natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Women's work-related burnout and depression
Työssä uupuvat naiset ja masennus
Dealing with the contradictions and ‘social pain’ that follow from a diagnosis of depression was as great a source of distress as hurry and work pressures.
Masennusdiagnoosiin liittyvien ristiriitojen käsittelyn aiheuttama "sosiaalinen kipu" näyttäytyi yhtä merkittävänä kärsimyksen lähteenä kuin kiire ja työpaineet.
The study specifically examines what happens in the processes in which the problems experienced at work slowly turn into a state of exhaustion that is often diagnosed as depression.
Tutkija pohtii, mitä oikeastaan tapahtuu prosesseissa, joissa työelämässä koetut ongelmat muotoutuvat vähitellen yksilölliseksi terveysongelmaksi, joka usein diagnosoidaan masennukseksi.
The key finding of this study is that women who suffer from burnout deliberately opposed the individualizing interpretations of problems at work.
Tutkimuksen keskeinen löydös on, että työssä uupuvat naiset vastustivat tietoisesti työstä johtuvan uupumisen tulkitsemista yksilölliseksi terveysongelmaksi.
This opposition manifested itself both in the burnout process and in the interpretations made later.
Tämä vastahankaisuus näkyi sekä siinä, miten naiset pyrkivät toimimaan työuupumuksen edetessä että siinä, millaisia merkityksiä he antoivat uupumukselle jälkikäteen.
In light of this study, a re-evaluation of the ways of understanding and speaking about mental distress and depression is fundamentally a gender-political issue.
Tutkija esittää, että työuupumuksen ja työperäisen masennuksen politisoiminen on sukupuolten tasa-arvon näkökulmasta merkittävä kysymys.
The data consist of interviews with women who have experienced burnout and taken sickness leave for depression.
Tutkimus pohjautuu työuupuneiden ja masennuksen perusteella sairauslomalla olleiden naisten kirjoituksiin ja haastatteluihin.
This study examines depression among women suffering from burnout as a societal and gendered phenomenon.
Tutkimus tarkastelee työssä uupuvien masennusta osana työelämässä esiintyvää pahoinvointioireilua ja asettaa henkilökohtaiset kokemukset laajempaan yhteiskunta- ja sukupuolipoliittiseen yhteyteen.
At the same time, drawing the line between burnout and depression became a political issue that stirred societal discussion.
Tutkimus hahmottaa työelämässä esiin nousseen uupumus- ja masennusoireilun osaksi kehityssuuntaa, jossa yhteiskunnallisia ongelmia on ryhdytty käsittelemään lääketieteellisessä kehyksessä.
The gender-related nature of occupational malaise clearly demonstrates the logic behind social problems that become individual problems, and problems that would require political solutions are treated as problems with the individual.
Kun työn olosuhteisiin liittyvät ongelmat "yksilöllistyvät" eli tulevat käsitellyiksi työntekijöiden yksilöllisinä terveysongelmina, ne samalla myös sukupuolittuvat eli muodostuvat naisten terveysongelmiksi.
The study is set in the Finnish occupational wellbeing context at the turn of the twenty-first century, a critical period for the field, when the inability to work due to depression increased rapidly, especially in areas dominated by women.
Mikäli sairauslomalle jääminen oli ainut toimintavaihtoehto vaikeassa työtilanteessa, naiset jatkoivat mieluummin työssä sinnittelyä, jolloin uupumus- ja masennusoireet vaikeutuivat entisestään.
The ethos of coping at work conflicted with taking sickness leave for depression.
Toisaalta työpaineista ja kiireestä johtuvan uupumisen tulkitseminen yksilölliseksi sairaudeksi oli ristiriidassa uupuneiden omien käsitysten kanssa.
In this study, these factors are examined empirically through the concept of agency, defined here as the individual’s negotiatory relationship with the social orders under which she lives and operates.
Tutkimus kuvailee työuupumuksen etenemistä vaihe vaiheelta naisten toiminnan ja valintojen näkökulmasta.
The data analysis employs three methods: firstly, I use content analysis to define the stages of the burnout as manifested in the activities of the interviewees; secondly, I use expectation analysis to examine the interviews for narratives that discuss quitting work and exiting the job market; and thirdly, I analyse the ways in which respondents assign meaning to their state of health during burnout.
Masennusdiagnoosin saaminen oli työssä uupuneille ristiriitainen paikka: Yhtäältä diagnoosi helpotti tilanteesta koettua syyllisyyttä ja mahdollisti irtioton kuluttavasta työtilanteesta.
The study is located in the fields of work research, gender studies and sociology of mental health.
Tutkimus osallistuu keskusteluun työelämässä esiintyvästä pahoinvoinnista sukupuolinäkökulmaa painottaen.
The pressure to define the experience of exhaustion through the framework of a disorder was indeed an important reason for women to keep holding on at work.
Väitöskirja avaa yhteiskunnallisen näkökulman työssä uupuvien naisten masennukseen.
Firstly, the normative expectations of conscientiousness and responsibility determined women’s activities and extended the length of stressful work situations.
Työn tehostamisohjelmat ja tulospaineet ovat kohdistuneet erityisen voimakkaasti naisenemmistöisille aloille.
In the initial stage of the process, women resisted the situation and tried to influence the changes that took place in their work circumstances, thus improving their chances of continuing to work.
Naiset pyrkivät vaikuttamaan aktiivisesti työoloissa ilmeneviin ongelmiin ja välttämään sairauslomaa mahdollisimman pitkään.
I analyze the data using various quantitative methods such as frequency and percentage distributions, cross tabulation and logistic regression.
Analysoin aineistoa kvantitatiivisin menetelmin käyttäen erilaisia kuvailevia menetelmiä, kuten frekvenssi- ja prosenttijakaumia ja ristiintaulukointia, sekä tarkempaa tarkastelua varten logistista regressioanalyysia.
Based on these results, it is important to acknowledge the potentially adverse effects of poverty in families with children on the children’s well-being and development and focus on preventing them.
Tulosten perusteella voidaan todeta, että on tärkeää huomata erityisesti lapsiperheiden köyhyyden vaikutukset lapsen hyvinvointiin ja kehitykseen ja pyrkiä ehkäisemään siitä aiheutuvia haittoja.
Previous studies suggest that both substantive alcohol consumption and a poor financial situation can have a variety of effects on child well-being as they increase the risk of mental problems such as depression, anxiety and behavioral issues.
Aiempien tutkimusten mukaan sekä äidin runsas alkoholinkäyttö että perheen huono taloudellinen tilanne voivat vaikuttaa lapsen psyykkiseen hyvinvointiin monin tavoin, kun esimerkiksi erilaisten mielenterveyden ongelmien, kuten masennuksen, ahdistuksen ja käyttäytymisongelmien riski kasvaa.
Children facing multiple adversities are at a higher risk of experiencing these problems.
Useiden vastoinkäymisten kasautuminen lisää lapsen riskiä kokea haittoja.
The results from the logistic regressions suggest that maternal alcohol use was not associated with children’s mood-related problems or feelings of sadness, whereas the opposite was true for the family’s financial situation.
Logistisen regressioanalyysin tulosten mukaan äidin alkoholinkäyttö ei ollut yhteydessä lapsen mielialan ongelmiin eikä surulliseen oloon, kun taas perheen taloudellinen tilanne oli.
In other words, children living in families having a poor financial situation were more likely to experience mood-related problems and feelings of sadness, but no connection was found between maternal alcohol use and these issues.
Toisin sanoen ne lapset, joiden perheessä oli huono taloudellinen tilanne, kokivat muita todennäköisemmin mielialaan liittyviä ongelmia sekä surullista oloa koulussa ja kotona, mutta äidin alkoholinkäytöllä ei ollut yhteyttä mielialaan ja oloon.
The main explanatory variables in my analyses are the reported frequency and intensity of maternal alcohol use and the mother’s assessment of the family’s financial situation.
Selittävinä tekijöinä analyysissani ovat äidin alkoholinkäytön toistuvuus ja määrä sekä äidin arvio perheen taloudellisesta tilanteesta.
My analyses are restricted to 4th and 5th graders and their mothers and the data consists of 28,058 child-mother pairs.
Analyysissa on mukana 28 058 havaintoyksikköä eli lapsi-äitiparia.
In this thesis I study how maternal alcohol use and the family’s financial situation are associated with children’s psychological well-being.
Tässä tutkielmassa tarkastelen äidin alkoholinkäytön ja perheen taloudellisen tilanteen yhteyttä lapsen psyykkiseen hyvinvointiin.
Lastly, the child’s sex may also play a role in psychological well-being as girls experienced feelings of sadness more often than boys.
Myös sukupuoli oli yhteydessä lapsen psyykkiseen hyvinvointiin: tytöillä oli surullisempi olo kotona ja koulussa kuin pojilla.
The variables to be explained are children’s mood-related problems and feelings of sadness both at school and at home. Additionally, I include as control variables in my logistic regression models the child’s sex, the grade attended by the child, an indicator variable for children living together with both parents and the mother’s educational background, work situation and depressive symptoms.
Lisäksi olen huomioinut logistisissa regressiomalleissani taustamuuttujina lapsen sukupuolen ja luokka-asteen (4. vai 5. luokka), sen, asuuko lapsi molempien vanhempien kanssa yhteisessä kodissa, äidin koulutustaustan ja työtilanteen sekä äidin masennusoireet.
Therefore, I simultaneously analyze how children’s psychological well-being is related to both maternal alcohol use and the family’s financial situation.
Siksi tutkin samassa mallissa sekä äidin alkoholinkäytön että perheen taloudellisen tilanteen yhteyttä lapsen psyykkiseen hyvinvointiin.
Children who did not live with both of their parents as well as children whose mothers had had depressive symptoms within the last year also reported having more mood-related problems and feelings of sadness.
Lisäksi lapset kokivat mielialaan liittyviä ongelmia ja surullista olo koulussa ja kotona, jos he eivät asuneet molempien vanhempiensa kanssa yhteisessä kodissa ja jos äidillä oli ollut masennusoireita viimeisen vuoden aikana.
The data I use in my thesis was collected by the National Institute for Health and Welfare in the School Health Promotion study of 2017.
Tutkimukseni aineistona on vuoden 2017 Kouluterveyskysely, jonka vastaajista tarkastelen 4.–5.-luokkalaisia ja heidän äitejänsä.
Sufficient financing from independent sources are needed.
Riittävän rahoituksen varmistaminen riippumattomasta lähteestä on välttämätöntä.
Thus, already at the planning stage some flexibility should be built in the project.
Siksi jo suunnitteluvaiheessa hankkeeseen olisi jätettävä liikkumavaraa.
The research environment changed rapidly.
Muutokset tutkimusympäristössä olivat nopeita.
A total of 1823 women signed the informed consent, 5% of the whole sample population.
Kaikkiaan 1 823 naista rekrytoitiin; se on 5 % koko tutkimusjoukosta.
Using a non-blind controlled design in long-term preventive trials would bring benefits for research: more participants could be recruited, costs would be notably lower, and running the trial would be easier.
Avoimen tutkimusryhmän käyttö pitkäaikaisissa ehkäisevissä kokeissa hyödyttäisi tutkimusta: saataisiin rekrytoitua enemmän osallistujia, kustannukset olisivat alemmat ja kokeen toteuttaminen olisi helpompaa.
More research is needed on how blinding influences study feasibility and results.
Lisätutkimusta tarvitaan kuitenkin siitä, miten avoin tutkimusryhmä vaikuttaa tutkimuksen toteutettavuuteen ja tutkimustuloksiin.
Almost all physicians were of the opinion that HT contributes to the prevention of osteoporosis, and most said that the prevention of cardiovascular diseases and delay in ageing were benefits.
Lääkärit olivat lähes kaikki sitä mieltä, että hormonihoito estää osteoporoosia, ja useimmat pitivät sydän- ja verisuonitautien ehkäisemistä ja vanhenemisen hidastumista hoidon etuina.
Trial methodology should be developed to find alternatives to traditional blind, individually randomised designs.
Tutkimusmetodologiaa pitäisi kehittää ja yrittää löytää vaihtoehtoisia malleja perinteiselle yksilöiden sokkouttamiseen perustuvalle mallille.
Few (1%) physicians considered the climacteric a normal phase that does not require treatment.
Vain yksi prosentti lääkäreistä piti vaihdevuosia normaalina tilana, joka ei vaadi hoitoa.
Currently it can be expected that society changes quickly and even unexpectedly.
Pitkäaikaisen kokeen suunnittelu on vaativaa nopeasti ja jopa odottamattomasti muuttuvassa ympäristössä.
Results from other trials had the most effect on EPHT, as they led to us shortening trial treatment three times, but the trial was long enough that we could obtain all the necessary data.
Jouduimme kolme kertaa lyhentämään lääkkeen antoaikaa mutta pystyimme saamaan kaikki tarvittavat tutkimustiedot.
Gynaecologists had more favourable attitudes than general practitioners (GPs).
Gynekologien suhtautumien oli paljon myönteisempi kuin perhelääkäreiden.
About half of the women considered the climacteric a normal phase in a woman s life that does not need treatment by a physician, and a woman does not lose her femininity during the climacteric.
Puolet naisista piti vaihdevuosia luonnollisena asiana naisen elämässä eivätkä ne heidän mielestään kaivanneet lääkärin hoitoa.
As a small scale trial, the EPHT was flexible and people involved in the trial put a lot of effort into keeping the trial going on.
EPHT-koe oli mittakaavaltaan pieni, ja se helpotti kokeen joustavaa toteuttamista, lisäksi tutkimusryhmän vahva sitoutuminen auttoi tutkimuksen läpiviemisessä.
As we expected, women favoured the non-blind study group over the blind design.
Odotusten mukaisesti naiset suosivat avointa tutkimusryhmää.
Compared to non-interested women, those interested were more often obese, had more frequently some chronic diseases and more frequently reported depression and sleeplessness.
Osallistumishalukkaat eivät muilta osin eronneet paljon muista vastanneista, mutta he olivat nuorempia, heillä oli enemmän kroonisia sairauksia, he raportoivat enemmän oireita ja olivat käyneet useammin lääkärissä.
They were not familiar with HT: they did not have opinions about it and most of them could not take a stand on its health benefits or harms.
Tutkimuksen mukaan naisilla ei ollut vahvaa mieltymystä hormonihoitoon, se oli heille vieras asia eikä heillä ollut mielipiteitä hormonien hyödyistä tai haitoista.
To study women s preference for HT, a pilot survey for a random sample of 2000 Estonian women aged 45­64 in 1998 was conducted.
Hormonihoitokokeen tekemisen mahdollisuuksien selvitettämiseksi tutkittiin naisten käsityksiä vaihdevuosista ja vaihdevuosien hormonihoidoista lähettämällä kyselylomake 2 000 satunnaisesti valitulle 45-64 -vuotiaalle naiselle Tallinnassa, Tartossa ja niitä ympäröivissä maakunnissa.
Rapid changes in the society led to a lot of extra negotiations.
Yhteiskunnalliset muutokset Virossa olivat nopeita ja vaativat joukon ylimääräisiä neuvotteluja, nopea hintojen nousu uhkasi tutkimuksen varojen riittävyyttä.
More women decided to come to examination in the non-blind than the blind group, and the final recruitment rate was 30% higher than in the blind group mainly due to women's varying decisions to come to the recruitment examination.
Avoimeen tutkimusryhmään kutsutuille vastaanotoille naisia tuli enemmän kuin sokkoryhmän tutkimuksiin, ja avoimeen haaraan rekrytoitiin 30 % enemmän kuin sokkoryhmään.
However, new technology made many things happen much easier than at the beginning of the trial.
Toisaalta uuden teknologian tulo helpotti tutkimuksen toteuttamista.
All women were invited to a recruitment examination in the group where they were allocated.
Sitten naiset kutsuttiin lääkärintarkastukseen, jossa heidän soveltuvuutensa tutkimukseen todettiin.
At the examination the number of women defined as ineligible by physicians and excluded before study inclusion was larger than the number of women with pre-determined reasons for exclusions.
Lääkärit totesivat tarkastuksessa enemmän naisia sopimattomaksi tutkimukseen kuin ennalta sovitut kriteerit olisivat edellyttäneet.
Women who had used drugs and/or had several visits to health care had a stronger preference for HT. Physicians preference for HT was stronger than women s, and physicians would recommend HT to women much more often than women would want.
Tutkimuksessa lääkärit suhtautuivat vaihdevuosihormoneihin paljon myönteisemmin kuin naiset ja suosittelisivat hoitoa paljon useammin kuin naiset haluaisivat.
Most women disagreed with prescribing HT to all women showing climacteric symptoms or to all postmenopausal women; the more education a woman had the more negative her opinion was on prescribing HT to all women.
Useimmat naiset eivät halunneet hormonihoitoa kaikille naisille, joilla oli vaihdevuosista johtuvia oireita, tai kaikille sairauksia ehkäiseväksi hoidoksi vaihdevuosien jälkeen.
To study Estonian physicians' preferences for HT, a survey of a random sample of 500 Estonian gynaecologists and general practitioners was carried out in 2000.
Lääkäreiden käsityksiä vaihdevuosista ja niiden aikaisesta hormonihoidosta selvitettiin lähettämällä kyselylomake 500:llesatunnaisesti valitulle gynekologille ja perhelääkärille.
Of those invited, 17% were interested in joining and 11% (n= 4295) were judged to be eligible on the basis of the questionnaire data.
Kaikkiaan 4 295 naista halusi osallistua kokeeseeen ja kyselylomakkeen tietojen perusteella he täyttivät tutkimuksen mukaanottovaatimukset.
These women were pre-randomised to four arms: two arms in the blind group with active treatment and a matched placebo, and two arms in the non-blind group with open-label HT and control arm with no intervention.
Heidät arvottiin neljään erilaiseen tutkimushaaraan, joista parit muodostivat kaksi tutkimusryhmää, perinteisen sokkoryhmän, jossa kaikki saivat samannäköisen lääkkeen mutta kukaan ei tiennyt oliko lääke hormonia vai lumelääkettä.
Furthermore, sales data of HT, written material, notes from participatory observation, and project correspondence were used to analyse changes during the EPHT trial process.
Tutkimusympäristön muutoksien analysoimiseksi kerättiin tietoa eri lähteistä: eri kokousten pöytäkirjoista ja muistiinpanoista, tutkimushenkilöstön toimintaohjeista, artikkeleista ja julkaistuista tutkimusraporteista ja kirjeenvaihdosta.
In the first year follow-up questionnaire, women reported the most common reasons for joining the trial as being the opportunity to obtain medical examination by a trial physician, and the facilitation of Estonian research.
Toinen haarapari muodosti avoimen tutkimusryhmän, jossa sekä naiselle että lääkärille paljastui tutkimushaara sen jälkeen kun nainen oli lääkärintarkastuksessa todettu sopivaksi osallistumaan kokeeseen ja hän oli allekirjoittanut suostumuksen osallistua.
17% of those women who responded to the pilot survey (n=2000) were interested in joining the EPHT trial (11% of all pilot women).
Esitutkimukseen vastanneista naisista lähes viidesosa halusi osallistua hoitokokeeseen.
This study investigates women s and physicians preference for HT and how these issues are relevant to feasibility and generalizability in a preventive randomised controlled drug trial.
Tämän perusteella voitiin olettaa, että satunnaistaminen eri tutkimushaaroihin onnistuu ja että naiset noudattavat heille annettua tutkimushaaransa mukaista hoito-ohjetta.
Women were invited to participate by means of postal questionnaire that included information about HT and a short description of the trial.
Kun arvonnat oli tehty, tieto naisen tutkimushaarasta suljettiin läpinäkymättömään rekrytointikuoreen ja kuori toimitettiin naisen valitsemaan tutkimusklinikkaan.
Even though the first commercial oestrogen preparation became available in 1926, by 1995 the long-term effects of postmenopausal hormone therapy (HT) were still debated, and a need for trials existed.
Eniten kuitenkin vaikuttivat muiden samanaikaisesti meneillään olleiden vaihdevuosihormonikokeiden tulokset etenkin suuren yhdysvaltalasien WHI-tutkimuksen päätös lopettaa lääkehoito ennen sovittua aikaa.
Responses provided information about potentially eligible women who were interested in participating.
Tässä esitutkimuksessa naisilta kysyttiin myös heidän halukkuuttaan osallistua hoitokokeeseen.
A total 39 713 questionnaires were sent to invite women to participate in the main trial.
Esitutkimuksen lisäksi yli 37 000 50-64 ­vuotiasta naista sai kyselylomakkeen, jossa kysyttiin heidän halukkuuttaan osallistua hormonihoitokokeeseen ja tietoja mahdollisista hormonihoidon esteistä.
In the non-blind group, the allocated arm was revealed after the informed consent was signed.
Jos naista ei rekrytoitu tutkimukseen, kirjekuori jäi avaamattomaksi ja syy osallistumattomuudesta kirjattiin kuoren päälle tutkimusklinikassa.
The trial medication was a licensed drug, and it was conducted as a multi-centre trial in a neighbouring country Estonia, in a different medical culture.
Tutkimukseen rekrytoimisen kannalta lääkäreiden positiivinen suhtautuminen oli myönteistä, koska voitiin odottaa, että he suhtautuvat myönteisesti kokeeseen ja ehkä pitivät sitä yhtenä mahdollisuutena lisätä hyväksi uskomaansa vaihdevuosihormonien käyttöä Virossa.
The survey provided data to investigate women s perceptions of the climacteric and HT, and to assess their interest in participating in the trial.
Koeasetelman vaikutusta naisten halukkuuteen liittyä kokeeseen tutkittiin analysoimalla rekrytointiprosessia.
Generally, it can be said that the further the idea of management by re-sults is taken in local government, the more the status of the council shifts from a decision maker to a legalizer of municipal activities.
Mitä pitemmälle tulosjohtamista on kunnallishallinnossa toteutettu, sitä enemmän valtuusto on menettänyt asemaansa kunnan päätösvallan käyttäjänä.
From the 1990s on we can speak of managerial local government.
Ne aloittivat jo 1970 -luvulla määrätietoisen koulutus- ja muun ohjaustoiminnan mangeristisen kunnallishallinnon aikaansaamiseksi.
The frame of reference consisted of the democratic values and efficiency values of local government.
Demokratia ja tehokkuus muodostavat kunnallishallinnon keskeisimmän arvopohjan.
This requires increasing attention to the political functi-on of municipalities, including stricter normative definition of municipal authority and responsibility.
Tämä merkitsee nykyistä selkeämmän poliittisen johtajuuden luomista suomalaiseenkin kunnallishallintoon.
The detail principle required that the municipal budget be detailed to the extent that none of the council's power could be transferred to the executive or-ganization through this way.
Jokainen pelkän tavoitteen asettava valtuuston päätös, jota ei sidota keinovalikoimaan, siirtää valtuuston valtaa.
The entire legal-administrative period was characterized by the priority of democratic values in local government.
Kunnallishallinnossa on perinteisesti korostettu demokraattisia arvoja.
This involved a demand to separate strategic and operational activities.
Näistä merkittävämpänä on vallan ja vastuun jaon normatiivinen täsmentäminen.
If municipal decision-making power is understood as competency to form local intent, and if we assume as municipal laws have assumed that the exercise of this power resides in the local council, the introduction of managerial local go-vernment and management by results has not been possible without transferring aut-hority from the local council to the executive organization.
Kunnallishallinnon vahvistamisen nimissä tehdyt lainsäädännölliset uudistukset kuten normien purku, vapaakuntakokeilu ja kuntien valtionosuusjärjestelmän uudistaminen olivat tarkoitukseltaan ensisijassaq valtionhallinnon uudistamista.
In the beginning of the 1990s the Finnish state administration was refor-med in line with the managerial theory.
Hän näkee, että 1980 -luvulla alkanut kunnallishallinnon uudistaminen ei ollut ilmiönä itsenäinen, vaan se liittyi kiinteästi uusliberalismin nousuun ja valtionhallinnon uudistamiseen.