varhaiseen pre-eklampsiaan.
It affects about 2-8% of all pregnancies and there is no curative medication.
Verinäytteet otettiin raskausviikoilla 8-20.
The predictive power improved when PAPP-A, the mean arterial blood pressure and parity were combined with %hCG-h.
Tutkimuksessa hyödynnettiin Downin syndrooman seulontaan kuuluvien istukkaproteiini A:n (PAPP-A) ja istukkagonadotropiinin (hCG) nk. raskaushormonin vapaan β-alayksikön (hCGβ) -pitoisuuksia.
Potentially harmful drugs for older people have been defined by different criteria.
Iäkkäille potentiaalisesti haitallisia lääkkeitä on määritelty eri kriteerein.
The study population (N=326) consisted of ≥ 65-aged residents living in nursing homes or assisted living facilities in Helsinki (n=227) and Kouvola (n=99).
Tutkimusotos (N=326) koostui ≥ 65-vuotiaista vanhainkoti- ja palvelutaloasukkaista Helsingissä (n=227) ja Kouvolassa (n=99).
These residents used significantly more PHDs than others (average mean 4,8 [range 3-7] vs. 1,6 [range 0-6]).
Nämä tutkittavat käyttivät potentiaalisesti haitallisia lääkkeitä merkitsevästi muita enemmän (ka 4,8 [vaihteluväli 3-7] vs. ka 1,6 [vaihteluväli 0-6]).
The mean age was 83.5 years, 70.0 % were women and mean Charlson comorbidity index was 2.6.
Tutkittavista naisia oli 70,0 % ja Charlsonin indeksi oli keskimäärin 2,6.
Of the residents, 41 (12.6 %) had a medication treatment that fulfilled all the three criteria of PHD use.
Tutkittavista 12,6 %:lla (n=41) lääkehoito täytti kaikki kolme haitallisen lääkekäytön kriteeriä.
A majority of the residents, 78,8 % (95 % CI: 74,4 - 83,3) used ≥1 PHDs: 67,8 % (95 % CI: 62,7- 72,9) used ≥1 DAPs, 32,2 % (95 % CI: 27,1- 37,3) ≥1 PIMs and 32,2 % (95 % CI: 27,1-37,3) used ≥3 psychotropics concurrently.
Tutkittavista 67,8 % (95 % CI 62,7- 72,9) käytti ≥ 1 antikolinergisesti vaikuttavaa lääkettä, 32,2 % (95 % CI 27,1- 37,3) ≥1 Beers-kriteerien mukaan sopimatonta lääkettä ja 32,2 % (95 % CI 27,1-37,3) ≥3 psyykenlääkettä samanaikaisesti.
Special attention should be paid on the use of antipsychotics, benzodiazepines, mirtazapine and stimulant laxatives.
Erityisesti antipsykoottien, bentsodiatsepiinien, mirtatsapiinin ja stimulanttilaksatiivien käyttöön tulisi kiinnittää huomiota.
There were no statistical differences among the other characteristics of these groups.
Muiden ominaisuuksien suhteen tutkittavat eivät eronneet muista tutkittavista tilastollisesti merkitsevästi.
The most common PHDs were mirtazapine (n=66), lorazepam (n=64), oxazepam (n=62), ketiapine (n=58) and stimulant laxatives without opioids (n=58).
Aineistossa yleisimmät potentiaalisesti haitalliset lääkkeet olivat mirtatsapiini (n=66), loratsepaami (n=64), oksatsepaami (n=62), ketiapiini (n=58) sekä suolta stimuloivat laksatiivit muulloin kuin opioidin käytön yhteydessä (n=58).
Potentially inappropriate medications (PIMs) defined by Beers criteria have been associated with adverse effects, increased costs, need of hospital care and disabilities.
Potentially Inappropriate Medications, PIMs) on todettu olevan yhteydessä haittavaikutuksiin, kustannuksiin, sairaalahoidon tarpeeseen ja toiminnanvajeisiin.
Residents were divided into four groups: aged using 1) DAPs, 2) PIMs defined by Beers criteria, 3) concurrent use of ≥3 psychotropic drugs and 4) no PHDs in use.
Tutkittavat jaettiin neljään ryhmään: (1) Beers-kriteerien mukaan sopimattomia lääkkeitä käyttävät, (2) antikolinergejä käyttävät, (3) ≥3 psyykenlääkettä käyttävät iäkkäät sekä (4) ei mitään yllä mainituista käyttävät.
The residents having the PHD accumulation were more often males and used more drugs than others.
Tutkittavat, joille haitallisia lääkkeitä kasautui, olivat useammin miehiä ja käyttivät enemmän lääkkeitä kuin muut.
Drugs with anticholinergic properties (DAPs) are associated with anticholinergic side effects, cognitive decline and delirium.
Drugs with Anticholinergic Properties, DAPs) aiheuttavat haittavaikutuksia, kognitiivisia ongelmia ja sekavuutta.
Psychotropic drugs have been associated with increased risk of falls and mortality.
Psyykenlääkkeiden, kuten antipsykoottien käyttöön on liitetty kasvanut kaatumis- ja kuolleisuusriski.
Use of DAPs was associated with multimorbidity, use of PIMs with weaker health related quality of life, and use of psychotropics with younger age.
Antikolinergien käyttö oli yhteydessä monisairastavuuteen, Beers-lääkkeiden käyttö heikompaan terveyteen liittyvään elämänlatuun, ja psyykenlääkkeitä kasaantui muita nuoremmille asukkaille.
The objective was also to investigate which patient characteristics are associated with PHD use or accumulation of these drugs.
Lisäksi tarkoituksena oli selvittää, mitkä tutkittavien ominaisuudet ovat yhteydessä potentiaalisesti haitallisten lääkkeiden käyttöön tai haitallisten lääkkeiden kasautumiseen.
Harmful drug effects are common among older medicine users.
Lääkkeiden haitalliset vaikutukset ovat iäkkäillä yleisiä.
The aim of this study was to examine the prevalence of potentially harmful drug (PHD) use (DAPs, PIMs, or concurrent use of ≥3 psychotropic drugs) and the accumulation of PHDs in aged people living in nursing homes and assisted living facilities.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää iäkkäille potentiaalisesti haitallisten lääkkeiden (DAPs, PIMs ja psyykenlääkkeet) käytön esiintyvyyttä sekä potentiaalisesti haitallisten lääkkeiden kasautumista ympärivuorokautisissa hoitoyksiköissä asuvilla iäkkäillä.
Users in these groups were compared to the non-users.
Potentiaalisesti haitallisia lääkkeitä käyttävien tutkittavien ominaisuuksia verrattiin ei-käyttäjiin.
The cross-sectional data was collected in 2011-2012 as a part of a larger study "Reducing inappropriate, anticholinergic and psychotropic drug use among older residents in institutional care".
Poikkileikkaustutkimuksen aineisto kerättiin vuosina 2011 - 2012 osana laajempaa tutkimusta, jossa pyritään järkeistämään iäkkäiden lääkehoitoa.
Use and accumulation of potentially harmful drugs is common among the aged living in nursing homes and assisted living facilities.
Potentiaalisesti haitallisten lääkkeiden käyttö ja käytön kasautuminen on yleistä ympärivuorokautisessa hoidossa olevilla iäkkäillä.
New means are needed to optimize drug treatments and to educate professionals taking care of these patients.
Lääkehoitoon osallistuvien ammattilaisten kouluttamisen lisäksi iäkkäiden lääkehoidon optimointiin tulisi kehittää uusia menetelmiä.
High number of drugs was associated with all these criteria.
Käytössä olevien lääkkeiden määrä oli yhteydessä kaikkien potentiaalisesti haitallisten lääkkeiden käyttöön.
Both those fulfilling any of these criteria and those fulfilling all the three criteria (accumulation of PHD) are described.
Tutkittavat, joiden lääkehoito täytti yhden, kaksi tai kolme sopimattoman lääkekäytön kriteeriä (haitallisten lääkkeiden kasautuma), kuvailtiin heidän ominaisuuksien suhteen.
Concurrent use (≥3) of psychotropic drugs has been considered harmful for older people by the Swedish National Board of Health and Welfare.
Ruotsin Socialstyrelsenin mukaan ≥3 psyykenlääkkeen samanaikaista käyttöä iäkkäillä tulisi välttää.
In total there were 195 products of which 189 had relevant documents for this study.
Valmisteita oli 195, joista 189 valmisteessa oli tutkimuksen kannalta olennaisia tietoja sisältäviä dokumentteja.
The method of this study was content analysis.
Tutkimusmenetelmänä oli sisällönanalyysi.
The analysis was based on the legislative periods.
Aineisto analysoitiin lainsäädännöllisten ajanjaksojen perusteella.
The information was collected from the documents to data sheets.
Tiedot kerättiin dokumenteista tiedonkeruulomakkeille.
Information was less accurate between years 1988 and 1995.
Lääkeinformaatio oli ajanjaksolla 1988 - 1995 vähäisempää kuin muilla ajanjaksoilla.
Medicines information has become more accurate during the study period 1964 - 2012.
Lääkeinformaatio on tarkentunut tutkimusajanjakson 1964 - 2012 aikana.
In recent years there has been an increasing interest in medicines information regarding children.
Lapsia koskevaan lääkeinformaatioon on kiinnitetty viime vuosina paljon huomiota.
The aim of this study was to find out how the medicines information of herbal products regarding children has changed over time and changes in legislation.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, miten kasviperäisten valmisteiden lapsia koskeva lääkeinformaatio on muuttunut ajan ja lainsäädännön muuttuessa.
There is also a need to study how the medicine information differs in herbal medicinal products and traditional herbal medicinal products and what are the differences compared to the information on dietary supplements.
Olisi tarpeen myös tutkia, miten lääkeinformaatio eroaa kasvirohdosvalmisteissa ja perinteisissä kasvirohdosvalmisteissa sekä mitä eroja niistä löytyy verrattuna ravintolisistä annettavaan informaatioon.
The information was gathered from summary of product characteristics, package leaflets, labellings and their predecessors.
Lääkeinformaatio kerättiin valmisteyhteenvedoista, pakkausselosteista, myyntipäällysmerkinnöistä ja näiden edeltäjistä.
The study gives historical perspective on the changes in medicines information of herbal products in Finland.
Tutkimus antaa historiallista perspektiiviä kasviperäisten valmisteiden lääkeinformaation muutoksista Suomessa.
In the future there is a need to study the prevalence of the use of herbal medicinal products and traditional herbal medicinal products in children and in other population groups.
Jatkossa olisi tarvetta tutkia kasvirohdosvalmisteiden sekä perinteisten kasvirohdosvalmisteiden käytön yleisyyttä lapsilla sekä muissa väestöryhmissä.
Some of the changes in medicines information could be tracked to specific regulatory changes.
Osa lääkeinformaatiossa tapahtuneista muutoksista oli liitettävissä tiettyihin muutoksiin lainsäädännössä ja määräyksissä.
It is clear that the legislative changes have limited effect on medicines information, if the amount of paediatric scientific studies is not increased.
Lainsäädäntömuutosten vaikutus lääkeinformaatioon on rajallinen, jos tutkimustietoa kasviperäisten valmisteiden käytöstä lapsilla ei saada enemmän.
In 1994 medicines regulation introduced the term "herbal remedy" and in 2005 the terms "herbal medicinal product" and "traditional herbal medicinal product".
Esimerkiksi vuonna 1994 otettiin käyttöön nimitys rohdosvalmiste ja vuonna 2005 nimitykset kasvirohdosvalmiste ja perinteinen kasvirohdosvalmiste.
The material of this study were the documents of herbal products under medicines regulation in Finland 1964 - 2012.
Tutkimuksen aineisto koostui Suomessa 1964 - 2012 lääkevalvonnan alaisina olleiden kasviperäisten valmisteiden dokumenteista.