natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The relationship between art, landscape, and geography begins with Strabo’s and Ptolemy’s writings, and extends to von Humboldt’s and Granö’s creative landscape practices at the very edge of landscape science, and to humanistic landscape autobiographies, studies in the ruling ways of seeing found in landscape paintings, contemporary interest in various forms of art, and the creative explorations of philosophy into writing with the landscape.
Taiteen, maiseman ja maantieteen suhde alkoi Strabon ja Ptolemaioksen kirjoituksilla ja yltää von Humboldtin ja Granön luoviin maisemakäytäntöihin aina maisematutkimuksen tieteellistymiseen saakka.
It restores the relationship between art, landscape, and philosophy.
Kokonaisuudessa taiteen, maiseman ja filosofian välinen yhteys kiteytyy uudelleen.
The methodological work is experimental and art is intrinsic to the process.
Tämä metodologinen työ on kokeellinen.
My work is eccentric for its way of combining geographical thinking, art, and philosophy.
Väitöskirjassani yhdistän maantieteellistä ajattelua, taidetta ja filosofiaa omintakeisella tavalla.
The many ways in which land, people, and processes have been framed in geography and related disciplines can be seen as the art of framing.
Maantieteen ja lähitieteiden tavat rajata maata, ihmisiä ja tapahtumasarjoja voidaan ymmärtää kehystämisen taiteena.
To understand radical ruptures when thinking about our ordinary worlds, I have turned to Badiou’s two theatres.
Badioun kahden teatterin soveltaminen metodologisena kehyksenä mahdollisti tavanomaisia todellisuuksia rikkovien radikaalien murtumien tarkastelun.
Subsequently, I move beyond categorical thinking per se with Deleuze’s surface event of sense.
Tämän murtuman jälkeen siirryin Deleuzen tapahtuman kanssa representationaalisen tuolle puolen tarkastelemaan muutosta toistossa tapahtuvana erilaistumisena.
Overall, these results may bring valuable insights into the mechanisms driving aromatase gene expression in WAT in postmenopausal women and men, as well as new approaches for the prevention of breast cancer.
Tulokset auttavat ymmärtämään aromataasigeenin ilmentymisen säätelymekanismeja miesten ja vaihdevuosi-iän ohittaneiden naisten rasvakudoksessa ja saattavat tarjota uusia keinoja rintasyövän ehkäisyyn.
Estrogens produced in the white adipose tissue (WAT) are postulated to play a central role in the development of postmenopausal breast cancer in women and male obesity-related secondary hypogonadism (MOSH).
Valkoisessa rasvakudoksessa tuotettujen estrogeenien oletetaan vaikuttavan keskeisesti rintasyövän kehitykseen vaihdevuosi-iän ohittaneilla naisilla ja miehillä lihavuuteen liittyvän sekundaarisen hypogonadismin kehittymiseen.
In vitro studies confirmed that polyphenols modulate the expression of CYP19A1 in stromal cells.
In vitro tutkimuksemme osoittivat, että kasvien polyphenolit muokkaavat CYP19A1-geenin ilmentymistä rasvan välikudoksen soluissa.
This was confirmed in vivo in hARO-Luc mouse model, where obesity-related increase in the expression of aromatase reporter in WAT associated with lower IL-10 and/or higher CCL2 levels.
Tulos vahvistettiin in vivo hARO-Luc hiirissä osoittaen, että lihavuuteen liittyvä lisääntynyt aromataasiraportoijan ilmentyminen rasvakudoksessa oli yhteydessä kudoksen vähentyneeseen IL-10-pitoisuuteen ja lisääntyneeseen CCL2 pitoisuuteen.
This process is complex, and the mechanism behind the link between adiposity, WAT inflammation and excessive aromatization are not well understood.
Säätelymekanismi on hyvin monimutkainen ja huonosti tunnettu.
Obesity-related WAT inflammation is considered one of the main driving forces of excessive aromatization in WAT.
Lihavuuteen liittyvää valkoisen rasvakudoksen tulehdusta pidetään merkittävänä paikallista aromatisaatiota lisäävänä tekijänä.
By using the aromatase reporter (hARO-Luc) mouse model and primary adipose stromal cells (ASCs) and adipose tissue samples, two factors, interleukin 10 (IL-10), an anti-inflammatory cytokine, and CC chemokine ligand 2 (CCL2), a proinflammatory chemokine, were found to modulate aromatase gene expression.
Työssä osoitettiin, että tulehdusta hillitsevä sytokiini interleukiini 10 (IL-10) sekä tulehdusta edistävä CC kemokiini ligandi 2 (CCL2) muokkaavat CYP19A1-geenin ilmentymistä rasvakudoksessa.
Moreover, subcutaneous fat from obese women expresses significantly higher CCL2 and CYP19A1 mRNA levels.
Myös lihavien naisten ihonalaisen rasvan näytteissä CYP19A1 ja CCL2 ilmentyivät enemmän kuin vastaavissa normaalipainoisten naisten näytteissä.
While IL-10 acts as a suppressor of CYP19A1 via PI.4, CCL2 stimulates this process in ASCs.
promoottorin kautta välittyvää CYP19A1- ilmentymistä kun taas CCL2 lisäsi sitä.
As a further proof-of-concept, we showed that attenuation of WAT inflammation by anti-oxidative plant polyphenols in diet is associated with decrease in aromatase reporter expression in hARO-Luc males.
Lisäksi osoitimme, että rehun antioksidatiiviset kasvipolyfenolit vähensivät valkoisen rasvan matala-asteista tulehdusta ja aromataasiraportoijan ilmentymistä hARO-Luc koirashiirissä, mikä vahvistaa havaintoa rasvakudoksen tulehduksen ja CYP19A1-ilmentymisen välisestä yhteydestä.
Regulation of human aromatase gene expression in adipose tissue
Ihmisen aromataasigeenin ilmentymistä säätelevät hyvin monet eri tekijät lukuisten kudosspesifisten promoottereiden välityksellä.
Regulation of CYP19A1 gene in WAT involves the activation of the glucocorticoiddependent promoter I.4 and the balanced action of local inducers and repressors.
Rasvakudoksessa aromaasigeenin ilmentymistä säädellään mm. glukokortikoidiriippuvaisen promotterin I.4 kautta.
The conversion of androgens to estrogens is catalyzed by the aromatase enzyme, the product of the CYP19A1 gene, in gonads and peripheral tissues.
Muutokset tulehdusta edistävien ja hillitsevien tekijöiden pitoisuuksissa lisäävät aromataasientsyymin tuotantoa valkoisessa rasvakudoksessa aktivoimalla CYP19A1-geenin ilmentymistä.
The intervention took place between the first and the second measurement.
Interventio toteutettiin ensimmäisen ja toisen mittauksen välissä.
Participants of the study were third graders (N = 188).
Tutkimuksessa tarkasteltiin kolmasluokkalaisten oppilaiden (N = 188) oppimistulosten kehittymistä kolmessa identtisessä mittauksessa.
Otherwise we could not find differences between the two groups, so the intervention did not have negative effect on the Test group.
Pääosin ryhmät eivät kuitenkaan eronneet toisistaan, joten interventio ei näyttäisi vaikuttaneen koeryhmään ainakaan negatiivisesti.
The Control group studied according the topic order presented in the mathbook.
Kontrolliryhmän opetus noudatti oppikirjan etenemisjärjestystä.
The goal of the study was to create a teaching method that is short and easy to implement in primary school education and that has positive effect on especially low performing pupils learning even in longer term.
Tutkimuksen tavoitteena oli kehitellä alakoulun murtolukujen opetukseen lyhytkestoinen opetusmenetelmä jolla olisi positiivinen vaikutus etenkin taitotasoltaan heikompien oppilaiden oppimistuloksiin myös pidemmällä aikavälillä.
The participants were divided into two skill group according to the pupils performance in the first measurement: those who were performing low and those who were performing medium or well.
Oppilaat jaettiin alkumittauksessa määritellyn osaamistason mukaan kahteen taitotasoryhmään: lähtötasotestissä heikosti suoriutuneet ja lähtötasotestissä tyydyttävästi tai hyvin suoriutuneet.
The Test group performed better than the Control group not only in some of the fraction magnitude tasks but also in fraction procedure tasks.
Tutkimuksessa havaittiin, että koeryhmä hallitsi kontrolliryhmää paremmin sekä yksittäisiä murtolukujen suuruuteen liittyviä tehtäviä että myös murtolukujen välisiä laskutehtäviä.
We studied pupils answers to see if the rich visualisation that was used in the intervention would manifest itself somehow in pupils performance.
Tutkimuksessa tarkasteltiin sitä, miten runsas visualisointi näkyi oppilaiden suorituksissa.
After the intervention the low performing pupils in the Test group performed as well as the medium and well performing pupils in the Control group and hence better than the low performing pupils in the Control group.
Tutkimuksessa havaittiin eroja lähtötasotestissä heikosti suoriutuneiden oppilaiden osaamisen välillä sen mukaan, kuuluivatko he koe-vai kontrolliryhmään: Heti intervention jälkeen suoritetussa mittauksessa koeryhmän heikosti suoriutuneet oppilaat hallitsivat laskutehtävät paremmin kuin kontrolliryhmän vastaavan tason oppilaat ja yhtä hyvin kuin kontrolliryhmän lähtötasotestissä paremmin suoriutuneet oppilaat.
The manipulatives and rich visualization that was used in the intervention seems to have had a positive effect on low performing pupils.
Toiminnalliset menetelmät ja visualisointi näyttäisivät intervention tavoitteen mukaisesti tukevan lähtötasoltaan heikompia oppilaita.
<b>An intervention study on learning fractions in the third grade</b> Poor understanding of fractions has a negative effect on performance in mathematics and due that the fraction competence has an effect on pupils studies after basic education.
Murtolukujen heikko hallinta vaikuttaa negatiivisesti oppilaan matematiikan suoriutumiseen ja siten murtolukujen osaaminen heijastuu aina toisen asteen koulutusvalintoihin saakka.
The intervention focused on fraction magnitude concept and the intervention utilized concrete manipulatives and different visual aids.
Interventiossa käytettiin toiminnallisia opetusmenetelmiä sekä painotettiin erityisesti murtoluvun suuruuden ymmärtämistä.
At the same time, it also shifted the focus of my study from a theoretical and textual analysis, to a more complex multidisciplinary approach implying an extensive archival research.
Samalla se myös siirsi väitöskirjani fokuksen teorian ja tekstin analyysista monimuotoisemmaksi ja monitieteisemmäksi hankkeeksi, joka perustuu laajaan arkistotutkimukseen.
The concept of the primitive came to condense Venturi’s aesthetic theory.
Primitiivisyyden käsitteessä tiivistyy Venturin esteettinen teoria.
The focus of this research on the concept of the primitive enhances the understanding, in a comprehensive and thorough way, of the professional and personal life of Lionello Venturi (1885–1961), and in particular his book, The Taste of the Primitives (Il gusto dei primitivi 1926).
Tutkimuksessani keskeinen primitiivisen käsite tarjoaa tulkintavälineenä mah- dollisuuden rikastuttaa ja uudistaa perusteellisella tavalla ymmärrystä Lionello Venturin (1865–1961) ammatillisesta ja henkilökohtaisesta elämästä ja erityisesti hänen kirjastaan Il gusto dei primitivi (1926).
Moreover, primitivism helped to explain aspects of Venturi’s interest in Chinese art, his contact with Theosophy, and his relation to Fascism and to the cultural debate of the 1920s.
Primitivismi osaltaan auttoi myös ymmärtämään Venturin kiinnostusta Kiinan taiteeseen, hänen yhteyksiään teosofiaan ja hänen suhdettaan fasismiin sekä 1920- luvun kulttuuripolemiikkiin.
His definition and use of the idea of primitivism in the 1920s, emerges as a tool for promoting his ideas and authority as an art theorist, historian, critic, art advisor, curator, educator, and cultural influencer within an unfavourable context.
Primitivismi muodostui Venturille 1920-luvulla välineeksi, jonka avulla hän pystyi tuomaan esille ajatuksiaan ja joka takasi hänelle auktoriteettiaseman taideteoreetikkona, -historioitsijana ja -kriitikkona, neuvonantajana, kuraattorina, opettajana ja kulttuurivaikuttajana ilmapiirissä, jonka arvoja hän ei allekirjoittanut.
This angle contributed to clarifying the inspirational role played by the art collector Riccardo Gualino and his circle, along with the international network of scholars and dealers – including Bernard Berenson and Osvald Sirén – in developing Venturi’s thinking.
Olen valaissut tätä asiaa osoittamalla, kuinka tärkeitä Venturin ajattelun kehittymiselle olivat yhtäältä taiteenkeräilijä Riccardo Gualinolta ja hänen piiriltään tullut rohkaiseva ja ennakkoluuloton vastaanotto ja toisaalta kiinnittyminen kansainväliseen taiteen tutkijoiden ja välittäjien, kuten Bernard Berensonin ja Osvald Sirénin, verkostoon.
In the book the term coexists as a historical and a conceptual reference.
Termiin viitataan kirjassa samanaikaisesti sekä historiallisella että käsitteellisellä tasolla.
Looking at Venturi’s work from the perspective of primitivism has shed new light on the connections between art-historical scholarship and collecting practices.
Venturin elämäntyön tarkastelu primitivismin kontekstissa auttaa ymmärtämään uudella tavalla taidehistorian ja taiteen keräilyn välisiä suhteita.
This project began with the observation of the elusive meaning of the term "primitive" in The Taste of the Primitives.
Tutkimukseni lähti liikkeelle havainnosta, että teoksessa Il gusto dei primitivi termi primitiivinen osoittautui vaikeasti määriteltäväksi.
Venturi’s notion of primitivism constitutes a common thread connecting the rich variety of his undertakings and ideas in the 1920s.
Primitivismi toimii punaisena lankana Venturin 1920-luvun ajattelussa ja toiminnassa yhdistäen toisiinsa hyvinkin erilaisia osa-alueita.
In its shift from a position within an aesthetic category, to one in which it occupied a place within a discursive frame, Venturi’s notion of primitivism became a ground within which his theory and his criticism, his collecting choices and cultural initiatives, gained meaning and value in a coherent way.
Primitiivinen ei ollut hänelle vain esteettiseen luokitteluun kuuluva termi, vaan diskursiivinen käsite, jonka varaan hän rakensi teoriansa ja kritiikkinsä sekä taiteen keräilyä koskevat valintansa ja kulttuu- riset aloitteensa – hänen toimintansa merkitys ja hänen arvomaailmansa rakentuivat koherentisti primitiivinen-käsitteen pohjalle.
Moreover, with this discursive practice, Venturi affected the cultural debate of the time, and came to offer an alternative perspective to the dominant discourse.
Tähän samaan diskurssiin nojaten Venturi myös osallistui aikansa kulttuuria koskeviin kiistoihin ja tarjosi vaihtoeh- toja hallitseville näkemyksille asettuen oppositioon fasismin edustamia klassistisia käsityksiä vastaan.
This perspective enhanced an analysis capable of bringing together theoretical and material aspects, Venturi’s thinking and his social life.
Valitsemani laaja-alainen lähestymistapa aiheeseen avasi mahdollisuuden analysoida samassa kontekstissa teoriaa ja käytäntöä – Venturin ajattelua ja hänen sosiaalista elämäänsä.
What changes between New York City and Rovaniemi, Northern Finland, and what remains the same.
Mikä muuttuu New York-Rovaniemi-akselilla, mikä säilyy?
The directors of both films follow addicts and their everyday lives on streets with handheld cameras.
Molemmissa elokuvissa keskiössä ovat addiktit, joiden jokapäiväistä elämää ohjaajat seuraavat kaduilla kameroidensa kanssa.
In this postgraduate thesis the focus is on two documentary films, Renaud Brothers's Dope Sick Love (2005) and Joonas Neuvonen's Reindeerspotting (2010).
Tässä pro gradu-tutkielmassa keskitytään vertailemaan ja analysoimaan kahta dokumenttielokuvaa, Renaudin veljesten Dope Sick Lovea (2005) ja Joonas Neuvosen Reindeerspottingia (2010).
Additionally, the thinking is heavily informed by such poststructuralist writers as Roland Barthes, Michel Foucault, Louis Althusser, Stuart Hall and Chris Weedon.
Vaikutteita on haettu dokumentaarien tyylien ja metodien historiasta Susanna Helkeen (2006) väitöskirjan Nanookin jälki kautta, ja toisaalta vallan ja diskurssien teoreettista taustaa poststrukturalistien leiristä Michel Foucaultin, Roland Barthesin, Louis Althusserin, Chris Weedonin ja Stuart Hallin kautta.
The main questions this thesis proposes, are how addicts and their narratives are being handled in the two case study films, and how the drug cultures depicted in the films differ from each other.
Pro gradu-tutkielman keskeisiksi tutkimuskysymyksi nousee siis, miten addiktien narratiiveja käsitellään kahdessa esimerkkielokuvissa, ja miten dokumentaarien kuvaamat huumekulttuurit poikkeavat toisistaan kahdella eri mantereella.
Do these documentaries affirm to the existing conventions, according to which representations of addicts and addiction are always either miraculous survival stories or stories, which always end up in utter decadence.
Vahvistavatko dokumentaarit omilta osiltaan vallitsevia konventioita, joiden mukaan narkomaanien ja huumeriippuvuuden kuvaukset ovat joko ihmeellisiä selviytymistarinoita tai täydellisiä rappiotarinoita.
This thesis will analyze and compare the narratives of these addicts.
Tutkielma keskittyykin vertailemaan ja erittelemään addiktien tarinoita ja narratiiveja.
The academic and theoretical framework of this thesis consists of Susanna Helke's doctoral thesis Nanookin jälki, where the history of documentary films' methods and approaches are discussed.
Tutkielman sisältöä hallitsee tietty teoreettinen ja akateeminen sekä käsitteellinen viitekehys.
Keywords: patient information, ownership, Datenherrschaft, ethics, Locke, Kant, Heidegger, Rawls
Avainsanat: Potilastieto, omistajuus, Datenherrschaft, etiikka, Locke, Kant, Hei- degger, Rawls
Thus, it can be stated that digital information is irremovable part of modern healthcare.
Voidaan todeta, että digitaalinen informaatio on erottamaton osa modernia terveydenhuoltoa.
Patient information systems are crucial components for the modern healthcare and medicine.
Potilastietojärjestelmät ovat kriittinen osa nykyaikaista terveydenhuoltoa ja lääketiedettä.
Nonetheless, the issue itself – who owns the patient in- formation – is commonly missed or bypassed.
Mutta itse kysymys – kuka omistaa potilastiedon – on unohdettu tai ohitettu.
In healthcare and medicine, we are dealing with issues such as life, health and information which are very sensitive and in many cases very personal.
Terveydenhuollossa ja lääketieteessä ollaan tekemisissä potilaiden elämän, terveyden ja hyvin henkilökohtaisen informaation kanssa.
Thus, this dissertation leans on four philosophical theories form Locke, Kant, Heidegger and Rawls to have an ethically justified basis for regulating the patient infor- mation in a proper way.
Tämä väitöskirja nojautuu neljään filosofiseen näkökulmaan Lockelta, Kantilta, Heideggeriltä ja Rawlsilta, muodostaen eettisesti oikeutetun perustan määriteltäessä potilastiedon omistajuutta.
The whole issue itself is actually bypassed by controlling pa- tient information with different laws and regulations how patient information can be used and by whom.
Koko aihe itsessään on ohitettu kontrolloimalla lailla vain sitä, kuka saa käyttää potilastietoa ja miten sen tulee tapahtua.
The legal ownership is actually granted to the creators of databases which contains the pa- tient information, and this is not a desirable situation.
Edellä mainituissa maissa laillinen omistajuus potilastietoon on annettu potilastietokannan luojalle tietokantadirektiivin nojalla, mikä ei ole toivottu tilanne.
This dissertation show the problems if the legislation of patient information ownership is not clear.
Tämä väitöskirja osoittaa ongelmia, jotka johtuvat siitä, että potilastiedon omistajuutta ei ole yksiselitteisesti määritelty.
The philosophical argumentation of this study shows that Datenherrschaft granted to the patients is ethically acceptable.
Tämän työn filosofinen argumentointi osoittaa sen, että herruus yli potilastiedon annettuna potilaalle on eettisesti oikeutettua.
It is obvious that without them the healthcare cannot function properly – one can try to imagine how brain surgery could be done without using information systems to gather and show information needed for an operation.
Voi kuvitella, kuinka aivoleikkaus voitaisiin suorittaa ilman tietojärjestelmiä joihin kerätään ja joiden avulla käytetään tarvittavaa tietoa tuon vaativan leikkauksen suorittamiseksi.
Without clear legislation, the outcome can be unexpected like it seems to be in Finland, Sweden and United Kingdom: the lack of clear regulation has come up with unwanted consequences because of problematic Eu- ropean Union database directive implementation in those countries.
Ilman selkeää laillista omistajuutta seuraukset saattavat olla yllättäviä, kuten näyttää olevan tilanne Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneissä kuningaskunnissa.
Because of the problems of property and ownership in the context of information, a new concept is needed and presented to replace the concept of owning, that concept being Datenherrschaft (eng. mastery over in- formation).
Koska itse omistajuus on ongelmallinen käsite informaation kohdalla, tarvitaan uusi konsepti, joka huomioi informaation luonteen.
However, the legal ownership of patient information lacks a coherent and justified basis.
Kuitenkin, potilastiedon omistajuutta ei ole laissa selkeästi määritelty, saati perusteltu.
It supports the view that patient should be controlling the patient information about themselves unless there are such specific circumstance that justifies the authorities to use patient information to protect other people’s basic rights.
Potilaan tulisi saada kontrolloida potilastietoa itsestään, ellei jokin erityinen syy anna viranomaisille oikeutta?
Thus, if the patients would be legally grant- ed Datenherrschaft over patient information we would endorse patients as indi- viduals who have their own and personal experience of their own life and have a strong stance against any unjustified paternalism in healthcare.
Jos potilaille myönnettäisiin herruus yli omien potilastietojen, tukisi se heidän asemaansa vapaina yksilöinä, joilla on oma näkemys ja suunnitelma elämälleen.
Datenherrschaft seems to be suitable for regulating patient infor- mation because its core is the protection of one’s right over information and this aligns with the work of the philosophers whose theories are used in the work.
Väitöskirjassa esitellään termi Datenherrschaft (herruus yli datan), joka soveltuu potilastiedon kontekstiin hyvin, koska termin ydin on yksilön oikeuksien suojaamisessa.
Marine spatial planning is based on an EU directive that requires all the member countries to establish and implement MSPs by 2021.
Merialuesuunnitelmien taustalla on EU:n direktiivi, jonka mukaan EU:n jäsenvaltioiden on luotava merialuesuunnitelmat vuoteen 2021 mennessä.
Most of the conflicts are located in the inner archipelago and along sea routes, especially in Airisto.
Suurin osa konflikteista sijoittuu sisäsaaristoon ja väylien varsille, erityisesti Airistolle.
MSP includes several principles and goals that need to be considered in the plan.
Merialuesuunnitteluun liittyy myös useita periaatteita ja tavoitteita, jotka tulee huomioida suunnittelussa.
These include participation of the planning, spatial knowledge and ecosystem services which are also considered in this study.
Niitä ovat muun muassa suunnittelun osallistavuus, alueellisen tiedon tuottaminen ja ekosysteemipalvelut huomioiva lähestymistapa, jotka on huomioitu myös tässä tutkimuksessa.
Moreover, it is important to observe possible conflict situations in sea area use.
Lisäksi on tärkeää havaita mahdollisia merialueiden käytössä esiintyviä ristiriitaisuuksia eli konflikteja.
Marine spatial planning (MSP) aims to plan human activities in marine areas and integrate environmental protection into the process.
Merialuesuunnittelun avulla pyritään suunnittelemaan merialueiden käyttömuotoja ja yhdistämään ihmistoimintoja ympäristönsuojeluun.
User-environment conflicts are distributed a little bit more to the outer archipelago than user-user conflicts.
Ympäristölliset konfliktit ovat painottuneet hieman enemmän ulkosaaristoon kuin käyttäjien väliset konfliktit.
The second phase includes participatory mapping survey to find out the locations of the observed conflicts.
Toinen vaihe puolestaan pitää sisällään karttakyselyn, jossa tutkitaan, missä konflikteja on havaittu.
The results of this study provide unique background information for MSP from NGOs perspective.
Tämän tutkimuksen tulokset tarjoavat suunnittelulle ainutlaatuista taustatietoa kolmannen sektorin näkökulmasta.