natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This dissertation highlights specific situations where Finland should not tax pension benefits even if it has granted the tax relief.
Tutkimus on tuonut esiin tilanteita, joissa EU-myönteinen tulkinta edellyttää, ettei Suomi voi pitää nykyiseen tapaan tiukasti kiinni eläke-etuuksien verotuksen säilyttämisestä Suomen verotusvallan alla.
However, Finland has taken a step to the right direction by considering itself to be the source state of the individual pension income if it has granted the tax deduction.
Suomen voidaan katsoa ottaneen oikeansuuntaisen askeleen, kun perinteisestä palveluntarjoajan sijaintiin perustuvasta eläketulon lähdevaltioajattelusta on siirrytty lähemmäksi myönnetyn verovähennysoikeuden ja maksettavien eläke-etuuksien veronalaisuuden vastaavuutta.
This way Finland has moved closer to matching the tax relief and taxation of pension income.
Tästä syystä Suomi on sisällyttänyt tuloverolakiin määräyksiä, joilla pyritään estämään eläketulojen siirtyminen pois Suomen verotuksen piiristä ja verotuen muodostuminen lopulliseksi veromenoksi.
Objectives based on biological tissue responses can also be used.
Kudoksen biologisiin ominaisuuksiin perustuvia tavoitteita on myös mahdollista käyttää.
This kind of conversion is required for example if the original treatment machine breaks down.
Muuntaminen on tarpeen esimerkiksi alkuperäisen hoitokoneen rikkoutuessa.
The objective is implemented on top of the Eclipse Treatment Planning System (Varian Medical Systems, Inc.).
Työtä varten paikkakohtainen annostavoite toteutettiin Eclipse-hoidonsuunnitteluohjelman (Varian Medical Systems, Inc) yhteyteen.
Thus instead of specifying the parameters the treatment planner specifies the wanted outcome, after which an optimization algorithm aims to create a treatment plan that satisfies the objectives set by the planner.
Yksittäisten parametrien määrittelemisen sijaan hoidon suunnittelussa määritellään haluttu lopputulos, jonka jälkeen optimointialgoritmi pyrkii luomaan hoitosuunnitelman, joka toteuttaa annetut tavoitteet.
Modern intensity modulated radiation therapy allows a precise control over the dose absorbed by the patient's body.
Moderni intensiteettimoduloitu sädehoito mahdollistaa potilaaseen kohdistuvan säteilyannoksen tarkan hallinan.
The results of this thesis can be used to improve the radiation therapy treatment planning and the treatments received by the patients.
Tämän työn tuloksia hyödyntäen voidaan kehittää sädehoitojen suunnittelua ja parantaa potilaiden saamaa hoitoa.
This work introduces a new objective type, a spatial objective, to be used in radiation therapy treatment planning, and evaluates its usage in a realistic use case.
Tässä työssä esitellään uusi tavoitetyyppi, paikkakohtainen annostavoite, ja arvioidaan sen käyttöä realistisessa käyttötapauksessa.
A conversion utilizing the spatial objectives is shown to produce plans that are of comparable or superior quality than those produced by the current tool used in Eclipse.
Paikkakohtaisia annostavoitteita hyödyntävän muunnoksen näytetään tuottavan samanveroisia tai parempia hoitosuunnitelmia Eclipsen nykyiseen muuntotyökaluun verratuna.
Spatial Objectives in Radiation Therapy Treatment Planning
Paikkakohtaisen annostavoitten käyttö sädehoidon suunnittelussa
This requires a large number of parameters to define a treatment.
Samalla hoidon määrittämiseen tarvittavien parametrien määrä kasvaa varsin suureksi.
A common objective type is a dose-volume objective that indicates an upper or a lower limit for dose level for a certain volume of a critical organ, tumor or other structure.
Tyypillisesti suunnittelussa käytetään annos-tilavuus-tavoitteita, jotka osoittavat ylä- tai alarajan annokselle tietyssä osassa tärkeän elimen, kasvaimen tai muun rakenteen tilavuutta.
Spatial objectives can also be utilized to perform plan conversion, i.e., to convert a treatment plan from one treatment machine to another, possibly dosimetrically inequivalent machine.
Tavoitteita voi käyttää myös yhdelle hoitokoneelle suunnitellun hoidon muuntamiseen toiselle, dosimetrisesti erilaiselle hoitokoneelle sopivaksi.
In this work it is shown that the spatial objective can be used to direct the optimizer to a physically realistic dose distribution.
Työssä näytetään, että paikkakohtaisia annostavoitteita käyttäen optimointialgoritmin voi ohjata kohti haluttua, fysikaalisesti realistista annosjakaumaa.
However, these objectives do not offer control over the exact 3D distribution of the dose.
Nämä työkalut eivät kuitenkaan tarjoa mahdollisuutta hallita annosjakauman kolmiuloitteista ominaisuuksia.
The limit is set for each voxel individually, allowing the planner an exact control over the spatial features of the dose distribution.
Annos määrätään jokaiseen tilavuusalkioon erikseen, mikä mahdollistaa annosjakauman kolmiuloitteisten piirteiden hallinnan.
A spatial objective sets an upper or a lower limit for the dose in all voxels inside a patient's body.
Paikkakohtaisessa annostavoitteesa potilaan kehon jokaiseen tilavuusalkioon voidaan määrätä säteilyannos, jota ei tule ylittää tai alittaa.
A Knowledge-based Model for Supporting Reservoir Operation in Lake Päijänne
Päijänteen säännöstelyä tukevan tietämysjärjestelmän malli
Modeling structure-flow coupling in complex fluids
Rakenteen ja virtauksen välisen kytkeytymisen mallinnus rakenteellisissa nesteissä
Additionally, submerged granular flows are described employing multi-scale modeling involving interactions at the microscopic level using the Discrete Element Method (DEM) and the macroscopic multiphase Navier-Stokes equations in the continuum limit.
Lisäksi väitöksessä moniskaalamallinnuksen turvin mallinnetaan rakeisten, vettyneiden materiaalien virtauskäytöstä mikroskooppisella tasolla vuorovaikutuksia kuvaavan Discrete Element Method (DEM) -menetelmän ja makroskooppisten Navier-Stokes-yhtälöiden avulla.
Complex fluids encompass a wide variety of natural and manufactured substances which are utilized in ever larger quantities as our technical understanding of them develops.
Rakenteellisia nesteitä on havaittavissa niin luonnossa kuin teollisessa ympäristössä ja niiden käyttö yleistyy sovelluksissa samalla, kun tekninen tietämyksemme niiden osalta lisääntyy.
Modeling such complex fluid structure and its coupling to flow dynamics is accomplished here both by a phenomenological coarse-grained kinetic model and a diffusion model coupled to flow mechanics via the Navier-Stokes equations in the continuum limit.
Tämän ilmiömaailman mallintaminen toteutetaan tässä väitöstyössä karkeistetuilla kineettisellä rakennemallilla sekä diffuusiomallilla, jotka on kytketty virtausmekaanisiin suureisiin jatkumotasolla Navier-Stokes yhtälöiden avulla.
Landslides, foams, micellar solutions, polymer melts and granular suspensions all display the characteristic non-Newtonian behavior typical of complex fluids, which implies that their resistance to imposed flow (viscosity) does not remain constant over time and/or the intensity of the flow.
Maanvyörymät, vaahdot, surfaktanttisuspensiot, polymeerisulat sekä rakeiset aineet ovat kaikki esimerkkejä rakenteellisista nesteistä, joille tavanomaista on epänewtonilainen käytös virtauksessa.
The results concerning shear banding and shear localization indicate the importance of the finite fluid inertia, occasionally neglected in rheological modeling, that is present in e.g. start-up flows and Large Amplitude Oscillatory Shears (LAOS).
Tämä inertia, joka toisinaan huomioidaan riittämättömästi mallinnuksessa, voi olla seurausta esimerkiksi käynnistysvirtauksesta tai oskillatorisesta virtauksesta, jota esiintyy muun muassa paljon hyödynnetyssä Large Amplitude Oscillatory Shear (LAOS) -protokollassa.
Finally, the issue of a surging flow rate reported in submerged granular hopper flows, lacking a theoretical explanation at the time this thesis is written, is also displayed to result from similar transitions, mediated by the force chains formed in the structure of the granular material.
Lisäksi tähän asti heikosti ymmärretty virtausnopeuden sysäys vettyneiden rakeisten aineiden siilovirtauksissa voidaan luontevasti selittää näiden samaisten siirtymien avulla, joiden taustalla on rakeisten materiaalien tapauksessa niiden rakenteen muodostamat voimaketjut.
These models are explored then in the context of shear banding, localized shear and dewatering events involving a complex fluid.
Näiden mallien avulla tutkitaan leikkauksen aiheuttamaa vyöttymisilmiötä, leikkauksen lokalisaatiota sekä toisaalta kuitususpensioiden kuivaustapahtumia.
Similar regions are also observed in dewatering events of fibrous suspensions and an optimized dewatering scheme is developed based on homogenizing the highly uneven viscosity profile by pressure pulsing.
Lisäksi rakenteellisen nesteen kuivaukseen liittyen havaitaan, että myös vyöttymisessä esiintyvien, rakentuneen nesteen notkenemiseen ja jäykkenemiseen liittyvien siirtymien tasoittaminen painepulssien avulla voidaan luoda optimoitu kuivausprotokolla.
This non-Newtonian behavior can be largely attributed to the internal, structure forming constituents and their interactions.
Tämä käytös voidaan selittää viime kädessä näiden nesteiden sisäisellä rakenteella, jonka rakennetekijät vuorovaikuttavat niin keskenään kuin ympäröivän nesteen kanssa eri tavoin virtauksessa.
From the physical and chemical point of view, however, graphene is not a traditional thin film.
Fysiikan ja kemian näkökulmasta grafeeni ei kuitenkaan ole tyypillinen ohutkalvo.
Utilization of new materials and structures in microelectronics and photonics applications typically requires integration with the existing platforms.
Uusien materiaalien ja rakenteiden tuominen mikroelektroniikan ja fotoniikan sovelluksiin vaatii tyypillisesti niiden integrointia olemassa oleviin sovellusalustoihin.
Due to the single atom thickness, environment has a significant influence on the electronic properties of graphene.
Materiaalin atomäärisen ohuuden takia ympäristöllä on merkittävä vaikutus grafeenin sähköisiin ominaisuuksiin.
For that, there are basically three alternatives; (i) directed self-assembly, (ii) high precision placement and (iii) methods exploiting thin film growth and lithographic definition of the nanostructures.
Tähän on käytännössä kolme vaihtoehtoa: (i) ohjattu itsejärjestyminen, (ii) korkean tarkkuuden sijoittelu ja (iii) menetelmät, jotka hyödyntävät perinteistä ohutkalvojen kasvatusta ja kuviointia nanorakenteiden valmistukseen.
Whereas the 2D photonic crystals can be conveniently fabricated with advanced nanolithographic methods such as deep-UV lithography and etching, for the 3D photonic crystals the lithographic approach may not be the most efficient method.
Siinä missä 2D-fotonikiteitä voidaan helposti valmistaa käyttäen kehittyneitä nanolitografiamenetelmiä kuten DUV litografiaa ja etsausta, litografinen lähestymistapa ei välttämättä ole tehokkain menetelmä 3D-fotonikiteiden valmistukseen.
This Thesis considers different aspects of heterogeneous integration of 2- and 3-dimensional nanostructures with today's microelectronics process flow.
Tämä väitöskirja käsittelee 2- ja 3-dimensionaalisten nanorakenteiden integrointia mikroelektroniikan prosesseihin.
Integration of 2D and 3D nanostructure fabrication with wafer-scale microelectronics: Photonic crystals and graphene
2D ja 3D -nanorakenteiden integrointi kiekkotason mikroelektroniikkaan: Fotonikiteet ja grafeeni
The applications in the main focus are integrated 3D photonic crystals on a photonic chip and graphene biosensors, both exploiting directed self-assembly but at different length scales.
Sovelluksista keskitytään valokanaviin integroituihin 3D-fotonikiteisiin ja grafeenibioantureihin; molempien valmistuksessa turvaudutaan ohjattuun itsejärjestymiseen, vaikkakin eri mittakaavassa.
View point is from the fabrication and integration challenges, but the future prospects of the selected fields of applications are also reviewed.
Aiheita lähestytään valmistuksen ja integroinnin haasteiden näkökulmasta, mutta kirjassa käsitellään sovellusten tulevaisuuden potentiaalia ja näkymiä myös yleisemmällä tasolla.
This has to be taken into account in the processing and design of graphene devices, but it also provides means to highly efficient sensing applications.
Tämä on muistettava huomioida komponenttien valmistuksessa ja suunnittelussa, mutta se tekee grafeenista myös erityisen herkän sähköisen anturimateriaalin.
This Thesis presents different methods aiming for scalable production of high quality graphene on different substrates, ranging from mechanical exfoliation based on step-and-stamp printing to rapid chemical vapour deposition with subsequent thin film transfer, which is the most promising method for large area graphene production.
Lisäksi esitellään mm. grafiitin mekaaninen atomitasojen suuntainen viipalointi "askella ja leimaa" -painomenetelmällä sekä grafeenin nopea kaasufaasikasvatus metallin pinnalle ja siirto halutulle alustalle, joka on tällä hetkellä lupaavin menetelmä laaja-alaiseen grafeenin tuotantoon.
The fabrication processes are optimized for the established materials and generally require both high thermal budget and elemental purity to avoid contamination, thus the novel elements need to be integrated at the back-end phase and aligned with the pre-existing structures on the substrate.
Vakiintuneet valmistusprosessit on kuitenkin optimoitu perinteisesti käytettyjä materiaaleja silmällä pitäen, ja ne vaativat yleensä korkeita lämpötiloja, joissa uusien materiaalien aiheuttama kontaminaatioriski on suuri.
The integration of graphene with microelectronics processes is, in principle, simple due to the sheet-like structure of the material.
Grafeenin integrointi mikroelektroniikan prosesseihin on periaatteessa yksinkertaista, sillä materiaali on tasaista kalvoa, jota voidaan prosessoida kuten perinteisiä ohutkalvoja, kunhan se onnistutaan saamaan halutulle pinnalle.
The existence of the full photonic band gap in the inverted silicon photonic crystal is demonstrated by measurements via the integrated waveguides.
Toimivassa piifotonikiteessä on aallonpituusalue, jossa fotonien liike on kielletty, ja tämän alueen olemassaolo todennetaan mittaamalla fotonikiteen läpi kulkevan valon spektri integroituja valokanavia käyttäen.
The key issue in graphene based sensors is in the specific recognition, which has to be introduced by functionalization.
Grafeeniin perustuvien antureiden suurin haaste on erilaisten kohdeaineiden tunnistaminen.
This Thesis addresses the functionalization of graphene field-effect-transistors with self-assembled bio-receptors, utilizing non-covalent hydrophobic interactions between graphene and hydrophobin proteins.
Tässä väitöskirjassa käsitellään grafeenitransistorien integrointia itsejärjestyvien bioreseptorien kanssa, jolla tavoin saavutetaan herkkä ja valikoiva bioanturi.
This Thesis presents a scalable directed self-assembly method for the fabrication of artificial opal photonic crystals on a photonic chip and defines the processing steps required for the inversion of the opal with silicon to obtain full photonic band gap without damaging the underlying chip.
Tässä väitöskirjassa esitellään skaalautuva, ohjattu itsejärjestymismenetelmä keinotekoisten opaalien valmistukseen suoraan haluttuihin paikkoihin muiden fotoniikan komponenttien lomaan.
Distributed licensing framework for 3G core networks
Hajautettu lisensointimalli 3G-runkoverkoille
Transformations of social power in hydropower development: from the planning of Lokka and Porttipahta reservoirs to the Sierilä hydropower plant's environmental impact assessment
Vesivoimasuunnittelun vallankäytön muutokset: Lokan ja Porttipahdan tekojärvien suunnittelusta Sierilän vesivoimalaitoksen ympäristövaikutusten arviointimenettelyyn
Development of quantitative polymerase chain reaction detection kits for Listeria monocytogenes and Listeria spp.
Kvantitatiiviseen polymeraasiketjureaktioon perustuvien tunnistusmenetelmien kehitys Listeria monocytogenes ja Listeria spp.
Mechanisms connected with competitive learning in neural network models
Hermoverkkomalleissa tapahtuvaan kilpailuoppimiseen liittyvät mekanismit
The main body of the thesis consists of four separately published refereed articles.
Väitöskirjan keskeisin osa ovat neljä itsenäistä tutkimusartikkelia.
The article shows that the Estonian housing policies do not even aim to reduce, prevent or slow down the harmful effects of the considerable income disparities that are manifest in housing inequality and residential differentiation.
Artikkeli osoittaa, että Virossa asuntopolitiikka ei ole pyrkinyt vähentämään, ehkäisemään tai hidastamaan erilaistumista eikä asumisoloihin liittyvän eriarvoisuuden syvenemistä.
The research question that brings the articles together is how the residential (socio-spatial) pattern of cities developed during the state socialist period and how and why that pattern has changed since the transformation to a market economy began.
Ne yhteen kokoava tutkimuskysymys on, kuinka asuinalueet erilaistuivat sosialistisena aikana sekä miten ja miksi tilanne on muuttunut markkinatalouteen siirryttäessä.
The first article reviews the literature on residential differentiation in Budapest, Prague, Tallinn and Warsaw under state socialism from the viewpoint of the role of housing policy in the processes of residential differentiation at various stages of the socialist era.
Ensimmäinen artikkeli on kirjallisuuskatsaus, joka käsittelee asuinalueiden erilaistumista Budapestissa, Prahassa, Tallinnassa ja Varsovassa sosialistisena aikana.
The Tallinn case study, consisting of an analysis of the distribution of socio-economic groups across eight city districts and over four housing types in 1999 as well as examining the role of residential mobility in differentiation during the 1990s, provides contrasting evidence.
Toinen artikkeli analysoi sosiaalisten ryhmien jakautumista Tallinnan kahdeksan kaupunginosan ja neljän erilaisen asuntotyypin välillä vuonna 1999 sekä kaupungin sisäisen muuttoliikkeen vaikutusta erilaistumiseen.
The second article employs quantitative data and methods, primarily index calculation, whereas the third and the fourth ones draw from a survey of policy documents combined with interviews with key informants.
Toisessa artikkelissa käytetään kvantitatiivisia metodeja, etenkin indeksilaskentaa, aineistona Viron tilastokeskuksen keräämä työvoimatutkimus.
The fourth article examines the development of Tallinn's urban planning system 1991-2004 from the viewpoint of what means it has provided the city with to intervene in urban development and how the city has used these tools.
Näkökulma on minkälaisia välineitä se on tarjonnut vaikuttaa kaupunkikehitykseen ja kuinka Tallinnan kaupunki on näitä välineitä käyttänyt.
The third article analyses the role and effects of housing policies in Tallinn's residential differentiation.
Kolmas artikkeli tarkastelee Viron valtion ja Tallinnan kaupungin 2000-luvulla harjoittaman asuntopolitiikan vaikutusta Tallinnan asuinalueiden erilaistumiseen.
Residential differentiation, housing policy and urban planning in the transformation from state socialism to a market economy : the case of Tallinn
Tutkimus käsittelee asuinalueiden erilaistumista, asuntopolitiikkaa ja kaupunkisuunnittelua siirryttäessä sosialismista markkinatalouteen.
The thesis includes original empirical research in the three articles that analyse development since socialism.
Väitöskirjan empiirisessä analyysissä yhdistellään erilaisia aineistoja ja metodeja.
The case study is development in Tallinn, the capital city of Estonia, in the context of development of Central and Eastern European cities under and after socialism.
Tapaustutkimuskohteena on Tallinna, mutta sen rinnalla tarkastellaan yleisemmin itäeurooppalaisten kaupunkien kehitystä.
The main topics are residential differentiation, i.e., uneven spatial distribution of social groups across urban residential areas, and the effects of housing policy and town planning on urban development.
Erilaistumisella tarkoitetaan sitä, miten sosiaaliset ryhmät ovat jakautuneet kaupunkialueille.
The second article is critical of oversimplified accounts of rapid reorganisation of the overall socio-spatial pattern of post-socialist cities and of claims that residential mobility has had a straightforward role in it.
Artikkelissa kritisoidaan kirjallisuudessa usein esitettyjä yksinkertaistavia käsityksiä nopeasta erilaistumisesta ja muuttoliikkeen suoraviivaisesta vaikutuksesta siihen Itä-Euroopan suurimmissa kaupungeissa 1990-luvulla.
The paper finds that despite some recent progress in planning, its role in guiding where and how the city actually developed has so far been limited.
Artikkelin johtopäätös on, että vaikka kaupunkisuunnittelun asema on vahvistunut viime vuosina, Tallinnan kaupunkikehityksen suunnan osoittavat edelleen yksityiset voittoa tavoittelevat toimijat.
The paper shows how the socialist housing provision system produced socio-occupational residential differentiation directly and indirectly and it describes how the residential patterns of these cities developed.
Tarkastelun keskiössä ovat asuntopolitiikan linjaukset sosialistisen ajanjakson eri vaiheissa ja se kuinka ne suorasti ja epäsuorasti vaikuttivat erilaistumisprosesseihin.
The technique yielded sensible results, thus further development is recommended.
Menetelmä tuotti järkeviä tuloksia, joten lisäkehitystä suositellaan.
Pilon fracture is a severe ankle trauma, which demands instant orthopedic treatment.
Pilon-murtumat ovat vaikeita, välitöntä ortopedistä hoitoa vaativia nilkan traumoja.
After the trauma, the ankle needs to be shielded from load, but to maximize the flows of blood and nutrients, ankle should also be allowed to move in a controlled fashion, e.g. around one axis.
Trauman jälkeen nilkka on tuettava, mutta ravintoaineiden ja veren virtauksen parantamiseksi nilkan olisi suotavaa saada liikkua kontrolloidusti, esimerkiksi yhden akselin ympäri.
In this thesis, a computed tomography based measurement method was developed and piloted.
Tässä diplomityössä suunniteltiin ja toteutettiin tietokonetomografiaan perustuva mittausmenetelmä.
Two subjects were scanned with a cone-beam CT device: the first subject in three stances (full dorsiflexion, neutral, full plantarflexion), and the second one in five stances (aforementioned three, and in addition, half plantarflexion and half dorsiflexion).
Koehenkilöitä oli kaksi: ensimmäisen nilkka kuvattiin kartiokeila-TT-laitteella kolmessa asennossa (äärikoukistus, neutraali, ääriojennus), ja toisen viidessä (edellä mainitut asennot, sekä puolittainen koukistus ja puolittainen ojennus).
External, rotating fixators exist for this purpose.
Tätä varten on kehitetty kääntyviä, ulkoisia nilkkatukia.
These registrations produced two transform matrices, which were used to calculate the finite helical axis (location and orientation) of each phase of the motion.
Nämä kohdennukset tuottivat kaksi muunnosmatriisia, joiden avulla laskettiin liikkeen kunkin vaiheen kääntöakselin (finite helical axis, FHA) paikka sekä suunta.
Computed tomography based talocrural joint motion capture for patient-specific external fixator design
Nilkkanivelen tietokonetomografia-liikemallinnus potilaskohtaisen ulkoisen tuen suunnittelua varten
The corresponding bones in two consecutive poses (full dorsiflexion-half dorsiflexion, half dorsiflexion-neutral, etc.) were registered in respect to each other.
Kahden peräkkäisen asennon (ääriojennus-puolittainen ojennus, puolittainen ojennus-neutraali, jne.) luut kohdennettiin toistensa suhteen.
Utilizing additive manufacturing techniques, a patient-specific fixator can be designed.
Ainetta lisäävän valmistuksen keinoin on mahdollista luoda jokaiselle potilaalle yksilöllinen tuki, joka seuraa potilaan nilkan luonnollista liikerataa.
The actual accuracy remains unknown, and needs to be determined e.g. by larger patient pool.
Tekniikan oikea tarkkuus on selvitettävä esimerkiksi toistokokein, mutta näitä rajoittaa tietokonetomografiakuvaukseen liittyvä säderasitus.