natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is argued that while the subjects define themselves as citizens having rights and liberties, they also become the objects of the subtle modes of governance and self-governance.
Tutkimuksen lähtökohdaksi otetaan ajatus, että samalla kun toimijat määrittelevät itsensä poliittisia oikeuksia ja vapauksia käyttävinä kansalaisina, heihin kohdistuu yhä hienovaraisempia kurin sekä yksilön sisäistämän itsekurin muotoja.
Barbara Cruikshank’s concept of the technologies of citizenship, as well as Mitchell Dean’s three dimensions of government are employed in the analysis part of the Thesis.
Analyysissa käytetään hyväksi Barbara Cruikshankin käsitettä kansalaisuuden tekemisen teknologioista sekä Mitchell Deanin jaottelua hallinnan kolmesta eri ulottuvuudesta, tekniikasta, episteemistä ja eetoksesta, jotka vastaavat valtaa, totuutta ja identiteettiä.
The projects attempt to gain the trust of the participants and actively engage them in their personal growth and continuous self-evaluation, one which is hoped to last even though the project itself has ended.
Osallistujat pyritään sitouttamaan jatkuvan itsetarkkailun ja itsensä kehittämisen projektiin.
The textual material produced by the projects forms the data to be analysed, covering documents such as mid-term evaluations, as well as final reports and other official publications.
Tutkimus käyttää aineistonaan erilaisia projektien tuottamia virallisia ja viranomaisten edellyttämiä asiakirjoja, kuten alku-, väli- ja loppuraportteja.
Since the participants are financially dependent on different social benefits, it is argued that they need to be empowered in order to be at use both to themselves, as well as to the larger society.
Osallistujat ovat taloudellisesti riippuvaisia erilaisista sosiaalietuuksista, minkä vuoksi heidän voimaantumisensa itsenäisiksi toimijoiksi ei hyödytä projektien toimintafilosofian mukaan ainoastaan heitä itseään, vaan myös laajemmin koko yhteiskuntaa.
The aspect of expert power empowering is present in the linearly appearing empowerment path of the participants, who are constantly guided, consulted, activated and regulated by the experts.
Projekteissa painottuu asiantuntijavallan ulottuvuus, mikä näkyy voimaannuttamisen kohteiden jatkuvana opastamisena, konsultoimisena, mittaamisena ja dokumentoimisena.
In general, the EU-financed empowerment programmes are still an area with relatively little academic research.
EU-rahoitteisia työllisyysprojekteja on tutkittu vähän.
Those who fail to engage themselves with the project of self-improvement, those who drop out from the course are constructed, in the data, as persons threatening the group of individuals willing to experience a transformation towards better self.
Kurssilta pois jättäytyvät, inkluusiosta ja voimaantumisesta kieltäytyvät konstruoidaan aineistossa vihollisiksi muulle ryhmälle.
The research falls in the field of governmentality studies, which rely on the Foucauldian idea of power relations as ubiquitous and productive.
Tutkimus nojaa Michel Foucault’n sekä hallinnan koulukunnan ajattelijoiden näkökulmaan, joka on kiinnostunut siitä, miten valta tuottaa toimijoita ja mahdollisuuksia toimia.
This research studies the different techniques of power by asking, how, in the Finnish EU funded social programmes, powerlessness and exclusion are to be transformed into active citizenship and self-sufficiency through the application of empowerment strategies, seen as technologies of citizenship.
Työssä tutkitaan erilaisia hallinnan ja vallankäytön mekanismeja kysymällä, kuinka osallistujien ekskluusio ja passiivisuus muutetaan projektien toimintafilosofioissa ja käytänteissä inkluusioksi ja aktiivisuudeksi.
In this Master’s Thesis, it is argued that while the aim to empower these individuals represents a good intention as such, the programmes seek, at the same time, to constitute and regulate the political subjectivities -conscience, identity, self-knowledge - of their objects.
Tässä pro gradu -työssä argumentoidaan, että vaikka projekteilla saattaa olla sosiaalisesti hyväksyttäviä tavoitteita ja mitattavia lopputuloksia, ne pyrkivät kuitenkin samanaikaisesti muokkaamaan osallistujiensa toimijuutta ja identiteettejä.
Programmes of empowerment are seen as examples of the contemporary liberal rationalities of government that seek to operationalise the self-governing capacities of the governed in the pursuit of governmental objectives.
Analysoitavat EU-rahoitteiset työllisyysprojektit nähdään tutkimusasetelmassa yhtenä osuvana esimerkkinä modernille yhteiskunnalle ominaisesta, yksilön vapauteen perustuvasta hallinnan rationaliteetista.
Even though the usual performance indicators in the EU-funded projects relate to the number of people finding employment, the character of inclusion that is to be advanced in the projects is a significantly more profound and all-encompassing one, including both economic, political, cultural and educational aspects.
Vaikka projektit keskittyvät virallisesti osallistujiensa työllisyyden edistämiseen, näyttäytyy inkluusio huomattavasti työllisyystavoitteita laajempana käsitteenä.
Technologies of Citizenship in the Finnish EU-funded Empowerment Projects
Tämäntyyppinen hallintamentaliteetti on tutkituissa projekteissa vahvasti läsnä.
Politics of both Dominican Republic and the US were critically discussed.
Sekä Dominikaanisen tasavallan että Yhdysvaltojen politiikasta keskusteltiin kriittisesti.
Transnational migrants are an important resource to the development of the country of origin, especially those in the developing world.
Ylirajaiset siirtolaiset ovat tärkeä resurssi lähtömaan kehityksessä, erityisesti kehitysmaissa.
The analysis revealed that political and cultural topics received most attention on the sites examined.
Analyysi osoitti, että poliittiset ja kulttuuriset aiheet herättivät eniten kiinnostusta tutkituissa ryhmissä.
The identity and community were further reproduced in cultural practices, especially in discussions concerning food, music, dance and literature.
Identiteettiä ja yhteisöllisyyttä toistettiin kulttuuristen keskusteluiden, erityisesti liittyen ruokaan, musiikkiin, tanssiin ja kirjallisuuteen.
It can be used to include second- and third generation migrants in transnational communities.
Sitä voidaan käyttää liittämään toisen ja kolmannen sukupolven siirtolaisia ylirajaisiin yhteisöihin.
Dominican identity appeared in many ways in the discussions.
Dominikaaninen identiteetti oli läsnä useissa keskusteluissa.
Shared experiences and sharing everyday life events was an important part of the discussions and of social transnational practices creating the feeling of a community.
Yhteiset kokemukset ja arkipäivän tapahtumien jakaminen oli tärkeä osa keskusteluita ja osaltaan sosiaalisia ylirajaisia tapoja yhteisöllisyyden tunteen luomiseen ja ylläpitämiseen.
The discussions on the sites were followed throughout the year 2010.
Analyysi keskittyy ryhmissä vuonna 2010 käytyihin keskusteluihin.
This new media is not equally available to all but should be embraced wherever possible also in the migration and development contexts.
Sosiaalinen media ei ole kaikkien saavutettavissa, mutta sitä tulisi hyödyntää, mikäli mahdollista, myös siirtolaisuus ja kehityskonteksteissa aiempaa tehokkaammin.
Social media’s role could be, for example, in improving openness and transparency of government in the country-of origin as well as informing of services offered in migrants’ destination communities.
Sosiaalisen median kautta voisi pyrkiä parantamaan avoimuutta ja läpinäkyvyyttä lähtömaan hallinnossa sekä tiedottaa siirtolaisia palveluista, joita valtio tarjoaa siirtolaisilleen kohdemaissa.
The aim of this study is to examine these virtual migrant communities: to see how migrants construct their cultural identities, maintain relationships and create networks as a part of such a community.
Tutkielman tavoitteena on tarkastella näitä virtuaaliryhmiä ja selvittää miten siirtolaiset rakentavat kulttuuri-identiteettiään, luovat ja ylläpitävät suhteita ja muodostavat verkostoja virtuaaliryhmän jäsenenä.
Particularly interesting was the discussion regarding ethnicity and race as a concept and the racial categorizations in the US differ from those of the Dominican Republic.
Erityisen kiinnostavaa oli nähdä miten etnisyyden ja rodun käsitteet ja luokittelut poikkeavat toisistaan Dominikaanisessa tasavallassa ja Yhdysvalloissa.
The study focuses on five Dominican migrant sites in Facebook and examines the economic, political, social and cultural dimensions of transnationalism present on the sites and looks at the specific aspects of virtual communality.
Tutkielma keskittyy viiteen Dominikaanisiirtolaisten Facebook-ryhmään ja tarkastelee ryhmien keskusteluissa ilmeneviä ylirajaisuuden taloudellisia, poliittisia, sosiaalisia ja kulttuurisia ulottuvuuksia sekä virtuaaliryhmien erityispiirteitä.
The communities contained features typical for both migrant communities as well as for virtual communities.
Tutkituissa ryhmissä oli sekä siirtolais- että virtuaaliyhteisöille tyypillisiä piirteitä.
Migrants with a feeling of belonging to the country of origin and a cultural identity connected to it transfer economic, political, social and cultural benefits there.
Siirtolaiset, jotka tuntevat yhteenkuuluvuutta ja heijastavat lähtömaan kulttuuri-identiteettiä, siirtävät taloudellisia, poliittisia, sosiaalisia ja kulttuurisia resursseja lähtömaahansa.
A content analysis with a theory-guided approach is employed so that the data was the starting point and theory was used as an instrument of analysis.
Tutkimus on ollut materiaalilähtöistä ja teoria on toiminut analyysin välineenä.
Social media has added a new medium to create and recreate feelings of belonging and cultural identity in virtual migrant communities.
Sosiaalinen media tarjoaa uuden kanavan luoda ja vahvistaa tätä yhteenkuuluvuuden tunnetta ja kulttuuri-identiteettiä siirtolaisten virtuaaliyhteisöissä.
It was also reflected in social practices in shared experiences that are typical to specifically Dominicans.
Se heijastui myös yhteisissä ja tyypillisesti Dominikaanisissa sosiaalisissa käytännöissä ja niiden muistelemisessa.
Diaspora-home communication between the country of origin government or communities and the migrants at an individual or migrant community level has not yet reached its full potential.
Lähtömaan viranomaisten ja yhteisöjen ja siirtolaisten välinen kommunikaatio ei ole useinkaan kovin kehittynyttä.
This identity was structured around language, historical, ethnic and racial identity markers that form the core of the Dominican identity.
Identiteetti muotoutui näin kielen, historian, etnisten ja rodullisten ilmausten ympärille.
This thesis explores transnational migrant spaces in the social media.
Tutkielma tarkastelee transnationalististen eli ylirajaisten siirtolaisten tiloja sosiaalisessa mediassa.
Although a driving force behind migration, economic topics received less attention.
Vaikkakin taloudelliset tekijät ovat usein siirtolaisuuden taustalla, sosiaalisen median virtuaaliyhteisöissä ne saivat verrattain vähän huomiota.
As elsewhere in the surrounding society of the migrants the categories for self-identification are often imposed upon Dominicans, here they could and did define their own Dominican identity with the identity markers they saw as relevant.
Ympäröivä yhteiskunta Yhdysvalloissa ei useinkaan arvosta Dominikaaneja ja pakottaa heidät määrittelemään identiteettinsä sellaisten luokittelujen kautta, jotka eivät Dominikaanien omiin käsityksiin Dominikaanisuudesta.
The dominant discourse on these sites was the pride of being a Dominican.
Vallitseva diskurssi ryhmissä oli kansallisylpeys.
It can be used in intra-diaspora communication, as the groups examined did to provide sociability, support, information, sense of belonging and identity.
Sitä voidaan käyttää siirtolaisten keskinäisessä kommunikaatiossa tuottamaan yhteisöllisyyttä, tukea, tietoa, yhteenkuuluvuutta ja identiteettiä, kuten tutkituissa ryhmissä tehtiin.
The study concludes that social media offers an avenue for various practices useful in the migration-development nexus.
Tutkielmassa todetaan, että sosiaalinen media uuden tarjoaa väylän siirtolaisuus-kehitys yhteyden ylläpitämiseksi ja vahvistamiseksi.
Parapoxviruses (PPVs) of the family Poxviridae are zoonotic viruses which cause contagious pustular skin infections of sheep, goats and cattle worldwide.
Poxvirusten heimoon kuuluvat zoonoottiset parapoxvirukset (PPV) aiheuttavat rakkulaista ihotautia lampailla, vuohilla ja naudoilla maailmanlaajuisesti.
These results expand the host range of PCPV to reindeer.
Nämä tulokset laajentavat PCP-viruksen isäntäeläinkirjon poroon.
The genomes of F00.120R and VR634 viruses were found to consist of a central core region of conserved genes, flanked by more variable terminal regions as seen in other poxvirus genomes.
F00.120R ja VR634 virusten genomit koostuvat genomien keskellä olevasta konservoituneiden geenien alueesta, jonka molemmilla puolilla genomin päissä ovat vaihtelevien geenien alueet.
Since the initial classification of the viruses causing disease in Finnish reindeer relied solely on the partial sequence analysis of two conserved PPV genes, the genome of PCPV-like reindeer isolate (F00.120R) was sequenced and analysed together with that of a reference strain of PCPV (VR634).
Koska aiheuttajaviruksen tunnistaminen perustui alun perin vain kahteen geenialueeseen, työssä sekvensoitiin PCPV-kaltaisen poron PPV:n (F00.120R) koko genomi.
In addition, the F00.120R genome was found to lack six genes seen near the right genome terminus of other PPVs.
Sen sijaan F00.120R genomin oikeasta päädystä havaittiin puuttuvan kuusi sellaista geeniä, jotka löytyvät ORF-virukselta.
PCR methods amplifying different regions of the PPV genomes were developed to analyse clinical samples obtained from outbreaks of the disease in reindeer and later from viruses isolated from the disease of sheep and cattle in Finland.
Parapoxvirusten eri geeneihin perustuvilla PCR-menetelmillä tutkittiin eri vuosien suutautinäytteitä sekä lampaiden ja nautojen ihotautinäytteitä.
The aims of this study were to establish specific and rapid detection methods for the causative agent of the disease and characterise the viruses circulating in Finland.
Työn tavoitteena oli tunnistaa suutaudin aiheuttajavirus, kehittää polymeraasiketjureaktioon (PCR) perustuvat menetelmät taudin diagnostiikkaan sekä karakterisoida poro-, lammas- ja nautanäytteistä löytyviä viruskantoja.
Subsequent phylogenetic analysis of the partial gene sequences indicated that reindeer virus from the early outbreaks is most closely related to ORFV whereas the PPV strains from the 1999-2000 outbreak is most closely related to the cattle PPV Pseudocowpox virus (PCPV).
Tulokset osoittivat, että vuosina 1992 1994 tautia aiheutti lampaiden ORFV-kaltainen virus, mutta 1999 2000 epidemian aiheuttajaksi paljastui naudan valelehmärokkoviruksen (Pseudocowpoxvirus; PCPV) kaltainen virus.
The protein coding contents and G+C profile of the genomes, as well as gene order and predicted protein homologies indicated that F00.120R is an isolate of PCPV and that PCPV is correctly classified as a member of the genus Parapoxvirus.
F00.120R viruksen genomin emäskoostumus, geenien järjestys genomissa sekä samankaltaisuus VR634 viruksen geenien kanssa varmentavat poron viruksen olevan PCPV.
Furthermore, the phylogenetic analyses of Finnish reindeer, bovine and sheep isolates indicated that the viruses causing the disease in reindeer are very closely related to the PCPVs and ORFVs infecting Finnish cattle and sheep, respectively.
Lisäksi vertailtaessa porojen parapoxviruksia vuosilta 1992 2007 nautojen ja lampaiden viruksiin havaittiin, että nämä Suomesta eristetyt virukset ovat keskenään hyvin samankaltaisia, jopa identtisiä tutkittujen geenien osalta.
The causative agent of reindeer pustular stomatitis was originally considered to be PPV Orf virus (ORFV).
Suomalaisissa poroissa on esiintynyt jo ainakin 90-luvun alusta lähtien suutautia, jonka aiheuttajaksi epäiltiin alun perin PPV-sukuun kuuluvaa orfvirusta (ORFV) samankaltaisten oireiden perusteella.
F00.120R was found to have four, possibly fragmented, genes at the left terminus and another near the central region of the genome that are not present in ORFV or Bovine papular stomatitis virus (BPSV; another PPV) genomes.
Genomivertailuissa tämän viruksen sekä työssä määritetyn tunnetun PCP-viruksen (VR634) genomit osoittautuivat rakenteeltaan ja geenisisällöltään samankaltaiseksi kuin aikaisemmin sekvensoitujen ORFV ja naudan papulaarinen stomatiitti viruksen (BPSV; myös PPV) genomit.
The results showed that a 5431 bp sequence containing genes 116-121 was likely to have been deleted from the F00.120R genome prior to the 7th cell culture passage.
Tutkittaessa tätä genomin puuttuvien geenien aluetta osoittautui, että kyseiset kuusi geeniä ovat hävinneet genomista soluviljelyn aikana ennen seitsemättä soluviljelypasaasia.
The main objective in this study was to develop and apply computational methods for the preprocessing, analysis and interpretation of high-throughput proteomics data.
Tämän tutkimuksen päätavoite oli kehittää ja soveltaa tehokkaita laskennallisia menetelmiä laajamittaisten proteomiikka-aineistojen esikäsittelyyn, analyysiin ja tulkintaan.
Proteins are key components in biological systems as they mediate the signaling responsible for information processing in a cell and organism.
Proteiineilla on tärkeä merkitys biologisissa systeemeissä sillä ne koordinoivat erilaisia solujen ja organismien prosesseja.
Thus, the combination of bioinformatics and proteomics has become an important part in research of signal transduction pathways.
Bioinformatiikan menetelmät ovatkin nousseet tärkeäksi osaksi proteomiikka-analyysiä ja viestintäreittien tutkimusta.
In biomedical research, one goal is to elucidate the mechanisms of cellular signal transduction pathways to identify possible defects that cause disease.
Yksi biolääketieteellisen tutkimuksen tavoitteista on valottaa solujen viestintäreittejä ja niiden toiminnassa tapahtuvia muutoksia eri sairauksien yhteydessä, jotta tällaisia muutoksia voitaisiin korjata.
Advancements in technologies such as mass spectrometry and flow cytometry enable the measurement of multiple proteins from a system.
Proteomiikan menetelmät kuten massaspektrometria ja virtaussytometria ovat keskeisiä biolääketieteellisen tutkimuksen menetelmiä, joilla voidaan mitata näytteestä samanaikaisesti useita proteiineja.
The methods focused on data from tandem mass spectrometry and single cell flow cytometry, and integration of proteomics data with gene expression microarray data and information from various biological databases.
Proteiinitason tietoa yhdistettiin mittauksiin geenien transkriptiotasoista ja olemassaolevaan biologisista tietokannoista poimittuun tietoon.
The analysis of all high-throughput proteomics data requires the use of advanced computational methods.
Nykyajan kehittyneet proteomiikan mittausteknologiat tuottavat suuria tulosaineistoja ja edellyttävät laskennallisten menetelmien käyttöä aineiston analyysissä.
Proteomics, or the large-scale study of proteins of a system, thus plays an important role in biomedical research.
Proteomiikka on proteiinien laajamittaista tutkimista solusta, kudoksesta tai organismista.
Overall, the methods developed and applied in this study have led to new ways of management and preprocessing of proteomics data.
Tutkimuksessa kehitetyt analyysimenetelmät edistävät huomattavasti biolääketieteellisen tiedon laajempaa hyödyntämistä ja ymmärtämistä.
A large range of etiologic agents and increasing antiviral and antibiotic resistance, challenge the development of efficient therapies.
Hengitystieinfektioita aiheuttavien muiden aiheuttajavirusten suuri määrä ja lisääntyvät viruslääke- ja antibioottiresistenssi vaikeuttavat tehokkaiden hoitomuotojen kehittämistä.
This thesis investigated the effects of specific probiotics, in particular Lactobacillus rhamnosus GG, on respiratory and gastrointestinal virus infections in a cell model in vitro, in a rat model in vivo, and in children.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää probioottien erityisesti Lactobacillus rhamnosus GG (GG)-bakteerin vaikutuksia hengitystie- ja suolistovirusinfektioihin solumallissa, vastasyntyneillä rotilla sekä lapsilla.
However, cytokine responses induced by this combination were stronger than responses induced by traditional starter culture bacterium Lactococcus lactis ARH74, highlighting that immunomodulatory effects of probiotics are strain specific.
Yhdistelmä oli kuitenkin tehokkaampi aiheuttamaan tulehduksellisia vasteita kuin yleisesti viileissä käytetty Lactococcus lactis ARH74.
Viral respiratory and gastrointestinal infections are a major health problem, in particular among children.
Hengitystie- ja suolistovirusinfektiot ovat lasten yleisimpiä sairauksia ja ne aiheuttavat vuosittain huomattavia terveydellisiä ja taloudellisia kustannuksia yhteiskunnalle.
Nonviable L. rhamnosus GG had beneficial effects in rotavirus infection in terms of reducing rotavirus induced body weight reduction and colon weight increase.
Tulokset osoittivat, että kuolleella GG:llä oli yhtä suotuisia vaikutuksia rotavirusinfektioissa kuin elävällä, sillä se esti rotavirusinfektion aikaansaamaa painon alenemista ja paksusuolen painon nousua.
The effects of viable and unviable L. rhamnosus GG in rotavirus infection were investigated in a neonatal rat model.
Elävän ja kuolleen GG:n vaikutuksia rotavirusinfektiossa tutkittiin vastasyntyneillä rotilla.
After 24 hours of bacterial stimulation, probiotic combination of L. rhamnosus GG and L. rhamnosus Lc705 was not able to significantly induce higher macrophage cytokine and chemokine production (TNF-α, IL-1β, IL-6, IL-10, and IL-12, MCP-1, IP-10) over individual L. rhamnosus strains.
Väitöskirjatyössä osoitettiin, että bakteerien yhdistelmä L. rhamnosus GG (GG) ja L. rhamnosus Lc705 (Lc705) ei saanut aikaan vahvempia immunologisia vasteita ihmisten makrofageissa kuin GG ja Lc705 kannat yksinään.
A particular focus was on questions, whether viability of a probiotic is an important factor in probiotic-virus interaction, and whether a combination of probiotics is more effective than single strains.
Lisäksi tarkasteltiin onko probioottien yhdistelmän vaikutuksilla eroja yksittäisiin kantoihin verrattuna ja onko probiootin elävyydellä merkitystä virusinfektiossa.
However, L. rhamnosus GG did not reduce viral occurrence in the nasopharynx, suggesting that L.rhamnosus GG is able to reduce respiratory virus symptoms through enhancing immune response.
L. rhamnosus GG ei yksinään vähennä hengitystievirusten määrää lasten nenänielussa, mutta probiootti voi vaikuttaa näihin infektioihin suotuisasti lieventämällä hengitystieoireiden määrää.
Accumulating evidence suggests that specific probiotic bacteria are able to decrease the risk and symptoms of these infections.
Lisäksi on havaittu, että probiootit vähentävät hengitystieinfektioiden riskiä lapsilla.
In conclusion, probiotics and their combinations differ in their ability to elicit immunomodulatory effects in vitro.
Yhteenvetona väitöskirjatyön tulokset osoittavat, että probioottien vaikutukset immunologisiin vasteisiin ovat kantakohtaisia.
In otitis-prone children, L. rhamnosus GG in a combination with L. rhamnosus Lc705, Bifidobacterium breve 99, and Propionibacterium freudenreichii ssp.
Väitöskirjatyössä osoitettiin, että neljän probioottibakteerin yhdistelmä (GG, Lc705, Bifidobacterium breve 99 sekä Probionibacterium freudenreichii PJS) vähensi merkitsevästi bocavirusta korvatulehduskierteisten lasten nenänielussa 3-6 kuukautta interventiosta.
Immunomodulatory effects of probiotics were screened in human macrophage model in vitro.
Tutkimus osoittaa, että probioottien vaikutukset immuunipuolustukseen ovat kantakohtaisia ja ne tulisi arvioida huolella ennen kliinisiä ihmiskokeita soluviljelmissä.
Viability of a probiotic is an important factor in virus infection.
Spesifisellä probioottiyhdistelmällä saattaa kuitenkin olla suotuisa vaikutus hengitystievirusten määrän vähenemiseen.
However, viable L. rhamnosus GG was more effective in reducing significantly viral load in the gastrointestinal tract.
Lisäksi L. rhamnosus GG-bakteerin elävyydellä on merkitystä rotavirus-bakteeri-interaktiossa.