natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Female students are prone to experience more stress and fear of failure and that might cause them to experience more burnout as well.
Naisten suurempi riski uupumukseen voi johtua heidän taipumuksestaan kokea miehiä enemmän stressiä ja pelätä epäonnistumisia.
Study burnout among students was low.
Opiskelu-uupumusta ilmeni suhteellisen vähän.
Cluster analysis was used for clustering students into learning profiles by their approaches to learning.
Oppimisen lähestymistapojen pohjalta muodostettiin klusterianalyysin avulla oppimisprofiileja.
That might be due to the fact that studying in this field is quite uncontrolled.
Suunnitelmallisen profiilin puuttuminen voi selittyä sillä, että kyseessä on pehmeän tieteen ala, jossa opiskelu on suhteellisen vapaata.
Female students tended to experience more burnout than male.
Naiset olivat miehiä uupuneempia.
Surface approach has been known to cause more stress and lead to weaker academic achievements and that might cause the students identified with surface approach profile to experience more burnout.
Pintasuuntautuneen profiilin opiskelijoiden suurempi riski uupumukseen voi selittyä pintasuuntautuneen lähestymistavan kuormittavuudella ja sen yhteydellä heikompiin oppimistuloksiin.
Students identified with non-organized deep approach profile experienced more burnout.
Suunnitelmallisuuden taidot korostuivat siinä, että syväsuuntautuneet opiskelijat, joilla ei ollut suunnitelmallisuuden taitoja, olivat uupuneempia.
Nearly half of the participants did not see their child anymore.
Lähes puolet kyselyyn vastanneista vanhemmista ei tavannut lastaan enää lainkaan.
Logistic regression analysis was conducted.
Aineisto analysoitiin logistisella regressioanalyysillä.
Altogether 147 answers (45 mothers, 102 fathers) were collected during spring 2017 via an internet questionnaire from participants who had experienced parental alienation.
Tutkimuksen aineisto koostui kevään 2017 aikana internetkyselyyn vastanneesta yhteensä 147 vanhemmasta (45 äitiä, 102 isää), jotka kokivat tulleensa vieraannutetuiksi.
According to the results the rejected parents were experiencing severe mental symptoms.
Tulosten perusteella torjutut vanhemmat kokivat voimakkaita psyykkisiä oireita.
Parental alienation has a radical effect on the well-being of the whole family, especially on the relationship between the rejected parent and the child.
Vieraannuttaminen vaikuttaa radikaalisti koko perheen hyvinvointiin, ja erityisesti torjutun vanhemman ja lapsen väliseen suhteeseen.
Mental health was assessed after collecting background information; posttraumatic stress disorder (Impact of Event Scale, IES), depression (BDI-21), stress (Cohen’s Perceived Stress Scale), and life changes (Holmes and Rahe Stress Scale) were evaluated.
Psyykkistä hyvinvointia kartoitettiin taustatietojen keräämisen jälkeen posttraumaattisen stressihäiriön oireskaalalla (Impact of Event Scale, IES), masennusta Beckin depressioinventaarilla (BDI-21), koettua stressiä Cohenin Perceived Stress –skaalalla sekä elämänmuutoksia Holmesin ja Rahen Stress Scalen avulla.
Mothers reported more severe PTSD-symptoms and experienced stress compared to fathers.
Äidit raportoivat voimakkaampia PTSD-oireita sekä stressin kokemusta isiin verrattuna.
Parental alienation exists approximately in one out of ten divorced families, typically with custody conflict.
Vieraannuttamista esiintyy arviolta joka kymmenennessä avioeroperheessä, tyypillisesti huoltoriidan yhteydessä.
In addition, differences between mothers and fathers, impact of stress, and importance of social support were considered.
Lisäksi tutkittiin sukupuolieroja sekä stressin ja sosiaalisen tuen merkitystä oireiluun liittyen.
This study focused on the impact of parental alienation on the rejected parent’s mental health measured with symptoms of depression and posttraumatic stress disorder (PTSD).
Tässä tutkimuksessa selvitettiin torjutun vanhemman psyykkistä hyvinvointia kartoittamalla masennukseen ja posttraumaattiseen stressihäiriöön (PTSD) liittyviä oireita.
These results support the assumption other studies have indicated: parents’ well-being has deteriorated after losing contact with their child due to parental alienation.
Tulokset tukevat aiempien tutkimusten perusteella muodostettua näkemystä siitä, että vanhemmat voivat psyykkisesti huonosti jouduttuaan eroon lapsestaan vieraannuttamisen vuoksi.
Parental alienation happens as a parent tries to damage the relationship between their ex-partner and child. Alienation strategies are for example denigration of the estranged parent, or controlled communication.
Tyypillisiä vieraannuttamisen keinoja ovat esimerkiksi torjutun vanhemman mustamaalaaminen ja yhteydenpidon kontrolloiminen.
Stress and social support were the most important variables predicting both posttraumatic stress disorder and depression.
Sekä posttraumaattista stressihäiriötä että masennusta kyettiin ennustamaan stressin kokemuksen sekä sosiaalisen tuen perusteella.
This might indicate that proprioception did not recover fully in our patients.
Tämä saattaisi viitata siihen, että potilaidemme proprioseptiikka ei toipunut täysin.
Thus, passive movement could better serve in studying motor-cortex excitability changes.
Siten passiiviliike voisi toimia paremmin tutkittaessa liikeaivokuoren aktivaatiotilan muutoksia.
It would be most important to be able to predict and evaluate the progress of an individual patient during recovery from stroke to intensify and tailor rehabilitation for individual needs.
Olisi tärkeää pystyä ennustamaan potilaan yksilöllistä toipumista aivoinfarktin jälkeen, jotta kuntoutusta voitaisiin tehostaa ja räätälöidä kunkin potilaan tarpeiden mukaan.
Despite advances in acute treatment of stroke, over third of the patients suffer from a disability, most often upper-limb paresis, still five years after stroke.
Aivoinfarktin akuuttihoidon kehittymisestä huolimatta yli kolmannes potilaista kärsii ai- voinfarktin aiheuttamista vammoista, yleisimmin yläraajahalvauksesta, vielä viisi vuot- ta infarktin jälkeen.
Such a biomarker may enable to assess the efficacy of new therapeutical methods in stroke rehabilitation in both group and individual levels.
Täl- lainen biomarkkeri mahdollistaisi uusien aivoinfarktin jälkeisten kuntoutusmenetelmien tehon arvioimisen sekä ryhmä- että yksilötasolla.
Stroke-induced excitability changes in human motor cortex
Aivoinfarktin aiheuttamat aktivaatiomuutokset ihmisen liikeaivokuorella
During the plastic period, cortical excitability increases, likely promoting cortical reorganization.
Plastisen ajanjak- son aikana aivokuoren aktivaatiotila on lisääntynyt, mikä todennäköisesti mahdollistaa aivokuoren uudelleenjärjestäytymisen.
Passive movement of the index finger (Study II) and tactile stimulation (Study III) were applied during MEG recordings in the acute (T 0 ; 1–7 days), subacute (T 1 ; one month) and chronic (T 2 ; 12 months) phases after stroke onset in conjunction with clinical testing of hand motor performance.
Aistiärsykkeinä käytimme etu- sormen passiiviliikettä (osatutkimus II) sekä kosketusärsykettä (osatutkimus III) MEG- mittauksen aikana akuutissa (1–7 päivää), subakuutissa (yksi kuukausi) ja kroonisessa (12 kuukautta) vaiheessa infarktiin sairastumisen jälkeen.
The results showed that in the acute phase, the rebound was strongly diminished to both stimuli compared to the controls and increased significantly during the first month.
Tulokset osoittavat, että stimu- laation jälkeinen rytmin purske oli akuutissa vaiheessa voimakkaasti heikentynyt molem- mille ärsykkeille verrattuna verrokkien arvoihin, mutta ensimmäisen kuukauden aikana purske voimistui merkittävästi.
In Studies II and III, modulation of the 20-Hz rhythm to afferent input was measured in 23 patients having their first-ever stroke in the territory of the middle cerebral artery and related upper-limb paresis.
Osatöissä II ja III mittasimme 20 hertsin rytmin modulaatiota 23 potilaalla, jotka olivat sairastuneet elämänsä ensimmäiseen aivoinfarktiin keskimmäisen aivovaltimon verisuonit- tamalla alueella ja siihen liittyen yläraajan halvaukseen.
Afferent input modulates the rolandic 20-Hz rhythm.
Aistiärsykkeet moduloivat liikeaivokuoren rolandisen alueen 20 hertsin rytmiä.
The subsequent increase in the rebound strength during the first month, reflecting an increase in motor-cortex inhibition, is in line with earlier studies in animals and humans suggesting a sensitive and motor-recovery-related plastic period immediately after stroke.
Purskeen voimistuminen ensimmäisen kuukauden aikana kuvastaa lisääntynyttä liikeaivokuoren inhibitiota, jota on havaittu aiemmissa aivoinfark- tin jälkeistä herkkää ja lyhyttä sekä motoriseen toipumiseen liittyvää plastisiteettijaksoa osoittavissa eläin- ja ihmistutkimuksissa.
The results of this Thesis indicate that the 20-Hz rebound magnitude strongly reflects motor-cortex excitability and thus could serve as a robust noninvasive marker of stroke-induced neurophysiological processes that are relevant for motor recovery.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tulokset viittaavat siihen, että 20 hertsin rytmin purskeen suuruus kuvastaa voimakkaasti liikeaivokuoren aktiviteettimuutoksia ja voisi siten toimia luotettavana kajoamattomana mittarina tutkittaessa aivoinfarktin aiheuttamia ja motoriselle toipumiselle tarpeellisia liikeaivokuoren neurofysiologisisa muutoksia.
In this Thesis, motor-cortex excitability was monitored by applying two different afferent inputs while recording the 20-Hz rhythm with magnetoencephalography (MEG), first in healthy controls and then in stroke patients in a one-year longitudinal study.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa liikeaivokuoren aktivaatiotilaa tutkittiin rekisteröi- mällä magnetoenkefalografiamenetelmällä (MEG) 20 hertsin rytmiä käyttäen kahta eri- laista aistiärsykettä ensin terveillä verrokeilla ja sen jälkeen potilailla vuoden kestävässä pitkittäistutkimuksessa.
The rebound strength to impaired-hand stimulation correlatedwith hand motor performance across the follow-up indicating that adequate integration of afferent input with motor functions is important for motor recovery.
Rytmin purskeen voimakkuus korreloi sairaan käden motorisen toiminnan parantumisen kanssa koko seurantajakson ajan viitaten sii- hen, että tuntoaistin ja proprioseptiivisen informaation integraatio motorisen aivokuoren toimintaan ovat tärkeitä motoriselle toipumiselle.
Though, the efficacy of rehabilitation may be evaluated with different neuroimag- ing methods and clinical tests in a group level, so far there are no objective biomarkers to evaluate rehabilitation in an individual level.
Vaik- ka erilaisilla kuvantamistutkimuksilla ja kliinisillä mittareilla voidaankin arvioida kun- touksen edistymistä ryhmätasolla, toistaiseksi objektiivista yksilöllistä mittaria ei ole ole- massa.
The modulation, reflecting motor- cortex excitability, is observable as the activation-associated suppression and inhibition- associated rebound of the 20-Hz rhythm.
Rytmin modulaatio kuvastaa liikeaivokuoren aktivaatiotilaa, mikä voidaan havaita aktivaatioon liittyvänä rytmin vaimenemisena sekä inhibitioon liittyvänä rytmin elpymisenä ns. purs- keena.
The bilateral weakness of the rebounds in the acute phase indicate hyperexcitability of both hemispheres after stroke.
Rytmin purskeen heikkous akuuttivaihessa viittaa molempien aivopuoliskojen liikeai-vokuorien hyperaktiivisuuteen.
The suppres- sion of the rhythm was similar to both stimuli whereas the rebound was stronger to pas- sive movement.
Rytmin vaimene- minen oli samankaltaista kummankin ärsykkeen vaikutuksesta, kun taas passiiviliike ai- heutti voimakkaamman rytmin purskeen kuin kosketusärsyke.
To improve rehabil- itation, further understanding of stroke-induced plasticity is required.
Kuntoutuksen tehostamiseksi aivoinfarktin jälkeistä aivojen muo- vautumiskykyä eli plastisiteettia tulisi ymmärtää nykyistä paremmin.
Study I, comprising 22 healthy controls, focused on the modulation of the 20-Hz rhythm to tactile stimulation and passive movement as proprioceptive stimulation.
Osatutkimuksessa I mittasimme 20 hertsin rytmin muutoksia 22 terveellä verrokilla käyt- täen kosketusärsykettä ja proprioseptisena ärsykkeenä passiiviliikettä.
However, the rebounds to tactile stimuli recovered to the level of the controls whereas those to proprioceptive stimuli did not.
Purskeen voimakkuus kosketusärsykkeen vaiku- tuksesta kuitenkin saavutti terveiden verrokkien tason, kun taas proprioseptiiviselle ärsyk- keelle se ei toipunut samalle tasolle kuin verrokeilla.
During the follow- up, the 20-Hz rebound to both tactile and passive-movement stimuli increased similarly.
Seurantajakson aikana 20 hertsin rytmi voimistui samankaltaisesti kummankin aistiärsykkeen, niin kosketusärsykkeen kuin pro- prioseptiivisen ärsykkeen vaikutuksesta.
The thesis addresses these questions by analyzing extensive empirical data sets.
Näihin tutkimuskysymyksiin paneudutaan analysoimalla kattavia empiirisiä aineistoja.
More specifically, the thesis aims to answer the following research questions: (1) What is the role of tree provenance in the climatic control of radial growth variation in Norway spruce?
Väitöskirja pyrkii vastaamaan seuraaviin tutkimuskysymyksiin: (1) Miten sääolojen vaikutus puun kasvuun eroaa kuusen eri eurooppalaisilla alkuperillä?
(3) How are forest properties, forest management and abiotic environmental factors connected to the storm damage probability of forest stands and individual trees?
(3) Miten metsän ominaisuudet, metsänhoito ja ympäristötekijät vaikuttavat myrskytuhon todennäköisyyteen metsikön ja yksittäisen puun tasolla?
Topography was associated with storm damage probability on both stand and individual tree level.
Topografia oli yhteydessä myrskytuhon todennäköisyyteen niin metsikkö- kuin puutasolla.
The results revealed provenance differences in radial growth variation in Norway spruce.
Tulokset paljastivat eroja kasvunvaihtelussa kuusen alkuperien välillä.
The effects of non-growing season climatic conditions on tree-growth were studied by comparing tree-ring data from unmanaged forests with variables describing winter conditions and modelled tree frost hardiness levels.
Kasvukauden ulkopuolisten sääolojen vaikutuksia tutkittiin vertaamalla luonnontilaisista metsistä kerättyä puulustoaineistoa talviolosuhteita ja puiden mallinnettua kylmänkestävyyttä kuvaaviin muuttujiin.
(2) How do weather conditions outside of growing season affect radial growth variation in Norway spruce and Scots pine?
(2) Miten kasvukauden ulkopuoliset sääolot vaikuttavat puun paksuuskasvuun kuusella ja männyllä?
Storm damage probability on stand and tree levels was examined with storm damage data sets collected at Finnish National Forest Inventory plots after major storms.
Metsien myrskytuhoja tutkimiseen käytettiin Valtakunnan metsien inventoinnin koealoilta dokumentoitua tuhotietoja voimakkaiden myrskyjen jälkeen.
The different climatic drivers of Norway spruce provenances were studied using a tree-ring data from seven Norway spruce provenance experiments in Finland, established already in the 1930s and located in different climatic conditions and containing a large variety of provenances.
Eri kuusen alkuperien erilaisia kasvuvasteita sääolojen vaihteluun tutkittiin analysoimalla puulustoaineistoa, joka on kerätty eri puolelle Suomea jo 1930-luvulla istutetuista alkuperäkokeista.
(5) Is fine-scale topographic information connected to tree-level storm damage probability?
(5) Onko pienen mittakaavan topografinen vaihtelu yhteydessä myrskytuhon todennäköisyyteen yksittäisen puun tasolla?
In this thesis, my aim is to study the drivers of tree growth variation and forest predisposition to storm disturbance in Finland.
Väitöskirjassani tutkin puun kasvun vaihteluun sekä metsien myrskytuhoherkkyyteen vaikuttavia tekijöitä.
Provenances differed most in their growth response to winter temperature, as adaptation to low winter temperatures was weaker in Central European than in Northern European provenances.
Suurimmat erot alkuperien välillä liittyivät talvilämpötiloihin – keskieurooppalaiset alkuperät kasvoivat huonommin kylmien talvien jälkeen, kun taas suomalaiset alkuperät ovat paremmin sopeutuneita kylmään ilmastoon.
The results also show that high-resolution topographical information, describing the local topography near the tree, can improve models of tree-level storm damage probability.
Tulokset osoittivat, että korkearesoluutioisten korkeusmallien avulla voidaan parantaa puutason myrskytuhomalleja.
(4) Do the same factors affect stand-level damage probability in different storm types: autumn extra-tropical cyclones and summer thunder storms?
Tulokset osoittivat samojen tekijöiden vaikuttavan tuhon todennäköisyyteen tutkituissa myrskytyypeissä, eli kesäisissä ukkosmyrskyissä ja voimakkaisiin matalapaineisiin liittyvissä syysmyrskyissä.
Instead, the results showed signs of reduced growth after events of insufficient frost hardiness levels and winters with high frost sum of snowless days.
Sen sijaan mahdollisesti riittämätön kylmänkestävyyden taso ja vähälumiset mutta kylmät talvet olivat joissain tapauksissa yhteydessä heikentyneeseen kasvuun.
Stand-level damage probability was affected by stand characteristics and previous management operations.
Myrskytuhon todennäköisyys metsissä liittyi puuston ominaisuuksiin, aiempiin metsänhoitotoimenpiteisiin sekä paikallisiin tuuliolosuhteisiin vaikuttaviin tekijöihin.
A statistical modeling approach was used throughout the thesis, utilizing methods such as generalized mixed effects models and statistical distributions of extreme values.
Aineistojen analysoinnissa hyödynnettiin tilastollisen mallintamisen menetelmiä.
Storm damage probability in autumn storms and summer thunder storms was affected by similar factors, and the similarities were clearest in the effects of forest management history and topography.
Etenkin metsänhoitohistorian ja topografian vaikutukset olivat eri myrskytyypeillä samanlaisia.
While cold winter temperatures were associated with frost damage and declined radial growth in Central European spruce provenances transferred north, simple temperature variables were not sufficient in studying the responses of trees to conditions outside of the growing season in natural forests.
Myös luonnontilaisten metsien puulustoaineistojen analysointi näytti, että kylmät talvet eivät olleet yhteydessä kasvun heikkenemiseen paikallista alkuperää olevilla puilla.
This indicates that accounting for a complexity of factors, such as frost hardiness of trees, snow cover and soil frost, is needed to understand the implications of weather conditions outside of growing season to tree growth.
Tämä osoittaa, että pelkkien lämpötilamuutosten huomioiminen ei riitä, kun tutkitaan muuttuvien talviolosuhteiden vaikutuksia metsiin.
The results show that in order to study sustainable and economically viable reindeer management, both ecological and economic factors must be taken into account, as they strongly affect the solutions and management recommendations.
Väitöskirjan tulokset osoittavat, että tutkittaessa taloudellisesti kestävää poronhoitoa tulee sekä ekologiset että taloustieteelliset tekijät huomioida monipuolisesti.
The model validation solutions show that the model is able to describe changes in lichen biomass with good accuracy.
Validointitulokset osoittavat, että malli pystyy myös hyvin kuvamaan jäkälän määrän kehitystä.
High interest rate, lack of pasture rotation, low growth rate of ground lichen, high availability of arboreal lichens, and government subsidies all decrease the steady-state lichen biomass.
Tähän on sekä ekologisia ja taloudellisia että poronhoidollisia syitä: korkea korko, vähäinen vanhan metsän määrä, laidunkierron puuttuminen, runsas lupon määrä ja valtion suorat tulotuet alentavat kaikki jäkäläbiomassan määrää tasapainotilassa.
The wintertime wastages estimated in this study are close to earlier suggestions, but summertime wastage is higher than expected.
Väitöskirjassa arvioitu talviaikainen jäkälän hukkaantuminen laidunnuksen seurauksena vastaa jo aikaisemmissa optimointimalleissa käytettyä, mutta kesäaikainen jäkälän hukkaantuminen on tallaantumisen vuoksi huomattavasti suurempaa.
The number of adult males is kept as low as possible without decreasing the reproduction rate of the population.
Koiraiden määrä voidaan pitää pienenä niiden korkean lisääntymiskyvykkyyden seurauksena.
The model also takes other winter resources, including supplementary food, into account in addition to ground lichens.
Väitöskirjan malli perustuu poro-jäkälä dynamiikkaan, mutta sisältää myös muut luontaiset ravintolähteet sekä lisärehun.
Using intensive supplementary feeding to support larger reindeer herds, which leads to the depletation of lichens, can additionally become optimal in certain cases.
Lisäksi joissain tapauksissa intensiiviseen lisäruokintaan pohjautuva poronhoito saattaa olla taloudellisesti kannattavinta.
One of the main findings is that the economically optimal steady-state lichen biomass can be surprisingly low.
Yksi tutkimuksen päätuloksista on, että, taloudellisesti optimaaliset teurastukset kohdistetaan vasoihin.
The reindeer (Rangifer tarandus L.) is a key species in Fennoscandia, where nearly 40% of the land area is used as reindeer pasture.
Poro (Rangifer tarandus L.) vaikuttaa arktiseen ympäristöön ja populaation omiin ravintoresursseihin erityisesti jäkälikköjä kuluttamalla.
This ecological model is combined with economic optimization and a description of the herding system with empirically estimated prices, costs, and governmental subsidies.
Malli sisältää yksityiskohtaisen kuvauksen tuloista, kustannuksista, poronhoidolle maksetuista tuista ja huomioi korkokannan vaikutukset.
Reindeer herding is an important source of income for local people and an intrinsic part of the Sami culture In this thesis, the reindeer herding system is studied using a detailed interdisciplinary dynamic model.
Poronhoito on merkittävä elinkeino erityisesti Ylä-Lapin alueella ja samalla kiinteä osa saamelaista kulttuuria.
Using the validated model and calibrated wastage values we found that reindeer numbers in northernmost Finland in the present situation are in most cases higher than in the management solutions given by the model.
Validoidulla mallilla tehdyt arviot taloudellisesti optimaalisesta jäkälämäärästä ovat korkeampia verrattuna laidunten nykytilaan poronhoitoalueella.
When recovering from overgrazed lichen pastures, use of supplementary feeding and the amount of arboreal lichens have an important role in the optimal adaptation process.
Hitaampi sopeuttaminen hyödyntää paremmin poropopulaation ikäluokkarakennetta ja huomioi poronomistajien tarpeen säilyttää riittävä tulotaso myös sopeuttamisjakson aikana.
Natural mortality is close to zero in optimal steady-state solutions and harvesting is concentrated on calves.
Vastoin luonnonvarataloustieteen klassista tulosta poropopulaation optimaalinen koko on realistisilla positiivisilla korkokannoilla suurempi kuin koron ollessa nolla.
This leads to much higher shadow values for males compared to females.
Tämä johtaa alhaisiin jäkälämääriin ja jäkälälaidunten kulumiseen.
Seasonal pasture rotation could thus considerably help reduce the summertime trampling of winter pastures.
Tulos korostaa vuodenaikaisen laidunkierron merkitystä jäkälän kulumisen estämisessä.
However, high availability of arboreal lichens stabilizes the system.
Optimointi ratkaistaan kehittyneillä matemaattisilla algoritmeilla.
An age- and sex-structured reindeer-lichen model is developed using findings from previous research and novel data.
Bioekonomisia malleja on metsä- ja kalataloudesta käytetty runsaasti käytännön kysymysten ja suositusten laatimiseen.
In economically optimal solutions increasing the interest rate increases the steady-state reindeer population level, opposite to classical understanding in resource economics.
Taloudellinen tarkastelu lisää tähän klassiseen ekologiseen malliin ihmisen vaikutuksen luonnonvarojen hyödyntäjänä ja muokkaajana.
The model is validated and calibrated to describe the reindeer herding system in the northern part of Finnish Lapland.
Tässä väitöskirjassa kehitetään, parametrisoidaan ja validoidaan yksityiskohtainen taloudellis-ekologinen malli poropopulaatiosta, sen energiaresursseista ja käytöstä.