natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Despite all this there are not enough studies involving the elderly people and the elderly are most often excluded from clinical trials.
Tästä huolimatta vanhuksia ei ole riittävästi tutkittu ja usein ikäihmiset suljetaan pois kliinisistä tutkimuksista.
Also several other factors such as concurrent diseases, concomitant medication and nutritional factors have an effect on drug therapy in elderly.
Myös muut tekijät kuten sairaudet, mahdollinen muu lääkitys ja ravitsemukselliset tekijät vaikuttavat ikäihmisten lääkehoitoon.
The function of heart, lungs, liver and kidneys decreases even in healthy people, as they get older.
Sydämen, keuhkojen, maksan ja munuaisten toiminta heikkenee iän myötä myös terveilläkin ihmisillä.
Oxycodone is a strong opioid analgesic, which is used to treat moderate or severe pain.
Oksikodoni on vahva opiaatti-kipulääke, jota käytetään keskivaikean ja kovan kivun hoitoon.
Clarithromycin increased the exposure to oral oxycodone in both young and elderly volunteers.
Klaritromysiini lisäsi altistumista oksikodonille sekä nuorilla että iäkkäillä vapaaehtoisilla.
Age brings about number of physiological changes that may affect the disposition, metabolism and excretion of drugs.
Ikääntyessä elimistön fysiologia muuttuu, mikä saattaa vaikuttaa lääkeaineiden imeytymiseen, jakautumiseen, aineenvaihduntaan ja eritykseen elimistöstä.
Also a study investigating the interaction of oral antibiotic clarityhromycin, a known cytochrome P450 (CYP) 3A4 inhibitor, with oxycodone pharmacokinetics and pharmacodynamics in elderly and young healthy volunteers was carried out.
Lisäksi selvitettiin sytokromi P450 (CYP) 3A:ta estävän antibiootin, suun kautta annostellun klaritromysiinin vaikutusta oksikodonin farmakokinetiikkaan ja farmakodynamiikkaan sekä iäkkäillä, että nuorilla vapaaehtoisilla.
Patients over 70 years had 50-80% higher mean exposure to oral oxycodone and a twofold greater plasma concentration than young adults 12 h after ingestion of the drug.
Yli 70-vuotiailla altistuminen suun kautta annetulle oksikodonille oli 50-80% suurempaa ja heillä oli yli kaksinkertainen oksikodonin plasmapitoisuus nuoriin aikuisiin verrattuna 12 tuntia lääkkeen ottamisesta.
Elderly patients had 40-80% greater exposure to intravenous oxycodone and patients over 80 years had over twofold greater plasma concentrations 8 h post dose than the young adults.
Iäkkäillä altistuminen suonensisäisesti annostellulle oksikodonille oli 40- 80%suurempaa ja oksikodonin plasmapitoisuus oli yli kaksinketainen 8 tuntia lääkkeen antamisesta nuoriin aikuisiin verrattuna.
The elderly had marked interindividual variation in the pharmacokinetics and pharmacodynamics when clarithromycin was given concomitantly with oxycodone.
Iäkkäillä yksilöiden väliset erot olivat suuria oksikodonin farmakokinetiikassa ja farmakodynamiikassa samanaikaisen klaritromysiinikuurin yhteydessä.
The proportion of elderly people over 65 years of age in Finland is expected to grow to over 25% by the 2025.
Kliininen farmkokineettinen tutkimus ortopedisilla leikkauspotilailla ja terveillä vapaaehtoisilla koehenkilöillä</b> Yli 65-vuotiaiden vanhusten osuus Suomessa on arvioitu kasvavan yli 25%:in vuoteen 2025 mennessä.
Because the pharmacokinetics of oxycodone and intravenous paracetamol depend on the age of the subject, it is important to titrate the analgesic dose individually in the elderly.
Koska potilaan ikä vaikuttaa oksikodonin ja suonensisäisesti annostellun parasetamolin farmakokinetiikkaan ja farmakodynamiikkaan, tulee näidnen lääkkeiden annos arvioida aina yksilöllisesti iäkkäillä potilailla.
In this series of studies the pharmacokinetics of oral and intravenous oxicodone as well as intravenous paracetamol in the elderly and young adult patients were investigated.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin sekä suun kautta annetun että suonensisäisesti annetun oksikodonin ja suonensisäisesti annetun parasetamolin farmakokinetiikkaa nuorilla aikuisilla ja vanhuksilla.
Pharmacokinetics of Oxycodone and Paracetamol in the Elderly.
<b>Oksikodonin ja parasetamolin farmakokinetiikka vanhuksilla.
Age increases the risk of adverse drug reactions, which most often are dose-dependent.
Korkea ikä nostaa lääkkeiden haittavaikutusten riskiä.
The elderly patients had also greater exposure to intra venous paracetamol compared to young adults.
Myös suonensisäisesti annostellulle parasetamolille altistuminen oli suurempaa iäkkäillä potilailla.
Paracetamol is a widely used nonopioid analgesic, which has become popular in the treatment of pain in many patient groups.
Parasetamoli on yleisesti käytetty kipulääke kaikissa ikäryhmissä.
The pharmacokinetics of oxycodone showed a clear age depency.
Tutkimuksessa ikä vaikutti selvästi oksikodonin farmakokinetiikkaan.
In addition, several other genomic regions were found to be targets of selection.
Lisäksi löydettiin useita muita perimän alueita, joihin on kohdistunut valintaa.
The estimates of effective population sizes calculated from whole genome SNP data varied from extremely low (24) to moderately high (150).
Teholliset populaatiokoot vaihtelivat nautarotujen välillä äärimmäisen alhaisesta (24) kohtalaisen korkeaan (150).
Most of them were not shared between the breeds but a region on chromosome 16 was found to be under selection in six breeds.
Useimmat alueista eivät ole samoja eri rotujen kesken, mutta naudan kromosomissa 16 on mielenkiintoinen alue, jonka osoitettiin olleen valinnan kohteena kuudessa eri rodussa.
This revealed evidences that GHR gene has been a target of selection in certain cattle breeds.
Tässä työssä pystyttiin osoittamaan, että GHR geeni on ollut valinnan kohteena tietyissä nautaroduissa.
The within breed diversity was relatively similar for all breeds even if the histories of the studied breeds varied substantially.
Rotujen sisäisen geneettisen monimuotoisuuden todettiin olevan suhteellisen samanlaista, vaikka tutkittujen rotujen jalostushistoriat poikkeavatkin merkittävästi toisistaan.
In the last stage of the study, whole genome sequences were used for genome-wide association study (GWAS) to find genomic regions affecting milk, protein and fat yield in Nordic dairy cattle.
Viimeisessä vaiheessa koko perimän sekvenssien perusteella määritettyjä variaatioita käytettiin assosiaatiokartoituksessa, jonka avulla paikannettiin maito-, rasva- ja proteiinimääriin vaikuttavia perimän alueita pohjoismaisessa punaisessa lypsyrodussa.
This study focuses on analyses of how selection has modified the genomes of different cattle populations having diverse breeding histories, especially with regard to milk production and adaptation.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin, kuinka valinta on vaikuttanut eri tavalla jalostettujen nautarotujen perimään, erityisesti keskittyen maidontuotantoon ja adaptaatioon.
Several thousand additional candidate SNPs with effect on milk production were located from eight cattle chromosomes.
Lisäksi löydettiin useita tuhansia maitotuotokseen assosioituneita SNP-merkkejä yhteensä kahdeksasta eri kromosomista.
The GHR gene was more divergent within genus Bos than between different species among the Bovinae linage.
Valintapaineen todettiin olleen erilainen näissä kahdessa geenissä, GHR geeni oli muuntelultaan rikkaampaa Bos suvun sisällä kuin lajien välillä Bovinae linjassa.
However, establishing the true causative variant remains challenging even when the densest possible marker map is used because of linkage disequilibrium.
Vaikka käytössä oli teoreettisesti kaikki mahdolliset variaatiot naudan perimästä, kausatiivisen variaation tunnistaminen on haastavaa johtuen variaatioiden välisestä kytkentäepätasapainosta.
Taken together, this thesis provides genetic information from various Northern Eurasian cattle breeds that can be used for example for conservation decisions and gives a map of selection signatures for them.
Yhteenvetona voidaan sanoa, että tutkimus tuo lisätietoa pohjoisen Euraasian nautarotujen geneettisestä taustasta mahdollisten suojelupäätösten tueksi ja antaa pohjan valinnan jalanjälkien tarkempaan tutkimukseen näillä roduilla.
The association study confirmed the existence of milk QTL on cattle chromosome 20, at the GHR gene, whereas no support for the QTL at PRLR gene was gained.
Tutkimus vahvisti GHR geenin olevan erittäin vahva kandidaatti havaitulle QTL vaikutukselle kromosomissa 20 kun taas PRLR geenistä vastaavaa ei todettu.
Clear genetic separation between the turano-mongolicus type breed and other Bos taurus breeds was found by both whole genome SNP data and the GHR gene sequence.
Työssä todettiin turano-mongolicus alatyyppiin kuuluvan nautarodun eroavan selvästi geneettisesti muista Bos taurus -tyyppisistä naudoista.
As a result of intensive artificial selection together with artificial insemination, highly productive global cattle breeds have been developed that are replacing local, native cattle breeds.
Intensiivinen jalostusvalinta yhdessä keinosiemennyksen käyttöönoton kanssa on johtanut korkeatuottoisten rotujen maailmanlaajuiseen menestymiseen paikallisten nautarotujen kustannuksella.
The knowledge of the genetic background of milk production and the effect of artificial selection is essential when breeding organizations are making decisions how to maintain and improve their genetic material.
Maidontuotannon geneettisten taustojen selvittäminen on tärkeää jalostusohjelmissa ja tietoa voidaan käyttää jalostussuunnitelmien tukena.
Nonsynonymous mutations have accumulated in the PRLR gene in pigs, possibly implying that PRLR has been either target of directional or artificial selection in pigs.
Sioilla PRLR geeni onkin voinut olla joko suoran tai ihmisen suorittaman jalostusvalinnan kohde.
SNP markers covering the whole genome at medium density were used to search for effects of artificial selection in different types of cattle breeds and to compare the genetic relatedness of differently selected breeds.
Valinnan jalanjälkiä haettiin koko perimän kattavasta SNP-merkkiaineistosta käyttäen eri tavalla jalostettuja nautarotuja.
The molecular architecture of two quantitative trait loci (QTL) was investigated in different species and breeds using two candidate genes for milk yield, GHR and PRLR.
Kahden maidontuotantoon vaikuttavan kandidaattigeenin, kasvuhormonireseptorin (GHR) ja prolaktiinireseptorin (PRLR) solunsisäisen osan koodaava alue sekvensoitiin eri tavalla jalostetuilta nautaroduilta sekä verrattiin saatuja sekvenssejä eri sorkkaeläinlajien vastaaviin sekvensseihin.
The study revealed divergent selection pressures on GHR and PRLR genes among Artiodactyl species.
Työssä selvitettiin, että sioilla PRLR geeniin on kerääntynyt useita aminohappomuutokseen johtavia mutaatioita, toisin kuin naudoilla.
These selected genome regions may contain variation that would provide valuable traits for changing climate conditions.
Eläinten geneettisten resurssien kartoittaminen on erityisen tärkeää muuttuvissa ilmasto-olosuhteissa.
The data were analyzed statistically.
Tutkimusaineisto analyysoitiin tilastollisin menetelmin.
Wrongdoing can vary from illegal, unethical or unprofessional action to inappropriate behavior in the workplace.
Väärinkäytökset voivat vaihdella laittomasta, epäeettisestä tai epäammatillisesta toiminnasta sopimattomaan käyttäytymiseen työpaikalla.
Whistleblowing process in Finnish health care
Väärinkäytösten paljastamisen prosessi Suomalaisessa terveydenhuollossa
In this cross-sectional descriptive study the data were collected (n = 397) with probability sampling from health care professionals and members of The Union of Health and Social Care Professionals in Finland Tehy.
Tässä kuvailevassa poikkileikkaustutkimuksessa aineisto (n = 397) kerättiin ositetulla otannalla sosiaali- ja terveysalan ammattijärjestö Tehyyn kuuluvilta jäseniltä.
According to the results of this study health care professionals had suspected (67 %) and observed (66 %) wrongdoing in health care, more often than once a month (30%).
Tutkimustulosten perusteella terveydenhuollon ammattilaiset olivat epäilleet (67 %) ja havainneet (66 %) väärinkäytöksiä useammin kuin kerran kuukaudessa (30 %).
Wrongdoing in health care is harmful action that jeopardizes patient safety and can be targeted at the patient or employees.
Terveydenhuollossa tapahtuvat väärinkäytökset ovat vahingollisia, vaarantavat potilasturvallisuuden ja ne voivat kohdistua sekä potilaisiin, että henkilökuntaan.
Mostly were suspected (37 %) and observed (36%) inadequacy of the personnel and least violence toward the patient (3 %).
Eniten oli epäilty (37 %) ja havaittu (36 %) henkilökunnan riittämättömyyttä, ja vähiten potilaaseen kohdistuvaa fyysistä väkivaltaa (3 %).
Wrongdoing was whistle blown (suspected 29 %, observed 40 %) primarily inside the organization to the closest supervisor (76 %), face-to-face (88 %).
Väärinkäytökset paljastettiin (epäillyt 29 %, havaitut 40 %) ensisijaisesti organisaation sisällä lähiesimiehelle (76 %), kasvotusten (88 %).
Whistleblowing act didn’t end the wrongdoing (52 %) and whistleblowing had negative consequences to the whistleblower such as discrimination by the manager (35 %).
Väärinkäytökset eivät loppuneet niiden paljastamisen seurauksena (52 %) ja paljastamisella oli negatiivisia seurauksia paljastatjalle kuten syrjintää esimiehen taholta (35 %).
Respondents with work experience less than ten years (62 %), working in temporary position (75 %) or in management position (88 %) were, more unwilling to blow the whistle.
Vastaajat, joilla oli alle kymmenen vuotta työkokemusta (62 %), työskentelivät sijaisena (75 %) ja työskentelivät esimiesasemassa (88 %) olivat haluttompia paljastamaan väärinkäytökset.
The data were collected with questionnaire: "Whistleblowing -väärinkäytösten paljastaminen terveydenhuollossa" developed for this study and by using Webropol questionnaire -software during 26.6.-17.7.2015.
Aineisto kerättiin sähköisesti Webropol -ohjelmalla 26.6.-17.7.2015 välisenä aikana.
Whistleblowing should be conducted internally, to the closest manager in writing and anonymously.
Vastaajien mielestä väärinkäytösten paljastaminen tulisi toteuttaa organisaation sisällä lähiesimiehelle, kirjallisena ja anonyymisti.
Mostly the whistle was blown on nurses’ wrongdoing (58 %).
Useimmiten oli paljastettu hoitajien tekemät väärinkäytökset (58 %).
The aim of this study was to analyze whistleblowing process in Finnish health care.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli analysoida väärinkäytösten paljastamisen prosessia Suomalaisessa terveydenhuollossa.
According to the results of this study whistleblowing on wrongdoing in health care causes negative consequences to the whistleblower.
Tutkimustulosten perusteella terveydenhuollossa tapahtuvien väärinkäytösten paljastamisesta koituu negatiivisia seurauksia niiden paljastajalle.
In future, attention in health care should be paid to preventing wrongdoing and enhancing whistleblowing in order to decrease wrongdoing and lessen the consequences that whistleblowers face after blowing the whistle.
Tulevaisuudessa tulee terveydenhuollossa kinnittää huomio väärinkäytösten ennaltaehkäisyyn sekä väärinkäytösen paljastamisen edistämiseen, jotta väärinkäytökset ja paljastajalle koituvat seuraukset saataisiin vähenemään.
Whistleblowing can be considered as a process where wrongdoing is suspected or oberved in health care by health care professionals and disclosed to the party that can influence the wrongful action.
Väärinkäytösten paljastamista voidaan tarkastella prosessina, jossa terveydenhuollon ammattilainen paljastaa epäilemänsä tai havaitsemansa väärinkäytökset sellaiselle osapuolelle, jolla on mahdollisuus vaikuttaa väärinkäytöksiin.
Whistleblowing causes severe harm to the whistleblower and to the object of whistleblowing complaint, to their personnel life and working community.
Väärinkäytösten paljastamisella on negatiivisia seurauksia, jotka vaikuttavat useimmiten väärinkäytösten paljastajan, mutta myös paljastuksen kohteen työ- ja yksityiselämään.
The overall goal is to raise concern about wrongdoing and whistleblowing in Finnish health care.
Tutkimuksen tavoitteena on saada suomalaisessa terveydenhuollossa tapahtuvat väärinkäytökset sekä väärinkäytösten paljastaminen näkyväksi.
Wrongdoing should be dealt between the parties involved, and written warning should ensue from wrongdoing.
Väärinkäytökset tulisi selvittää asianosaisten kesken ja niistä tulisi seurata ensisijaisesti kirjallinen varoitus.
<i>PTPN22</i> C1858T gene polymorphism was found to be associated with altered CD4+ T-cell activation and proliferation response, indicating an altered T-cell signalling among subjects with 1858T allele associated with T1D risk.
Löydösten mukaan <i>PTPN22</i> geenin C1858T polymorfismi vaikuttaa CD4+ T solujen aktivaatioon ja proliferaatiovasteeseen, 1858T alleeliin liittyy alentunut T-soluresepto-rivälitteinen aktivaatio.
Although both genetic and environmental factors affect the disease susceptibility, the exact disease pathogenesis is not known.
Sekä perimän että ympäristötekijöiden arvellaan vaikuttavan tautiprosessiin, mutta taudin tarkkaa syntymekanismia ei tunneta.
We aimed to analyse the effect of various environmental factors during early childhood on the appearance of autoimmunity associated with T1D as well as clinical diabetes, with special emphasis on the interplay between different environmental factors and gene-environment interactions.
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää varhaislapsuuden ympäristötekijöiden vaikutusta beta-soluautoimmuniteetin syntyyn, erityispaino tutkimuksessa oli ympäristötekijöiden yhteisvaikutuksessa sekä geneettisten riskitekijöiden ja ympäristötekijöiden vuorovaikutuksessa.
Interestingly, this phenomenon was restricted to subjects exposed to CM-based formula before six months of age, suggesting a gene environment interaction.
Tämä yhteys rajoittui yksilöihin, jotka olivat altistuneet lehmänmaitopohjaiselle vastikkeelle ennen kuuden kuukauden ikää.
Cytomegalovirus and enterovirus infections were not found to predispose to beta-cell autoimmunity, but early-acquired rotavirus infection was observed to enhance the appearance of beta-cell-specific autoantibodies in a cohort of subjects with HLA conferred T1D risk.
Varhaislapsuudessa sairastettu sytomegalovirus- tai enterovirusinfektio ei lisännyt beta-soluautoimmuniteetin riskiä lapsilla, joilla on geneettisesti kohonnut riski sairastua tyypin 1 diabetekseen.
Virus Infections in Early Childhood, Cow’s Milk Formula Exposure and Genetic Predisposition in the Development of Diabetes-Associated Autoimmunity
Tämä löydös viittaa enterovirusinfektion ja lehmänmaitopohjaisen vastikkeen yhteisvaikutukseen tyypin 1 diabetekseen liittyvän autoimmuniteetin synnyssä.
These data suggest that the effect of various environmental triggers on the induction of T1D-associated autoimmunity is altered by other environmental factors and genetic predisposition.
Tulosten mukaan sekä ympäristötekijöiden väliset yhteisvaikutukset että perimä vaikuttavat yksittäisen ympäristötekijän merkitykseen tyypin 1 diabetekseen liittyvän autoimmuniteetin synnyssä.
Interestingly, among subjects exposed to cow’s milk (CM) –based formula nutrition in early infancy, early-acquired enterovirus infection enhanced the appearance of T1D-associated autoantibodies, suggesting an interaction between these two environmental factors in T1D autoimmunity.
Tarkemmassa analyysissa varhaislapsuuden enterovirusinfektio osoittautui kuitenkin autovasta-aineiden muodostumisen riskitekijäksi niiden lasten joukossa, jotka olivat saaneet lehmänmaitopohjaista äidinmaidon vastiketta ensimmäisten elinkuukausien aikana.
Moreover, the presence of the T allele was associated with the development of humoral signs of β-cell autoimmunity and overt T1D.
1858T alleelin kantajuuteen liittyy lisäksi lisääntynyt autovasta-aineiden ja kliinisen diabeteksen ilmaantuvuus.
The research arrives at four main conclusions.
Tutkimuksen pohjalta esitetään neljä päähavaintoa.
First, due to the hybridisation of the media system, it would be analytically beneficial to regard populist political communication as technologically, organisationally, ideologically, and stylistically hybrid.
Ensinnäkin, nykyisessä mediajärjestelmässä populistista viestintää olisi analyyttisesti järkevä pitää luonteeltaan teknologisesti, organisatorisesti, ideologisesti, ja tyylillisesti sekamuotoisena.
And the fourth article investigates networked civic monitoring of online populist radical right counterpublics.
Neljännessä artikkelissa tarkastellaan oikeistopopulististen vastajulkisuuksien verkkovälitteistä kansalaislähtöistä valvontaa ja vastustusta.
The main research question relates to the interconnection between populism as a logic of articulating a chain of equivalence and the hybrid media environment in which populist communication is being performed and reacted to by multiple actors with various agendas: What does it mean for the articulation of "the people" when anybody can speak or be perceived to speak in its name?
Populistisen verkkoviestinnän sisältöjen sijaan tutkimus keskittyy eri toimijoiden vuorovaikutukseen, jonka kautta verkon populistisen viestinnän katsotaan vasta muodostavan käsityksiä populistipuolueista: Miten populististen liikkeiden edustama "kansa" määrittyy, kun kuka tahansa voi puhua tai tulla kuulluksi sen äänellä?
The first article analyses social media as platforms for populist remediation of political news.
Ensimmäisessä artikkelissa tarkastellaan poliitikkojen tapoja jakaa ja kehystää uudelleen journalismia osana populistista viestintää sosiaalisessa mediassa.
Third, public scrutiny arising from party organisations being affiliated with extreme online communication is most efficiently deflected by populist leaders by heightening the boundary of difference between the people and the elite.
Kolmanneksi, populististen puolueiden on tehokkainta vastata kiistanalaisten piirteidensä korostumiseen laventamalla diskursiivista kuilua "kansan" ja "eliitin" välillä.
The second article compares populist parties’ media strategies for responding to racism accusations related to online hate speech.
Toisessa artikkelissa tarkastellaan populistipuolueisiin liitetyksi tulevan verkkovälitteisen viestinnän synnyttämiä rasismikohuja ja erityisesti sitä, miten puolueiden edustajat vastaavat näihin kohuihin valtavirran mediassa.
Second, out of the heterogeneous populist political communication emancipated by online counterpublics, it is likely that its least-appreciated elements will become the defining characteristic of affiliated organisational vehicles in mainstream publics.
Toiseksi, samalla kun verkon vastajulkisuudet vapauttavat monimuotoista populistista viestintää, ne altistavat sen äärimmäisimpiin muotoihin liitetyiksi tulevia poliittisia toimijoita valvonnalle ja kritiikille.
The four sub-studies investigate populist radical right online communication and different actors’ reactions to it in Finland, Sweden, and the UK, but the focus of the introduction is on the Finnish case.
Suomea, Ruotsia ja Iso-Britanniaa käsittelevissä osatutkimuksissa tarkastellaan verkkovälitteistä populistista viestintää ja siihen reagointia.
The research uses a discourse-theoretical approach to analyse mediated interactions between populist-party representatives, journalists, and citizen activists pertaining to populist radical right communication taking place in online counterpublics.
Tutkimus esittää diskurssiteoreettisella otteella, miten viestinnällinen vuorovaikutus nykyisessä mediaympäristössä vaikuttaa puolueiden pyrkimyksiin kerätä laajaa joukkoa erilaisia yhteiskunnallisia vaateita yhteisten populististen merkitsijöiden ja poliittisten tunnusten taakse.
This research describes how the hybridisation of the media system affects populism as a political logic of articulation and how we should take this into consideration when researching populism as a political communication phenomenon.
Tutkimus osoittaakin, kuinka nykyisen mediajärjestelmän logiikat korostavat populistisen viestinnän kaikkein kiistanalaisimpia tapoja esittää "kansan" ja "eliitin" jännitteistä suhdetta.