natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, the line between structures and agency is fl exible and vague, and it is important to recognize both individual agency and collective agency in the helping process.
Erityisesti rakenteen tai ympäristön sekä toimijuuden tai toiminnan rajan tulkinta suuntaa ymmärrystä ja toimintaa konkreettisessakin auttamisessa.
In this phase also are drawn conclusions in relation to the research questions.
Tässä vaiheessa tehdään johtopäätöksiä suhteessa tutkimuskysymyksiin.
Finding and presenting new viewpoints enriches future researches.
Uudenlaisten näkökulmien esiin tuominen rikastuttaa tulevia tutkimuksia.
As one of the most important purposes of this research I consider the fact that exactly this kind of research has not been done previously, at least I have not found such studies.
Yhtenä tärkeimmistä tämän tutkimuksen tarkoituksista pidän sitä, että juuri tällaista tutkimusta ei ole aiemmin tehty, tai ainakaan en ole sellaista löytänyt.
Furthermore the sustainable development is considered as an important issue in all of the schools included in my study.
Lisäksi kestävä kehitys nähdään tärkeänä asiana kaikissa tutkimuksessani käytetyissä kouluissa.
It is important for the schools that their pupils become individuals who respect equality, who are tolerant and responsible, and who would continue their studies also after leaving the upper level of comprehensive school.
Kouluille on tärkeää saada oppilaistaan tasa-arvoa kunnioittavia, suvaitsevia ja vastuuntuntoisia yksilöitä, jotka jatkaisivat opintojaan myös yläkoulun jälkeen.
Common for these schools are their goals, which to a great extent coincide.
Yhteistä kouluille ovat koulujen tavoitteet, jotka ovat pitkälti samankaltaiset.
I have compared the schools to my knowledge as objectively as possible, and my explanations are based on written texts e.g. the existing curricula, and one preliminary interview.
Olen vertaillut kouluja mahdollisimman objektiivisesti ja perusteluni ovat perustuneet jo kirjoitettuun tekstiin, eli olemassa oleviin opetussuunnitelmiin, sekä yhteen esihaastatteluun.
In the fourth and last phase the curricula are compared with each other and examined in parallel.
Neljännessä eli viimeisessä vaiheessa opetussuunnitelmia vertaillaan ja tarkastellaan rinnakkain.
In the phase of juxtaposition are posed the questions with which the comparison between the three curricula can be done.
Rinnakkain asettelun vaiheessa asetetaan ne kysymykset, joilla vertailua voidaan kolmen eri opetussuunnitelman välillä tehdä.
In this study I use the proper names of these schools, as the materials concerning them are available to everyone, and I could not think of any reason why I should make up any code names for the schools.
Puhun kouluista niiden omilla nimillä, sillä niitä koskeva aineisto on kaikkien saatavilla, enkä nähnyt syytä, miksi olisin lähtenyt keksimään kouluille peitenimiä.
I shall narrate this interview, cover how it was done and what were its results, which I then shall compare to the theoretical part of the study.
Kerron tehdystä esihaastattelusta, sen kulusta ja siitä saaduista tuloksista, joita vertaan teoreettiseen osuuteen.
Basically all of the upper levels of these three schools have similar curricula, but each school has its own unique way to revise and adapt the curricula so that a particular issue is emphasized in one school more than in another.
Valitsemissani kolmessa eri yläkoulussa on perusperiaatteeltaan samanlaiset opetussuunnitelmat, mutta jokaisella koululla on oma persoonallinen tapansa muokata opetussuunnitelmia siten, että jokin tietty asia painottuu jossakin koulussa enemmän kuin toisessa.
The curricula used in the three schools included in my study have a lot of common features, but also some differences can be found.
Tutkimuksessani käytetyistä kolmen yläkoulun opetussuunnitelmista löytyy paljon yhteneväisyyksiä, mutta myös joitakin eroja.
The purpose of this thesis is to compare the differences and common features in the upper levels of three comprehensive schools situated in the Tampere Region.
Tutkimuksen tarkoituksena on vertailla kolmen pirkanmaalaisen yläkoulun eroja ja yhteneväisyyksiä.
Additionally my study material includes one preliminary interview given by a teacher of one of these schools.
Lisäksi käytän tutkimusaineistona yhtä esihaastattelua, jonka olen yhden tutkimuksessani käytetyn koulun opettajalta saanut.
First I shall describe the curricula of these three schools separately, and according to Bereday’s model I shall interpret the curricula in the second phase.
Sovellan työssäni Beredayn vertailevaa metodia, jonka alussa kuvailen kolmen tutkimukseeni valitun koulun opetussuunnitelmia erikseen ja Beredayn mallin mukaan toisessa vaiheessa tulkitsen opetussuunnitelmia.
As a main source of my study I have used the curricula of these schools.
Päälähteinä toimivat valitsemieni koulujen opetussuunnitelmat.
The analysis methods were hermeneutical interpretation with semiotic phenomenological image analysis approach and a content analysis of the interviews produced.
Aineiston analyysimenetelminä käytin semioottis-fenomenologista kuva-analyysia sekä haastatteluiden sisällön analyysia.
The aim of this pro gradu thesis is to outline existential art education and its possibilities in a Finnish hospital school environment.
Pro gradu -tutkielmani tavoitteena on hahmotella eksistentiaalisen kuvataidekasvatuksen mahdollisuuksia eräässä suomalaisessa sairaalakoulussa.
The empirical part of the thesis took form as an intervention in a Finnish hospital school in which I implemented one potential outline of existential art education in practice.
Tutkielmani empiirinen osuus on eräässä suomalaisessa sairaalakoulussa toteutettu interventio, jossa olen soveltanut eksistentiaalista kuvataidekasvatusta hahmottelemassani muodossa.
My thesis is a research combining existential, phenomenological and hermeneutical approaches with an empirical action research implementation.
Tutkielmani on eksistentiaalis-fenomenologis-hermeneuttinen tutkimus, jossa on myös toimintatutkimuksellinen empiirinen osuus.
The basis of the research lays in existential philosophy and the aim is to apply it into art education.
Tutkimuksen lähtökohtana olivat eksistentialismi filosofiana ja sen sovellusmahdollisuudet koulussa tapahtuvassa kuvataidekasvatuksessa.
The main purpose of the artwork and the interview was to render salient the individual life-worlds and the existential situations of the pupils as they experience them.
Intervention sisältämä tehtäväsarja pyrki selvittämään oppilaiden elämää ja elämismaailmaa sellaisena kuin he sen kokivat.
During the intervention the pupils of the school were to produce visual artworks about their life and these works were then hermeneutically interpreted in the following interview.
Tutkielmani aineisto koostui oppilaiden tuottamasta kuva-aineistosta ja haastatteluaineistosta, joiden yhteydessä kuvia tulkittiin hermeneuttisesti.
In search for a definition for what I call existential art education I have drawn on existential philosophy and critical pedagogy.
Hahmotellakseni eksistentiaalista kuvataidekasvatusta olen ensiksi pyrkinyt muodostamaan siitä filosofisen hahmotelman eksistentialismin ja kriittisen pedagogian yhteenliittymänä, joista jälkimmäistä olen hyödyntänyt erityisesti sivistyksen ongelman kautta.
The ultimate target for existential art education would be to produce a critical, emancipated and independent individual with awareness of one’s existential existence.
Eksistoiva ihminen on emansipoitunut elämänsä valintojen vapaudesta ja vastuusta tietoinen yksilö, joka on kykenevä tavoittelemaan hyvää elämää niin omalla yksilöllisellä kuin yhteisölliselläkin tasolla.
Existentialism’s interest lays in the individual and the singular human existence as a subjectively meaningful and significant experience, which therefore could provide one possible approach to tackle the increasing number of mental disorders and depression diagnoses amongst the Finnish youth, if taken as preventive measures in everyday schooling.
Tavoitteena sovelluksella on olemassaolonsa merkityksellisenä ja mielekkäänä kokeva eksistoiva ihminen, joka pyrkii toteutumaan maailmassa itselleen mielekkäällä tavalla ja siten tavoittelemaan hyvää ja tarkoituksellista elämää.
The results of my intervention imply that the implemented outline of existential art education can render salient the life-world of the participated pupils.
Tutkielmani tuloksena on intervention onnistuminen eksistentiaalisen kuvataidekasvatuksen eräänä soveltamistapana.
They experienced the intervention rather emancipating and in overall the results imply that the existential art education’s approach to education could have positive impact on the evolvement process of young individuals’ path to adulthood
Intervention tuottama aineisto kertoi oppilaiden maailmankuvasta sellaisena kuin he sen kokivat avaten heille itselleen heidän subjektiivista merkitysmaailmaansa ja elämäntilanteensa rakennetta täten tuoden heidät lähemmäksi tietoista olemassaoloa eli eksistoimista.
For a long time, the provinces have not been a significant factor in the Finnish regional system.
Maakunnat eivät ole pitkiin aikoihin olleet kansalaisten näkökulmasta merkittäviä tekijöitä suomalaisessa aluejärjestelmässä.
In recent years, however, the focus of government decision-making has once again drawn attention to the potential of provinces as service providers crossing municipal boundaries.
Viime vuosina valtiotason päättäjät ovat kuitenkin jälleen kiinnittäneet huomionsa maakuntien mahdollisuuksiin kuntarajoja ylittävinä palveluntuottajina.
For today’s young people, the province and its significance may appear only as a place without any particular influence on one's own life, even though in reality, it may be in the future to be a large-scale entity.
Nykynuorelle maakunta ja sen merkitys voivatkin näyttäytyä vain paikan niminä vailla sen kummempaa vaikutusta omaan elämään, vaikka todellisuudessa kyse voi olla tulevaisuudessa laajastikin elämään vaikuttavasta aluekokonaisuudesta.
By using the survey method, participating observation, and content analysis, I have tried to produce a comprehensive process-descriptive data.
Kyselytutkimuksen, osallistuvan havainnoinnin ja sisällönanalyysin avulla olen pyrkinyt tuottamaan kokonaisvaltaisesti prosessia kuvaavaa aineistoa.
As a tool utilized in the context of fine arts education, the process of digital storytelling developed not only the computer skills of students, but also the skills of in-depth thinking and teamwork.
Digitarinaprosessi kuvataidekasvatuksen kontekstissa hyödynnettynä työkaluna kehitti paitsi opiskelijoiden tietoteknisiä taitoja, myös syvällisen ajattelun ja ryhmätyöskentelyn taitoja.
The information obtained can be used to develop the content and operation of teaching, as well as to explore and develop the experience of youth inclusion in the North Savo region.
Saavutettua tietoa voidaan hyödyntää opetuksen sisältöjen ja toiminnan kehittämisessä, sekä nuorten osallisuuden ja kuuluvuuden kokemuksen tarkastelussa ja kehittämisessä Pohjois-Savon alueella.
In addition, the thesis explores the functionality of the process of digital storytelling as a tool for placebased visual arts education.
Lisäksi tutkielmassa perehdytään digitarinaprosessin toimivuuteen paikkaperustaisen kuvataidekasvatuksen työkaluna.
The thesis is an art-based action research, which uses several methods to collect data.
Tutkielma on taideperustainen toimintatutkimus, jonka aineistonkeruussa on hyödynnetty useita eri menetelmiä.
This master's thesis examines the place experiences of the first-year students of Sonkajärvi Municipality in the northern Savo region by means of digital arts.
Tämä pro gradu -tutkielma selvittää Sonkajärven kunnan lukion ensimmäisen vuoden opiskelijoiden Pohjois-Savon maakuntaan liittyviä paikkakokemuksia digitarinan keinoin.
In addition, different social opportunities, such as school, hobbies and the number and quality of relationships, are central to the experience of young people.
Lisäksi keskeisesti nuorten paikkakokemukseen vaikuttavat keskeisesti erilaiset sosiaalisen kanssakäymisen mahdollisuudet, kuten koulu, harrastukset sekä ihmissuhteiden määrä ja laatu.
The research provides information on the use of digital storytelling in art education in the school context, as well as focusing on the local experience of young people living in northern Savo.
Tutkimus tuottaa tietoa digitarinan hyödynnettävyydestä koulukontekstissa tapahtuvassa kuvataidekasvatuksessa, sekä Pohjois-Savon pohjoisosissa asuvien nuorten paikkakokemuksen fokuksista.
The study revealed that the nature and landscapes of Northern Savo, and especially of their home town, and the importance of these in the home region, were highlighted in the digital stories and experiences of young people in Sonkajärvi.
Tutkimuksessa kävi ilmi, että sonkajärveläisten nuorten digitarinoissa ja kokemuksissa koroistuivat Pohjois-Savon ja erityisesti oman kotikunnan luonto ja maisemat, sekä niiden merkitys kotiseudulla viihtymisen näkökulmasta.
The level of interaction among young people varied during the project as an intensive project broke routines and tired some of the students.
Vuorovaikutuksen taso nuorten välillä vaihteli projektin aikana, koska intensiivinen projekti rikkoi rutiineja ja väsytti nuoria.
How does interaction work within the student group in a short film project?
Miten vuorovaikutus toimii oppilasryhmän kesken lyhytelokuvaprojektissa?
Our research material consists of activity observation, interview material and video recordings that were gathered during the workshop.
Tutkimusaineistomme koostuu toiminnan havainnoinnista, haastatteluaineistoista ja videotallenteista, jotka on kerätty työpajatoiminnan aikana.
Various film production tasks motivate and inspire young people to experiment and engage in different types of work even though they have a wide range of learning difficulties and challenges for functional ability that otherwise hinder the formation of an agency.
Erilaiset elokuvatuotannon tehtävät motivoivat ja innostavat nuoria kokeilemaan ja kiinnittymään erilaisiin toimenkuviin, vaikka heillä on muuten toimijuuden muodostumista haittaavia laaja-alaisia oppimisvaikeuksia ja toimintakyvyn haasteita.
However a calm pace at work, a familiar and solid group, encouragement, social and psychological support during work proved to be agency-supporting factors as well as the possibilities of film education to tell stories, engaging with different parts of film technology and finding a clear social role to work in as a part of the youth’s own film production.
Rauhallinen työskentelytahti, tuttu ja kiinteä ryhmä, kannustus sekä sosiaalinen ja psyykkinen tuki työskentelyn aikana osoittautuivat kuitenkin toimijuutta tukeneiksi tekijöiksi kuten myös elokuvakasvatuksen mahdollisuudet kertoa tarinoita, soveltaa elokuvatekniikkaa sekä löytää omia elokuvatuotantoon liittyviä sosiaalisia rooleja, joiden puitteissa toimia osana yhteistä elokuvatuotantoa.
Our research is an art-based action research in which the theoretical frame consists of the concepts of disability research, critical pedagogy, concepts of inclusion and agency, social psychology’s viewpoints for group and interaction and film education.
Tutkimuksemme on taideperustainen toimintatutkimus, jonka teoreettisen taustan muodostavat vammaistutkimus, kriittinen pedagogiikka, osallisuuden ja toimijuuden käsitteet, sosiaalipsykologian näkökulmat ryhmään ja vuorovaikutukseen sekä elokuvakasvatus.
The information produced in our research indicates that the short film workshop offered young people with intellectual disabilities an opportunity to become human agents.
Tutkimuksessamme tuotettu tieto kertoo siitä, että lyhytelokuvatyöpaja tarjosi kehitysvammaisille nuorille mahdollisuuden toimijuuteen.
How does a collaborative short film project advance human agency among special youth and help finding one’s own role?
Miten yhteistoiminnallinen lyhytelokuvaprojekti mahdollistaa erityisnuorten toimijuuden ja oman roolin löytämisen?
Which factors improve human agency of young people with general learning disabilities in a short movie project?
Mitkä tekijät parantavat kehitysvammaisten nuorten toimijuutta lyhytelokuvaprojektissa?
In our Master’s Thesis we observe the activities of young people with disabilities in a short film workshop from the point of view of human agency and interaction.
Pro gradu -tutkielmassamme tarkastelemme kehitysvammaisten nuorten toimintaa lyhytelokuvatyöpajassa toimijuuden ja vuorovaikutuksen näkökulmasta.
The conversation is polarized between these two.
Keskustelu polarisoituu näiden välillä.
This is seen to be possible through the use of technology, which not only makes it possible to utilize new inventions but also unites people and makes us more conscious.
Tämän nähdään onnistuvan teknologian avulla, joka paitsi mahdollistaa uudenlaisten keksintöjen käyttöönoton, myös yhdistää ihmisiä ja lisää tietoisuutta asioista.
On the other hand they think that there is hope and things do not look so bad.
Toisaalta taas ollaan sen kannalla, että toivoa on eivätkä asiat näytä kovin pahalta.
It is my intention to find out how are things presented in Docventures and how does language build reality.
Tarkoitukseni on selvittää, miten asiat Docventuresissa esitetään ja miten kieli rakentaa todellisuutta.
On the other hand conversationalists argue that nature is about to be destroyed and the future looks bleak.
Toisaalta keskustelijat ovat sitä mieltä, että luonto on tuhoutumassa ja tulevaisuus näyttää synkältä.
The emphasis of the analysis is in theory defined by Norman Fairclough.
Analyysi painottuu Norman Faircloughin määrittelemään viestintätilanteiden analyysiin.
I have analysed the text for primary and secondary things, presuppositions, absence and action in the text.
Tekstistä on analysoitu ensisijaisia ja toissijaisia asioita, alkuoletuksia, poissaoloa, tekstissä tapahtuvaa toimintaa sekä asioita joita rinnastetaan ja joita asetetaan vastakkain.
It is regarded to be endangered by the actions of humans.
Luonnon nähdään olevan vaarassa ihmisen toimien seurauksena.
The research is qualitative in nature and the method used is critical discourse analysis.
Kyseessä on laadullinen tutkimus ja metodina on käytetty kriittistä diskurssianalyysiä.
The destruction discourse is defined by pessimistic attitude and strong generalization.
Tuhodiskurssia leimaa pessimistisyys ja vahva kärjistäminen.
Humans must also save the world and nurture it.
Nähdään siis ihmisen olevan ongelmien taustalla, mutta ihmisen pitää myös pelastaa maapallo ja hoivata sitä.
The message of Docventures seems to be that we are in crisis but we have begun to wake up and there is still hope.
Päällimmäisenä Docventuresin luontojaksosta tulee vaikutelma, että ollaan kriisissä, johon on alettu heräämään ja voidaan vielä pelastua.
The hope discourse, as the name implies, is about strong belief that people will find ways of avoiding destruction.
Toivodiskurssiin taas kuuluu vahva usko, että ihminen keksii keinot välttää uhkaava tuho.
This thesis examines how is nature represented in the television show Docventures.
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan, miten luonto representoituu Docventures – televisio-ohjelmassa.
The nature is represented in Docventures as a subject in crisis.
Luonto representoituu Docventures-ohjelmassa ensisijaisesti kriisissä olevana asiana.
This research has foundations in social constructionism.
Tutkimus sijoittuu sosiaalisen konstruktionismin tieteenfilosofiseen suuntaukseen.
The emerging awareness of crisis of nature is reflected upon the show.
Ohjelma heijastelee yleisesti kasvussa olevaa kriisitietoisuutta luonnon tilasta.
I have found two main discourses from the material.
Aineistosta on löydettävissä kaksi päädiskurssia: tuhodiskurssi sekä toivodiskurssi.
The research result revealed that the essence of being Finnish designer has not changed much.
Tutkimustulokseksi nousi, ettei muotoilijuus ole juurikaan muuttunut.
I collected my research material from three Finnish designers via theme interviews and compared the material to the frames that Toni Ryynänen has reconstructed about design writing in economic journals.
Tutkimusaineiston keräsin kolmelta nykymuotoilijalta teemahaastatteluin ja vertasin aineistoa Toni Ryynäsen muotoilun talouslehdistökirjoittelusta rakentamia tulkintakehyksiä vasten.
Nor either the images attached to being a Finnish designer do not correspond to the designer’s own experience.
Muotoilijuuteen liitetyt mielikuvat eivät myöskään vastanneet muotoilijoitten omaa kokemusta muotoilijuudesta.
Being a Finnish designer during the golden era of Finnish Design and in 2010s still contains the same cultural, commercial and ecological values than before.
Muotoilun kultakaudella ja nykymuotoilijuudessa pätevät edelleen samalla tavalla kulttuuriset, kaupalliset ja esimerkiksi ekologiset arvot kuin ennen.
The most obvious change in Finnish design is associated with entrepreneurship as operating model, which became the main research result of my master's thesis.
Selkein muutos liittyi yrittäjyyteen muotoilijuuden toimintamallina, mistä muodostuikin pro gradu -tutkielmani selvin tutkimustulos.
The frames of Ryynänen construe the images attached to Finnish design.
Ryynäsen rakentamat kehykset tulkitsevat niitä mielikuvia, joita muotoilijuuteen liittyy.
When the Finnish design in 2010s is required to meet the design tradition, the goal of my master’s thesis was to research the roles in contemporary art of design and construe the changes of being a Finnish designer from the golden era of Finnish Design until 2010s.
Kun 2010-luvun muotoilijuutta vaaditaan vastaamaan muotoilun perinteeseen, pro gradu -tutkielmani tutkimustehtävänä oli selvittää nykymuotoilijan rooleja, ja tulkita muotoilijuuden muutosta muotoilun kultakaudelta 2010-luvulle.
There was a clear need for the research because the designer has been given a very special status in the tradition and cultural conventions of Finnish design.
Tutkimukselle oli olemassa selkeä tarve, sillä muotoilija on suomalaisen muotoilun kulttuurisista konventioista lähtien nostettu omaan, erityiseen asemaansa.
The goal of my master’s thesis was to find out what it is to be a Finnish designer in the 2010s.
Pro gradu -tutkielmani tavoitteena oli selvittää mitä suomalainen muotoilijuus on 2010-luvulla.
I carried out my master’s thesis as a phenomenological case study when the contemporary designers whom were asked what it is to be a Finnish designer in 2010s.
Keinona tähän oli fenomenologinen tapaustutkimus, jolloin nykymuotoilijat itse kuvasivat mistä koostuu 2010-luvun muotoilijuus.
The reason for this is long traditions of Finnish design, whilst designer, in our culture, has been seen as an artist who has a special ability to shape an every day object into something rising above it.
Syynä tähän ovat muotoilijuuden pitkät perinteet, jolloin muotoilija on kulttuurissamme nähty taiteilijana, jolla on ollut erityisen taito muotoilla arjen esineestä jotain sen yläpuolelle nousevaa – suomalaisen muotoilun luovuus kiteytyy edelleen triennaalipalkituissa Tapio Wirkkalan vanerivadeissa tai Timo Sarpanevan lasimaljakoissa.
The contemporary art of design is still compared to its past level of the standard is set from the past success.
Tämä määrittää muotoilijuutta edelleen niin, että usein nykymuotoilua verrataan tähän ja muotoilulle asetetaan muotoilun kulttuuriperinnöstä ammentava vaatimustaso.
Common language is waiting to be co-created.
Yhteinen kieli odottaa yhä yhteisluomista.
Our five senses work continuously yet subliminally.
Viisi aistiamme toimii jatkuvasti, vaikkakin alitajuisesti.
The magazine paper industry has faced many challenges lately.
Paperiteollisuus, erityisesti aikakauslehtipaperiteollisuus, on kohdannut useita haasteita viime aikoina.
Stora Enso was willing to face this challenge and step out of its comfort zone called technical specification.
Stora Enso oli valmis tarttumaan viimeksi mainittuun haasteeseen ja samalla astumaan pois teknisten spesifikaatioiden määrittämältä mukavuusalueeltaan.
Technical specifications should be translated into verbal terms and sensory properties lack the connection to technical measurement.
Teknisiä spesifikaatioita tulisi soveltaa sanallisina termeinä, kun taas aistiominaisuuksille puuttuu yhteys teknisiin mitta-arvoihin.