natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Differing from children with language impairment, typically developing children used the most complex language in narratives based on the toys and the simplest language in the Bus Story.
Kielihäiriöisistä lapsista poiketen tyypillisesti kehittyvät lapset käyttivät kompleksisimpia kielellisiä rakenteita lelusarjakerronnassa, kun taas yksinkertaisimmat rakenteet löytyivät bussitarinoista.
Elicitation method had only subtle effect on errors made by typically developing children.
Tyypillisesti kehittyvien lasten tekemiin virheisiin elisitointimenetelmällä ei ollut suurta vaikutusta.
Children with language impairment made more of all kinds of errors but particularly errors which affected the sentence structure, distinguished research groups from each other.
Kielihäiriöisten lasten kertomuksissa oli enemmän kaiken tyyppisiä virheitä kuin tyypillisesti kehittyvien lasten kertomuksissa, mutta lauserakenteita rikkovat virheet erottelivat tutkimusryhmiä parhaiten toisistaan.
The linguistic structure of the narratives was assessed with a set of toys, a picture book about a boy, a dog and a frog, and a Bus Story sequence of pictures.
Aineisto koostui kolmesta erilaisesta kerrontatehtävästä: lelusarjakertomuksesta, sammakkotarinasta ja bussitarinasta.
It is noted that linguistic structures and errors in them are the most effective part of narratives in distinguishing children with language impairment from children with typical development.
Erityisesti kertomusten kielellisen rakenteen ja niissä esiintyvien virheiden on havaittu erottelevan tyypillisesti kehittyviä ja kielihäiriöisiä lapsia toisistaan.
Children with language impairment also used simpler and more inaccurate connectives in their narratives.
Kielihäiriöiset lapset käyttivät esimerkiksi vähemmän elliptisiä ja alisteisia lauserakenteita sekä yksinkertaisempia ja epätarkempia lauseyhdisteitä.
The results indicated that children with language impairment used simpler linguistic structure and they had more errors in their narratives than typically developing children.
Kielihäiriöisten lasten kertomukset osoittautuivat kielelliseltä rakenteeltaan tyypillisesti kehittyvien lasten kertomuksia yksinkertaisemmiksi ja niissä oli enemmän virheitä.
Children with language impairment used the weakest linguistic structure in narratives based on the set of toys.
Kielihäiriöiset lapset käyttivät yksinkertaisimpia rakenteita lelusarjakerronnassa.
The additive effects were analyzed with multiple MANOVA.
Kerrannaisvaikutusta tutkittiin MANOVA:lla.
Previous studies have also used mainly performance-based methods to measure executive functions, which places doubts on ecological validity of previous results.
Aiemmissa tutkimuksissa toiminnanohjausta on tutkittu myös lähinnä laboratorio-olosuhteissa, mikä asettaa tutkimusten ekologinen validiteetin kyseenalaiseksi.
Late-preterm birth (34+0-36+6 weeks' gestation) has been associated with increased risk of adverse outcomes in executive functioning during early childhood.
Lievästi ennenaikaisen eli raskausviikkojen 34+0 – 36+6 aikana syntymisen on osoitettu olevan yhteydessä toiminnanohjauksen ongelmiin lapsuusiässä.
Intrauterine growth restriction was estimated with being born small for gestational age (SGA).
Sikiöaikaisen kasvun hidastumaa estimoitiin raskauden kestoon suhteutetulla pienipainoisuudella (small for gestational age, SGA).
The final sample comprised 634 participants, of whom 88 were born late-preterm and 37 were born SGA.
Osallistujista 88 oli lievästi ennenaikaisena ja 37 SGA:na syntynyttä.
Basic measures from peri- and neonatal periods were extracted from maternity hospital records and maternal interviews.
Synnytyssairaaloissa kerättiin perustietoja osallistujista peri- ja neonataaliajalta ja tietoja täydennettiin äitejä haastattelemalla.
The participants' gestational age was reliably specified and they filled in the standardized and self-report based Behavioral Rating Inventory of Executive Functioning- Adult Version (BRIEF-A) at age of 24-26 years.
Tähän tutkimukseen valittiin ne 634 osallistujaa, joilla raskauden kesto oli luotettavasti määritettävissä ja he olivat vastanneet 24–26-vuoden iässä standardoituun itsearviointiin perustuvaan toiminnanohjausta arvioivaan BRIEF-A- kyselyyn (Behavioral Rating Inventory of Executive Functioning- Adult Version).
Although these factors have similar adverse effects in executive functions during childhood, there is little research of their possible additive effects.
Vaikka tekijöillä on havaittu samankaltaisia toiminnanohjaukseen kohdistuvia haittavaikutuksia varhaislapsuudessa, ei tekijöiden yhteisesiintyvyyden kerrannaisvaikutuksista ole juurikaan tutkimustietoa.
A majority of infants born late-preterm are also born with intrauterine growth restriction, which has been shown to increase risk of adverse outcomes in executive functioning in childhood and also in early adulthood.
Suurella osalla lievästi ennenaikaisina syntyneistä lapsista on lisäksi sikiöaikaisen kasvun hidastuma, jonka on osoitettu ennustavan toiminnanohjauksen ongelmien todennäköisyyttä varhaislapsuuden lisäksi myös varhaisaikuisuudessa.
The study sample comprised 2193 regionally sampled infants, who were born 1985-1986 and participated in the Arvo Ylppö Longitudinal Study (AYLS).
Tutkimuksessa käytettiin alueellisella otannalla 1985–1986 kerättyä Arvo Ylppö -pitkittäistutkimuksen aineistoa, johon kuului 2193 lasta.
The effects of late-preterm and SGA birth to self-reported executive functioning in early adulthood were analyzed using multiple-hierarchical-linear-regression, controlling for multiple confounders.
Lievän ennenaikaisuuden ja SGA:n yhteyttä varhaisaikuisten kokemaan toiminnanohjaukseen arvioitiin hierarkkisella lineaarisella regressioanalyysillä, jossa huomioitiin useita taustamuuttujia.
The aim of this study is to examine whether late-preterm birth, intrauterine growth restriction or their additive effects are connected to self-rated executive functioning in early adulthood.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan lievän ennenaikaisuuden, sikiöaikaisen kasvun hidastuman ja niiden kerrannaisvaikutuksen yhteyttä varhaisaikuisten itsearvioimaan toiminnanohjaukseen.
SGA was significantly associated with fewer adversities in self rated executive functioning.
SGA:na syntyminen oli merkitsevässä yhteydessä vähäisempään määrään koetun toiminnanohjauksen haasteita.
Late-preterm birth and additive effects of late-preterm birth and SGA were not associated with adverse effects in self-rated executive functioning in adulthood, although negative trend was found.
Lievällä ennenaikaisuudella tai lievän ennenaikaisuuden ja SGA:na syntymisen yhteisesiintyvyydellä ei ollut merkitsevää yhteyttä koetun toiminnanohjauksen haasteisiin varhaisaikuisuudessa, vaikka negatiivinen trendi havaittiin.
There is still little knowledge of long-term disadvantages associated with late-preterm birth.
Lievän ennenaikaisuuden pitkäaikaisseurauksista on kuitenkin hyvin vähän tutkimustietoa.
Effect of late-preterm birth and intrauterine growth restriction on self-rated executive functioning in young adults
Lievästi ennenaikaisen syntymän ja sikiöaikaisen kasvun hidastuman yhteys arjessa koettuun toiminnanohjaukseen varhaisaikuisuudessa
The systematic loss found in the study sample and the possibly positively skewed views of SGA adults may have affected found connections.
Aineiston systemaattinen kato ja SGA:na syntyneiden mahdollinen positiivinen vastaustaipumus saattoivat vaikuttaa havaittuihin yhteyksiin, minkä takia lievän ennenaikaisuuden ja SGA:n yhteydestä toiminnanohjaukseen varhaisaikuisuudessa tarvitaan vielä lisätutkimuksia.
Nobody practiced every day.
Kukaan tutkittavista ei harjoitellut joka päivä.
During one day they exercised about eight minutes.
Yhden päivän aikana tutkittavat harjoittelivat keskimäärin kahdeksan minuuttia.
Results and conclusions: The participants considered the video material, especially the informative part of it, clear and useful.
Tulokset ja johtopäätökset: Tuloksissa oli nähtävissä, että videomateriaalia, erityisesti sen tietoa antavaa osuutta, pidettiin selkeänä ja hyödyllisenä.
The difference in VAPP scores of the whole group before and after the intervention was considered statistically significant (p-value =.048 < .05 ).
VAPP:lla mitattuna alku- ja lopputilanteen erojen keskiarvo poikkesi tilastollisesti merkitsevästi nollasta (p-arvo =.048 < .05 ).
During one month (30 days) the participants exercised in 5 to 27 days.
Harjoittelupäiviä kertyi kuukauden (30 vrk) aikana tutkittavasta riippuen 5-27.
The data were analysed applying qualitative content analysis and statistical method.
Aineistoa analysoitiin sekä laadullisesti sisällönanalyysin avulla, että mää-rällisesti soveltuvin tilastollisin menetelmin.
Methods: The population consisted of 12 patients of HUS Speech and Voice Clinic who participated in an independent video-enhanced intervention.
Menetelmät: Tutkimukseen osallistui kaksitoista HUS:n foniatrian poliklinikan ääniterapiajonossa ollutta potilasta, jotka osallistuivat HUS:n Foniatrian poliklinikalla tehdyn videomateriaalin avulla suoritettuun kotiharjoitteluinterventioon.
Some of the participants seemed to benefit from the independent video-enhanced voice therapy.
Osa tutkittavista näytti hyötyneen itsenäisestä videoavusteisesta harjoittelusta.
The training videos were also considered clear and quite easy to manage.
Ääniharjoitusvideoita pidettiin myös selkeinä, ja harjoituksia oli tutkittavien mielestä pääosin helppo tehdä.
A previous study has also shown that an instructional videotape has potential to increase people's awareness about voice misuse and treatment options.
Videonauhoitteen avulla on aiemmin onnistuttu myös lisäämään ihmisten tietoisuutta vääristä äänenkäyttötavoista ja ääniongelmien hoitovaihtoehdoista.
However, this area is still poorly studied.
Harjoitteluintensiteetti jäi kuitenkin matalaksi.
Educational video material as a part of vocal rehabilitation
Video-ohjausmateriaali äänipotilaiden itsenäisen harjoittelun tukena
However, there were so wide variation in the practice frequency and the VHI and VAPP scores, that no exact conclusions can be made.
Sekä harjoitusmäärissä, että hyötyä arvioivien mittareiden pisteissä oli kuitenkin suurta henkilökohtaista vaihtelua, eikä vahvoja johtopäätöksiä voida sen vuoksi tehdä.
All participants were women (20-63 years) and they had a functional voice disorder diagnosed by a phoniatrician.
Kaikki tutkimukseen osallistuneet olivat naisia, iältään 20–63 -vuotiaita (k.a.
After the intervention participants filled up three self-assessment questionnaires: VHI and VAPP once again and also a questionnaire about the experiences of educational video material.
Tutkimuksen näkökulma oli pääosin laadullinen, ja aineistonkeruussa käytettiin kolmea erilaista kyselyä (VHI, VAPP ja kyselylomake foniatrian ohjausmateriaalin käyttökokemuksista) sekä harjoittelupäiväkirjaa.
The purpose of this study was also to determine if patients' voice quality and the quality of life could be improved by providing videos of vocal hygiene instructions and voice exercises exemplified by the therapist.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tarkastella potilaiden kokemuksia video-ohjausmateriaalin käyttämisestä ja hyödystä sekä itsenäisen harjoittelun vaikutuksesta ääniongelman vaikeusasteeseen ja haittaan sekä elämänlaatuun.
Objective: Previous results support the use of video examples in voice therapy.
Tavoitteet: Videomallintamisen käyttämisestä äänihäiriöiden hoidossa ei ole paljon tutkittua tietoa.
Patient adherence and motivation for practice was improved in the video-enhanced voice therapy compared to the "written" condition.
Valintakriteerinä tutkimukseen osallistumiselle oli, että foniatri oli diagnosoinut tutkittavalla äänihäiriön, jossa toiminnallinen komponentti oli keskeisin.
7/12 participants had better VHI and VAPP scores after the intervention compared to the scores before the intervention.
Sekä VHI-pisteet että VAPP-pisteet laskivat (ts. paranivat) seitsemällä tutkittavalla kahdestatoista.
There were five interviewees in this study, though the interviews were plentiful.
Tutkimukseen osallistui viisi haastateltavaa ja haastattelut olivat kattavia.
Creative and constructivist activity combined with meaningful belonging to the culture was the fundamentals in learning.
Luova ja konstruktivistinen toiminta yhdistettynä merkitykselliseen yhteisöön kuulumiseen loivat oppimisen taustan.
Learning in breakdance culture is a process inside the culture structures (pseudonym, rituals, movement and style, tradition).
Oppiminen breakdance-kulttuurissa näyttäytyi tässä tutkimuksessa kulttuuriperusteiden (pseudonyymi, rituaalit, liikekieli ja tyylisuunta, traditio-oppi) sisällä tapahtuvana prosessina.
The study was executed as a qualitative research and the used methodological philosophy was phenomenography.
Tämä tutkimus toteutettiin laadullisena tutkimuksena ja se nojasi fenomenografisen tutkimussuuntauksen filosofiaan.
Traditionally breakdancers saw teaching as a sosioconstructivist process, where every person in the community acted as a teacher and a learner.
Perinteinen opettajuuskäsitys näkyi sosiokonstruktivistisena prosessina, jossa koko yhteisö toimi opettajana sekä oppilaana.
The interviewees had at least 15 active years experience in breakdance culture.
Haastateltavilla oli vähintään 15 vuoden kokemus aktiivisesta kulttuuritoiminnasta b-boy-kulttuurissa.
Ode to b-boys : Experienced Finnish b-boys' viewpoints on learning in breakdance culture
Oodi b-boylle : Kokeneiden suomalaisten breikkareiden käsityksiä oppimisesta breakdance-kulttuurissa
The theoretical framework for this study is constructivist learning theory which is used to form understandable claims for questions such as how to describe the learning framework in breakdance culture and what are the fundamentals in learning from individual and social perspective.
Viitekehykseen nojaten tutkimus pyrkii saamaan ymmärrettäviä väittämiä siitä, millä tavoin oppimisen kenttä määritellään breakdance-kulttuurissa sekä mitkä ovat kulttuurin keskeiset oppimista kuvaavat seikat yhteisöllisestä ja yksilöllisestä näkökulmasta katsottuna.
Since the dance schools has become a notable learning environment, there were also a clear teacher role.
Kulttuurimurroksen myötä tanssikoulut ovat tuoneet myös selkeän tanssiopettajan roolin.
The purpose of this study is to construct a picture of experienced Finnish b-boys' viewpoints on learning in breakdance culture.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on tutkia kokeneiden suomalaisten breikkareiden käsityksiä oppimisesta breakdance-kulttuurissa.
The research material was collected by using half structured interviews.
Aineistonhankintatapana toimi puolistruktiroitu haastattelu.
The analysis is based on content analysis.
Haastattelun analyysi toteutettiin teoriaohjaavaa analyysimallia hyödyntäen.
B-boys and b-girls evaluated learning as a given or recieved respect from other people.
Breikkarit arvioivat omaa oppimista suhteessa saamaansa kunniaan yhteisössä.
There were several perceptions of teaching and a teacher.
B-boy-kulttuurissa oli useita eri opettajuuskäsityksiä.
The impact of stuttering on quality of life : a survey
Änkytyksen vaikutus elämänlaatuun : kyselytutkimus
The relationships between background information and quality of life were examined using the Mann-Whitney U test, Kruskal-Wallis test and the Spearman correlation.
Taustamuuttujien vaikutusta elämänlaatuun tutkittiin Mann-Whitneyn U-testillä, Kruskal-Wallis -testillä ja Spearmanin korrelaatiokertoimen avulla.
The findings of this study increase the knowledge about stuttering's diversity and its wide-ranging consequences.
Tämän tutkimuksen tulokset lisäävät ymmärrystä änkytyksen moninaisuudesta ja sen vaikutusten laaja-alaisuudesta.
Although quite a lot of studies have focused on the observable factors of stuttering, the features that occur under the surface have received less attention.
Vaikka änkytykseen liittyviä ulkoisesti havaittavia tekijöitä on tutkittu melko paljon, sen syvemmät vaikutukset ovat jääneet vähemmälle huomiolle.
The severity of stuttering, the age at formal diagnosis of stuttering and many demographic factors such as age, marital status and educational level were connected to how the participants thought stuttering had affected their quality of life.
Änkytyksen vaikeusaste ja diagnoosi-ikä sekä monet demografiset tekijät kuten ikä, siviilisääty ja koulutustausta olivat yhteydessä siihen, miten änkyttävä henkilö koki änkytyksen vaikuttaneen omaan elämänlaatuunsa.
Results and conclusions: Stuttering seemed to be in some kind of a relationship with all the aspects of life such as the quality and quantity of communication, social life, mental health, education and work life.
Änkytys näytti olevan yhteydessä käytännöllisesti katsoen kaikkiin ihmisen elämän osa-alueisiin kuten kommunikoinnin laatuun ja määrään, sosiaaliseen ja psyykkiseen toimintakykyyn sekä koulutukseen ja työelämään.
The purpose of this study was to investigate the effects that stuttering has on the quality of life of adults who stutter.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, miten änkytys vaikuttaa änkyttävien aikuisten elämänlaatuun.
In addition this study aimed to explore the connections between demographic and stuttering related factors and quality of life.
Tämän lisäksi haluttiin tutkia demografisten tekijöiden ja änkytykseen liittyvien taustamuuttujien sekä elämänlaadun yhteyttä.
Participation was requested from adult stutterers and a total of 40 stutterers participated in the survey.
Vastausta pyydettiin täysi-ikäisiltä änkyttäviltä henkilöiltä, ja kyselylomakkeen palautti 40 vastaajaa.
Methods: This study was carried out as a survey via Helsinki University's web questionnaire.
Tutkimus toteutettiin kyselytutkimuksena Helsingin yliopiston sähköisellä e-lomakkeella.
The effects varied between individuals both in volume and in direction.
Vaikutukset olivat kuitenkin yksilöllisiä ja niiden suunta ja voimakkuus vaihtelivat.
The participants were recruited from the Association of the Finnish Stutterers.
Tutkittavia etsittiin Suomen änkyttäjien yhdistyksen kautta.
However gender did not seem to affect their views of their quality of life.
Sen sijaan sukupuolella ei havaittu olevan vaikutusta vastaajien kokemuksiin omasta elämänlaadustaan.
The qualitative analysis was based on the classification of recurring themes in the answers for the open-ended questions.
Avointen kysymysten vastauksia analysoitiin laadullisesti teemoittelemalla.
Study aims: The impact of stuttering on an individual's life is obvious.
Änkytyksen vaikutukset änkyttävän henkilön elämään ovat ilmeiset.
These results can be applied in developing the clinical practice of stuttering therapy.
Tutkimustuloksia voidaan hyödyntää esimerkiksi änkytysterapian kuntoutuskäytänteiden suunnittelussa.
The IBM SPSS Statistics 22 program was used for quantitative analysis of the data.
Aineistoa analysoitiin määrällisesti IBM SPSS Statistics 22 -ohjelmalla, jolla laskettiin valintakysymyksistä keskiarvoja, keskihajontoja, frekvenssejä ja prosenttiosuuksia.
The treatment phase included intervention approximately four times per week for six weeks about 1,5 hours each time (30 hours in total).
Kuntoutusjakso toteutettiin kuuden viikon aikana noin neljä kertaa viikossa, 1,5 tuntia kerrallaan eli yhteensä 30 tuntia.
Functional-communication measure did not demonstrate increase in communication amount and quality right after the therapy, but in the follow-up it did increase.
Sosiaalis-toiminnallisen vuorovaikutuksen mittari CAL:n avulla havaittiin, että heti kuntoutusjakson jälkeen tutkittavan arvio kommunikointinsa määrästä ja laadusta ei kasvanut, mutta seurannassa kasvoi.
Training verb production in chronic aphasia : case study of intensive language action therapy effectiveness
Verbien tuoton lisääminen kroonisessa afasiassa : tapaustutkimus tehostetun puheenkuntoutuksen vaikuttavuudesta
The functional communication was assessed with Communicative Activity Log (CAL).
Lisäksi tutkittavan sosiaalis-toiminnallista kommunikaatiota arvioitiin kommunikoinnin aktiivisuuden mittarin (CAL) avulla.
Objectives: Intensive language action therapy (ILAT/CILT) has been found to be effective in the treatment of aphasia, even in the chronic state of aphasia.
Tehostettu puheenkuntoutus (CILT/ILAT) on osoitettu tehokkaaksi afasiaterapiamenetelmäksi vielä afasian kroonisessa vaiheessakin.
It is based on three principles emphasising several components of therapy: massed practise, functional communicative contexts, and restriction to verbal output only.
Se perustuu kolmeen periaatteeseen: kuntoutuksen toteuttamiseen intensiivisesti, kielellisten toimintojen harjoittelemiseen toiminnallisissa tilanteissa ja kuntoutuksen keskittämiseen tehostetusti kielellisiin toimintoihin.
Method: The participant of this study was a non-fluent speaker with Broca's aphasia.
Tutkimukseen osallistui yksi suomenkielinen henkilö, jolla oli agrammaattinen Brocan afasia.
The objective of this study was to measure the increase of concrete and more abstract verb production after the ILAT-intervention.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, lisääkö tehostetun puheenkuntoutuksen menetelmään perustuva puheterapiajakso kroonisesti afaattisen henkilön konkreettisten ja mentaalisten verbien tuottoa.
Intensive language action method was found to be an effective treatment also as an individual therapy.
Tehostettu puheenkuntoutusmenetelmä soveltui myös yksilöterapiassa toteutettuna lisäämään verbien tuottoa puheeseen.
The changes in measured communication were evaluated with statistical tests for effect size.
Kuntoutuksen vaikuttavuutta arvioitiin laskemalla tilastollista merkitsevyyttä verbien määrän kasvusta ja sosiaalis-toiminnallisen vuorovaikutuksen mittarin muutoksilla.
The production of abstract verbs did not increase significantly.
Mentaalisten verbien määrässä havaittiin kasvua, mutta se ei ollut tilastollisesti merkitsevää.
The concreteness effect also explains that certain types of verbs are easier to produce than others (concrete versus more abstract verbs).
Konkreettisuusefekti tekee vaikeasti kuviteltavien sanojen tuotosta vaikeaa afaattisille henkilöille.
Studies have shown that verbs and nouns can be separately impaired in aphasia, partly because of the concreteness effect: nouns are more imageable than verbs.
Osa arviointimenetelmistä oli kliiniseen käyttöön vakiintuneita mittareita ja osa tutkimuskirjallisuuteen perustuvia, tutkielman tekijän laatimia mittareita (verbien tuoton tehtävät).
The data was analysed using mainly statistical methods.
Aineisto analysoitiin pääasiassa tilastollisin menetelmin.
The older children also made fewer errors than the younger children.
Vanhemmat lapset tuottivat myös vähiten virheitä.
Previous studies have shown that fluency skills increase strongly as the child grows.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että sanasujuvuustaidot kehittyvät vahvasti lapsen kasvaessa.
The aim of the study is to find out whether there is a difference between the performance of 3-year-old, 4-year-old and 5-year-old children, and whether gender has an effect on performance.
Tutkimuksella pyritään selvittämään, eroavatko 3-, 4- ja 5-vuotiaiden lasten suoriutumiset semanttisessa sanansujuvuustehtävässä toisistaan ja onko sukupuolella vaikutusta tehtävässä suoriutumiseen.
The largest amounts of correct words were produced by the 5-year-old and the smallest amounts by the 3-year-old children.
Eniten kategorioittain hyväksyttyjä sanoja tuottivat 5-vuotiaat ja vähiten 3-vuotiaat lapset.
The Verbal Fluency task is one of the naming tasks and it is generally used in clinical neuropsychology and logopedics to investigate for example word retrieval strategies and cognitive flexibility.
Sanasujuvuustehtävä on yksi nimeämistehtävien muodoista, ja sitä käytetään yleisesti kliinisissä neuropsykologisissa ja puheterapeuttisissa tutkimuksissa tarkasteltaessa mm. tutkittavan sanahaunstrategioita ja kognitiivista joustavuutta.
All children produced more nouns than verbs.
Kaikki lapset tuottivat selkeästi enemmän substantiivi- kuin verbisanoja.
The children were tested at the day-care centers and their performance was recorded with a dictation machine.
Lapset testattiin yksitellen heidän päiväkotipäiviensä aikana, ja lasten testisuoriutuminen äänitettiin sanelukoneella.