natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During the continuation war 1942 1944 National Socialist Germany was fighting side-by-side with Finland and their anti-Semitic propaganda found easier access to Finland.
vuosien 1933 1938 kirjoittelun määrää selittää kansallissosialistien valtaannousu Saksassa ja muut saksalaisvaikutteet; jatkosodan aikana vuosina 1942 1944 Suomi soti Saksan rinnalla.
The reason for the 1918 1919 activity was the civil rights which were granted to the Jews in Finland, and the Russian Bolshevik revolution.
1918 1919 syynä olivat juutalaisille juuri myönnetyt kansalaisoikeudet ja heidän johtamakseen väitetty Venäjän bol evistinen vallankumous ja 1929 1931 maailmanlaajuinen lama, jota sitäkin väitettiin juutalaisten aikaansaamaksi.
The material used suggests that between 1918 and 1944 the so-called Jewish question was seemingly unimportant for most Finns and their attitude to Jews and Jewishness can be described as neutral.
Voikin perustellusti sanoa, että suurimmalle osalle suomalaisia juutalaiskysymyksellä ei näytä olleen merkitystä ja suhtautuminen juutalaisiin ja juutalaisuuteen oli suurimmassa osassa lähdemateriaalia melko neutraalia.
Anti-Semitic articles appeared mostly in the magazines of the extreme right, but their circulation was not very large.
Juutalaisvastaisuus ei tutkitun aineiston perusteella saavuttanut Suomessa kovin laajaa suosiota, sillä mielipiteet ilmestyivät useimmiten vähälevikkisissä äärioikeistolaisissa julkaisuissa.
One can see a distinct foreign and especially German influence in the subjects and phraseology of Finnish anti-Semitic writings between 1918 and 1944.
Suomalaisissa vuosien 1918 1944 juutalaisvastaisten kirjoitusten teemoissa ja sanavalinnoissa näkyi tutkitun aineiston perusteella selkeästi ulkomainen ja erityisesti saksalainen vaikutus.
The material used suggested that anti-Semitism was not very popular in Finland between 1918 and 1944.
Juutalaisvastaisuutta on esiintynyt myös Suomessa tutkimanani aikana, vuosina 1918 1944.
Some Finnish organisations and societies were openly anti-Semitic during this period.
Suomessa oli lisäksi yhdistyksiä, kuten Kustannusosakeyhtiö Vasara, jotka lietsoivat avointa juutalaisvastaisuutta.
One must also remember that most Finns had not at that period actually met a Jew.
On kuitenkin muistettava, että monissa kirjoituksissa ei ollut lainkaan tekijätietoja tai sitten kyseessä oli tuntemattomaksi jäänyt nimimerkki.
There were about 50 people known to have written anti-Semitic articles.
Erityisesti kansallissosialistien lehdissä ilmestyi juutalaisvastaisia kirjoituksia.
It was believed that the liberation war should succeed only with the help of the German Army.
Vapaussodan uskottiin onnistuvan ainoastaan Saksan armeijan tuella.
Under Mexmontan’s leadership, there were serious negotiations to enter into a confederation with Germany.
Mexmontanin johdolla käytiin myös vakavia neuvotteluja valtioliiton solmimiseksi Saksan kanssa.
In Stockholm and Berlin, the representatives of the Military Committee were in active contact with both the high command of the German Army and with the representatives of the Swedish Army.
Tukholmassa ja Berliinissä Sotilaskomitean edustajat olivat aktiivisesti yhteydessä sekä Saksan armeijan korkeimpaan johtoon että Ruotsin armeijan edustajiin.
The Military Committee 1915–1918.
Itsenäisen Suomen puolesta : Sotilaskomitea 1915-1918
Soon after that, Mannerheim got an order from the chairman of the Senate P. E. Svinhufvud to organize and assume the leadership of the law and order authorities.
Pian tämän jälkeen Mannerheim sai senaatin puheenjohtaja P. E. Svinhufvudilta tehtäväkseen järjestysvallan organisoinnin ja johdon.
The activities of the Military Committee started in the early part of 1915 when they were still small-scale, but they gained significant momentum after the Russian Revolution in March 1917.
Sotilaskomitean toiminta käynnistyi alkuvuonna 1915, jolloin se oli vielä erittäin pienimuotoista, ja aktivoitui merkittävästi Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen jälkeen.
The independence-related activities of the Hamina cadets in the years of the First World War were more extensive and multifaceted than has been believed heretofore.
Haminan kadettien itsenäisyysaktivistinen toiminta ensimmäisen maailmansodan aikana oli aiemmin luultua laajempaa ja moniulotteisempaa.
With the situation in society continually tensing up in the autumn 1917, the Military Committee also had to figure on the possibility of a Civil War.
Syksystä 1917 lähtien, yhteiskunnallisen tilanteen jatkuvasti kiristyessä, Sotilaskomitea joutui ottamaan suunnitelmissaan myös sisällissodan mahdollisuuden huomioon.
This plan preceded the formation of the civil guard organization.
Tämän suunnitelman kautta alkoi varsinaisen suojeluskuntajärjestön muotoutuminen.
The work of the Military Committee was divided into preparations for a liberation war in Finland, on one hand, and in Stockholm and Berlin, on the other hand.
Sotilaskomitean toiminta jakautui toisaalta kotimaassa ja toisaalta Tukholmassa sekä Berliinissä tehtyihin vapaussodan valmisteluihin.
The member of the Military Committee, especially Captain Hannes Ignatius of the Cavalry contributed greatly to the drafting of the independence activists’ national action plan in Stockholm in May 1917.
Sotilaskomitean jäsenet, erityisesti ratsumestari Hannes Ignatius, vaikuttivat merkittävästi itsenäisyysaktivistien valtakunnallisen toimintasuunnitelman luomiseen Tukholmassa toukokuussa 1917.
The Military Committee was an organization founded in 1915 by officers who had attended the Hamina Cadet School, with the goal of creating a national army for a liberation war against the Russian troops.
Sotilaskomitea oli Haminan kadettikoulua käyneiden upseereiden perustama järjestö, jonka tavoitteena oli luoda kansallinen armeija vapaussotaan venäläisiä joukkoja vastaan.
Lieutenant General Claes Charpentier was the chairman of the Military Committee from mid-December 1917 onwards, but on the 15th of January 1918 he had to resign in favour of Lieutenant General Gustaf Mannerheim.
Sotilaskomitean puheenjohtajana toimi joulukuun 1917 puolivälistä lähtien kenraaliluutnantti Claes Charpentier, joka joutui tammikuun 1918 puolivälissä luovuttamaan paikkansa kenraaliluutnantti Gustaf Mannerheimille.
Colonel Nikolai Mexmontan, who was a representative of the Military Committee, collaborated with Swedish officers and Jaeger officers in Stockholm in coming up with comprehensive and detailed plans for starting the Liberation War.
Sotilaskomitean edustajan eversti Nikolai Mexmontanin, ruotsalaisten yleisesikuntaupseereiden ja jääkäriupseereiden yhteistyönä Tukholmassa laadittiin erittäin laajoja ja yksityiskohtaisia suunnitelmia vapaussodan käynnistämiseksi.
In Finland, the Military Committee took part in intelligence gathering for Germany and in supporting the recruiting Jaegers, and later in founding the civil guard organization, in solving the law and order authorities issue, and finally in selecting the Commander-in-Chief for the Senate’s troops.
Kotimaassa Sotilaskomitea osallistui Saksan hyväksi tehtävään tiedustelutoimintaan ja jääkärivärväyksen tukemiseen, sitten suojeluskuntajärjestön perustamiseen, järjestysvaltakysymyksen ratkaisemiseen ja lopulta senaatin joukkojen ylipäällikön valintaan.
The Military Committee 1915–1918 In the course of the First World War, several organizations were founded with the purpose of making Finland independent or, at least, restoring her autonomous status.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Suomessa perustettiin useita järjestöjä, joiden tavoitteena oli Suomen itsenäistäminen tai ainakin autonomisen aseman palauttaminen.
The influence and importance of the Military Committee came to the forefront in independent and conflict-torn Finland.
Sotilaskomitean vaikutusvalta ja merkitys entisestään korostuivat itsenäistyneessä ja yhteiskunnallisten ristiriitojen repimässä Suomessa.
Lieutenant Colonel Wilhelm Thesleff, on the other hand, became the commander of the Jaeger Battalion 27.
Sotilaskomitean Berliinin-asiamiehestä, everstiluutnantti Wilhelm Thesleffistä, tuli puolestaan Jääkäripataljoona 27:n komentaja.
The Military Committee’s role in founding the civil guards was initially minor, but in the fall of 1917, the Military Committee started to finance the activities of the civil guards, named several former officers as commanders of the civil guards and finally overtook the entire civil guard movement.
Sotilaskomitean osuus suojeluskuntien varsinaisessa perustamisessa oli aluksi vähäinen, mutta syksyllä 1917 Sotilaskomitea ryhtyi rahoittamaan suojeluskuntien toimintaa, nimitti useita entisiä upseereja suojeluskuntien päälliköiksi ja otti vähitellen koko suojeluskuntaliikkeen alaisuuteensa.
The Military Committee had turned from a clandestine organization into the first general staff of the independent Finnish Army.
Sotilaskomitea oli muuttunut salaseurasta itsenäisen Suomen armeijan ensimmäiseksi esikunnaksi.
In January 1918, the Military Committee formed the general staff for the White Army, the Senate’s troops.
Tammikuussa 1918 Sotilaskomitea muodosti valkoisen armeijan, senaatin joukkojen, esikunnan.
The Military Committee became a Senate committee on the 7th of January 1918, with its chairman, for all practical purposes, as the Commander-in-Chief in an eventual war.
Sotilaskomiteasta tuli tammikuun 1918 alussa senaatin alainen komitea, jonka puheenjohtajuus käytännössä merkitsi ylipäällikkyyttä mahdollisesti syttyvässä sodassa.
The chairman of the Military Committee became the Commander-in-Chief of the Senate troops in January 1918, and the Military Committee became the Commander-in-Chief’s general staff.
Tammikuussa 1918 Sotilaskomitean puheenjohtajasta tuli senaatin joukkojen ylipäällikkö ja Sotilaskomiteasta ylipäällikön esikunta.
The Military Committee was the most significant active independence organization in Finland in the First World War, in addition to the activist student movement, i.e., the Jaeger Movement.
oli ylioppilasaktivismin, so. jääkäriliikkeen, ohella merkittävin itsenäisyysaktivistinen järjestö Suomessa ensimmäisen maailmansodan aikana.
In particular, 10% increase in the credit reduces the costs of crime by 4.2%.
Eritoten, 10 % lainamäärän kasvu vähentää rikollisuuskustannuksia 4.2%:lla.
Microcredit is claimed to be the most effective means of supplying credit to the poorest of the poor in rural Bangladesh.
Mikroluoton väitetään olevan tehokkain tapa tarjota luottoa kaikkein köyhimmille Bangladeshin maaseudulla.
The key finding of this essay is that the average cost of crime for non-borrowers is higher than that for borrowers.
Esseen olennaisin havainto on, että keskimääräinen rikollisuuskustannus on ei-lainaajille suurempi kuin lainaajille.
This fact has not yet been examined among households who demand microcredit.
Aihetta ei ole aiemmin tutkittu niiden kotitalouksien osalta, jotka tarvitsevat mikroluottoja.
The results also show that the group mechanisms do not have a significant effect in recovering default dues.
Tulokset osoittavat myös, että ryhmämekaniikalla ei ole merkittävää vaikutusta lainojen laiminlyöntiosuuksien takaisinsaamisessa.
The results of this essay show that educated households are more likely to demand microcredit and its demand does not differ by sex.
Esseen tulokset osoittavat, että koulutetut kotitaloudet pyytävät todennäköisemmin mikroluottoja ja että sukupuolella ei ole vaikutusta niiden kysyntään.
The existing literature argues that credit applicants are able to screen out the high risk applicants in the group formulation stage using their superior local information.
Olemassa oleva lähdeaineisto esittää, että luotonhakijat voivat seuloa korkean riskin omaavat hakijat pois jo ryhmän muodostumisvaiheessa käyttämällä hyväkseen parempaa paikallista tuntemustaan.
One of the essays examines the effect of microcredit on the cost of crime.
Yhdessä esseistä tutkitaan mikroluottojen vaikutusta rikollisuuskustannuksiin.
In addition, due to the joint liability mechanism of the programs, group members monitor each others economic activities to ensure the minimal misuse of credit.
Lisäksi, johtuen luotto-ohjelmien yhteisvastuumekanismista, ryhmän jäsenet voivat tarkkailla toisiensa taloudellisia aktiviteetteja minimoidakseen luoton väärinkäytöksiä.
The basic hypothesis is that microcredit programs jointly hold the group responsibility which provides an incentive for group members to protect each other from criminal gang in order to safeguard their own economic interests.
Perushypoteesi on, että yhteisvastuu kannustaa ryhmän jäseniä suojelemaan toisiaan rikollisjoukkoja vastaan turvatakseen omat taloudelliset intressinsä.
Education is an essential characteristic for both sexes that credit programs consider in allocating credit.
Koulutus on ominainen kuvaaja kummankin sukupuolen osalta luotto-ohjelmien luoton allokointipäätöksissä.
In contrast, using survey data this essay documents that credit programs use in addition organizational pressures such as humiliation and harassment the non-payer to recover the unpaid installments.
Vastakohtana, käytettäessä haastatteluaineistoa, tämä essee vahvistaa luotto-ohjelmien käyttävän myös organisatorisia pakotteita, kuten häirintää ja nöyryytystä, periessään maksamattomia lyhennyseriä velan laiminlyöjiltä.
The results also show that microcredit programs follow different credit allocation rules for male and female applicants.
Tulokset osoittavat lisäksi mikroluotto-ohjelmien noudattavan erilaisia luoton allokointisääntöjä miehille ja naisille.
The third essay analyzes the reasons of high repayment rate amid Bangladeshi microcredit programs.
Esseessä 3 tarkastellaan syitä korkeaan velan takaisinmaksuasteeseen Bangladeshin mikroluotto-ohjelmien keskuudessa.
The other two analyze the functioning mechanism of microcredit programs, i.e. credit allocation rules and credit recovery policy.
Kaksi muuta esseetä analysoivat mikroluotto-ohjelmien toimintamekanismia, ts. luottojen allokointisääntöjä ja niiden perimiskäytäntöä.
In Essay 1, the demand for microcredit and its allocation rules is studied.
Esseessä 1 tutkitaan mikroluottoihin kohdistuvaa kysyntää ja luottojen allokointisääntöjä.
In Essay 2, the focus is to establish a link between microcredit and the incidence of rural crime in Bangladesh.
Essessä 2, painopiste on mikroluoton ja maaseudulla tapahtuvan rikollisuuden esiintymistiheyden yhteyden muodostamisessa.
The arguments in the literature are based on the assumption that once the credit is provided, credit programs have no further role in ensuring that repayments are honored by the group.
Lähdeaineiston väitteet nojaavat oletukseen, että luoton annettuaan, luotto-ohjelmien rooli valvoa luoton takaisinmaksua ryhmän taholta lakkaa.
This thesis is a collection of three essays on Bangladeshi microcredit.
Tutkimuksessa on kolme erillistä esseetä, jotka käsittelevät mikroluottoja Bangladeshissa.
The curricula of the ILS consisted of theory of Marxism-Leninism, party history, political economics and themes of campaigns of Stalinism.
Lenin-koulussa opiskeltiin marxismi-leninismin teoriaa, historia-aineita, poliittista taloustiedettä sekä stalinismin kampanjaluonteisempia teemoja.
The main heading of the study, "A Short Course of Stalinism", crystallises interpretation of the ILS as seat of learning of ideological unity of Stalinism.
Tutkimuksen pääotsikkoon "Stalinismin lyhyt kurssi" on kiteytetty tulkinta Lenin-koulusta stalinismin opinahjona.
During summer excursions (praktikas) the students could acquaint themselves with building of socialism in the Soviet Republics.
Kesäisin opiskelijat tekivät neuvostotasavaltoihin praktiikkaretkiä, joilla tutustuttiin sosialismin rakentamiseen viisivuotissuunnitelmien hengästyttävässä tahdissa.
The Finnish teachers of the ILS were leaders of the CPF that was headquartered in Moscow.
Sen opettajat olivat Suomen kommunistisen puolueen (Skp) Moskovan-johdon työntekijöitä.
The Finnish ILS teachers and the formed students that had remained in the USSR were most severely hit by the Great Terror.
Lenin-koulun suomalaisista sen uhreiksi valikoituivat Skp-johtoon kuuluneet opettajat sekä opiskelijat, jotka olivat kurssinsa jälkeen jääneet neuvostomaahan.
Later he supervised writing of the inclusive handbook of communism, "History of the All-Union Communist Party.
Lyhyt oppikurssi" ilmestyi kommunismin kaikenkattavaksi käsikirjaksi.
They were supposed to internalize current values, methods and discipline of the Bolsheviks.
Lenin-koulu pyrki tuottamaan ammattivallankumouksellisia, jotka olisivat sisäistäneet bol evikkien arvot, menetelmät ja kurikäsitykset.
Stalin contributed personally to shortcomings of history writing of the communist party.
Tutkimuksessa käsitellään myös puolueen historiankirjoituksen valjastamista stalinismin palvelukseen.
The life span of the ILS (1926-1938) matches up with creating and establishing the power structures of Stalinism.
Kansainvälinen Lenin-koulu Moskovassa valmensi vuosina 1926-1938 johtavia työntekijöitä eri maiden kommunistisiin puolueisiin.
Both the ILS and Finnish Communism in the USSR became casualties of the Great Terror (1937-1938).
Stalinismin lyhyt kurssi : Suomalaiset Moskovan Lenin-koulussa 1926-1938
This study evaluates the effects of the total school experience on the Finns that often ended in another total institution in Finland: prison.
Puoluejohto Moskovassa arvosti työtä Lenin-koululla, vaikka valmistuneet pidätettiin ja tuomittiin Suomessa lähes poikkeuksetta.
The Soviet education had most importance in Finland of post WW2 period.
Se huipentui vuonna 1938, kun "NKP(b):n historia.
This study of the Finns at the International Lenin School (ILS) reflects history of the Soviet Union during Stalin's era, history of the Communist International (Comintern) as well as history of Finnish communism.
Lenin-koulun suomalaiset opiskelijat tulivat yleensä kotimaastaan, jossa kommunistien toiminta katsottiin maanpetokselliseksi.
The protagonist among the teachers is Yrjö Sirola that was called "father of the CPF cadres".
Suomalaisten opiskelua johti aluksi Yrjö Sirola ja hänen jälkeensä Jukka Lehtosaari.
The training at the ILS, however, did not contribute to revolution in Finland.
Osallistuminen Espanjan sisällissotaan tai poliittinen vankeustuomio Suomessa sen sijaan pelasti muutamia tovereita, jotka Moskovassa olisivat kuuluneet riskiryhmään.
Empirical Analysis of Competition in Procurement Auctions
Empiirisiä tutkimuksia kilpailusta julkisissa hankinnoissa
I apply both methods to procurement auctions that contract snow removal in schools of Helsinki.
Sovellan näitä testejä Helsingin kaupungin koulupihojen talvisiivoushankintoihin.
In the second chapter, I ask how the auctioneer can increase its revenue by changing contract characteristics like contract sizes and durations.
Toisessa luvussa tutkin tilastollisen analyysin avulla miten huutokaupan kohteen ominaisuuksia muuttamalla voidaan vaikuttaa kilpailun määrään ja hankintakustannuksiin.
In this thesis, I analyze field data from procurement auctions and show how empirical analysis can be used to help design the auctions to maximize public revenue.
Väitöskirjani osoittaa miten empiirinen analyysi auttaa suunnittelemaan hankintahuutokaupat siten, että ne toteuttavat edellä mainitut kaksi tavoitetta.
According to these tests, the bidding behavior of two of the bidders seems consistent with a contract allocation scheme.
Testien perusteella kahden yrityksen tarjouskäyttäytyminen viittaa siihen, että he ovat muodostaneet keskenään kartellin.
Typically, cartels decrease the public revenue in a significant way.
Useimmiten kartellit nostavat hankintakustannuksia.
In particular, I concentrate on how competition, which means the number of bidders, should be taken into account in the design of auctions.
Kiinnostuksen kohteena ovat erityisesti kilpailun määrän, eli tarjoajien lukumäärän, ja kilpailun luonteen vaikutukset hankintakustannuksiin.
Maximizing public revenue means minimizing the costs of procurement.
Keskityn etenkin analysoimaan miten hankintakustannukset saadaan mahdollisimman pieniksi.
Efficiency means that the contract is awarded to the bidder that values it the most, which in the procurement setting means the bidder that has the lowest cost of providing a service with a given quality.
Hankinnat ovat tehokkaita, jos se yritys, joka pystyy tuottamaan palvelun parhaalla hinta-laatu suhteella, myös tekee voittavan tarjouksen.
I argue that my test is robust to unobserved heterogeneity unlike the existing test.
Osoitan myös, että kehittämäni testi on parempi kuin aiemmin kehitetty testi, koska testini tulokset pätevät vaikka olennaisia kontrollimuuttujia puuttuisi mallista.
A vast amount of public services and goods are contracted through procurement auctions.
Suuri osa näistä hankinnoista toteutetaan kilpailuttamalla eli erilaisia huutokauppamekanismeja käyttäen.
In the third chapter, I propose a new statistical method for detecting collusion and compare it with an existing test.
Tässä luvussa lisäksi laajennan olemassa olevaa tilastollista menetelmää, jolla kilpailun vaikutuksia voidaan tutkia.
Therefore, attracting more bidders does not necessarily lower procurement costs, and thus the City should not implement costly policies to induce more competition.
Tutkimukseni perusteella ei kannata, koska kyseisen markkinan ominaispiirteiden takia kilpailun lisäämisellä ei välttämättä ole hankintakustannuksia laskevaa vaikutusta.
I study the effects of competition in the City of Helsinki bus transit market by conducting tests for common values.
Väitöskirjani ensimmäisessä luvussa talouspolitiikan kannalta keskeinen kysymys on, tulisiko Helsingin kaupungin bussiliikenteen kilpailuttamisessa pyrkiä lisäämään kilpailua, esimerkiksi perustamalla kaupungin omia bussivarikkoja vuokrattavaksi uusille palveluntuottajille.
With private values more competition always increases the public revenue but with common values the effect of competition is uncertain.
Lyhyt sopimuskausi näyttäisi myös houkuttelevan enemmän tarjouksia ja koska epävarmuus samalla vähenee, lisääntyvällä kilpailulla olisi suotuisampia vaikutuksia hankintakustannuksiin kuin ennen.
I also extend an existing test by allowing bidder asymmetry.
Kehitän uuden tilastollisen testin kartellien havaitsemiseksi tarjouskilpailuaineistosta.
The study consists of seven previously published articles and a summary.
Tutkimus koostuu seitsemästä artikkelista ja yhteenvedosta.
The study addresses the question concerning the relationship between ethics and aesthetics in the philosophy of Iris Murdoch.
Tutkimuksessa tarkastellaan etiikan ja estetiikan suhdetta Iris Murdochin filosofiassa.
It shows that Murdoch belongs to a tradition of philosophers who seek to broaden the scope of ethics by reference to aesthetic value and aesthetic experience.
Se osoittaa, että Murdoch kuuluu filosofiseen traditioon, jossa perinteisen moraalifilosofian alaa pyritään laajentamaan vetoamalla esteettisiin arvoihin ja esteettiseen elämykseen.
Aesthetic experiences can function as a clue to morals in that they present in a pleasing manner moral truths which otherwise might be psychologically too difficult to face.
Esteettisten elämysten moraalipedagoginen merkitys perustuu niiden kykyyn näyttää helpommin omaksuttavassa muodossa tosiasioita, jotka muuten saattavat olla psykologisesti liian raskaita hyväksyttäviksi.
She sees an attitude responsible for aesthetic experiences as relevant for morality.
Murdoch pitää niin sanottua esteettistä asennetta merkittävänä myös moraalin kannalta.
She compares the recognition of the other person as a particular existence to the experience of the Kantian sublime and offers her own version of the true sublime which is the experience of awe in the face of the infinity of the task of understanding others.
Murdoch rinnastaa tämän loputtoman partikulaarisuuden kohtaamisen kokemuksen Immanuel Kantin määritelmään ylevän kokemuksesta ja kehittää oman todellisen ylevän määritelmänsä, joka perustuu toisen ihmisen ymmärtämisen haasteen loputtomuuteen.
However, she does not collapse morality into aesthetic experience.
Hän ei kuitenkaan samaista etiikkaa ja estetiikkaa, vaan erottaa toisistaan esteettiset ja eettiset elämykset.