natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While the theoretical basis of the study is systemic-functional linguistics, use is also made of other approaches.
Tutkimus koostuu yhteenveto-osan lisäksi kolmesta erillisjulkaisusta, ja se pohjaa systeemis-funktionaaliseen teoriaan mutta myös muihin lähestymistapoihin.
Key words: interactional syntax, interpersonal, imperative clause, morphological imperative, everyday conversations, directives, directivity, grammatical metaphor, optative, persuasion, grammaticalization, systemic-functional linguistics
Aineisto on pääosin tuttujen, ystävien ja läheisten arkikeskustelua mutta myös verkkokeskustelua, Facebook-päivityksiä ja niiden kommentteja, tekstiviestejä ja sähköpostikirjeitä.
From a wider perspective, directives include not only exhortations to action but also offers and permissions.
Aikuisten direktiivisyyden päämäärä ei ole vain välittömien tarpeiden tyydyttäminen, vaan se on levinnyt moniaalle toisistaan eroaviin toimintoihin.
P3 discusses two clause constructions that begin with a finite verb conjugated in the 2nd person of the conditional mood but which do not allow a pronoun functioning as the subject.
Arjen imperatiivilauseisiin liittyvät seuraavat kolme seikkaa: 1) imperatiivilauseilla esitetyistä kehotuksista on usein ollut jo puhetta, tai se toiminta, johon kehotetaan, on jo tavallaan käynnissä, 2) kielteiset imperatiivilauseet ovat harvinaisia, ja 3) imperatiivilauseet toimivat harvoin käskyinä.
It can thus be seen as a grammaticalization of directivity.
Direktiivisyys muodostaa tämän tutkimuksen punaisen langan.
This is reflected in traditional descriptions of the Finnish verb, which treat the imperative as one of the moods.
Tästä näkökulmasta imperatiivilauseen suomenkielinen nimi KÄSKYLAUSE on hiukan harhaanjohtava, sillä imperatiivilauseiden arkikäyttö viittaa pikemminkin puhujien väliseen symmetriaan ja yhteiseen toimintaan kuin epäsymmetriseen valtahierarkiaan.
One of the constructions is clearly an optative structure, whereas the other tends to be used as a persuasive expression.
Toimintakehotteeksi on voinut vakiintua myös jokin muu rakenne kuin imperatiivilause: esimerkiksi suostutteluun voidaan käyttää LÄHTISIT NYT -tyyppistä rakennetta, joka ei sisällä imperatiivimuotoista verbiä ja jonka pakollinen rakenne-elementti on nyt-partikkeli.
Firstly, the Finnish imperative can be regarded as a paradigm consisting of the personal forms of the present.
Ensinnäkin aikuisten vuorovaikutukseen kuuluu yhtenä tärkeänä osana kieli.
From a narrow perspective, offers and permissions are excluded because they are used to provide addressees with commodities or to enable them to act in the way they themselves wish.
Kun lapsi oppii hallitsemaan jollain tavoin ruumistaan, hän huomaa pian pystyvänsä vaikuttamaan ruumiinliikkeillään ulkopuoliseen maailmaan: esimerkiksi kulkusesta kuuluu ääni, kun hän koskettaa sitä.
One of the characteristics of the i-clause is that it is employed as a response to what has been said before or as a response to the non-linguistic action that is going on during the conversation.
Direktiivisyys on saanut tärkeytensä vuoksi jalansijan kieliopissa: se toiminnallinen merkitys, että minä puhujana haluan sinun vastaanottajana tekevän jotakin, on kiteytynyt imperatiivilauseeksi (TUU/TULKAA TÄNNE; ÄLÄ/ÄLKÄÄ MENKÖ SINNE).
Secondly, the imperative can be examined from the perspective of interaction and interactional constructions.
Kieleen ovat kiteytyneet ne toiminnot, jotka ovat vuorovaikutuksessa erityisen tärkeitä.
We have also focused on understanding how the electronic structure of an alkyne affects the regioselectivity in the Pauson-Khand reaction.
Kobolttipohjaisista katalyysisysteemeistä olemme tutkineet tekijöitä mitkä vaikuttavat Pauson-Khand reaktion selektiivisyyteen.
These include the design of a new-type of Au(III)-catalysts, and understanding mechanistic aspects related to a Au(III) catalytic cycle.
Kultakatalyysin tärkeimpinä tuloksina voidaan mainita uudentyyppisten kulta(III) katalyyttien suunnittelu ja valmistaminen, sekä yleisemmin kulta(III) katalyyttien reaktiivisuuden ja selektiivisyyden selvittäminen.
A computational model, which provides a qualitative and, to some extent, a quantitative prediction of regiochemical outcomes is presented.
Tässä työssä esitetään laskennallinen malli jonka avulla reaktiotuotteen rakenteen voi määrittää helposti kvalitatiivisella tarkkuudella, ja tietyin substraattirajoittein laskennallinen ennustus toimii myös kvantitatiivisesti.
In the present work, quantum chemical methods are applied in combination with experimental studies to achieve such detailed mechanistic understanding of chemical systems.
Tässä väitöskirjatyössä tämä tavoite on pyritty saavuttamaan käyttämällä kvanttikemiallisia menetelmiä läheisessä yhteistyössä kokeellisen synteettisen kemian kanssa.
Understanding the electronic structure of a chemical system in detail is essential for describing its chemical reactivity.
Yksi laskennallisen kemian suurista haasteista on pystyä selittämään kemiallisia ilmiöitä sekä ennustamaan kemiallisten yhdisteiden ominaisuuksia että reaktiivisuutta ennen niiden valmistamista.
In each publication, the understanding of the chemical system has been obtained using a combination of experimental and quantum chemical studies.
Tämän väitöskirjatyön tulokset pohjautuvat neljään vertaisarvioituun erillisjulkaisuun, joissa kulta- ja kobolttipohjaisia katalyysisysteemejä on kehitetty laskennallisen ja kokeellisen kemian yhteistyössä.
Activation of π-systems in Lewis acid mediated homogenous catalysis
Reaktiossa alkeeni, alkyyni ja hiilimonoksidi muodostavat viisiatomisen rengasrakenteisen molekyylin, syklopentenonin.
Understanding the basic theory behind computational methods is of importance when applying them to chemical problems.
Laskennallisia menetelmiä käytettäessä on erittäin tärkeää ymmärtää mihin approksimaatioihin kyseiset menetelmät perustuvat sillä ne määrittävät myös tutkimuksessa saatujen tulosten luotettavuuden.
We could also show and confirm the 80% saturation of transferrin to be a reliable threshold for NTBI.
Osoitimme myös että transferiinin 80%:n rautakyllästeisyys on luotettava kynnysarvo vapaan raudan ilmaantumiselle.
However, the clinical utility of apotransferrin administration and the effects on transplantation outcomes remain to be investigated in further studies.
Transferriinihoidon vaikutukset kantasolujensiirtojen tuloksiin on syytä selvittää kliinisissä hoitotutkimuksissa.
We could demonstrate, for the first time, the exact timing and duration of the changes in transferrin saturation and the appearance and the length of the presence of NTBI.
Kuvasimme ensimmäisinä vapaan raudan esiintymisen ja transferriinin rautakyllästeisyyden muutosten tarkan ajoituksen ja keston.
Hematopoietic stem cell transplantation (HSCT) is an intensive treatment often complicated by organ injuries.
Kantasolujensiirto on yleensä pahanlaatuisten veritautien hoitoon käytetty hyvin intensiivinen hoitomuoto, johon usein liittyy solu- ja kudosvaurioita.
As NTBI might contribute to the complications of HSCT, we assessed the possibility to bind NTBI during the peritransplant period with apotransferrin infusions.
Koska vapaan raudan katsotaan voivan olla osatekijänä kantasolujensiirron komplikaatioissa, selvitimme mahdollisuutta sitoa vapaa rauta transferiini-infuusioilla kantasolujensiirron yhteydessä.
Our studies indicate that the presence of NTBI is largely due to reduced utilization of iron by erythropoiesis and the reduction of serum transferrin levels caused by the transplantation process.
Tutkimustemme perusteella voidaan päätellä, että vapaan raudan ilmaantuminen johtuu suureksi osaksi kantasolujensiirron esihoidon aiheuttamasta luuytimen punasolutuotannon lakkaamisesta ja sen seurauksena raudan hyväksikäytön taukoamisesta, osasyynä on myös esihoidon aiheuttama transferriinitason lasku.
Our studies showed that the appearance of NTBI could be prevented or reduced by apotransferrin.
Tutkimuksessamme osoitimme, että vapaan raudan ilmaantumista voitiin vähentää ja osin kokonaan estää transferriinia antamalla.
Non-transferrin-bound iron (NTBI), as an inducer of free oxygen radicals, is a potential factor in the pathogenesis of these complications.
Tämä n.s. vapaa rauta laukaisee kudostuhoa aiheuttavien vapaiden happiradikaalien muodostumisen.
We studied the appearance and timing of NTBI in transplant patients and the possibility to prevent the occurrence of NTBI by binding it with apotransferrin administration.
Tutkimuksissamme halusimme selvittää transferriinin rautakyllästeisyyden muutosten ja vapaan raudan esiintymisen tarkkaa ajoitusta, sekä mahdollisuutta estää vapaan raudan ilmaantumista antamalla potilaille transferriinia infuusiona.
We showed that NTBI appears regularly during the peritransplantation period in HSCT, both in allogeneic and autologous transplantation.
Osoitimme, että vapaata rautaa oli todettavissa säännöllisesti kantasolujensiirron yhteydessä.
Our in vitro study demonstrating the toxic effect of NTBI on hematopoietic progenitors and the beneficial effect of binding NTBI with apotransferrin on colony growth supports the possibility that binding of NTBI with exogenous apotransferrin may turn out to be clinically useful.
Soluviljelytutkimuksessamme osoitimme, että viljelyyn lisätty vapaa rauta esti sekä punasoluesiasteiden että granulosyyttimakrofagivalkosolujen esiasteiden pesäkemuodostusta.
Non-transferrin-bound iron in hematopoietic stem cell transplantation
Vapaan raudan sitominen transferriinilla poisti estovaikutuksen.
In autologous HSCT a similar steep rise was found in the transferrin saturation.
Vapaan raudan esiintyminen voitiin osittain tai kokonaan estää laskimonsisäisillä transferriini-infuusioilla.
A child has a right to an appropriate education where he/she can learn alternative and socially acceptable ways to behave in relations with others.
Muita kiusaavalla lapsella tulisi olla oikeus sellaiseen asianmukaiseen ohjaukseen, jonka avulla hän voi oppia sosiaalisesti hyväksyttyjä tapoja toimia yhdessä toisten kanssa.
As a conclusion to this study, in order to prevent bullying in preschool environments, even more attention should be paid to strengthen the child group cohesion and to the pedagogical solutions when encountering misbehaving children.
Kiusaamisen ehkäiseminen varhaiskasvatuksessa edellyttää huomion kiinnittämistä aiempaa vahvemmin lapsiryhmän koheesioon sekä yksilötason pedagogisiin ratkaisuihin, silloin kun lapsi on kiusannut muita.
The findings also showed that bullying is a group phenomenon already in preschool groups.
Kiusaaminen näyttäytyi ryhmäilmiönä jo päiväkotiryhmissä, etenkin poikien keskuudessa.
However, in those groups that exclusion was used as an intervention to bullying, respondents reported that they were unable to stop bullying behavior.
Lisäksi, näissä ryhmissä henkilökunta koki, että kiusaaminen loppui puuttumisen jälkeen.
Results showed that 12.6% of preschool children were involved in bullying in one way or another.
Kiusaaminen koski 12 % päiväkotilapsista ja ilmeni useimmiten kaverisuhteiden ulkopuolelle sulkemisena.
In addition, in those groups where different pedagogical solutions were tested and evaluated often, less bullying occurred than in those groups that did not test and evaluate their practices.
Kiusaamista esiintyi selvästi vähemmän niissä ryhmissä, joissa edellä kuvattuja kurinpitomenetelmiä ei käytetty.
Thus, the bullying prevention programs developed in early childhood educational environments should be applied both with individual children and at child group level.
Varhaiskasvatuksessa käytetyt kurinpitomenetelmät, kuten lasten eristäminen muista ja jäähypenkillä istuttaminen, eivät vähentäneet kiusaamista.
Thus, the aims of this research were to study the prevalence and forms of bullying and to find what kind of organizational and pedagogical practices used in preschools were related to bullying behavior and the prevention of bullying.
KM Laura Revon väitöstutkimuksessa selvitettiin mitä 3 6 vuotiaat päiväkotilapset ymmärsivät kiusaamisilmiöllä, miten yleistä se on, millaisia piirteitä siihen liittyy sekä miten kiusaamiseen puututaan päiväkodeissa.
The most common form of bullying was exclusion from peer relationships.
Kaikki kiusaamiseen liittyvät ilmiöt ovat voimakkaasti syrjäyttäviä, ja niiden kansantaloudelliset vaikutukset ovat suuret.
The interviews showed that young children were able to describe the phenomenon, and its content varied only slightly from adults speech on the topic.
Tulosten mukaan jo hyvinkin pienet lapset tunnistivat kiusaamisen tahalliseksi toista loukkaavaksi käytökseksi.
A common way to intervene in bullying situations was excluding the child from the group.
Tavallista oli myös puuttua huonoon käytökseen uhkailemalla lasta jonkin mieluisen asian menettämisellä tai kieltämällä leikkimisen.
Bullying and its prevention in early childhood education The purpose of this research was to study the phenomenon of bullying in the preschool environment in order to expand understanding of the phenomenon and to be able to conduct effective anti-bullying practices.
Varhaiskasvatuksessa käytetyt kurinpitokeinot eivät vähennä kiusaamista Lasten ja nuorten vertaissuhteissa esiintyvä kiusaaminen on vakava ja pitkäaikainen uhka hyvinvoinnille.
The transformation efficiency varied from 22% to 83% depending on the gene.
Transformaatio-tehokkuus vaihteli 22 ja 83 %:n välillä riippuen kohdegeenistä.
(Apocynaceae) is a traditional medicinal plant in the Middle East and South Asia.
(Apocynaceae) on Lähi-idästä ja Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva perinteinen lääkekasvi.
It produces a large number of terpenoid indole alkaloids(TIAs), some of which possess important pharmacological properties.
Se tuottaa lukuisia terpeeni-indolialkaloideja (TIA), joista useilla on tärkeitä farmakologisia ominaisuuksia.
This was most probably due to differences in primary metabolites, as the total alkaloid content did not vary between different hairy roots and controls.
Tämä johtui todennäköisimmin eroista primäärimetaboliittien pitoisuuksissa, koska alkaloidien kokonaispitoisuudessa ei ollut eroa eri karvajuurilinjojen ja kontrollien välillä.
The composition of typical non-polar alkaloids indicated the occurrence of 20 TIAs belonging to nine different groups.
Tyypillisten poolittomien alkaloidien koostumus viittasi 20 TIA:n esiintymiseen, jotka voitiin edelleen jakaa yhdeksään ryhmään.
New analytical methods were established which enabled comprehensive investigation of the alkaloids.
Lisäksi kehitettiin joukko uusia analyysi-menetelmiä alkaloidien kokonaisvaltaiseen analysoimiseen.
Alkaloids of in vitro cultures of Rhazya stricta
Alkaloidit Rhazya stricta in vitro -viljelmissä
In conclusion, a simple and efficient gene transfer method is reported for R. stricta for the first time.
Tässä työssä esitetään ensimmäistä kertaa yksinkertainen ja tehokas geenin-siirtomenetelmä R. stricta -kasville.
Detailed targeted analyses by GC-MS showed that the contents of eight out of ten studied alkaloids increased compared to non-elicited cultures.
Kohdennettu GC-MS -analyysi osoitti, että kahdeksan alkaloidin pitoisuus kymmenestä lisääntyi verrattuna käsittelemättömiin karvajuuriin.
Targeted and non-targeted analyses from cell andorgan cultures were carried out using gas chromatography-mass spectrometry(GC-MS), high performance liquid chromatography (HPLC), ultra-performance liquid chromatography-mass spectrometry (UPLC-MS) and nuclear magnetic resonance (NMR) spectroscopy.
Kohdennetut ja kohdentamattomat analyysit solu- ja solukkoviljelmistä suoritettiin kaasukromatografia-massaspektrometrialla (GM-MS), korkean erotuskyvyn neste-kromatografialla (HPLC), erittäin korkean suorituskyvyn nestekroma-tografialla (UPLC-MS) ja ydinmagneettisella resonanssispektroskopialla (NMR).
Multivariate analysis from NMR data showed a clear discrimination between transformed and wild type/gus cultures.
NMR-datan monivarianssianalyysi osoitti kuitenkin selkeän eron siirtogeenisten ja villityypin tai gus-karvajuurien välillä.
The occurrence of pleiocarpamine, fluorocarpamine, vincamine, ajmalicine, and yohimbine isomers, analysed by GC-MS, and serpentine and its isomer, tetrahydrosecodinol as well as tabersonine, analysed by UPLC-MS, is reported here for the first time from R. stricta.
GC-MS:lla analysoitua pleiokarpamiinia, fluorokarpamiinia, vinkamiinia, ajmalisiinia ja johimbiini-isomeereja sekä UPLC-MS:lla analysoitua serpentiiniä ja sen isomeereja, tetrahydrosekodinolia ja tabersoniinia ei ole tätä ennen ole raportoitu R. stricta -kasvista.
These data might serve as a basis for further utilization of biotechnological methods for R. stricta and its further metabolic engineering.
Nämä tulokset luovat pohjan bioteknologisten menetelmien laajemmalle käytölle R. stricta -kasvin kohdalla ja sen metabolian muokkaamiselle.
Surprisingly, calli derived from stems had elevated levels of strictosidine lactam compared to other cultures.
Yllättäen varren soluista perustetut kallusviljelmät tuottivat suurempia määriä striktosidiinilaktaamia kuin muut soluviljelmät.
Overexpression of the strictosidine synthase (str) gene resulted in a higher accumulation of serpentine, whereas the production of strictosidine lactam was decreased.
Striktosidiinisyntaasi-geenin (str) yli-ilmeneminen johti kohonneeseen serpentiini pitoisuuteen ja pienentyneeseen striktosidiinilaktaamin tuottoon.
Another studied elicitor, chitosan, did not have any effect on individual alkaloid contents.
Toisaalta kitosaanilla, toisella elisiittorilla, ei havaittu olevan vaikutusta yhdenkään yksittäisen alkaloidin pitoisuuteen.
The quantities of these alkaloids varied between clones in the order eburenine, vincanine, vallesiachotamine and yohimbine isomer II.
Suurimmat vaihtelut alkaloidien pitoisuuksissa eri solulinjojen välillä havaittiin ebureniinin, vinkaniinin, vallesiakotamiinin ja johimbiinin isomeeri II:n kohdalla, tässä järjestyksessä.
In general, the production of individual TIAs, analysed by HPLC, was repressed in hairy roots transformed with geraniol synthase(ges) and geraniol 8-oxidase (g8o) genes compared to the wild types.
Yksittäisten HPLC:lla analysoitujen terpeeni-indolialkaloidien tuotto oli yleisesti vähentynyt geraniolisyntaasi- (ges) sekä geranioli-8-oksidaasi-geenejä (g8o) ilmentävissä karvajuurilinjoissa verrattuna villityypin karvajuuriin.
The phenotypes of the calli varied, but as was expected the callus cultures accumulated lower levels of alkaloids than wild type hairy roots and adventitious roots.
Kallusten fenotyypit vaihtelivat, mutta kuten oletettua, ne tuottivat pienempiä määriä alkaloideja kuin villityypin juuret tai karvajuuret.
Callus cultures were successfully initiated from five different explants onmodified B5 medium containing phytohormones.
Kallusviljelmät perustettiin viidestä eri kasvinosasta modifioidulle, kasvutekijöitä sisältävälle B5-kasvatusalustalle.
Wild type and gus hairy root clones contained twofold higher amounts of alkaloids than adventitious roots.
Villityypin sekä gus-geeniä ilmentävät karvajuurilinjat tuottivat kaksinkertaisia määriä alkaloideja verrattuna tavallisiin juuriin.
There were no significant differences in the contents of other alkaloids compared to the wild type hairy roots.
Muiden alkaloidien kohdalla ei havaittu merkittävää eroa villityypin karvajuuriin.
Transgenic hairy root clones did not exhibit phenotype differences.
Siirtogeeniset karvajuuret eivät poikenneet fenotyypiltään villityypin karvajuurista.
This study focused on the establishment of biotechnological production tools of R. stricta, namely undifferentiated cell cultures, and an Agrobacterium rhizogenes-mediated transformation method to obtain hairy roots expressing heterologous genes from the early TIA pathway.
Näihin menetelmiin lukeutuivat erilaistumattomien solukkoviljelmien perustaminen sekä Agrobacterium rhizogenes -bakteerin avulla aikaansaadut siirtogeeniset karva-juuret, jotka ilmensivät varhaisen TIA-synteesireitin geenejä.
Transformation experiments revealed that only leaves but not cotyledons, hypocotyls or stem segments were susceptible to Agrobacterium infection and subsequent root induction.
Vain lehdet, toisin kuin sirkkalehdet, alkeisvarret tai varren osat, olivat alttiita agrobakteeri-infektiolle ja siten karvajuurten muodostumiselle.
Methyl jasmonate, a well-known elicitor, caused a significant increase in the total alkaloid content of wild type hairy roots as determined by NMR analyses.
NMR-analyysi osoitti metyylijasmonaatin, joka on yleinen elisiittori, lisäävän merkittävästi alkaloidien kokonaismäärää villityypin karvajuurissa.
As Rhazya alkaloids comprise a wide range of structures and polarities it was necessary first to develop different analytical methods to determine the alkaloid contents and changes in their profiles in transgenic cultures and after various treatments.
Tästä syystä oli tärkeää kehittää uusia analyysimenetelmiä alkaloidi-pitoisuuksien määrittämiseen ja alkaloidiprofiilien muutosten seuraamiseen eri siirtogeenisten linjojen ja käsittelyiden välillä.
A total of 17 TIAs, including glycosylated alkaloids, were identified from hairy root extracts by UPLC-MS. GC-MS analysis allowed the separation of the most volatile and non-polar alkaloids in a single run.
UPLC-MS -menetelmällä karvajuurista tunnistettiin kaikkiaan 17 terpeeni-indolialkaloidia, mukaan lukien glykosyloidut alkaloidit.
We also demonstrate new roles for neuropilin-1 and interleukin-11 receptors in the pathogenesis of leukemia.
Lisäksi, tutkimuksemme osoittaa, että neuropiliini-1 ja interleukiini-11 reseptorit ovat patogeenisesti olennaisia leukemiassa.
The nature and number of these AML-associated molecular abnormalities can vary widely among patients.
Molekulaaristen muutosten määrä ja laatu eri AML potilailla voi vaihdella suuresti.
In our studies, we have used two discovery approaches: (i) a phage display technology that allows the identification of ligands binding to physiologically relevant targets, and (ii) a novel ex vivo screening assay, which allows identification of candidate drugs against leukemia that are effective in the presence of human blood and bone marrow components.
Olemme käyttäneet tässä väitöskirjatyössä kahta erilaista seulontamenetelmää: (i) faaginäyttö seulontamenetelmää, joka mahdollistaa fysiologisesti tärkeiden syöpäspesifisten kohteiden löytämisen, sekä (ii) ex vivo seulontamenetelmää, joka mahdollistaa lääkeaineiden arvioinnin ihmisperäisten komponenttien läsnäollessa, täten kasvattaen todennäköisyyttä, että kyseiset lääkeaineet ovat toiminnallisia myös potilaan elimistössä.
These cells are functionally abnormal and interfere with the production of normal hematopoietic cells.
AML solut eivät ole toiminnallisesti normaaleja ja häiritsevät normaalien verisolujen tuotantoa.
In addition, we show that the ligands binding to these receptors can be utilized in targeted drug delivery.
Osoitamme myös, että faaginäyttömenetelmällä löydettyjä peptideitä, jotka sitoutuvat kyseisiin reseptoreihin, voidaan käyttää lääkeaineiden syöpäspesifiseen kohdentamiseen.
Accordingly, the survival rate also fluctuates greatly, with an average ~25% overall survival rate.
Tästä johtuen pitkäaikainen kokonaisremissio saavutetaan vain noin 25% AML tapauksista.
Acute myeloid leukemia (AML), although rare, is highly malignant neoplasms that account for a majority of leukemia-associated deaths.
Akuuti myelooinen leukemia (AML) on harvinainen hematologinen syöpämuoto, joka esiintyy lähinnä vanhemmalla väestöllä.
However, although required to induce initial remission, chemotherapy contributes to new mutations and clonal evolution, which often leads to disease relapse.
Vaikka solusalpaajat usein aikaansaavat paranemisen, joka määritellään oireiden katoamisella ja veriarvojen normalisoitumisella (remissio), sytostaattihoito usein aiheuttaa uusia mutaatioita sekä klonaalista evoluutiota, jotka johtavat taudin uusiutumiseen.