natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Polar Regions are an energy sink of the Earth system, as the Sun rays do not reach the Poles for half of the year, and hit them only at very low angles for the other half of the year.
Polaarialueille tulee suuren osan vuodesta vain vähän tai ei lainkaan auringon säteilyä, ja siksi maapallo polaarialueilla luovuttaa avaruuteen enemmän energiaa kuin auringosta saa.
Factors controlling the surface energy budget over snow and ice
Väitöskirjan tavoitteena on parantaa ymmärrystä fysikaalisista prosesseista, jotka kontrolloivat lumen ja jään pinnan energiatasetta.
In winter, the main heat sources for the atmosphere are the cyclones approaching from lower latitudes, and the atmosphere-surface heat transfer takes place through turbulent mixing and longwave radiation, the latter dominated by clouds.
Tällöin ilmakehän ja maapallon pinnan välinen lämmönvaihto perustuu turbulenttiseen sekoittumiseen ja pitkäaaltoiseen säteilyyn, jonka tehokkuutta pilvisyys säätelee.
Some VOCs, on the other hand, cool the atmosphere by taking part in the formation of aerosol particles.
Toisaalta osa VOCeista viilentää ilmastoa osallistumalla aerosoli-hiukkasten muodostumiseen.
The VOCs were divided into three classes based on the dynamics of the summer-time concentrations: 1) reactive compounds with local biological, anthropogenic or chemical sources (methanol, acetone, butanol and hexanal), 2) compounds whose emissions are only temperaturedependent (monoterpenes), 3) long-lived compounds (benzene, acetaldehyde).
Jaoimme VOCit kesällä mitattujen pitoisuuksien dynamiikan mukaan kolmeen ryhmään: 1) reaktiiviset yhdisteet, joilla on paikallisia lähteitä (metanoli, asetoni, butanoli ja hexanaali), 2) yhdisteet, joiden päästöt riippuvat vain lämpötilasta (monoterpeenit) ja 3) pitkäikäiset yhdisteet (bentseeni, asetaldehydi).
Different sources, removal processes and turbulent mixing explained the dynamics of the measured mixing-ratios qualitatively.
Huomioimalla lähteet, poistoprosessit ja turbulentti sekoittuminen pitoisuuksien vaihtelu selittyi kvalitatiivisesti.
The monoterpene and sum of isoprene 2-methyl-3-buten-2-ol (MBO) volume mixing-ratios were an order of magnitude lower.
Monoterpeenien ja isopreeni 2-metyyli-3-buteeni-2-oli (MBO) yhdistelmän pitoisuudet olivat kertaluokkaa pienemmät.
Some VOCs, in addition, have direct health effects, such as carcinogenic benzene.
Lisäksi osalla orgaanisista yhdisteistä, kuten syöpää aiheuttavalla bentseenillä, on suoria vaikutuksia ihmisten terveyteen.
The long-lived greenhouse gases and tropospheric ozone are the most important radiative forcing components warming the climate, while aerosols are the most important cooling component.
Pitkäikäiset kasvihuonekaasut (kuten metaani) ja troposfäärin otsoni muodostavat merkittävimmän ilmastoa lämmittävän säteilypakotteen, kun taas ilmakehän aerosoli-hiukkasilla on merkittävin ilmastoa viilentävä vaikutus.
Volatile organic compounds (VOCs) affect atmospheric chemistry and thereafter also participate in the climate change in many ways.
Haihtuvat orgaaniset yhdisteet eli VOCit vaikuttavat ilmakehän kemiaan ja sen myötä myös ilmaston muutokseen.
During winter we did not observe systematical diurnal cycles for any of the VOCs.
Talvella metsän VOC-pitoisuudet eivät riippuneet vuorokaudenajasta.
However, quantitative understanding will require longterm emission measurements of the OVOCs and the use of comprehensive chemistry models.
Pitoisuuksien tarkempi, kvantitatiivinen, ymmärtäminen vaatii pitkäaikaisia hapettuneiden orgaanisten yhdisteiden päästöjen mittauksia mäntymetsästä sekä kattavaa kemiallista mallinnusta.
The majority of the monoterpene and methanol emissions from the Scots-pinedominated forest were explained by emissions from Scots pine shoots.
Metsän monoterpeenien ja metanolin päästöistä valtaosa selittyi männyn oksien päästöillä.
Globally, forests are the largest source of VOC entering the atmosphere.
Metsät, joista havupuut muodostavat merkittävän osan, ovat maailmanlaajuisesti ilmakehän suurin VOC-lähde.
Measurements of Volatile Organic Compounds : from Biogenic Emissions to Concentrations in Ambient Air
Haihtuvien orgaanisten yhdisteiden mittauksia : luonnon päästöistä ympäröivön ilman pitoisuuksiin
The VOC emissions were 90% monoterpenes (mainly sabinene) and the rest sesquiterpenes (mainly a-farnesene).
Mittauksemme osoittivat, että VOC-päästöt olivat lähinnä mono- (90%) ja seskviterpeenejä (9%).
The system measured one hour at a time in three-hourly cycles: 1) ambient volume mixing-ratios of VOCs in the Scots-pine-dominated boreal forest, 2) VOC fluxes above the canopy, and 3) VOC emissions from Scots pine shoots.
Suunnittelimme ja rakensimme automatisoidun näytteenottojärjestelmän, joka mittasi kolmen tunnin välein, tunnin kerrallaan 1) ilman VOC-pitoisuuksia pääosin männyistä muodostuvassa metsässä, 2) VOCien vuota lehvästön yläpuolelta ja 3) männyn edellisen kesän vuosikasvun VOC-päästöjä.
VOCs can have warming effects on the climate: they participate in tropospheric ozone formation and compete for oxidants with the greenhouse gases thus, for example, lengthening the atmospheric lifetime of methane.
Siten myös VOCeilla on ilmastoa lämmittävä vaikutus, sillä ne osallistuvat troposfäärin otsonin muodostumiseen ja lisäksi pidentävät esimerkiksi metaanin elinikää kilpailemalla ilmakehän hapettimista, joista tärkeimmät ovat OH, otsoni ja NO3.
Biogenic VOC (methanol, acetone, isoprene MBO and monoterpene) volume mixing-ratios had clear diurnal patterns during summer.
Metanolilla, asetonilla, isopreeni-MBOlla ja monoterpeeneillä on lähteitä luonnossa, ja niiden pitoisuuksilla oli kesäisin selkeä vuorokausivaihtelu.
The normalized monoterpene emission potentials were highest in late summer, rising again in late autumn.
Vakiolämpötilaan normalisoidut monoterpeeni- ja seskviterpeenipäästöpotentiaalit olivat suurimmillaan loppukesästä.
The normalized sesquiterpene emission potentials were also highest in late summer, but decreased towards the autumn.
Monoterpeenien päästöpotentiaali nousi uudelleen loppusyksyllä ennen neulasten putoamista, kun taas samaan aikaan seskviterpeenien päästöpotentiaali heikkeni.
The ambient mixing ratios of other VOCs did not show this behaviour.
Muiden yhdisteiden pitoisuuksissa ei havaittu vuorokausivaihtelua.
In addition to the online PTR-MS measurements, we determined the composition and seasonality of the VOC emissions from a Siberian larch with adsorbent samples and GC-MS analysis.
Lisäksi määritimme adsorbentti-näytteillä, jotka analysoitiin laboratoriossa kaasukromatogrammi-massaspektrometrillä, siperianlehtikuusen VOC-päästöjen koostumuksen ja niiden muutokset kasvukauden aikana.
In the Scots-pine-dominated forest, canopy-scale emissions of monoterpenes and oxygenated VOCs (OVOCs) were of the same magnitude.
Havupuumetsän lehvästön monoterpeenien ja hapettuneiden VOCien, jotka olivat pääosin metanolia ja asetonia, päästöt olivat samansuuruiset.
The emissions of mono- and sesquiterpenes from the deciduous Siberian larch, as well as the emissions of monoterpenes measured from the evergreen Scots pine, were well described by the temperature-dependent algorithm.
Lämpötila-algoritmi kuvasi hyvin siperianlehtikuusen mono- ja seskviterpeenipäästöjä sekä männyn monoterpeenipäästöjä.
This thesis focuses on the measurement results of emissions and concentrations of VOCs in one of the largest vegetation zones in the world, the boreal zone.
Tässä väitöskirjassa keskitytään havupuumetsän VOC-päästöjen ja ympäröivän ilman orgaanisten yhdisteiden pitoisuuksien mittaustuloksiin.
An automated sampling system was designed and built for continuous VOC concentration and emission measurements with a proton transfer reaction - mass spectrometer (PTR-MS).
Havupuumetsän orgaanisten yhdisteiden päästöt ja pitoisuudet ilmassa mitattiin protonin-vaihtoreaktio-massaspektrometrillä (PTR-MS).
Primary emissions of VOC include biogenic emissions from vegetation, biomass burning and human activities.
Muun muassa kasvillisuus, biomassan ja fossiilisten polttoaineiden poltto sekä ilmassa tapahtuvat kemialliset reaktiot ovat ilmakehän orgaanisten yhdisteiden lähteitä.
Annually, methanol and mixing ratios were of the order of 1 ppbv.
Suurimmat VOC-ilmapitoisuudet (tyypillisesti luokkaa 1 ppb) mitattiin metanolille ja asetonille.
The VOC emissions from Siberian larch were reported for the fist time in the literature.
Siperianlehtikuusi on yksi taiga-alueen yleisimmistä puulajeista, ja sen VOC-päästöjä ei ole julkaistu aiemmin.
When ordinary nuclear matter is heated to a high temperature of ~ 10^12 K, it undergoes a deconfinement transition to a new phase, strongly interacting quark-gluon plasma.
Kun protoneista ja neutroneista koostuvaa ydinainetta kuumennetaan hyvin korkeaan lämpötilaan ~ 10^12 K, se läpikäy olomuodon muutoksen vahvasti vuorovaikuttavaksi kvarkkigluoniplasmaksi.
The two last papers on the other hand focus on the construction of the center-symmetric effective theories, and subsequently the first non-perturbative studies of these theories are presented.
Jälkimmäiset julkaisut keskittyvät keskussymmetrian säilyttävien efektiivisten teorioiden rakentamiseen ja näiden ensimmäisiin numeerisiin analyyseihin.
Non-perturbative lattice simulations of a center-symmetric effective theory for SU(2) Yang-Mills theory show --- in sharp contrast to the perturbative setup --- that the effective theory accommodates a phase transition in the correct universality class of the full theory.
Numeeriset hilasimulaatiot osoittivat että, toisin kuin keskussymmetrian rikkovalla teorialla, SU(2)-mittaryhmän tapauksessa keskussymmetrian säilyttävällä efektiivisellä teorialla on faasitransitio, joka kuuluu samaan universaalisuusluokkaan alkuperäisen teorian kanssa.
While the color charged fundamental constituents of the nuclei, the quarks and gluons, are at low temperatures permanently confined inside color neutral hadrons, in the plasma the color degrees of freedom become dominant over nuclear, rather than merely nucleonic, volumes.
Matalassa lämpötilassa vahva ydinvoima sitoo ydinhiukkasten rakennusosaset kvarkit ja gluonit tiukasti ydinhiukkasten sisälle, mutta olomuodon muutoksessa ydinhiukkasten rakenne sulaa ja kvarkit sekä gluonit vapautuvat vankeudestaan.
In addition to this, numerical lattice simulations have, however, shown that the perturbatively constructed theory gives a surprisingly good description of the plasma all the way down to temperatures a few times the transition temperature.
Numeerisilla simulaatioilla on kuitenkin havaittu, että tämä efektiivinen teoria kuvaa tarkasti alkuperäistä teoriaa vielä yllättävänkin matalissa lämpötiloissa.
The theory was formulated in early seventies, but deriving first principles predictions from it still remains a challenge, and novel methods of studying it are needed.
Vahvan ydinvoiman teoria kvanttikromodynamiikka on tunnettu jo yli kolme vuosikymmentä, mutta silti teorian monimutkaisuuden takia tarkkojen ennusteiden tekeminen teoriasta on hyvin haastavaa ja uusia teoreettiesia tutkimusmenetelmiä tarvitaan.
In the introductory part of the thesis, the status of dimensionally reduced effective theories of high temperature QCD is reviewed, placing emphasis on the phase structure of the theories.
Johdanto-osassa esitetään katsaus korkean lämpötilan kvanttikromodynamiikkaa kuvaaviin ulottuvuudellisesti supistettuihin teorioihin.
In the first research paper included in the thesis, the non-perturbative input required in computing the g^6 term in the weak coupling expansion of the pressure of QCD is computed in the effective theory framework at an arbitrary number of colors.
Ensimmäisessä julkaisussa ulottuvuuksien supistamista sovellettiin kvanttikromodynamiikan tilanyhtälön heikon kytkennän ekspansioon, jonka g^6-termiin tarvittava numeerinen syöte määritettiin simuloimalla ulottuvuudellisesti supistettua teoriaa.
One such method is dimensional reduction, in which the high temperature dynamics of static observables of the full four-dimensional theory are described using a simpler three-dimensional effective theory, having only the static modes of the various fields as its degrees of freedom.
Eräs tällainen menetelmä on ulottuvuuksien supistaminen, jossa joitakin alkuperäisen neliulotteisen teorian tiettyjä tarkkaan rajattuja ominaisuuksia voidaan tutkia paljon helpommin yksinkertaisemmassa kolmiulotteisessa teoriassa.
The symmetry plays a key role in the dynamics near the phase transition, and thus one expects that the regime of validity of the dimensionally reduced theories can be significantly extended towards the deconfinement transition by incorporating the center symmetry in them.
Olomuodon muutoksen läheisyydessä kuvailu silti hajoaa, koska oletus pienistä häiriöistä vapaan teorian ympärillä on tässä tapauksessa perusteeton; oletus pienistä häiriöistä rikkoo alkuperäisen teorian keskussymmetrian, jolla on tärkeä merkitys olomuodon muutoksessa.
A perturbatively constructed effective theory is known to provide a good description of the plasma at high temperatures, where asymptotic freedom makes the gauge coupling small.
Asymptoottisen korkeassa lämpötilassa kvarkkien ja gluonien vuorovaikutuksen voimakkuus heikkenee, ja kolmiulotteinen teoria voidaan rakentaa käsittelemällä vain pieniä häiriöitä vapaan teorian ympärillä.
Spatial practices ensure certain order and continuity in society.
Spatiaaliset käytännöt puolestaan pitävät yllä tietynlaista järjestystä ja jatkuvuutta yhteiskunnassa.
This is difficult, because even neighbours might share only spatial location.
Vaikeaa tämä on, sillä naapureitakaan ei välttämättä yhdistä mikään muu kuin spatiaalinen sijainti.
Finnish law guarantees that every stakeholder has a chance of participation in the planning process, but not everyone is satisfied with this.
Suomessa laki takaa kaikille osallisille mahdollisuuden osallistua suunnitteluprosessiin, mutta kaikki eivät ole tähän tyytyväisiä.
Usually these emphases overlap even though they are given different importances.
Monesti nämä painotukset limittyvät toisiinsa vaikka saavat erilaisia painoarvoja.
According to Henri Lefebvre, the space is socially constructed and it can be divided into three aspects.
Henri Lefebvren mukaan tila rakentuu sosiaalisessa vuorovaikutuksessa ja siitä voidaan erottaa kolme erilaista aspektia.
To experts's urban space politics are important as well as city's economic success.
Asiantuntijoille politiikan ohjauksella on merkitystä, kuten myös kaupungin taloudellisella menestyksellä.
Nevertheless, they are part of political and social practices and they direct strongly space and planning of space through different theories and ideologies.
Ne kuitenkin ovat osa poliittisia ja sosiaalisia käytäntöjä, ja ne ohjaavat vahvasti tilaa ja sen suunnittelua erilaisten teorioiden ja ideologioiden välityksellä tunkeutuen siten elettyyn elämään ja spatiaalisiin käytäntöihin.
The purpose of this thesis, is to find how habitants and experts construct and observe space and find a key to better collaborative planning.
Tämän tutkielman tarkoituksena on löytää asukkaiden ja asiantuntijoiden tapoja nähdä ja rakentaa tilaa, ja löytää sitä kautta avaimia parempaa yhteistoiminnalliseen suunnitteluun.
Habitants feel that their opinions do not matter and experts feel like being a pawn in the political game.
Asukkaat kokevat, ettei heidän mielipiteillään ole väliä ja asiantuntijat taas helposti kokevat olevansa vain politiikan pelinappuloita.
In its broadest sense, urban planning is about controlling and modifying space.
Kaupunkisuunnittelussa on laajimmassa merkityksessään kyse tilan hallinnasta ja muokkaamisesta.
Collaborative planning brings together stakeholders and tries to make them create common discourse.
Yhteistoiminnallisessa suunnittelussa on tarkoitus tuoda eri toimijat yhteen ja saada heidät yhdessä rakentamaan yhteistä diskurssia.
Its purpose is to make different people from different backgrounds create plans and discourses, where all of them can and want to engage.
Tarkoitus on saada erilaisista maailmoista tulevat luomaan yhdessä suunnitelmia, joihin kaikki voivat ja haluavat sitoutua.
Representations of space are abstract space of experts and representational spaces are lived space of habitants.
Tilan representaatiot edustavat asiantuntijoiden abstraktia tilaa ja representationaalinen tila asukkaiden elettyä tilaa.
Representations of space are based on lived life, but their connection to the reality has deteriorated due to abstractions.
Ne pohjaavat elettyyn elämään, mutta abstrahointien myötä niiden yhteys todellisuuteen heikkenee.
Who has the power over space, has the power over its developing and modifying, in other words, over construction of the space.
Tilaa hallinnoivalla on valtaa päättää tilan kehittämisestä ja muokkaamisesta, eli myös tilan rakentumisesta.
Practices are linked to both experts and habitants' doings.
Käytännöt linkittyvät sekä asiantuntijoiden että asukkaiden toimiin.
This study is case study, where by means of discourse analysis, reports about Laajasalo and new master plan of Helsinki, reports of interaction, comments of Yleiskaava-blog's Laajasalo related topics, two "citizen discussion nights" and the interview of active Laajasalo dweller and the interview of urban planner from Helsinki urban environment division are analysed.
Tutkimus on tapaustutkimus, jossa analysoidaan diskurssianalyysin keinoin Laajasaloon ja Helsingin uuteen yleiskaavaan liittyvää aineistoa, vuorovaikutusraportteja, keskustelua Yleiskaava-blogin Laajasalo-aiheisissa merkinnöissä, kahta asukasiltaa sekä asukasaktiivin ja kaavoittajan haastattelua.
By means of these concepts, it is an intention to understand concepts of space of habitants and experts.
Näiden käsitteiden avulla on tarkoitus ymmärtää asukkaiden ja asiantuntijoiden käsitystä tilasta.
The intention is to find out if different forms of data have emphasized different things, and to find out possible differences between the concepts of space of habitants and experts.
Tarkoituksena on nähdä eri aineistomuotojen tuomat mahdolliset erilaiset painotukset sekä asukkaiden ja asiantuntijoiden väliset mahdolliset erot tilakäsityksissä.
In representational space the reality is covered by symbols linked to the social life.
Representationaalisissa tiloissa todellisuus peittyy symbolien merkitysten alle, jotka saavat alkunsa eletyssä elämässä.
The world, in where we born and grow up into, shapes our values through media, researches and social interaction.
Suurin vaikutus lienee siis sillä, millaiseen maailmanaikaan henkilö syntyy ja millaiset arvot hän sisäistää median, tutkimusten ja sosiaalisen vuorovaikutuksen kautta.
City planning has a huge impact on space and experience of space.
Kaavoituksella on merkittävä vaikutus tilaan ja kokemukseen tilasta.
Representations of space are abstract, spaces simplified in theories and abstracts.
Tilojen representaatiot puolestaan ovat abstrakteja, teorioiksi ja abstrakteiksi yksinkertaistettuja tiloja.
Abstract space penetrates in lived space and shapes it with its own concepts.
Abstrakti tila tunkeutuu elettyyn tilaan ja muovaa sitä tarjoamillaan käsitteillä.
Experts, on the other hand, thank habitants for participation, even though the active Laajasalo dweller says he does know, that not all the experts thank habitants for their input.
Asiantuntijoiden kannanotoissa taas kiitellään asukkaiden osallistumista, vaikka asukasaktiivilla oli tiedossa, etteivät kaikki asiantuntijat asukkaita suinkaan kiittele.
To the society, on the other hand, aesthetical aspects does not matter as much as nature's significance in promoting habitants' health and well-being.
Esimerkiksi asukkaille luonnolla on esteettistä arvoa, virkistysarvoa ja terveyttä edistävää vaikutusta, mutta yhteiskunnalle visuaalisuudella ei ole niinkään merkitystä vaan luonto toimii asukkaiden hyvinvointia edistävänä ja siten työvoiman hyvinvoinnin ylläpitäjänä.
Young urban citizens are more likely to travel by more sustainable means of communication and long for more compact cities.
Nuoret urbaanit kaupunkilaiset liikkuvat enemmän kestävämmillä kulkumuodoilla ja kaipaavat tiivistä kaupunkirakennetta, kun taas vanhempi väestönosa korostaa enemmän viheralueiden merkitystä.
These aspects are conceived/conceptualised space or representations of space, perceived/routinized space or spatial practices, and lived space or representational space.
Nämä ovat käsitteellistetty tila eli tilan representaatiot, arkiymmärryksen havaittu tila eli spatiaaliset käytännöt sekä eletty tila eli representaatioiden tila.
Helsinki's collaborative planning methods get more negative feedback from habitants than from experts.
Yhteistoiminnallinen suunnittelu puolestaan saa asukkailta enemmän kritiikkiä kuin kehuja.
Mostly in interaction reports and in the interview of active Laajasalo dweller show critisism concerning new master plan of Helsinki city.
Pääasiassa vuorovaikutusraporteissa ja asukasaktiivin haastattelussa esiin nousee kaupungin kehitysideoiden kritiikkiä.
The research shows, that habitants see urban space through the concepts of nature, fluent everyday life and visuality.
Tutkimuksessa kävi ilmi, että asukkaille kaupunkitila näyttäytyy erityisesti luonnon ja arjen sujuvuuden kannalta, mutta myös visuaalisuudella on väliä.
Differences between different concepts of (urban) space seemed to link to person's age.
Erityisesti eroa näytti olevan ikäryhmien välillä.
Hydrogen soil deposition and atmospheric variations in the boreal zone
Vedyn maadepositio ja ilmakehälliset muutokset boreaalisella vyöhykkeellä
The hydrogen deposition velocity values of all three methods were compared with one-week cumulative rain sums.
Kaikilla kolmella menetelmällä saatuja depositionopeuden arvoja verrattiin yhden viikon aikana kertyneeseen sademäärään.
Hydrogen deposition velocities (vd) were estimated by applying chamber measurements, a radon tracer method and a two-dimensional model.
Sitä myös mallinnettiin kaksiulotteisen mallin ja ns. radon tracer menetelmän avulla.
Using the corrected hydrogen-to-carbon-monoxide ratio, the total hydrogen load emitted by Helsinki traffic in 2007 was 261 t (H2) a-1.
Vetylähteitä ovat bensiinikäyttöisten ajoneuvojen pakokaasut, joista pääkaupunkiseudulla aiheutui noin 260 tonnin vetypäästöt vuonna 2007.
A static-closed chamber technique was introduced to determine the hydrogen deposition velocity values in an urban park in Helsinki, and at a rural site at Loppi.
Vetypitoisuuksia sekä vedyn maanielun voimakkuutta mitattiin Helsingissä, Lopella ja Pallaksella.
Hydrogen and carbon monoxide are highly correlated in an urban environment, due to the emissions originating from traffic.
Vedyn samanaikainen nopea kohoaminen osoittaa, että se on myös peräisin liikenteen päästöistä.
Precipitation increases the soil moisture, which decreases the soil uptake rate.
Ilmiö aiheuttaa alhaisen maan kosteuden ja lisää maanielun voimakkuutta.
The measurements made in snow seasons showed that a thick snow layer also hindered gas diffusion, lowering the vd values.
Talvella paksu lumikerros hidastaa vedyn kulkeutumista maan pintakerroksiin alentaen depositionopeutta.
The sources and sinks of hydrogen are important to know, particularly if hydrogen becomes more common as a replacement for fossil fuel in combustion.
Tutkimuksen tulokset edistävät ilmakehän prosessien parempaa tuntemista ja tuloksia voidaan hyödyntää etsittäessä korvaavia vaihtoehtoja fossiilisille polttoaineille.
During a prolonged drought in summer 2006, soil moisture values were lower than in other summer months between 2005 and 2008.
Tutkimuksissa havaittiin vedyn maanielun olevan suurimmillaan kesä- ja syyskuukausina.
This research has been prompted by an interest in the atmospheric processes of hydrogen.
Edellä mainittujen tekijöiden vuoksi vedyn ilmakemialliset reaktiot ovat viime vuosikymmenen aikana olleet tieteellisen kiinnostuksen kohteena.
Thus natural and anthropogenic emission sources can be separated by analyzing trajectory clusters.
Metaanin kaukokulkeutumista tutkittiin analysoimalla ilmamassojen kulkeutumista.
The lowest atmospheric mixing ratios were found in the late autumn when high deposition velocity values were still being measured.
Helsingissä tehtyjen mittausten perusteella todettiin ruuhka-aikoina häkäpitoisuuksien nopeaa kohoamista.