natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We compared the main outcomes, that is, the prevalence of comorbidities at RA diagnosis, the incidence of comorbidity-related disability pensions, and CV mortality rates to those of the age- and sex-specific Finnish population, and calculated standardized rate, incidence and mortality ratios (SRRs, SIRs, and SMRs).
Vertasimme päätetapahtumien yleisyyttä nivelreumapotilaiden joukossa iältään ja sukupuoleltaan vastaavan Suomen väestön lukuihin.
From the pension registers, we retrieved data on permanent or temporary disability pensions.
Tietoa työkyvyttömyyseläkkeistä, kuolemansyistä ja lääkehoidoista saatiin Eläketurvakeskuksen rekistereistä, Tilastokeskuksen kuolemansyyrekisteristä ja Kelan reseptirekisteristä.
During the era of modern treatment regimens for RA, the risk of CV death during the early years of RA was not elevated.
Sydän- ja verisuonitautikuolleisuus ei kuitenkaan ollut väestötasoa korkeampi ensimmäisinä nivelreuman toteamista seuraavina vuosina.
To conclude, the risks for CHD and hypothyroidism were already higher among RA patients at RA diagnosis, highlighting the importance of CV risk detection and management and of vigilance for hypothyroidism.
Tutkimustulosten valossa rutiininomainen sydän- ja verisuonitautiriskin arvio kannattaisi tehdä nivelreumapotilaille jo taudin toteamisvaiheessa, ja heiltä olisi hyvä määrittää myös kilpirauhasarvot herkästi.
The aim of this work was to evaluate the prevalence of CV comorbidities and hypothyroidism among RA patients in comparison to those of the general population at the time of RA diagnosis.
Väitöskirjatutkimuksessa saatiin selville, että sepelvaltimotaudin ja kilpirauhasen vajaatoiminnan (hypotyreoosin) riski oli nivelreumapotilailla lisääntynyt jo taudin alkaessa.
The 9-year cumulative incidence of WD resulting from RA was 11.9%, from a psychiatric comorbidity 1.3%, and from a CV disease 0.5%.
Vuosina 2000-2007 Suomessa diagnosoitujen 7209 nivelreumapotilaan joukossa sepelvaltimotauti oli 10 % yleisempi ja hypotyreoosi 50 % yleisempi kuin Suomen väestössä jo taudin toteamishetkellä.
My results demonstrate that substrate properties vary stronger along regional than local environmental gradients.
Tulokseni osoittavat, että kasvualustan ominaisuudet vaihtelevat voimakkaammin alueellisilla kuin paikallisilla gradienteilla.
Vegetation is mainly controlled by time, disturbance, productivity and biotic interactions.
Kasvillisuuden ominaisuudet riippuvat pääasiassa ajasta, häiriöstä, tuottavuudesta ja kasvien välisestä vuorovaikutuksesta.
General patterns and processes of the unique land uplift beaches are still insufficiently understood.
Maankohoamisrannikon ainutlaatuisten hiekkarantojen prosessit tunnetaan edelleen puutteellisesti.
Thus, the thesis may serve as one step towards a more in-depth understanding of the complex beach system and provide new methodology for further research.
Väitöskirja on siten yksi askel kohti monimutkaisen hiekkarantasysteemin syvällistä ymmärtämistä ja voi tarjota uusia näkökulmia ja menetelmiä tuleville tutkimuksille.
More specifically, the thesis aims at answering: (1) which abiotic, biotic and temporal factors are the main determinants of substrate and vegetation properties, (2) what are the effects of the main drivers on substrate and vegetation properties, (3) how temporal processes interact with main spatial drivers in determining species richness and (4) how these effects differ between functional groups representing different adaptive strategies?
Täsmällisemmät tavoitteet ovat: 1) tunnistaa tärkeimmät elottomat, elolliset ja ajalliset ympäristötekijät, jotka määräävät kasvualustan ja kasvillisuuden ominaisuudet, 2) tutkia, miten tärkeimmät tekijät vaikuttavat kasvualustan ja kasvillisuuden ominaisuuksiin, 3) tutkia, miten nämä alueelliset ja ajalliset prosessit vuorovaikuttavat ja 4) tutkia, miten tärkeimmät prosessit riippuvat toiminnallisesta kasviryhmästä.
The doctoral thesis contributes to understanding the components of the ecogeomorphic beach system by identifying the main drivers of substrate and vegetation.
Väitöskirja vahvistaa ymmärrystä ekogeomorfologisen hiekkarantasysteemin prosesseista tunnistamalla tärkeimmät kasvualustaan ja kasvillisuuteen vaikuttavat tekijät.
Advanced modelling methods and large homogeneous datasets provide novel opportunities to analyse spatio-temporal environmental processes.
Edistyneet tilastolliset mallit ja laajat yhtenäiset havaintoaineistot tarjoavat uusia mahdollisuuksia näiden alueellis-ajallisten prosessien tutkimiseen.
This knowledge is vital to the conservation of beaches that are unique landscapes and considerably contribute to biodiversity but are subject to multiple land use pressures.
Tämä ymmärrys on tärkeää, jotta jatkossa pystytään paremmin suojelemaan näitä luonnon monimuotoisuuden kannalta arvokkaita, mutta monella tapaa maankäytön paineen alla olevia elinympäristöjä.
The study highlights three mechanisms in shaping the mosaic of vegetation patterns: biotic interactions (i.e. competition and facilitation), the interplay of spatial and temporal processes and functional group (or species-) specific responses to environmental drivers.
Väitöskirja korostaa kolmea tärkeää tekijää, jotka sanelevat kasvillisuuden mosaiikkimaisen rakenteen hiekkarannoilla: kasvien välinen vuorovaikutus, alueellisten ja ajallisten prosessien vuorovaikutus ja toiminnallisten kasviryhmien (ja yksittäisten lajien) erot herkkyydessä ympäristötekijöille.
This doctoral thesis aims at expanding on the knowledge of the beach and adjacent coastal dunes as an ecogeomorphic system.
Tämän väitöskirjan päämäärä on syventää hiekkarannan ja dyynien ymmärrystä ekogeomorfologisena systeeminä.
Specialist species richness and distribution are also influenced by habitat patch size and connectivity.
Hiekkarantaympäristöön erikoistuneisiin lajeihin vaikuttavat lisäksi elinympäristölaikun koko ja eristyneisyys.
Particularly, I demonstrate the variety of ecologic responses and the importance of dominant species in shaping vegetation assemblages.
Tutkimukseni korostaa erityisesti ekologisten vasteiden suurta kirjoa ja valtalajien voimakasta vaikutusta kasviyhteisöjen rakenteeseen.
The main drivers of textural properties are parent material and shore exposure, while organic properties are also determined by the local disturbance regime.
Raekokoon vaikuttaa lähinnä lähtömateriaali ja rannan avoimuus, kun taas kasvualustan orgaanisen aineksen määrä riippuu myös paikallisesta häiriöstä.
Furthermore, the feasibility of extensive homogeneous datasets and advanced modelling methods are demonstrated in analysing beach processes.
Väitöskirja osoittaa myös suurten yhtenäisten aineistojen ja edistyneiden mallien hyödyn hiekkarannan prosessien tutkimisessa.
Two advanced statistical methods, boosted regression trees and generalised linear mixed models, are utilised to analyse the effects of multiple factors on substrate and vegetation.
Tutkimuksessa hyödynnetään kahta edistynyttä mallinnusmenetelmää, yleistettyjä luokittelupuumenetelmiä (BRT, GBM) ja yleistettyjä lineaarisia sekamalleja (GLMM).
Drivers of ecological and geomorphological patterns in the complex beach system
Ekogeomorfologiassa tarkastellaan elollisen ja elottoman luonnon prosesseja toisistaan erottamattomina, vuorovaikutuksessa olevina osina luonnonsysteemiä.
Unidentified antifungal compounds from the strains Fischerella sp. CENA 298, Scytonema hofmanni PCC 7110 and Nostoc sp. N107.3 were detected in the present study.
Tutkimuksessa löydettiin myös tuntemattomia antifungaalisia yhdisteitä Fischerella sp. CENA 298, Scytonema hofmanni PCC 7110 ja Nostoc sp. N107.3 kannoista.
Hassallidins were also identified from Aphanizomenon, Cylindrospermopsis, Nostoc and Tolypothrix species.
Hassalidiinejä tunnistettiin myös Aphanizomenon, Cylindrospermopsis, Nostoc ja Tolypothrix -lajeista.
The lipopeptides anabaenolysins were detected only in Anabaena strains.
Lipopeptidi anabaenolysiinejä löydettiin vain Anabaena -kannoista.
Anabaena sp. SYKE748A produced more than 40 glycolipopeptide hassallidins in addition to the two main variants.
Kahden päävariantin lisäksi Anabaena sp. SYKE748A tuotti yli 40 glykolipopeptidi hassallidiiniä.
Cyanobacteria have a long evolutionary history, dating back to 3500 million years ago.
Syanobakteerien evolutiivinen historia kattaa kolme ja puoli miljardia vuotta maapallon olemassaolosta.
Over 400 cyanobacterial strains were screened for the production of antifungal compounds.
Antifungaalisia yhdisteitä tuottavien syanobakteerien löytämiseksi tutkittiin yli 400 kantaa.
In addition, Nostoc and Scytonema strains from benthic habitats in the Finnish coastal area in the Baltic Sea were found to produce scytophycins.
Lisäksi Itämerellä, Suomen rannikon benttisten Nostoc ja Scytonema -kantojen havaittiin tuottavan skytofysiiniä.
The results indicate that distantly related cyanobacteria converged on the ability to produce a rare variant of microcystin.
Tulokset viittaavat siihen, että kaukaista sukua toisilleen olevat syanobakteerit ovat itsenäisesti, toisista erillään kehittäneet kyvyn tuottaa samaa mikrokystiinin harvinaista muotoa.
Furthermore, this study showed the potential of utilizing cyanobacteria for drug discovery.
Lisäksi tutkimuksesta käy ilmi, kuinka syanobakteereja on mahdollista käyttää hyväksi uusien lääkkeiden löytämisessä.
Cyanobacteria are a prolific source for bioactive compounds, which could be toxic or potentially new drug leads.
Syanobakteereista on löydetty runsaasti bioaktiivisia yhdisteitä, jotka ovat myrkyllisiä, mutta myös yhdisteitä joita voidaan mahdollisesti käyttää lääkkeiden lähteinä.
In this study, we show evidence of cyanobacterial biosynthetic genes and their evolution.
Tässä tutkimuksessa tuotettiin uutta tietoa syanobakteerien biosynteesigeeneistä ja niiden evoluutiosta.
This study aimed at investigating the evolution, biosynthesis, chemical variety and antifungal activity of cyanobacterial compounds.
Tämän työn tavoite on tutkia syanobakteerien tuottamien yhdisteiden evoluutiota, biosynteesiä, kemiallista vaihtelua ja antifungaalista aktiivisuutta.
Genome mining allowed the discovery of the biosynthetic genes involved in the synthesis of the antifungal compounds hassallidin and anabaenolysin.
Geenien analysointi paljasti biosynteesigeenit, jotka ovat vastuussa antifungaalisten yhdisteiden hassalidiinin ja anabaenolysiinin tuotannosta.
Further chemical characterizations of these compounds are needed.
Näiden yhdisteiden tarkempi tunnistaminen vaatii lisätutkimuksia.
The antifungal activity of hassallidin D and anabaenolysin B were investigated through disc diffusion and microdilution bioassays.
Kemiallisesti kuvattiin uudet anabaenolysiinit C ja D. Hassallidiini D:n ja anabaenolysiini B:n antifungaalista aktiivisuutta tutkittiin kiekkodiffuusio- ja mikrolaimennusbiotestimenetelmillä.
Cyanobacteria can be found in diverse environments, from aquatic to terrestrial systems, with specimens detected and isolated from geothermal, hypersaline, polar and desert regions.
Joitain lajeja on havaittu ja eristetty elämän kannalta ääriolosuhteista suolajärvistä, napaseuduilta, aavikoilta ja maankuoren geotermisen lämmön synnyttämistä kuumista lähteistä.
A benthic, a lichen-associated cyanobacterium and two planktonic strains were shown to produce [D-Leu1] microcystin-LR. Bioinformatic analyses indicated that different evolutionary events, i.e. point mutations and gene conversion, were involved in this convergent evolution.
Yhden, jäkälän kanssa symbionttisen, yhden benttisen sekä kahden planktisen syanobakteerikannan osoitettiin tuottavan [D-Leu1] mikrokystiini-LR:ää.
However, many different types of cyanobacterial compounds with e.g. antibacterial, antifungal, anticancer, antiviral and antiprotozoal activity have also been found.
Nämä yhdisteet tappavat ja estävät esimerkiksi bakteerien, sienien, syöpäsolujen, viruksien ja alkueläimien lisääntymistä ja toimintaa.
Synergistic antifungal activity was surprisingly observed through the production of anabaenolysin and cyclodextrins by Anabaena strains.
Yllättäen Anabaena-kantojen havaittiin tuottavan samanaikaisesti sekä anabaenolysiiniä ja syklodekstriiniä ja jälkimmäisen havaittiin lisäävän anabaenolysiinin antifungaalista aktiivisuutta synergistisesti.
We also detected new variants of the cyanobacterial compounds and their bioactivity.
Tutkimuksessa tuli esiin myös uusia syanobakteerien tuottamia yhdisteitä ja bioaktiivisuuksia.
The macrolide scytophycin was identified from Anabaena strains in this study, the first report of scytophycin from this genus.
Tutkimuksessa tunnistettiin ensimmäisen kerran Anabaena -suvun kannoista makroliidi skytofysiiniä.
They are an ancient lineage of photosynthetic bacteria that contribute to global nitrogen and carbon cycles.
Nämä fotosynteettiset bakteerit ovat vuosituhansien ajan edesauttaneet elämää toimimalla typen ja hiilen kierrättäjinä luonnossa.
Cyanobacteria are infamous for the production of toxins such as microcystin, cylindrospermopsin, saxitoxin and anatoxin-a.
Tällaisia ovat esimerkiksi mikrokystiini, sylindrospermopsiini, saksitoksiini ja anatoksiini-a. Syanobakteerien on havaittu tuottavan muitakin yhdisteitä kuin toksiineja.
Microcystins are commonly produced by cyanobacteria during blooms, but have recently also been found in benthic and lichen-associated cyanobacteria.
Veden pintakerroksien planktiset syanobakteerit tuottavat mikrokystiiniä tavallisesti massaesiintymien aikana.
Our results showed that k for CH4 was higher than for CO2, a result which has been reported in some other studies, but as of yet, no solid explanation has been found.
Lisäksi osoitimme, että CH4:n k oli suurempi kuin CO2:n tulos joka on havaittu eräissä muissakin tutkimuksissa, mutta jolle ei vielä ole löytynyt aukotonta selitystä.
Even though lakes cover only 2 % of the world s land surface, it has been estimated that lakes release about 10 % of the carbon fixed annually by the terrestrial ecosystems back to the atmosphere.
Vaikka maapallon pinta-alasta vain 2 % on järviä, nykyisten arvioiden mukaan järvistä vapautuu noin 10 % siitä hiilestä, jonka maaekosysteemit vuosittain sitovat.
A critical parameter in the gas exchange estimates is the gas transfer velocity (k), which is governed by turbulence.
Kaasuvoita arvioitaessa kriittinen parametri on kaasunvaihtokerroin (k), joka on riippuvainen turbulenssista.
Since most of the world s lakes are small and in northern latitudes, our studies have wide implications even to the global level.
Valtaosa maailman järvistä sijaitsee pohjoisilla leveysasteilla ja sen vuoksi tuloksillamme on vaikutusta myös globaalilla tasolla.
The aim of this thesis was to assess the current global CO2 evasion estimates from lakes to the atmosphere by comparing parameterizations for k and the significance of wind and heat flux to the gas transfer in small lakes.
Tämän työn tavoite oli arvioida nykyisiä globaaleja CO2-vuoarvioita järvistä ilmakehään vertailemalla eri k:n parametrisaatioita ja tuulen ja lämpövuon merkitystä pienten järvien kaasunvaihdossa.
This was still over twice the estimate (2.2 cm h-1) calculated with a widely used model for k in lakes suggesting that the global estimates of gas evasion from lakes might be underestimations.
Tämäkin oli yli kaksinkertainen yleisesti käytössä olevan kaasunvaihtokerroinmallin antamaan arvoon verrattuna (2.2 cm h-1), jonka vuoksi globaalit arviot järvistä vapautuvista KHK:ista voivat olla aliarvioita.
These will provide more detailed knowledge on the complex processes that contribute to the gas transfer, from large scale physical phenomena such as thermocline tilting to small scale such as near-surface turbulence.
Näin tuotettu tieto mahdollistaa kaasuvuohon vaikuttavien monimutkaisten prosessien tutkimisen, joita ovat niin suuret ilmiöt kuten termokliinin kallistuminen kuin pienen mittakaavan ilmiöt kuten pinnanläheinen turbulenssi.
After these procedures, about half of the CO2 and turbulent heat flux data were of good quality with relative random errors of 10 % and 26 % for heat and CO2 fluxes, respectively.
Kuivajärvellä hyvälaatuiseksi luokiteltua CO2- ja turbulenttista lämpövuodataa jäi noin puolet, ja suhteelliset satunnaisvirheet olivat 10 % lämpövuolle ja 26 % CO2-vuolle.
We concluded that the EC method produces reliable results even in a small lake after rigorous data processing.
Tulostemme mukaan EC-menetelmä on luotettava pienillä järvillä, kun data käsitellään erittäin tarkoin laatukriteerein.
Greenhouse gas (GHG) emissions from lakes result from processes between the watershed, lake characteristics and the atmosphere.
Järvistä ilmakehään vapautuvien kasvihuonekaasujen (KHK) määrä riippuu valuma-alueen, järven ja ilmakehän välillä tapahtuvista prosesseista.
We used the EC method for the high precision data needed, and therefore also aimed to improve the EC methodology on lakes.
Keräsimme aineistoa EC-menetelmällä ja yksi päämäärä oli kehittää EC-tekniikkaa järvillä.
Better understanding of the lake biogeochemistry will allow us to make more accurate estimates of GHG evasion from lakes in different regions as well as predictions of how the climate change will affect the lake-atmosphere GHG fluxes.
Järvien biogeokemian parempi ymmärtäminen tarkentaa KHK-vuoarvioita järvistä eri alueilla sekä järvien roolia ilmastonmuutoksessa.
Water clarity was a significant parameter defining the thermal stratification of the lake: a change from clear to dark water would lead to shorter stratification period and lower water column temperatures in small lakes and therefore have significant impact on the lake-atmosphere exchange processes.
Veden kirkkaus oli keskeinen parametri, joka vaikutti järven lämpökerrostumiseen: kun pienen järven mallinnettiin muuttuvan kirkkaasta sameaksi, kerrostuneisuuskauden pituus lyheni ja vesipatsaan keskimääräinen lämpötila laski.
The organic matter loading from the watershed both provides carbon for the lake biota and in major part defines water clarity, which, in addition to wind and heat flux, is essential in thermocline formation.
Valuma-alueelta tuleva orgaaninen aines määrittää suurelta osin veden sameuden ja värin, jotka tuulen ja lämpövuon ohella vaikuttavat keskeisesti lämpötilan harppauskerroksen (termokliini) muodostumiseen.
The lake biota process the organic matter, producing carbon dioxide (CO2) in oxic surface water and also methane (CH4) if the near-bottom water becomes anoxic, and thus influence the chemical properties of the water column.
Järven eliöstö hajottaa orgaanisen aineksen tuottaen hiilidioksidia (CO2), kun happea on saatavilla, ja jos alusvesi on hapetonta, lisäksi metaania (CH4).
When wind-induced thermocline tilting and resulting spatial variability in surface water CO2 concentrations was accounted for, k derived from the measurements dropped to 5.2 cm h-1.
Kun tämä huomioitiin, mittauksista laskettu k:n keskiarvo laski 5.2 cm h-1:een.
Lakes are typically supersaturated with CO2 and CH4 in relation to average atmospheric mixing ratios causing fluxes of these gases to the atmosphere.
Järvet ovat tyypillisesti ylikyllästyneitä suhteessa ilmakehän CO2- ja CH4- osapaineeseen.
The implementation of direct flux measurement using the eddy covariance (EC) technique allows the detailed measurements needed to estimate k. However, on lakes, the EC method is a novel subject and as of yet, there has been no published estimates of the error related to these measurements nor fully established set of accepted procedures.
Järvillä EC:n käyttö on kuitenkin uutta, jonka vuoksi yleisesti hyväksyttyjä käytäntöjä ei ole vielä muodostunut eikä virhearvioita esitetty.
When measuring GHG fluxes accurately from lakes, methods that integrate over time and space are a necessity.
Kun halutaan mitata tarkasti järvien KHK-voita, pistemittausten sijasta tulisi käyttää menetelmiä, joissa mittaukset tehdään jatkuvasti ja suurelta pinta-alalta.
The air-water gas transfer was related to both wind and heat loss during times of seasonal stratification, but only to wind during autumn overturn, and the mean value for k of CO2 was 6.0 cm h-1 in Lake Kuivajärvi.
Veden ja ilmakehän välinen kaasunvaihto oli riippuvaista sekä tuulesta että lämpövuosta järven lämpökerrostumisen aikaan, mutta syystäyskierron aikana ainoastaan tuulesta.
Important question is how changes is climate will affect lake water clarity e.g. via precipitation and runoff related DOC loading.
Jatkossa tulisi tutkia, kuinka ilmastonmuutos vaikuttaa järvien sameuteen, kun sadanta ja siitä aiheutuva valunta ja ulkoinen kuormitus muuttuu.
Thermal stratification suppresses the wind-induced momentum input to the surface water preventing effective mixing of gases throughout the water column.
Lämpökerrostumisen vuoksi vain veden pintakerros on hyvin sekoittunutta, jolloin kasvihuonekaasuja pääsee kertymään alusveteen.
Finally, air-water GHG exchange occurs over a thin layer at the water surface.
KHK:t vapautuvat lopulta ilmakehään ohuen pintakerroksen läpi.
To improve future predictions of gas evasion from lakes, we focused on the changes in water clarity and how they affect water column physics and processes in the air-water interface.
Tutkimme veden kirkkauden vaikutuksia vesipatsaan fysiikkaan ja vesi-ilmakehä-rajapinnan prosesseihin, mikä mahdollistaa tarkemmat tulevaisuuden ennusteet järvistä vapautuvista KHK:ista.
Acute brain trauma and ischemia are severe injuries that have no adequate treatment to date.
Akuutti aivotrauma ja iskemia ovat vakavia vammoja joihin ei ole tällä hetkellä riittävästi hoitoja.
This thesis summarizes the work on: i) animal model of acute brain injury and role of extracellular matrix in neuronal recovery and plasticity, ii) investigation of mitochondria during physiological/pathological calcium elevations in vitro and further implementation of quantitative microscopic analysis of neuronal mitochondrial morphology in vivo, iii) mitochondrial damage and recovery in animal models of acute neurodegenerative disorders in the neocortex of anesthetized mice, iv) a novel approach for awake head-fixed recordings.
Tämä väitöskirja perustuu kuuteen julkaisuun ja on yhteenveto seuraavista töistä: i) akuutin aivovaurion koe-eläinmalli (tutkimus I) ja soluväliaineen merkitys hermoston paranemisessa ja muovautuvuudessa (tutkimus II), II) soluviljelmillä tehty tutkimus mitokondrioiden osuudesta fysiologisissa ja patofysiologisissa kalsiumtasojen nousuissa (tutkimus III) sekä neuronaalisen mitokondriomorfologian kvantitatiivisen mikroskopia-analyysin kehittäminen (tutkimus IV), III) mitokondrioiden vahingoittuminen ja toipuminen akuuteissa neurodegeneratiivisissa tiloissa hiiren aivokuorella anestesian aikana (tutkimus V), iv) uusi lähestymistapa suorittaa mittauksia elävässä eläimessä ilman anestesiaa (tutkimusVI).
The results described in this work provide novel approaches for intravital morphological analysis of neurons and of their mitochondria, increase our understanding of pathogenesis after traumatic and ischemic injury in neocortex of rodents, and enable the development of novel therapies for CNS injuries.
Tässä työssä kuvatut tulokset tuovat uusia lähestymistapoja hermosolujen ja niiden mitokondrioiden morfologiseen analyysiin elävässä solussa ja eläimessä, lisäävät ymmärtämystä traumaattisen ja iskeemisen vaurion patogeneesistä jyrsijöiden aivokuorella ja mahdollistavat uusien terapioiden kehittämisen keskushermostovaurioihin.
In vivo two-photon microscopy allows studying longitudinally the process of injury development and brain recovery.
Vammojen kehittymisen ja paranemisen mekanismeja on mahdollista tutkia kaksifotonimikroskopian avulla.
The four exceptionally talented students were enrolled in their national dance institutions the Finnish National Opera Ballet School and the Singapore Dance Theatre.
Neljä erityislahjakasta tanssiopiskelijaa olivat Suomen Kansallisoopperan balettikoulusta ja Singaporen Tanssiteatterista.
The talent-development mega-model framed the discussions in Acts I and II.
Huippulahjakkuudeksi kehittymisen mega-malli esitellään ensimmäisen ja toisen näytöksen pohdinta-osiossa.