natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the research on the Continuation War, interest in the events themselves had exceeded the interest in military planning.
Jatkosodan sotatapahtumia käsittelevissä tutkimuksissa on pääsääntöisesti ohitettu varsinaista hyökkäystoimintaa edeltänyt suunnitteluvaihe.
Contrary to earlier research this study shows that persons other than Field-Marshal Carl Gustaf Mannerheim and Quartermaster-General Aksel Airo took part in the planning.
Tutkimuksen hypoteesina on, että hyökkäysoperaatioiden suunnitteluun osallistui ylipäällikkö Carl Gustaf Mannerheimin ja päämajoitusmestari Aksel Airon lisäksi muitakin tahoja ja suunnitelmia laadittiin toteutunutta kaukaisempiin tavoitteisiin.
It is well-known that the attack by the Finnish forces was stopped at the end of the year 1941.
Suomen armeijan on nähty asettuneen kokonaisuudessaan puolustukseen vuoden 1941 lopusta eteenpäin, kun laajamittainen eteneminen pysähtyi.
There is clear indication that the Finns would have attacked much further east had a German success made such an attack possible.
Suomen sodanjohdolla oli valmiit suunnitelmat edetä toteutunutta kauemmas, mikäli saksalaisten menestys olisi tehnyt sen mahdolliseksi.
This study shows that the Finnish military leaders worked for Finland s own plans and their cooperation with the Germans was directed to achieving this goal.
Tässä tutkimuksessa osoitetaan, että Päämajan operatiivinen johto laati hyökkäyssuunnitelmia vuoden 1942 loppupuoliskolle saakka ja mikäli saksalaisten eteneminen Leningradin tai Pohjois-Suomen suunnalla olisi jatkunut, suomalaiset olisivat olleet valmiita jatkamaan etenemistä.
However, at the same time the Finns tried to support Germans in passive ways.
Samanaikaisesti suomalaiset kuitenkin kannustivat ja tukivat mahdollisuuksien mukaan saksalaisia hyökkäämään esimerkiksi Hankoa ja Leningradia vastaan.
The Germans tried to influence the Finnish plans, but the Finns took their decisions independently, although they took German requests into account.
Myös saksalaiset pyrkivät vaikuttamaan suomalaisten suunnitelmiin.
Part of the actual planning was made outside Headquarters, but final decisions were taken at Headquarters.
Suunnitteluun osallistui operaatiosta riippuen toimijoita sekä Päämajasta että sen ulkopuolelta.
The study falls into the field of university history.
Tutkimus kuuluu yliopistohistorian alaan.
Academic closure, on the other hand, prevents the academisation of new subjects.
Akateeminen sulkeminen puolestaan estää uusien oppialojen akatemisoitumista.
In the late 19th century, discussion began on the reform of higher agricultural and forestry education.
1800-luvun lopulla alkoi keskustelu korkeimman maatalous- ja metsäopetuksen uudistamisesta.
The position of the agricultural and forest sciences was, however, largely temporary, because of the planned Agricultural University.
Maatalous- ja metsätieteiden asema oli kuitenkin pitkään väliaikainen suunnitellun maatalouskorkeakoulun vuoksi.
Academisation was followed by a transitional stage, during which the work of the Section of Agriculture and Economics, which had begun in 1902, became more established in about 1910.
Akatemisoitumista seurasi siirtymävaihe, jonka aikana vuonna 1902 toimintansa aloittaneen maanviljelys-taloudellisen tiedekuntaosaston toiminta alkoi vakiintua noin vuonna 1910.
At that time, the Imperial Alexander University was focused on traditional professional training and theoretical education, so, because of this academic closure, practical training for agronomists and foresters was organised at first outside the University at the Mustiala Agricultural Institute and the Evo Forest Institute.
Tuolloin Keisarillinen Aleksanterin-Yliopisto oli keskittynyt perinteisten professioiden kouluttamiseen ja teoreettiseen opetukseen, joten tämän akateemisen sulkemisen vuoksi agronomien ja metsänhoitajien käytännönläheinen koulutus järjestettiin aluksi Yliopiston ulkopuolella Mustialan maanviljelysopistossa ja Evon metsäopistossa.
Its key research question is the academisation process, an example of which is the academisation process of the teaching and research of agricultural and forest sciences in Finland.
Sen keskeinen tutkimusongelma on akatemisoitumisprosessi, josta esimerkkitapauksena on maatalous- ja metsätieteiden opetus- ja tutkimustoiminnan akatemisoitumisprosessi Suomessa.
In addition to the above, the academisation process also includes the establishment of the position of the subjects and their acceptance as part of university activity.
Akatemisoitumisprosessiin puolestaan kuuluvat näiden lisäksi oppiaineiden aseman vakiintuminen ja tuleminen hyväksytyiksi osaksi yliopistotoimintaa.
In the mid-19th century, as a result of social and economic development, agricultural and forestry professionals needed more theoretical professional training.
Yhteiskunnan ja talouden kehityksen myötä maa- ja metsätalouden ammattilaiset tarvitsivat lisää teoreettista ammattikoulutusta 1800-luvun puolivälissä.
Furthermore, as a consequence of the development of the subjects and the collapse of the Agricultural University project, agricultural and forest sciences gradually began to be accepted at the University of Helsinki from the end of the 1920s.
Lisäksi oppiaineiden kehityksen ja maatalouskorkeakouluhankkeen kaatumisen seurauksena maatalous- ja metsätieteet alkoi vähitellen saada hyväksytyn aseman Helsingin Yliopistossa 1920-luvun lopulta alkaen.
This led, from the 1890s, to the academisation of higher agricultural and forestry education and research at the Alexander University.
Tämä johti 1890-luvulta alkaen korkeimman maatalous- ja metsäopetuksen sekä maatalous- ja metsätieteellisen tutkimustoiminnan akatemisoimiseen Aleksanterin-Yliopistoon.
From a perspective of university history, the study looks at academisation as the beginning of university-level teaching and research in these fields, or their relocation to a university or another institute of university standing.
Tutkimus näkee yliopistohistorian näkökulmasta akatemisoitumisen tieteen- tai oppialan opetus- ja tutkimustoiminnan alkuna yliopistotasoisissa oppilaitoksissa tai siirtymisenä yliopistoon.
In Finland, the preliminary stage of the academisation of the research and teaching of the agriculture and forestry was the Age of Utility, when questions concerning the subjects became part of clerical and civil service training at the Royal Academy of Turku in the mid-18th century.
Maatalous- ja metsätieteiden tutkimus- ja opetustoiminnan akatemisoitumisprosessin esivaihe Suomessa oli hyödyn aikakausi, jolloin maa- ja metsätalouden kysymykset tulivat osaksi Kuninkaallisen Turun Akatemian pappis- ja virkamieskoulutusta 1700-luvun puolivälissä.
From Provincial Institutes to the University : The Academisation Process of the Research and Teaching of Agricultural and Forest Sciences at the University of Helsinki before 1945
Maaseutuopistoista Yliopistoon : Maatalous- ja metsätieteiden tutkimus- ja opetustoiminnan akatemisoitumisprosessi Helsingin Yliopistossa vuoteen 1945
A sign of this establishment and of the rise in scientific status of the subjects was the commencement of operations of the Faculty of Agriculture and Forestry in 1924.
Vakiintumisen ja oppiaineiden tieteellisen statuksen nousun merkki oli vuonna 1924 toimintansa aloittanut maatalous-metsätieteellinen tiedekunta.
This study focuses on the teaching and research conducted in the Faculty of Agriculture and Forestry at the University of Helsinki, as well as in its predecessor, the Section of Agriculture and Economics before 1945.
Tutkimus käsittelee Helsingin Yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan ja sitä edeltäneen maanviljelys-taloudellisen tiedekuntaosaston maatalous- ja metsätieteellistä opetus- ja tutkimustoimintaa vuoteen 1945.
This led to the allocation of sites for the faculty buildings and research farms, and to the building of ‘Metsätalo’ before the Second World War.
Ennen toista maailmansotaa varattiinkin tiedekunnan laitosrakennusten tontit ja koetilat sekä rakennettiin Metsätalo.
The fortress was built during a period ranging from the final decades of the fourth century down to the mid-third century BC.
Osoittautui että linnoitus on rakennettu ajanjaksolla, joka ulottuu 300-luvun viime vuosikymmeniltä 200-luvun puoliväliin eKr.
The function of the site was most likely to protect a trade route from the major port in the area to the central areas of the valley and on to Kalamas river, which was the major route on to Macedon.
Linnoituksen käyttötarkoituksena on ollut vartioida ylhäällä vuoren rinteellä kulkenutta tietä, pääkauppareittiä alueen pääsatamasta alueen keskuksiin sekä pohjoisemmas, Kalamas-joen laaksoon ja sitä kautta aina Makedoniaan saakka.
Most likely it was built during the first quarter of the third century, that is the reign of Pyrrhus of Epirus when the area experienced a boom in fortress building activity.
Suurimmalla todennäköisyydellä rakennusajankohta osuu 200-luvun ensimmäilelle neljännekselle eKr, Epeiroksen kuningas Pyrrhoksen aikaan.
The study deals with the dating and the function of the fortress of Agios Donatos, which is located in the Kokytos river valley in Thesprotia, northwestern Greece.
Työ käsittelee Suomen Ateenan-instituutin arkeologisen inventointiprojektin yhteydessä tutkitun pienen Agios Donatoksen linnoituksen ajoitusta ja funktiota.
As most of the fortresses within a close proximity had not been adequately published, one had to use parallels within a larger area, throughout the Hellenistic world.
Paralleeleja on haettu mahdollisuuksien mukaan lähistöltä, mutta alueen tutkimusten huonon julkaisutilanteen takia on vertailukohtia pitänyt hakea laajemmaltakin hellenistisestä maailmasta.
To think of the function of the site one had to study the site itself and its relation to the environment, and to compare the situation with the parallels found in research literature, mostly different archaeological survey projects in Greece and Asia Minor.
Myös paikalla suoritettujen arkeologisten kaivausten materiaalia on käytetty hyväksi mahdollisuuksien mukaan Linnoituksen käyttötarkoitusta pohditaan tarkastelemalla sen suhdetta ympäristöönsä sekä vertailemalla sitä tutkimuskirjallisuudessa esiintyviin samantapaisiin paikkoihin.
In the end an appendix dealing with the other fortified sites in Thesprotia has been compiled.
Työhön on myös koottu tiedot lähialueiden linnoituksista, sekä pyritty sijoittamaan ne kartalle.
To solve the dating problem one had to use parallels found in research literature, preferably within as close range as possible.
Ajoituksen apuna on käytetty muurien rakenteessa ajan myötä tapahtuneita muutoksia, sekä tyylillisiä että rakenteellisia yksityiskohtia.
Is change real and if it is, what is the nature of it and how does it take place?
Mikä on muutoksen luonne ja miten se tapahtuu?
The key-concept in the case of Heraclitus is Logos.
Herakleitoksen keskeinen käsite oli logos.
In the first chapter I go over some general tendences in Greek and Chinese philosophy.
Työn alussa käsittelen kahden muinaisen kulttuurin, Kreikan ja Kiinan, eroja filosofian harjoittamisessa.
The focus is on their ideas on change and whether the world is essentially One or if it is composed of many entities.
Tutkimuksen keskiössä ovat erityisesti näiden ajattelijoiden vastaukset kysymyksiin: Onko maailma perustavanlaatuisesti yksi kokonaisuus vai pitääkö maailma ymmärtää yksityisolioiden kautta?
I characterize Heraclitus as epistemic monist and an ontological pluralist.
Luonnehdin työssäni Herakleitosta episteemiseksi monistiksi ja ontologiseksi pluralistiksi.
This paper concentrates on Heraclitus, Parmenides and Lao Zi.
Työn tarkoituksena on vertailla Herakleitoksen, Parmenideen ja Lao Ziin filosofisia käsityksiä.
I go on to describe Parmenides as ontological monist, who gives some plausibility to pluralistic views.
Luonnehdin työssäni Parmenidesta ontologiseksi monistiksi, jolle pluralismi edustaa vajavaista käsitystä Olevasta.
The differences in the cultural background have an influence in the ways philosophy is made, but the paper aims to show that two questions can be brought up when comparing the philosophies of Heraclitus, Parmenides and Lao Zi.
Yleiset kulttuurierot luovat erilaisia tapoja tuottaa ja käsitellä filosofiaa, mutta nähtävissä on myös yhteneväisiä kysymyksenasetteluita joista olen erottanut yllämainitut kolme kysymystä.
I also compare Parmenides holistic monism to Lao Zi’s Dao as nameless totality (i.e. in its wu-aspect).
Lisäksi vertailen Parmenideen kuvauksia holistisesta monismista ja Lao Zin kuvauksia Daosta nimettömänä ykseytenä.
There are two insights in Lao Zi regarding the relationship between wu- and- you-apects; in ch.1 it is stated that they are two separate aspects in seeing the world, the other chapters regarding that you comes from wu.
Lao Zin keskeinen käsite on Dao. Lao Zi katsoo että maailmaa voidaan katsoa kahdesta eri aspektista, joko jakamattomana ykseytenä (wu-aspekti) tai yksityisolennoista koostuvana moneutena (you-aspekti).
The wu-aspect (seeing-without-form) attends the world as one, whereas the you-aspect attends the world of many entities.
Dao viittaa sekä tähän ykseyteen (wu-aspektissaan), että lakiin joka toteutuu moninaisten olentojen maailmassa (you-aspektissaan).
I briefly touch the issues of Heidegger and the future of comparative philosophy.
Lopussa käsittelen vielä yleisempiä kysymyksiä näiden eri kulttuuripiirien filosofien vertailemisesta ja lyhyesti mitä hyötyä esisokraatikoiden ja taolaisen filosofian tutkimisesta voisi olla.
Heraclitus uses Logos in several senses, most well known relating to his element-theory.
Logos viittaa Herakleitoksen elementtiteoriaan, mutta sen mahdollisesti ylevämpi sisältö tiivistyy toteamukseen hen panta, kaikki on yhtä.
It is plausible that the views of Heraclitus on change were the focus of Parmenides’ severe criticism.
Parmenides eli Herakleitoksen jälkeen ja vaikka Herakleitosta ei nimeltä mainitakaan, on selvää että myös hänen muutosta käsittelevä filosofiansa oli Parmenideen arvostelun kohteena.
This does not mean that world is essentially one for Heraclitus in the ontological sense, but that we should see the underlying unity of multiple phenomena.
Tämä jako ei ole kirjassa yksiselitteinen, vaan myöhemmin esiintyy käsitys että moneudesta on mahdollista päästä ykseyteen.
For Heraclitus change is real, and as will be shown later in the chapter, quite essential for the sustainability of the world-order (kosmos).
Herakleitokselle muutos on todellista ja siinä on nähtävissä järjestys; tulesta vedeksi, vedestä maaksi ja jälleen maasta vedeksi, vedestä tuleksi.
In Doxa Parmenides is giving an explanation of the world seen as consisting of many entities and this is his contribution to the line of thought of his predecessors.
Parmenides itse kirjoitti teoksen runomitassa ja teosta voidaan pitää allegorisena kuvauksena todellisen tiedon saavuttamisesta.
Parmenides held the view that the world is essentially one and that to see it as consisting of many entities was the error of mortals, i.e. the common man and his philosophical predecessors.
Vaikka Parmenides oli sitä mieltä että Olevaa ei voi jakaa, hän antaa tämän esityksen vastineena Joonialaiselle filosofialle jolle muutos oli ollut mielenkiinnon keskiössä.
In my interpretation, Lao Zi uses Dao in two different senses; Dao is the totality of things or the order in change.
Lao Zi oli kiinalainen filosofi jonka elinaikaa on mahdotonta ajoittaa tarkasti, tarkimmat arvaukset vaihtelevat 500-400 ekr, Lao Zin olemassaolosta ei tosin ole pitäviä historiallisia todisteita.
All these considerations make it probable that the work attributed to Lao Zi has been added new material or is a compilation of oral sayings.
On todennäköistä että hänen nimiinsä laitettua teosta (Dao De Jing) on täydennetty hänen jälkeensä.
Denmark in the interests of the realm of emperor Charles V 1521–1524
Tanska keisari Kaarle V:n valtakunnan intresseissä 1521–1524
The sources consist of printed sources that mainly are collections of letters and diplomas, and additionally, acquaintance has been made with studies treating the subject.
Lähdeaineistona ovat olleet painetut lähteet, jotka ovat lähinnä kirje- ja asiakirjakokoelmia, jonka lisäksi on perehdytty aihetta käsitteleviin tutkimuksiin.
The master's thesis concerns the decisions of the imperial policy-makers in their Danish foreign policy during the crisis that culminated in the dissolution of the Nordic union of Kalmar during the years 1521-24.
Opinnäytteessä tarkastellaan keisarillisten päätöksentekijöiden ratkaisuja Tanskan-politiikassaan Kalmarin unionin hajoamiseen johtaneen kriisin aikana 1521 24.
A war was seen as deteriorating the freedom of action of the main ally, king Christian II, and an armed conflict was to be prevented.
Sota Pohjolassa koettiin liittolaisen, Kristian II:n, toimintakykyä heikentävänä, ja aseellinen konflikti pyrittiin estämään.
The conceived impossibilty to intervene with armed forces to Christian's favour forced the imperial side to postpone their objectives in the fields of dynastical and alliance policy.
Mahdottomuus osallistua voimatoimin Pohjolan kriisiin pakotti keisarilliset lykkäämään sekä dynastisia että allianssipoliittisia tavoitteitaan Pohjolassa.
The aim of the study was to clarify the objectives, means and execution of the imperial policy and what priorizations did they make between the different objectives.
Opinnäytteen tavoitteena oli selvittää keisarillisten Tanskan-politiikan tavoitteet, keinot ja toteutus sekä keisarillisten tekemät valinnat ja eri tavoitteiden suhteen tehdyt priorisoinnit sekä valaista Tanskan osuutta keisarillisten ulkopolitiikassa yleensä.
In light of the results of the master's thesis, the conceived priorities of the Northern European policy adopted by the imperial side resembled their political priorities in general.
Opinnäytteen tulosten valossa keisarillisten tavoitteitten tärkeysjärjestys Tanskan suhteen oli vastaavanlainen kuin keisarin politiikassa yleensäkin.
It was observed that the continuing of peaceful relations in the North was clearly preferred in the imperial policy, especially as their war against France drew out.
Lopputuloksina havaittiin, että keisarillisten tavoitteissa suosittiin rauhantilan säilymistä Pohjolassa etenkin Ranskan-sodan pidetessä.
Particularly, the aim was to find out and state a hierarchy between the importance of the different objectives by analyzing the choices made.
Erityisenä tavoitteena oli tehtyjä valintoja analysoimalla selvittää ja esittää Tanskan-politiikan tavoitteiden hierarkinen tärkeysjärjestys.
In comparison to these, less weight was given to maintaining the rights and position of the empire and the rights granted in its name. To the Habsburgs, maintaining the economical embargo of Sweden, run forcefully by Christian II, was the least preferred objective.
Näitä vähemmän painoa Habsburgit asettivat keisarin aseman ja keisarikunnan myöntämien oikeuksien ylläpitämiselle.
The research material was gathered in eight interviews that took place between spring 2005 and spring 2006 in southern Finland.
Aineiston muodostavat kahdeksan teemahaastattelua, jotka on tehty kevään 2005 ja kevään 2006 välisenä aikana.
The analysis distinguishes between five main types of Internet-radios: a) simulcasting, b) webcasting, c) podcasting, d) web-based sound archives, e) interactive music services.
Verkkoradiotoiminnan muodoiksi voidaan erotella simulcasting-, webcasting- ja podcasting-asemat sekä verkkopohjaiset ääniarkistot ja vuorovaikutteiset musiikkipalvelut.
As a medium for music listening these combine aspects of computers and traditional radio.
Tutkimuksen perusteella verkkoradio on tietokoneen ja perinteisen radion yhdistelmä, jonka käytössä on piirteitä näistä molemmista.
This thesis examines Internet-radios and other web-based music services, and different ways these services are used in music listening in Finland.
Pääkysymyksenä selvitetään, millaisia eri muotoja ja tehtäviä verkkoradiot voivat saada suomalaisten musiikinkuuntelussa.
The role of Internet-radios in everyday life as well as different types of listening motivation are examined in the light of earlier research on taste, music listening and radio listening.
Tutkimusaineistossa verkkoradion kuuntelu liittyi usein muuhun tietokoneen käyttöön, mutta niitä kuunneltiin myös vaihtoehtona äänitteille ja perinteiselle radiolle.
The research is empirical in nature.
Tutkimus on luonteeltaan empiirinen.
The aim of this work is to act as a preliminary study with regards to the planning of long-term conservation at the site.
Työn tarkoituksena on toimia alustavana tutkimuksena kohteen pitkäaikaisen konservoinnin suunnittelua ajatellen.
The salt samples contained several salt combinations, whose behavior in the extremely unstable climatic conditions is difficult to predict.
Suolanäytteistä löydettiin useita suolayhdisteitä, joiden käyttäytymistä vuorella vallitsevissa erittäin epästabiileissa olosuhteissa on vaikea ennustaa tarkasti.
Earlier research in the area has shown that the geological properties of the stone material influence its deterioration.
Alueella tehdyn aikaisemman tutkimuksen perusteella tiedetään, että myös kivimateriaalin geologiset ominaisuudet vaikuttavat sen vaurioitumiseen.
Climatic conditions (temperature and RH %) were monitored for one year (9/2005-8/2006) using a HOBO Microstation datalogger.
Ilmasto-oloja seurattiin mittaamalla lämpötilaa ja ilman suhteellista kosteutta HOBO Microstation dataloggerilla vuoden ajan (9/2005-8/2006) ja vertaamalla niitä lähimmän sääaseman (Wadi Musa) mittauksiin.
The damage mapping showed clearly, that salts are also a major reason for stone weathering.
Vauriokartoituksen perusteella on selvää, että suolat ovat merkittävä syy kivimateriaalin vaurioiden taustalla.
The chapel was chosen as an example, as it represents the phasing and building materials of the entire site.
Rakennuskompleksin kappeli valittiin kuntokartoituksessa esimerkkikohteeksi, koska se edustaa kohteen eri rakennusvaiheita ja -materiaaleja.
The climatic conditions on the mountain were expected to be rapidly changing and to differ clearly from conditions in the neighboring areas.
Vuorella vallitsevien lämpötila- ja kosteusolojen odotettiin olevan rajusti vaihtelevia ja eroavan lähialueiden arvoista selvästi.
Salts in the stones were studied by taking samples from the stone surfaces by scraping and with the "Paper Pulp"-method; with a poultice of wet cellulose fiber (Arbocel BC1000) and analyzing what main types of salts were to be found in the samples.
Kivien suolapitoisuuksia tutkittiin ottamalla näytteitä sekä pinnasta raaputtamalla että "Paper pulp" –menetelmällä, eli märästä selluloosamassasta (Arbocel BC1000) tehdyn hauteen avulla.
Since 1997 the Finnish Jabal Haroun Project (FJHP) has studied the ruins of the monastery and pilgrimage complex (Gr. oikos) of Aaron located on a plateau of the Mountain of Prophet Aaron, Jabal an-Nabi Harûn, ca. 5 km to the south-west of the UNESCO World Heritage site of Petra in Jordan.
Jordaniassa, noin viiden kilometrin päässä Petran UNESCOn maailmanperintökohteesta sijaitsee Aaronin vuori (Jabal an-Nabi Harûn), joka liitetään Mooseksen veljeen profeetta Aaroniin.
Detailed mapping and regular monitoring of especially the structures, that are going remain exposed, is recommended in this work.
Tutkimuksessa suositellaan esiin jätettävien rakenteiden perusteellista kuntokartoitusta ja kunnon seuraamista säännöllisin väliajoin.
The condition of the stones in the chapel walls was mapped using the Illustrated Glossary on Stone Deterioration, by the ICOMOS International Scientific Committee for Stone.
Kappelin seinäkivien kunto kartoitettiin käyttäen ICOMOS:in kansainvälisen kivikomitean (ISCS) laatimaa vauriosanastoa, jossa yhdistyvät useat alan vauriokartoitussysteemit ja standardit.
The rapid changes were confirmed, but the values did not differ as much as expected from those nearby: the 12 months monitored had average temperatures and were somewhat drier than average.
Mittaukset vahvistivat vaihtelun rajuuden, mutta mittausten aikavälillä olosuhteet vuorella erosivat lähialueen arvoista yllättävän vähän.