natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By exploring the selected television series as cultural sites in which performative practices are reiterated the work at hand discusses the changing cultural role and value of television series during the decades.
Siinä missä kuulumisen käsitteen avulla on aiemmin pyritty pohtimaan erilaisten vähemmistöjen yhteenkuuluvuutta ja toisaalta sopeutumista valtakulttuuriin, tässä tutkimuksessa olen analysoinut valtakulttuurin - tai sellaiseksi ymmärretyn - rakentumista.
Our results showed that the RRT-SH3 domains efficiently associated with Nef in cells and could inhibit critical cellular functions of Nef.
Työssä havaittiin, että valikoidut RRT-SH3-domeenit sitoutuvat voimakkaasti eri Nef-proteiineihin soluissa sekä pystyivät estämään Nef:in SH3-riippuvaisia funktioita.
Src homology 3 (SH3) domains are small (typically comprising of 50-70 amino acids) that were first identified as regions of homology among the Src family tyrosine kinases.
Src homology (SH3) 3-domeenit ovat pieniä, keskimäärin 60 aminohappoa käsittäviä proteiinien toiminnallisia osayksiköitä.
In this study we have examined the role of residues of Nef implicated by structural studies to be involved in SH3 binding or other protein interactions in the capacity of Nef bind to the SH3 domain of the tyrosine kinase Hck in vitro and to associate with the serine/threonine kinase PAK2 in cells.
Väitöskirjatyössä tutkittiin HIV-1:n Nef proteiinin SH3-sitoutumisessa sekä muissa proteiinivuorovaikutuksissa tarvittavien aminohappojen roolia tarkastelemalla Nef (mutanttien) kykyä sitoa Hck tyrosiinikinaasin SH3 domeenia pintaplasmoniresonanssitekniikalla sekä näiden mutaatioiden vaikutusta Nef:in kykyyn assosioitua seriini/treoniinikinaasi PAK2:n kanssa soluissa.
Especially an SH3 region called the RT-loop can provide additional determinants for ligand binding by an SH3 domain.
Erityisesti SH3-domeenissa oleva, sekvenssiltään vaihtelevan, RT-silmukaksi kutsutun alueen on osoitettu olevan tärkeä tekijä SH3-domeenien ligandispesifisyyden määräytymisessä.
They are modular protein units, thus capable of functioning on their own, found in various cellular proteins including enzymes, adaptors and structural proteins.
Ne säätelevät monia soluille tärkeitä proteiinien välisiä vuorovaikutuksia, erityisesti sellaisia, joilla on merkitystä solun signaalinvälityksessä sekä kasvun ja erilaistumisen säätelyssä.
RRT-SH3 domains binding tightly to Nef protein variants that normally bind poorly if at all to Hck SH3 (SIV239mac Nef and F90R mutant of HIV-1 Nef) could also be generated, suggesting that this approach might be generally useful for targeting diverse SH3 ligand proteins with high-affinity.
Lisäksi samalla menetelmällä seulottiin RRT-SH3-domeeneja, jotka sitoutuivat tiukasti myös sellaisiin proteiineihin (SIV239mac Nef, HIV-1 Nef F90R variantti), jotka eivät luonnollisesti sido Hck:n SH3-domeenia.
In conclusion, these ligand-tailored SH3 domains could serve as tools both in research and in therapeutic applications as specific intracellular inhibitors of SH3-mediated interactions.
Muokattuja SH3-domeeneja voitaisiin tulevaisuudessa hyödyntää sekä SH3-välitteisten prosessien perustutkimuksessa että käyttää molekyylimalleina SH3-domeenien toimintaan perustuvassa lääkekehittelyssä ja geeniterapiassa.
Moreover, studies on HIV-1 Nef and later on other proteins have shown that additional contacts outside the SH3 binding interface also contribute to the binding affinity and specificity.
Tutkimukset HIV-1:n Nef-proteiinin ja Hck-tyrosiinikinaasin SH3-domeenin interaktiosta ovat osoittaneet, että SH3/PxxP sitoutumisaffiniteetin ja -spesifiteetin muodostumiseen vaikuttavat suuresti myös SH3-PxxP sitoutumisalueen ulkopuoliset molekulaariset kontaktit.
Most of the natural Hck SH3 substrates did not associate with these RRT-SH3 domains in cells implicating that the modified RT-loops ensure the specific binding to Nef with a concomitant loss to other natural partners of Hck SH3.
Hck SH3:n luonnolliset substraatit eivät juurikaan sitoutuneet näihin muunneltuuihin SH3-domeeneihin solumallissa.
We studied the potential of the Nef-targeted RRT-SH3 domains to function as cellular inhibitors of Nef.
Seuraavaksi selvitettiin, voidaanko näitä eri Nef-proteiineilla valikoituja keinotekoisia RRT-SH3-domeeneja käyttää Nef-proteiinin biologisten toimintojen estäjinä.
To further examine the role of the RT-loop region in binding of Hck SH3 to Nef and to evaluate RT-loop's importance as a general affinity/specificity determinant in SH3-mediated protein interactions a large library of artificial SH3 domains (RRT-SH3) was generated by replacing six variable residues in the "tip" of the RT-loop of Hck SH3 with random amino acids.
Niiden aminohappojen, jotka vaikuttivat Nef:in kykyyn sitoa SH3-domeeneja havaittiin olevan kriittisiä myös sen sitoessa PAK2:a. Toisena pääkohtana työssä tutkittiin SH3-domeenin RT-silmukkarakenteen osuutta SH3-välitteisten proteiinivuorovaikutusten affiniteetin ja spesifisyyden määräytymisessä.
RRT-SH3 domains with highest affinity to Nef were selected using phage display and shown to bind HIV-1 Nef more than 40-fold better than unmodified Hck SH3.
Tällä phage display-menetelmällä pystyttiin valikoimaan keinotekoisia RRT-SH3-domeeneja, jotka sitoutuivat Nefiin hyvin korkealla affiniteetilla luonnolliseen Hck SH3-domeeniin verrattuna.
The purpose of this thesis was to obtain information on the diagnostical procedures, prevalence, associating clinical factors, mortality and treatment of cervical spine disorders in rheumatoid arthritis (RA).
Väitöskirjatyössä tutkittiin nivelreuman aiheuttamien kaularankamuutosten diagnostiikkaa, esiintyvyyttä, riskitekijöitä ja hoitoa sekä muutoksiin liittyvää kuolleisuutta.
The late prevalence of cervical spine changes was studied in 69 RA patients who were followed up for 20 years since the onset of the disease.
Tutkimustyössä osoitettiin että jopa 42%lle nivelreumapotilaista kehittyy 20-vuoden seurannassa kaularangan alueen nikamien välisiä siirtymiä.
Finally, the efficacy of combination therapy with disease-modifying antirheumatic drugs (DMARDs) in the prevention of rheumatoid cervical spine changes was studied.
Lopuksi työryhmämme osoitti ensimmäistä kertaa, että tehokkaalla lääkehoidolla pystytään ehkäisemään kaularankamuutosten kehittymistä varhaisvaiheen nivelreumassa.
In addition, severe cervical spine changes with high risk for complications were recorded in approximately 10% of patients.
Jopa 10%lla potilaista muutokset olivat niin vaikeita, että ne saattavat aiheuttaa hermojuurten tai selkäytimen vaurioita.
Moreover, BMD of the femoral neck was significantly lower in patients with atlantoaxial disorders than in the other group.
Riski kaularankamuutoksiin oli suurentunut potilailla, joilla esiintyi myös muiden nivelten vaurioita tai alentunut reisiluun kaulan luuntiheys.
However, a detailed examination of hospital records and cervical spine radiographs indicated that cervical spine disorders were poorly diagnosed in Finland in 1980:es, and in certain patients they most likely had resulted in life-threatening complications.
Totesimme myös, että epidemiologisesti kaularankamuutokset eivät lyhennä nivelreumapotilaiden oletettua elinikää, mutta yksilökohtaisesti ne saattavat aiheuttaa vakavia, jopa kuolemaan johtavia komplikaatioita.
These results indicate that cervical spine disorders are common in longterm RA and patients with severe RA have an increased risk for cervical spine involvement.
Tulevaisuudessa tehokkaalla lääkehoidolla saatetaan pystyä ehkäisemään nivelreumaan liittyvien kaularankamuutosten kehittymistä myös pitkällä tähtäimellä, jolloin myös myöhäisvaiheen vaikeat vauriot ja niihin liittyvät komplikaatiot vähenevät.
Cervical Spine Changes in Rheumatoid Arthritis
Työssä käytettiin epidemiologisia ja radiologisia menetelmiä.
Strategizing Digitalization in a Finnish Higher Education Institution: Towards a thorough strategic transformation
Digitalisaation strategisointi suomalaisessa korkeakouluorganisaatiossa: kohti kokonaisvaltaista strategista muutosta
Of course, contextual factors need to be taken into consideration if the model is to be used within different cases.
Mallin soveltaminen muussa kuin alkuperäisessä yhteydessä edellyttää toki kontekstuaalisten tekijöiden ja erityispiirteiden huomioonottamista.
During the four-year research process, a thorough evaluation of the processes and resources was conducted in the case institution, and based on the evaluation and its results, a strategized approach to digitalization of a higher education institution was taken.
Yli neljän vuoden tutkimusprosessin aikana kohdeorganisaatiossa, Tampereen ammattikorkeakoulussa, toteutettiin kokonaisvaltainen prosessien ja resurssien evaluointi, jonka pohjalta lähdettiin määrittelemään digitalisaation strategisoinnin mallia ja soveltamaan sitä käytännössä.
This PhD dissertation covers the last approximately one-year phase (cycle) of a longitudinal action research over four years in a Finnish higher education institution.
Väitöstutkimuksessa käsitellään noin neljän vuoden pitkäistutkimuksen viimeistä vaihetta, jossa tutkimusotteena hyödynnettiin toimintatutkimuksellista lähestymistapaa.
This dissertation focuses on explaining the chosen approach to strategizing within the case institution, supported by the analysis of the realization of the strategic pattern, both on the systemic level and on the digital strategy team members´ cognitive level.
Väitöstutkimuksessa tuodaan esille kohdeorganisaatiossa sovellettu, testattu ja dokumentoitu malli ja lähestymistapa digitalisaation strategisointiin, jonka vaikuttavuutta analysoidaan digistrategiatyöhön osallistuneiden kognitiivisella ja henkilökohtaisella toiminnan tasolla esimies- ja johtajarooleissa sekä systeemisellä tasolla läpi kohdeorganisaation.
Strategizing of digitalization in this regard refers to a holistic approach to strategic management of digitalization as a phenomenon, not as a tool.
Strategisoinnilla tämän tutkimuksen kontekstissa viitataan kokonaisvaltaiseen ja digitalisaatiota ilmiönä tarkastelevaan ja käsittelevään lähestymistapaan.
An analytical approach to holistic evaluation and commitment of many stakeholders is required in order to succeed.
Näin ollen on liian aikaista tehdä luotettavaa analyysia vaikuttavuudesta.
Various development initiatives have been launched and implemented, which are either directly linked with the planned strategy, or for their part, serve the digital strategy as complementary emergent strategies.
Historian aikana korkeakoulut ovat panostaneet enemmän tai vähemmän oman toimintansa tieto- ja viestintätekniikka (TVT)-lähtöiseen kehittämiseen: on määritelty muun muassa erilaisia TVT-ohjelmia, verkko-oppimisen kehittämisohjelmia, verkko-opetusstrategioita ja TVT-strategioita.
In general, the two-year digital strategy implementation plan was perceived to have materialized well.
Helmikuussa 2015 koottiin digistrategiaryhmä, joka käynnisti varsinaisen lyhyemmän aikajänteen, eli noin kahden vuoden strategisen suunnittelun.
Understanding the differences between digitization and digitalization is a prerequisite for strategizing.
Suunnitelmallisen digistrategian ja digistrategiatyön avulla ilmiön digitalisaatio kriittisyyttä ja moniulotteisuutta on kyetty viestimään hyvin konkreettisella tavalla läpi tutkimuksen kohdeorganisaation.
The digital strategy has started to materialize on the systemic level largely as planned.
Tutkimuksen kohdeorganisaatiossa digistrategia oli, ja on, luonteeltaan melko suunnitelmallinen, mutta kuitenkin jatkuvasti toiminnassa kehittyvä ja oppiva.
For the nurses, sur-vey data were collected in November 2005.
Sairaanhoitaja-aineisto kerättiin kyselytutkimuksella poikkileikkauksena marraskuussa 2005.
In addition to these survey data, statistical data were obtained via the Finnish Medical Association, the National Research and Development Centre for Welfare and Health (STAKES), and the Union of Health and Social Care Professionals (TEHY).
Näiden aineistojen lisäksi tietoja kerättiin Lääkäriliiton, Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskuksen (STAKES), sekä Terveyden ja Sosiaalialan ammattijärjestön (TEHY) rekistereistä.
For the studies concerning physicians, we explored the national postal surveys of Finnish physicians, completed in 1988, 1993, 1998, and 2005.
Tutkimuksen aineistoina käytettiin vuosina 1988, 1993, 1998 ja 2003 tehtyjä kyselytutkimuksia lääkäreille.
Factors increasing job satisfaction included the possibility of specialisation, a satisfying ratio of income to workload, and a secure livelihood.
Työtyytyväisyyttä lisääviä tekijöitä olivat esimerkiksi mahdollisuus erikoistumiseen, kohtuulliset tulot suhteessa työmäärään sekä turvattu toimeentulo.
Increasing RNs wages by 10% might increase weekly hours supplied by 4.8%.
Tulostemme mukaan nostamalla palkkaa kymmenellä prosentilla olisi mahdollista lisätä sairaanhoitajan viikossa tekemien tuntien määrää vajaalla viidellä prosentilla.
In addition, we analysed physicians intentions of voluntary turnover: to remain in public health care or switch to the private health care sector.
Lisäksi analysoitiin mitkä tekijät olivat yhteydessä lääkärin suunnitelmiin joko jäädä kunnallisen terveydenhuollon palvelukseen, tai tulevaisuudessa vaihtaa yksityiselle terveydenhuoltosektorille.
When wages were important for physicians or they considered themselves entrepreneurial in approach, they more often chose the private sector as their main working sector.
Mikäli lääkärille palkka oli ollut tärkeä työpaikan valintaan vaikuttanut tekijä, hän valitsi useimmin työskentelysektorikseen yksityisen.
The definition of physicians labour supply decision in this study involved the choice of primary working sector (public or private).
Lääkärien osalta tutkittiin pääasiallisen työskentelysektorin (kunnallinen tai yksityinen terveydenhuollon sektori) valintaan vaikuttaneita tekijöitä.
Both pecuniary and non-pecuniary factors were found to influence physicians and nurses labour supply decisions.
Tämä tutkimus osoitti, että rahalliset, mutta myös ei-rahalliset tekijät vaikuttivat lääkärien ja sairaanhoitajien työn tarjontapäätöksiin.
Higher wages, the proportion of income earned from overtime work, and the number of nurses in one s current work unit increased intentions to remain in the health care field.
Bruttopalkan ja vuorotyölisien kasvu, kuten myös sairaanhoitajien lukumäärän lisäys työyksikössä lisäsi halukkuutta jäädä terveydenhuoltoon.
Excessive duties and tight, inflexible timetables increased job dissatisfaction and therefore intentions for sector change.
Kohtuuton päivystysrasitus ja työn pakkotahtisuus sitä vastoin lisäsivät työtyytymättömyyttä ja siten halukkuutta vaihtaa yksityiselle terveydenhuollon sektorille.
If the workplace was familiar before graduation, the physician tended to choose the public sector.
Mikäli taas työpaikka oli ollut lääkärille tuttu jo opiskeluajoilta, se lisäsi kunnalliselle sektorille hakeutumista.
Pecuniary factors influenced the number of hours of work RNs supplied as well.
Rahalliset tekijät vaikuttivat jonkin verran sairaanhoitajien tekemien viikkotyötuntien määrään.
Excessive duties, lack of possibilities to make decisions oneself, and large amounts of paperwork increased job dissatisfaction.
Työtyytymättömyyttä aiheuttivat esimerkiksi kohtuuton vuorotyörasitus, itsenäisten päätöksentekomahdollisuuksien puuttuminen ja runsas paperityö.
Increased job satisfac-tion and decreased job dissatisfaction decreased physicians intentions to change sector from public to private health care.
Lisääntynyt työtyytyväisyys ja vähentynyt työtyytymättömyys lisäsivät lääkärin halukkuutta työskennellä tulevaisuudessakin kunnallisen sektorin palveluksessa.
Factors such as good income when compared to workload and a chance to apply one s own ideas in the work were associated with increased job satisfaction.
Työtyytyväisyyttä lisäsivät esimerkiksi hyvät tulot suhteessa työmäärään, sekä mahdollisuus soveltaa omia ideoita ja näkemyksiä työssä.
However, on their own, higher wages are not sufficient to influence physicians and nurses labour supply decisions.
Tutkimus osoitti, että pelkästään palkoilla ei voida vaikuttaa lääkärien ja sairaanhoitajien tekemän työn määrään tai muihin tarjontatekijöihin.
Factors Influencing Physicians' and Nurses' Labour Supply Decisions
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin lääkärien ja sairaanhoitajien työn tarjontapäätöksiä, sekä niihin vaikuttaneita tekijöitä.
By influencing factors related to increased job satisfac-tion, decreased job dissatisfaction, working conditions, and workplace, it should be possible to keep nurses in the health care sector, keep physicians in public health care, and/or increase the number of hours supplied by nurses.
Tulostemme mukaan tämänsuuntaisilla toimilla voidaan lisätä sairaanhoitajien halukkuuta jäädä terveydenhuollon palvelukseen, lääkäreiden halukkuutta jäädä kunnalliselle sektorille ja sairaanhoitajien tekemien työtuntien määrää.
Nurses labour supply was defined as a decision of labour market participation and on hours worked, as well as intentions to stay in health care or leave for non-health-care roles.
Sairaanhoitajien osalta tutkittiin heidän osallistumistaan terveydenhuollon työmarkkinoille ja heidän tekemiensä viikkotyötuntien määrään vaikuttaneita tekijöitä.
However, also non-pecuniary factors related to job satisfaction, job dissatisfaction, work, and workplace influenced the number of hours worked.
Huomattava kuitenkin on, että myös ei-rahalliset tekijät vaikuttivat tehtyjen työtuntien määrään.
Higher wages increased RNs intentions to remain working in health care and there-fore have long-term effects.
Vaikka palkkojen nosto lisäsikin sairaanhoitajien halukkuutta jäädä terveydenhuollon palvelukseen, myös monilla ei-rahallisilla tekijöillä on huomattava merkitys.
Increased job satisfaction and decreased job dissatisfaction also decreased the intentions of registered nurses (RNs) to leave health care for non-health-care roles.
Lisääntynyt työtyytyväisyys vähensi sairaanhoitajien halukkuutta vaihtaa pois terveydenhuollosta, kun taas työtyytymättömyyden kasvu lisäsi vaihtohalukkuutta.
In the economics literature, the term labour supply decision often refers to a decision to participate in the labour market or concerning the hours worked, conditional upon labour market entry.
Siksi terveydenhuollon työmarkkinoilla tulisi kiinnittää huomiota työskentelyolosuhteisiin ja työpaikkaan liittyviin tekijöihin.
The objective of this study was to analyse what the arguments are in individuals utility functions in health care and analyse the consequences of these utility functions in the supply of health care labour.
Tämä terveystaloustieteellinen tutkimus oli ensimmäinen Suomessa tehty tutkimus, jossa tarkasteltiin lääkärien ja sairaanhoitajien työn tarjontapäätöksiä.
The study progressed in phases using both qualitative and quantitative methods.
Tutkimus eteni vaiheittain soveltaen sekä laadullisia että määrällisiä menetelmiä.
They needed their work-specified advise.
He kaipasivat omaan työhönsä soveltuvia neuvoja.
Advising patient record - use and effect on patient care
Neuvova potilaskertomus - käyttö ja vaikutus potilaan hoitoon
Nurses and physiotherapists did not experience pharmaceutical-based advice useful.
Hoitajat ja fysioterapeutit eivät kokeneet lääkehoitoon kohdistuvia neuvoja käyttökelpoisina.
In Finland, we have no evidence concerning the use of this method.
Menetelmän käytöstä ei ole aikaisempaa tutkimustietoa Suomesta.
A randomised trial was carried out as part of the first implementation in Sipoo health centre.
Neuvovan potilaskertomuksen ensimmäisen käyttöönoton aikana toteutettiin Sipoon terveyskeskuksessa satunnaistettu koe.
A professional can see advice on the screen when he or she uses the electronic health record system, into which a clinical decision support system has been integrated.
Potilaskohtaiset neuvot välittyvät ammattilaisen tietokoneen näytölle, kun hän käyttää potilastietojärjestelmää, johon kliininen päätöksenteon tukijärjestelmä on liitetty.
After one year its use was only modest.
Käyttöönotto eteni hitaasti eikä käyttö vielä vuoden jälkeen ollut vakiintunut.
In this study, we were assessing whether the advising patient record works in primary care, and what factors influence the use of it.
Tässä tutkimuksessa etsittiin vastausta kysymyksiin, onko neuvova potilaskertomus käyttökelpoinen ja vaikuttava perusterveydenhuollossa ja mitkä tekijät vaikuttavat sen käyttöön.
An advising patient record is a method by which healthcare professionals get patient-specific evidence at the point of care.
Neuvova potilaskertomus on terveydenhuollon menetelmä, joka välittää näyttöön perustuvaa potilaskohtaista tietoa terveydenhuollon ammattilaisten käyttöön.
Physicians reported that advice had helped their work but they also experienced some patient-specific problems with advice.
Lääkärit kokivat neuvojen tuovan helpotusta työhön mutta raportoivat niiden käytössä myös ongelmia.
Ease of use, reliability and speed facilitated use.
Käyttäjät kokivat neuvovan potilaskertomuksen helppokäyttöisenä, luotettavana ja nopeana.
During the trial we performed surveys, focus groups and feedback too.
Samanaikaisesti kerättiin käyttökokemuksia kyselyin, haastatteluin ja palautejärjestelmällä.
Focus groups introduced electronic health record systems and some work processes as barriers to implementation.
Lääkärien fokusryhmissä nousi esille potilastietojärjestelmien käyttöön ja toimintakäytäntöihin liittyviä esteitä neuvovan potilaskertomuksen käyttöönotolle.
In summary, this study highlights that an advising patient record can work in primary care, but effects on patient care could only be usefully studied after its use has become established.
Tutkimus osoittaa, että neuvova potilaskertomus on käyttökelpoinen menetelmä perusterveydenhuollossa mutta sen vaikutus potilaan hoitoon voidaan saada selville vasta vakiintuneen käyttöönoton jälkeen, kun se toimii ilman teknisiä ongelmia ja tuottaa eri ammattilaisten tarpeisiin kohdistettuja neuvoja.
In other countries, single piece of advice in preventive care have been indicated to improve care processes and professionals’ performance.
Kansainvälisten tutkimusten mukaan yksittäisiin hoitosuosituksiin ja preventiiviseen hoitoon kohdistuvat neuvot parantavat hoitoprosessia.
Survey participants reported mainly positive intentions to use guidelines generally in patient care.
Kyselyssä ammattilaiset suhtautuivat myönteisesti hoitosuositusten toteuttamiseen potilaiden hoidossa.
Therefore, professionals’ feedback should be used in its future development.
Neuvojen käyttökelpoisuus ammattilaisen työssä on tärkein käyttöä edistävä tekijä, siksi ammattilaisten antama palaute tulee huomioida jatkokehityksessä.
Still, there is no evidence of general use in patients with multiple conditions in primary care.
Neuvojen soveltamisesta laajemmin potilaan hoitoon perusterveydenhuollon kontekstissa tarvitaan lisää tutkimustietoa.
The implementation of the advising patient record continued for 18 months.
Kokeessa ei havaittu eroa neuvojen ilmaantuvuudessa koe- ja kontrolliryhmän välillä 12 kuukauden seuranta-aikana.
The baseline data collection and the surgical operations were performed between 2003 and 2008.
Potilaiden rekrytointi ja perusaineiston kerääminen tapahtui Hatanpään sairaalassa vuosien 2003 ja 2008 välillä.
Group A (n = 25) was from 2003, when the double-bundle ACL reconstruction technique was not routinely used while Group B from 2007 when the double-bundle method was already common practice.
Osatyössä kaksi toinen ryhmä (n = 25) oli vuodelta 2003, jolloin kaksoissiirretekniikka ei ollut vielä käytössä ja toinen ryhmä oli vuodelta 2007, jolloin kaksoissiirretekniikka oli jo vakiintuneessa käytössä.
There was a population of 75 patients, all of whom were operated on with the DB technique.
Osatyössä neljä potilasryhmänä olivat kaikki kaksoissiirretekniikalla hoidetut potilaat (n = 75).