natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Loosely speaking, the appropriate boundary conditions can be deduced from the qualitative properties of the associated stochastic processes, or alternatively, by CFT fusion arguments.
Sopivan funktion löytämiseksi asetetaan reunaehdot funktion asymptotiikoille, jotka perustuvat satunnaiskäyrien odotettuun käyttäytymiseen (konformikenttäteorioiden fuusioon).
This thesis concerns questions motivated by two-dimensional critical lattice models of statistical mechanics, and conformal field theory (CFT).
Väitöskirjan keskeinen motivaatio on lisätä ymmärrystä kaksiulotteisten kriittisten hilamallien jatkumorajoista (skaalausrajoista) ja niiden yhteydestä konformikenttäteoriaan.
Furthermore, these functions are related to the conformal blocks of CFT, by certain combinatorial structures.
Artikkelissa konstruoidaan myös konformikenttäteorian konformiblokit ja havaitaan, että ne liittyvät virittävän puun ylitystodennäköisyyksien skaalausrajoihin tietyllä kombinatorisella kannanvaihdolla.
More general solutions to the PDEs are constructed in the fourth article, in the spirit of fusion of CFT.
Neljännessä artikkelissa konstruoidaan samoihin ajatuksiin perustuen ratkaisuja korkeamman asteen osittaisdifferentiaaliyhtälöryhmille.
The second article contains applications to questions in the theory of SLEs: the pure partition functions of multiple SLEs, and the chordal SLE boundary visit probability amplitudes, also known as Green’s functions.
Kolmannessa artikkelissa osoitetaan, että tietyt ylitys- ja reunavierailutodennäköisyydet äärellisen graafin tasaisesti valitulle virittävälle puulle (uniform spanning tree) sekä satunnaiskävelylle, josta on poistettu silmukat (loop-erased random walk), suppenevat skaalausrajalla kohti funktioita, jotka toteuttavat yllä mainittuja toisen ja kolmannen asteen osittaisdifferentiaaliyhtälöitä.
The quantum group method provides tools to directly read off properties of the functions from representation theoretical data.
Menetelmän avulla funktioiden ominaisuuksia voidaan tarkastella kvanttiryhmän esityksillä lineaarialgebran keinoin.
Part 2 discusses the secularization of legal thought from the vantage point of legal realism.
Osa 2 käsittelee oikeusajattelun maallistumista.
Part 1 will argue that the shift from romanticism, idealism, and conceptualism toward legal realism was mediated by a novel historical sensibility I will call critical historicism.
Osa 1 koskee uudenlaisen historiallisen tietoisuuden syntyä, jota tutkimuksessa kutsutaan kriittiseksi historismiksi.
Part 3 addresses the legal skepticism and agonism of Jhering, Holmes, and Hägerström through their notion of law as a site of social struggle.
Kaikkia teemoja lähestytään Rudolf von Jheringin, Friedrich Nietzschen, Oliver Wendell Holmesin ja Axel Hägerströmin tuotannon valossa, mutta painottaen samalla heidän vaikutustaan myöhempiin oikeusrealisteihin.
Through their activities as idea brokers, political confidantes, progressive judges, and innovating ideologists, they became pivotal figures in American and Swedish turn-of-the-century legal, cultural, and political history.
Väitöskirja on aatehistoriallinen tutkimus oikeusrealismin synnystä tai varhaisjuurista 1800-luvun loppupuolen saksalaisessa, amerikkalaisessa ja ruotsalaisessa oikeusajattelussa.
Keywords: e-capital, social media, teleworking, e-government, digitalization, Pierre Bourdieu
Avainsanat: sähköinen pääoma, sosiaalinen media, etätyö, sähköinen hallinto, digitalisaatio, Pierre Bourdieu
Both of these papers draw on a survey of 971 inhabitants of the HMA conducted in 2010.
Nämä artikkelit perustuvat pääkaupunkiseudun asukkaille vuonna 2010 osoitettuun kyselyyn, johon vastasi 971 asukasta.
The fourth paper examines the national e-government programme E-services and e-democracy (SADe) by exploiting 15 stakeholder interviews conducted in 2012.
Neljännessä artikkelissa tutkitaan sähköisen asioinnin ja demokratian vauhdittamisohjelmaa (SADe) vuonna 2012 toteutettujen 15 haastattelun kautta.
The benefits do not materialize solely through the production of new innovative technological solutions, but rather they arise from comprehensive implementation by the individuals, organizations and societies.
Hyödyt eivät kuitenkaan materialisoidu ainoastaan uusien innovatiivisten teknologisten ratkaisujen vaan yksilöiden, organisaatioiden ja yhteisöjen kokonaisvaltaisen uusien teknologioiden käyttöönoton kautta.
Digitalization, the social, economic and cultural process where individuals, organizations and societies access, adopt, use and utilize digital technologies, is expected to produce comprehensive societal benefits.
Digitalisaation, eli sosiaalisen, taloudellisen ja kulttuurisen prosessin, jossa yksilöt, organisaatiot ja yhteisöt saavuttavat, ottavat käyttöön ja hyödyntävät digitaalisia teknologioita, odotetaan tuottavan laajamittaisia yhteiskunnallisia hyötyjä.
The study demonstrates that the basic, primary motivation for advancing digitalization in societies is the fact that it matters: digitalization can provide e-capital and produce added value that cannot be gained or would be significantly more difficult to gain without digital technologies.
Tutkimus korostaa, että digitalisaatiota hyödyntämällä voidaan saavuttaa sähköistä pääomaa, joka tuottaa lisäarvoa ja hyötyä, joka ei ole saavutettavissa tai joka on merkittävästi vaikeammin saavutettavissa ilman digitaalisia teknologioita.
It redefines and introduces the concept of e-capital as another form of intangible capital, which emerges from the possibilities, capabilities and willingness of individuals, organizations and societies to invest in, utilize and reap benefits from digitalization and thus create added value.
Siinä uudelleen määritellään sähköisen pääoman käsite, jolla viitataan aineettoman pääoman muotoon, joka luo lisäarvoa ja hyötyä ja joka syntyy yksilöiden, organisaatioiden ja yhteisöjen mahdollisuuksista, osaamisesta ja halukkuudesta investoida, hyödyntää ja hyötyä digitalisaatiosta.
The research applies Bourdieusian neo-capital theory, which emphasizes the significance of tangible and intangible forms of capital in understanding the social world.
Tutkimuksessa sovelletaan Bourdieulaista neo-kapitalistista teoriaa, joka korostaa aineellisen ja aineettoman pääomien merkitystä ja niiden välistä konversioprosessia eli sitä, miten eri pääomat konvertoituvat toiseksi pääoman muodoksi.
The second paper exposes spatial and social disparities in the use of social media in the Helsinki Metropolitan Area (HMA), and the third paper shows the connection between teleworking, knowledge intensity and creativity of work and e-capital.
Kolmannessa artikkelissa osoitetaan etätyön, työn tietointensiivisyyden ja luovuuden sekä sähköisen pääoman välinen yhteys.
Here, the spillover effects of the utilization of digital technologies such as e-government, teleworking and social media are examined in order to explore the added value that can be potentially gained from digitalization.
Tässä väitöskirjassa digitalisaatiota tarkastellaan sähköisen hallinnon kehityksen, etätyön ja sosiaalisen median käytön kautta ja edistetään teoreettista ymmärrystä siitä, miten, missä ja kenelle digitalisaatio materialisoituu hyödyiksi.
This dissertation addresses digitalization questions through four papers: The first paper is conceptual in nature.
Ensimmäinen artikkeli on luonteeltaan käsitteellinen.
These actors possess varying amounts of different forms of capital and thus vary in terms of their possibilities, capabilities and willingness to implement new digital tools.
Tässä prosessissa eri pääomat ovat keskeisiä, koska ne ovat yhteydessä yksilöiden, organisaatioiden ja yhteisöjen mahdollisuuksiin, kyvykkyyksiin ja halukkuuteen hyödyntää digitalisaatiota.
Since different forms of capital are needed in order to create e-capital from digitalization, e-capital is most likely to emerge in the same locations as other forms of capital.
Toisaalta pääomien konversiossa myös sähköinen pääoma on muiden pääoman muotojen tapaan muutettavissa toisiksi pääoman muodoiksi, kuten kasvaneeksi tuottavuudeksi, uudeksi osaamiseksi tai verkostoiksi, jotka voivat edelleen johtaa taloudellisiin hyötyihin.
Moreover, the study advances the conceptual perception of how, where and to whom the digitalization produces added value.
Eri pääomien sosiaalinen ja spatiaalinen jakautuminen määrittää, missä ja kenelle sähköistä pääomaa muodostuu.
However, the conceptualisation of e-capital demonstrated that jumping into the e-capital conversion process gives access to other forms of capital.
Sähköisen pääoman konversioprosessi toisaalta vaatii investointeja aineelliseen ja aineettomaan pääomaan ja toisaalta tuottaa niitä.
Keywords: employers, historical institutionalism, labour market organisations, pensions, retirement, welfare work
Avainsanat: työnantajat, työmarkkinajärjestöt, eläke, työväenhuolto, historiallinen institutionalismi, sosiaalipolitiikka
There is only one deviation from this path, namely the 1956 basic pension reform in which a previous institution was displaced.
Tältä polulta poikkeaa vain vuoden 1956 kansaneläkeuudistus, jossa aiempi instituutio syrjäytettiin täysin.
With an historical institutionalist approach and based on the theory of gradual institutional change by James Mahoney and Kathleen Thelen, the study finds that old-age security in Finland has been formed through a process of layering.
Tutkimusasetelmassa sovelletaan historiallista institutionalismia ja erityisesti James Mahoneyn ja Kathleen Thelenin vähittäisen institutionaalisen muutoksen mallia.
The evidence from this study shows that the layering was a result of a political system in which veto possibilities were abundant.
Kerrostumisen ensisijaisuutta selittää tämän tutkimuksen perusteella poliittisen järjestelmän vahvojen veto-oikeuksien olemassaolo ja toimivien parlamentaaristen enemmistöjen puute.
The study, titled Elatuksesta eläkkeeseen (From employers poor relief duty to workers pension rights), sheds new light on the process of modernisation and informs the reader of employers policies and pensions in Finland.
Elatuksesta eläkkeeseen tarjoaa uutta valaistusta suomalaisen yhteiskunnan modernisoitumiseen ja muuttaa aiemman tutkimuksen kuvaa paternalistisesta työnantajapolitiikasta ja eläkejärjestelmän instituutioiden historiasta.
Until the ear-ly 1980s, however, there was also a law dating from the early 18th century obliging employers to support workers who had served more than 20 years regardless of their ability to work.
Elatusvelvollisuudesta säädettiin 1700-luvun alussa, ja säädös eli lakisääteisen eläketurvan rinnalla aina vuoteen 1982, jolloin elatusvelvollisuus poistettiin voimassa olevasta lainsäädännöstä.
This statutory obligation could be referred to as employers poor relief duty.
Tutkimuksessa keskitytään erityisesti työnantajan elatusvelvollisuuteen.
The employers organisa-tions integrated the ancient paragraph into their policies regarding both pub-lic pension programmes and employment relations.
Tutkimus osoittaa, että työnantajat tarkastelivat vanhuudenturvaa toisaalta suhteessa työväenhuoltoon ja työnantajien sosiaaliseen toimintaan ja toisaalta suhteessa työsuhteiden järjestämisen tapaan.
The employers sought to frame any public social provision with the employer-led welfare work.
Työnantajien näkökulmasta keskeistä oli myös tukea sosiaalipolitiikalla työvoiman hierarkkisia jakoja kuten jakoa työväkeen, työnjohtajiin ja toimihenkilöihin.
The present study argues that this was mainly done by modernising the paternalistically motivated employer policy known as welfare work.
Näitä piirteitä ruokki muun muassa voimakas elinkeinorakenteen muutos, joka teki politiikasta paljolti tulonjakokamppailua ja edunvalvontaa.
Earlier research has considered this statute to be obsolete, but this study shows that it was an actual part of policies advanced by Finnish employers organisations from the late 1920s until the 1960s.
Tutkimuksessa selvitetään, miksi työnantajan elatusvelvollisuus säilyi osana suomalaista vanhuudenturvaa näin pitkään.
The findings of this study are largely consistent with the Mahoney and Thelen theory.
Tämän tutkimuksen kohteena on vanhuudenturva instituutiona.
The therapy was started 0 to 30 days after diagnosis.
Ruokavaliohoito aloitettiin 0-30 päivää diagnoosin jälkeen.
Electroneurography (ENG) was performed 1 to 12 times for 12 patients.
Kahdelletoista potilaalle tehtiin elektroneuromyografia (ENMG) 1-12 kertaa.
The first abnormality was reduction in the sensory amplitudes of the sural nerves.
Ensimmäinen poikkeava löydös oli nervus suraliksen sensorisien amplitudien lasku.
Despite good compliance with the diet, of the 10 younger patients, 6 developed polyneuropathy but in a milder form than reported earlier.
Ruokavaliohoidosta huolimatta osalle nuoremmista potilaista (6/10) kehittyi polyneuropatia, mutta taudinkuva oli aiempaa raportoitua lievempi.
According to this rating the original staging was divided into three substages of pigmentary deposits (P1-P3) and retinal pigment epithelial (RPE) atrophy (A1-A3).
Aiemman luokituksen mukaisesti jaettiin pigmentti muutokset (P1-P3) ja retinan pigmenttiepiteeli atrofia (RPE) (A1-A3) kolmeen luokkaan.
In our study, the outcome and course of the disease of the LCHADD patients born between 1997 and 2010 (Study II), were compared with an earlier Finnish study of LCHADD patients born 1976 to 1996.
Tutkimuksessa vuosina 1997 2010 (Study II) syntyneiden LCHADD potilaiden taudin kliinistä kuvaa ja ennusteta verrattiin aiempaan suomalaiseen tutkimukseen, joka käsitti vuosina 1976 1996 syntyneet LCHADD-potilaat.
Three ophthalmologists expressed moderate agreement in the assessment of pigmentary deposits (combined weighted K statistic, 0.38), whereas the assessment of RPE atrophy showed poor agreement (combined K statistic 0.018).
Kolmen arvioitsijan (silmälääkärin) arviot olivat melko yhdenmukaiset pigmentti muutoksien luokasta (yhdistetty K-arvo 0.38), sen sijaan RPE atrofian luokituksesta arviot eivät olleet yhdenmukaiset (yhdistetty K-arvo 0.018).
Many countries have implemented LCHADD in their newborn screening programs.
Monet maat ovatkin liittäneet LCHADD- sairauden seulonnan osaksi vastasyntyneiden seulontaa.
The long term complications are retinopathy and polyneuropathy.
Pitkäaikaisongelmina ovat retino- ja neuropatia.
The amount of long-chain triglyceride (LCT) was 5 to 9 percent of total energy intake (E%), consistent with dietary recommendations of LCHADD.
Pitkäketjuisten rasvahappojen saanti oli 5-9 energiaprosenttia, mikä vastaa LCHADD-potilaiden ruokavaliosuosituksia.
Long-chain acyl-CoA dehydrogenase deficiency (LCHADD), a severe long-chain β-oxidation disorder which, without treatment, usually leads to death, is the most frequent β-oxidation disorder in Finland.
Pitkäketjuisten rasvahappojen 3-hydroksiasyyli-CoA-dehydrogenaasin puutos (LCHADD) on vakava pitkäketjuisten rasvahappojen aineenvaihdunnan sairaus, joka yleensä johtaa kuolemaan ilman hoitoa.
In 1976-1996 (N=28) the ten-year survival rate was 14.3%, while in 1997-2010 (N=16) at the end of the study 62.5% were alive.
Vuosina 1976 1996 (N=28) diagnosoitujen potilaiden kymmenen vuoden eloonjäämisennuste oli 14.3 %.
We studied the development of polyneuropathy (PNP) by clinical neurophysiologi-cal methods in the LCHADD patients diagnosed between 1965 and 2014 (Study III).
Polyneuropatian kehittymistä tutkittiin elektroneurofysiologisilla menetelmillä Suomessa 1976 2014 diagnosoiduilla potilailla (Study III).
Its typical manifestations are hypoketotic hypoglycemia, hepatopathy, failure to thrive, cardiomyopathy, and metabolic crisis during the first year of life.
Tavallisimmat ensioireet olivat hypoketoottinen hypoglykemia, kasvuhäiriö, hepatopatia, metabolinen asidoosi ja kardiomyopatia.
We followed up 11 LCHADD patients treated with the current dietary regimen in Helsinki University Central Hospital between 2000-2014 during routine visits (Study IV).
Vuosina 2000 2014 11 ruokavaliohoidolla hoidettua LCHADD-potilasta seurattiin kontrollikäyntien yhteydessä (Study IV).
To improve the ophthalmological follow-up, we rated the fundus images from seven children in stage 2 retinopathy to create a grading system to monitor retinopathy development (Study I).
LCHADD-potilaiden silmämuutosten seurannan kehittämiseksi luotiin tarkennettu silmänpohjamuutosten luokittelujärjestelmä (Study I).Tutkimuksessa luokiteltiin seitsemän potilaan silmänpohjakuvat, jotka edustivat luokan 2 retinopatiaa.
Patients born between 1997 and 2010 presented at the age of 0 to 5 months with hypoketotic hypoglycemia, failure to thrive, hypotonia, hepatomegaly, metabolic acidosis, and cardiomyopathy.
LCHADD ilmenee usein ensimmäisen ikävuoden aikana äkillisinä aineenvaihduntakriiseinä, hypoketoottinen hypoglykemiana, hepatopatiana, kardiomyopatiana,ja kasvuhäiriönä.
Few follow-up studies, ones on the outcome of LCHADD and whether the current dietary treatment prevents the long-term complications retinopathy and peripheral neuropathy, exist.
Tutkimustietoa potilaiden taudinkulkuun vaikuttavista tekijöistä, kuten ruokavaliohoidon koostumuksesta ja pitkäaikaisongelmien, retino-ja neuropatian esiintyvyydestä on vähän.
Their intake of essential fatty acids (EFAs) was within normal limits.
Välttämättömien rasvahappojen saanti oli riittävää.
This demonstrates that in order to keep LCTs as low as possible, we should monitor EFA intake carefully by dietary regimen and by measuring fatty acid profiles.
Tämä tutkimus osoittaa, että LCHADD-potilaiden rasvahappojen, erityisesti välttämättömien, saantia on syytä monitoroida tarkasti, rekisteröimällä ruokapäiväkirjoja ja mittaamalla rasvahappo profiileita, jotta ruokavalion pitkäketjuisten rasvahappojen määrä pysyisi niin matalana kuin mahdollista.
To conclude, the outcome of LCHADD has improved, but the patients still need careful monitoring for dietary compliance in order to prevent retinopathy and neuropathy and especially during infections to prevent hypoglycemia and metabolic decompensation.
Potilaat tarvitsevat edelleen ruokavaliohoidon toteutumisen tiivistä seurantaa taudin pitkäaikaisongelmien, retino-ja neuropatian sekä taudin huononemisvaiheiden ennaltaehkäisemiseksi.
The visual assessment of fundus photographs based on reference images showed agreement identical to that reported for grading of retinopathy of prematurity, so fundus photography is the suggestion for ophthalmological follow-up of LCHADD retinopathy.
Tämän tutkimuksen mukaan LCHADD-potilaiden silmänpohjamuutosten seuranta silmänpohjakuvauksin ja retinan pigmenttiepiteelimuutosten luokittelu ja vertailu referenssivalokuviin on suositeltavaa LCHADD-potilaiden seurannassa.
During follow-up, progression extended to the upper limbs.
Seurannassa osalla potilaista polyneuropatia progredioi yläraajoihin.
A total of 47 patients with LCHADD caused by a homozygous c.1528G>C mutation were diagnosed in Finland from 1976 through 2014.
Tutkimus käsitti 47 Suomessa vuosina 1976 2014 diagnosoitua potilasta, joiden diagnoosi oli geneettisesti varmennettu.
The aims of the study were to evaluate the clinical course and outcome of LCHADD patients in Finland who have the homozygous c.1528G>C (E510Q) mutation, with strict dietary treatment and develop further their treatment and follow-up strategies.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tarkoituksena oli arvioida Suomessa hoidettujen LCHADD-potilaiden taudin kliinistä kulkua, ennustetta ja kehittää LCHADD-potilaiden seurantaa ja hoitoa.
In recent years, diagnostics and treatment of LCHADD have produced major advantages.
Yhteenvetona todetaan, että LCHADD-taudin ennuste on parantunut.
Acylcarnitine levels remain elevated, despite good compliance with the diet, which indicated that the diet was not optimal.
Ruokavaliohoito ei ole kuitenkaan optimaalinen, koska toksiset aineenvaihduntatuotteet, asyylikarnitiinit, olivat lievästi kohonneet kaikilla potilailla hyvästä hoitomyöntyvyydestä huolimatta.
Gastrostoma prove beneficial during infancy, ensuring continuous night-time feeding.
Ensimmäisten ikävuosien aikana riittävä ravitsemus turvattiin yöaikaisella infuusiolla nenämahaletkuun tai gastrostoomaan.
Treatment with a low-fat, high-carbohydrate diet with avoidance of fasting is effective.
Varhain aloitettu niukkarasvainen ja runsashiilihydraattinen ruokavalio ja paaston välttäminen lievittävät oleellisesti taudin vaikeaa luonnollista kulkua.
Most long term survivors were in good overall condition.
Valtaosa eloonjääneistä potilaista voi hyvin ja heidän älykkyysosamääränsä oli yhtä potilasta lukuunottamatta normaali.
Beavers are well-known ecosystem engineers of the Northern Hemisphere.
Majavat ovat pohjoisen pallonpuoliskon tunnettuja ekosysteemi-insinöörejä.
They modify their surroundings by damming water systems.
Ne muokkaavat ympäristöään patoamalla vesistöjä.
Ecosystem processes are altered when beavers turn a lotic water system into a lentic one, but the alteration is also evident when beavers modify initially lentic water systems.
Ekosysteemiprosessit muuttuvat erityisesti silloin, kun majava muuttaa virtaavan vesistön seisovaksi, mutta ympäristössä tapahtuvat muutokset ovat selkeitä myös alun perin seisovassa vesistössä.
Damming raises flood waters into the surrounding riparian forest and changes environmental conditions both on land and in water.
Pato nostattaa tulvan ympäröivään rantametsään ja muuttaa olosuhteita niin maalla kuin vedessä.
Organic matter and nutrients are transferred into a wetland from beaver-felled trees and vegetation killed by flooding.
Orgaaninen aines ja ravinteet siirtyvät vesistöön majavan kaatamista puista sekä tulvan tappamasta kasvillisuudesta.
The boreal region contains a large proportion of the world s wetlands, which have undergone two major alterations during the last 500 years: first the extirpation of beavers and secondly draining during the 20th century.
Viimeisen 500 vuoden aikana boreaalisen alueen kosteikkoihin on kohdistunut kaksi pääasiallista uhkaa: majavien hävitys sukupuuton partaalle sekä 1900-luvun laajamittaiset ojitukset.
Deadwood-dependent species are one of the most endangered organism groups in the world, while amphibians on the other hand excellently represent the ecological state of wetlands.
Lahopuusta riippuvaiset lajit ovat yksi maailman uhanalaisimmista, kun taas sammakkoeläimiä voidaan hyödyntää kosteikkojen ekologisen tilan selvittämisessä.
The amount of dissolved organic carbon increases during the first three impoundment years, which enhances the growth of aquatic vegetation and the abundance of phyto- and zooplankton, thereby also increasing invertebrate abundances.
Orgaanisen hiilen määrä kasvaa huomattavasti erityisesti ensimmäisinä tulvavuosina, mikä lisää vesikasvillisuuden, planktonin ja näiden kahden kautta myös vesiselkärangattomien määriä.
Wetland and deadwood loss have had a profound effect on boreal aquatic and terrestrial ecosystems and their biodiversity.
Kosteikkojen ja lahopuun katoaminen ovat vaikuttaneet voimakkaasti boreaalisen alueen vesi- ja maaekosysteemeihin.
Beaver wetlands can be seen as carbon and biodiversity hot spots that increase the heterogeneity and hydraulic connectivity of the boreal landscape.
Majavakosteikot voidaan nähdä boreaalisen alueen hiilen ja monimuotoisuuden hot spotteina.
Luxuriant vegetation and ample plankton and invertebrate populations facilitate frogs, which become abundant in beaver wetlands.
Rehevä kasvillisuus ja runsaat plankton- ja selkärangatonmäärät hyödyttävät sammakoita.
The comeback of beavers has aided the restoration of wetlands and deadwood.
Majavien elpyminen sukupuuton partaalta on auttanut kosteikko- ja lahopuumäärien kasvua.
Increased deadwood creates substrate resources for deadwood-dependent species.
Runsastuneet lahopuumäärät tarjoavat elinympäristön lahopuusta riippuvaisille lajeille.
The riparian forests of beaver wetlands include much higher deadwood levels than wetlands without beavers.
Majavakosteikkojen ympäröimässä rantametsikössä on huomattavasti enemmän lahopuuta kuin muunlaisten vesistöjen rantametsissä.
Calicioids are deadwood-dependent species particularly specialised in inhabiting standing deadwood.
Eniten majavakosteikoilla on pystyyn kuollutta lahopuuta, jolla ovat erikoistuneet kasvamaan nokinuppiset.