natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Concentrations of SAA and LBP increased in parallel with clinical symptoms at week 1 and peaked at week 3 of outbreak.
SAA:n ja LBP:n pitoisuudet nousivat vasikoilla samanaikaisesti kliinisten hengitystieoireiden ilmaantumisen kanssa seurannan ensimmäisen viikon aikana ja korkeimmillaan pitoisuudet olivat viikolla 3.
Very similar SAA changes in the two ruminant species also suggest that this inflammatory response may have role in the adaptation process of newborns to extrauterine life.
Hyvin samanlaiset SAA:n muutokset poronvasoilla ja vasikoilla viittaavat siihen, että tulehdusvasteella on rooli vastasyntyneiden märehtijöiden sopeutumisessa kohdunulkoiseen elämään.
In this thesis, APR in reindeer was investigated for the first time.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin ensimmäistä kertaa akuutin vaiheen proteiineja porolla.
The effect of different bovine respiratory pathogens on concentrations of APPs (SAA, LBP, Hp, alpha1-acid glycoprotein and fibrinogen) was studied in calves.
Kaikkien tutkittujen akuutin vaiheen proteiinien (SAA, LBP, Hp, hapan alfa1 glykoproteiini ja fibrinogeeni) kohonneet pitoisuudet olivat yhteydessä Pasteurella multocida - löydökseen keuhkohuuhtelunäytteestä hengitystietulehdukseen sairastuneilla vasikoilla.
In dairy calves SAA and lipopolysaccharide binding protein (LBP) concentrations changed similarly during first month of age as in reindeer calves.
Vasikoilla SAA:n ja lipopolysakkariidia sitovan proteiinin (LBP) pitoisuudet muuttuivat samalla tavalla kuin SAA poronvasoilla, mutta Hp pysyi yleisesti alhaisena syntymän jälkeen.
Initial cause for BRD outbreak was bovine respiratory syncytial virus (BRSV) infection.
Toisessa tutkimuksessa seurattiin vasikoita luonnollisen respiratory syncytial(RS)-viruksen aiheuttaman hengitystietaudinpurkauksen aikana.
SAA rise in calves were not derived from colostrum as mammary specific SAA isoforms were not found from calves serum samples.
Koska maidon SAA:n isoformia ei löytynyt vasikoiden verinäytteistä, niin havaittu veren SAA:n nousu heti syntymän jälkeen ei johdu SAA:n imeytymisestä ternimaidosta.
Serum Hp concentrations increased throughout the first month after birth.
Hp:n pitoisuudet nousivat vasoilla tasaisesti ensimmäisen elinkuukauden aikana.
In conclusion, APPs proved to be useful in exploring host response in bovine respiratory infections.
Nämä kaksi tutkimusta osoittivat että akuutin vaiheen proteiinit ovat hyödyllisiä tutkittaessa vasikoiden luonnollisia hengitystietulehduksia.
The early protection mechanism of the host against infection, trauma or other tissue damage comprises a set of reactions known as the acute phase response (APR).
Eläimen sairastuessa tai saadessa kudosvaurion tapahtuu elimistössä niin kutsuttu akuutin vaiheen vaste.
Results of these two studies indicated that newborn reindeer and dairy calves have an inflammatory response during the first weeks of life and the age of young animals should by considered when interpreting APP concentrations.
Nämä kaksi tutkimusta osoittivat, että poronvasoilla ja vasikoilla on heti syntymän jälkeen ohimenevä tulehdusreaktio.
Higher SAA, LBP and Hp concentrations at a later stage of BRD (week 3) were associated with lower BRSV-specific IgG1 production, suggesting that these calves had enhanced inflammatory response to secondary bacterial infection.
Korkeammat akuutin vaiheen proteiinien pitoisuudet taudinpurkauksen myöhemmässä vaiheessa oli vasikoilla, joilla oli vähäisempi RS-viruksen vasta-aineiden tuotanto.
Acute phase proteins in dairy calves and reindeer : changes after birth and in respiratory infections
Siinä selvitettiin proteiinien pitoisuuksien vaihtelua heti syntymän jälkeen poronvasoilla ja vasikoilla ja arvioitiin akuutin vaiheen proteiinien käyttöä vasikoiden hengitystietulehduksissa taudinaiheuttajien elimistövaikutusten tutkimisessa.
During APR, circulating concentrations of acute phase proteins (APPs) change.
Akuutin vaiheen aikana joidenkin plasmaproteiinien pitoisuus kohoaa, koska niiden tuotanto maksassa lisääntyy.
Campylobacter jejuni and C. coli are the most frequent causes of bacterial gastroenteritis in Finland.
Kampylobakteerit (Campylobacter jejuni ja C. coli) ovat yleisimpiä bakteeriperäisen ripulin aiheuttajia Suomessa ja monin paikoin ympäri maailmaa.
Most Campylobacter infections are sporadic and the sources of infection remain unidentified.
Valtaosa sairastumistapauksista on yksittäisiä ja niiden lähteet jäävät selvittämättä.
Risk factors for Campylobacter infections include eating undercooked meat, especially chicken, drinking unpasteurized milk or contaminated water, having contact with pets and foreign travel.
Riskitekijöiksi on tunnistettu mm. raa an tai huonosti kypsennetyn lihan, erityisesti broilerinlihan syönti, pastöroimattoman maidon tai käsittelemättömän veden juonti, läheinen kontakti lemmikkieläinten kanssa ja ulkomaanmatkat.
The survival of C. jejuni was investigated on iceberg lettuce, cantaloupe, cucumber, carrot and strawberries.
Väitöskirjan toisessa osatyössä tutkittiin kampylobakteerien käyttäytymistä jäävuorisalaatissa, cantaloupe-melonissa, tuorekurkun leikkauspinnalla, porkkanaraasteessa ja mansikoiden pinnalla.
Survival on the other produce was comparable with earlier reports in water and milk, but not as good as that observed on chicken meat.
Muiden tuoretuotteiden pinnalla bakteerit säilyivät hengissä huonommin kuin broilerinlihassa, mutta yhtä hyvin kuin vedessä ja maidossa.
In general, lower interspecies sequence similarities were observed for groEL (range from 65% to 94%) than for the 16S rRNA gene (range from 90% to 99%).
Geenialueen havaittiin erottelevan lajeja toisistaan huomattavasti paremmin kuin perinteisesti käytetyn 16S rRNA geenin.
The minimum growth temperature of around 30°C makes multiplication of Campylobacter in foods highly unlikely.
Kampylobakteerit eivät normaalioloissa lisäänny elintarvikkeissa (alle 30°C), mutta nämä bakteerit säilyvät hyvin hengissä viileissä ja kosteissa olosuhteissa.
However, in 1999, human cases were also isolated prior to the slaughter of the chicken flock colonized by the same Campylobacter sero/genotype, suggesting that common environmental sources may exist for both human infections and chicken flock contamination.
Mielenkiintoinen uusi havainto oli, että potilaista eristettiin samoja alatyyppejä kuin broilereista jo ennen saastuneen erän teurastusta.
However, the intraspecies groEL sequence similarities were high (range from 95% to 100%) making groEL gene sequencing and the PCR-RFLP method developed in our study valuable for the identification of Campylobacter species.
Lisäksi työssä kehitettiin polymeraasiketjureaktioon ja monistettujen tuotteiden restriktioanalyysiin perustuva menetelmä lajien tunnistuksen helpottamiseksi.
The asaccharolytic nature and inertness in traditional biochemical tests makes the identification of Campylobacter spp.
Kolmessa viimeisessä osatyössä selvitettiin kampylobakteerien molekyyliepidemiologiaa.
However, the survival in cool and humid conditions, such as chicken meat stored refrigerated, has been shown to be good.
Näiden tulosten perusteella tuoretuotteiden kampylobakteerisaastumisen välttäminen on ensiarvoisen tärkeää ja hyvää keittiöhygieniaa tulisi noudattaa erityisesti käsiteltäessä samanaikaisesti raakaa lihaa ja tuoretuotteita.
Survival on strawberries was significantly lower than on the other produce, as was survival at 21°C compared to 7°C.
Mansikoiden pinnalla ja korkeammassa lämpötilassa bakteerit kuolivat merkittävästi nopeammin.
The second outbreak studied occured in 1999, when 25 patients acquired listeriosis from butter, 6 of whom died.
Vuonna 1999 25 henkilöä sairastui, joista 6 henkilöä menehtyi, voin välityksellä saatuun listerioosiin.
PFGE characterized these industrial strains and enabled targeted cleaning and disinfection practices at these food processing plants.
PFGE-tyypitysmenetelmän avulla voitiin kohdentaa elintarviketuotantolaitosten puhdistus- ja desinfiointitoimet tärkeisiin saastumiskohtiin.
A dominant L. monocytogenes PFGE type of serotype 1/2b was found to have persisted in this ice cream plant for at least seven years.
Tyypitystutkimuksilla voitiin todeta, että jäätelötehtaalla oli säilynyt sama L. monocytogenes -kanta ainakin seitsemän vuotta.
A strain of an identical PFGE type of serotype 1/2a had appeared in 1994, accounting for 12% of the invasive infections.
Yleisintä PFGE-tyyppiä esiintyi 12 %:lla potilaista ja sitä on esiintynyt vuodesta 1994 lähtien.
The two broiler abattoirs harboured different L. monocytogenes PFGE types.
Tyypitystutkimuksissa todettiin, että molemmissa broileriteurastamoissa oli erilaiset L. monocytogenes-kannat.
Of the raw broiler meat pieces bought from retail stores, 62% tested positive for L. monocytogenes.
Vähittäismyynnistä otetuista broilerinlihanäytteistä todettiin 62 %:ssa L. monocytogenesta ja eristetyt kannat todettiin tyypitystutkimuksissa samanlaisiksi kuin broileriteurastamoissa esiintyneet kannat.
L. monocytogenes contamination was studied in two different types of food processing plants: one ice cream plant and two broiler abattoirs.
Tutkimuksessa selvitettiin L. monocytogenes bakteerin esiintymistä jäätelötehtaassa ja kahdessa broileriteurastamossa.
In addition to the human invasive infections, we studied two foodborne L. monocytogenes outbreaks in Finland.
Lisäksi kahta L. monocytogenes -epidemiaa tutkittiin tarkemmin.
Two different typing methods, serotyping and pulsed-field gel electrophoresis (PFGE) typing, were used to study Listeria monocytogenes contamination in food processing plants and human foodborne L. monocytogenes infections.
Tutkimuksessa käytettiin eri L. monocytogenes -kantojen erottelemiseksi toisistaan serotyypitystä ja molekyylibiologista tyypitysmenetelmää pulssikenttäelektroforeesia (PFGE).
This same L. monocytogenes PFGE type was identical to the most common PFGE type in human invasive L. monocytogenes infections in Finland during 1994-2001.
Kanta oli serotyyppiä 1/2a ja samaa PFGE-tyyppiä kuin vuosina 1994-2001 yleisin listerioosipotilaista eristetty L. monocytogenes -kanta.
This strain was found in the production environment, ice cream, and equipment, especially in the packaging machine. Two broiler abattoirs were evaluated for L. monocytogenes contamination of the processing environment, broiler meat, and broiler meat products.
L. monocytogenesta todettiin broileriruhojen jäähdyttämössä, lihan kuljetinhihnoilta teurastamolta lihan pakkaamotiloihin ja broilerilihan nahanpoistolaitteista.
In the first outbreak in 1997, five healthy persons fell ill with febrile gastroenteritis.
Vuonna 1997 viisi henkilöä sairastui ruokamyrkytysoirein kuumeiseen suolistotulehdukseen, jonka aiheutti L. monocytogenes tyhjiöpakatusta kylmäsavustetusta kirjolohijalosteesta.
L. monocytogenes isolates from human invasive infections from 1990-2001 in Finland were studied in order to detect a possible clustering of cases.
Tyypitysmenetelmien avulla verrattiin myös vuosina 1990-2001 suomalaisista listerioosipotilaista eristettyjä L. monocytogenes -kantoja toisiinsa.
This outbreak was initially identified with the help of timely serotyping and PFGE typing, and resulted from a globally uncommon strain of L. monocytogenes of serotype 3a and unique PFGE type.
Voiepidemiakanta oli harvinaista 3a-serotyyppiä ja erilaista PFGE-tyyppiä kuin aiemmat listeroosikannat.
The use of serotyping and PFGE-typing of Listeria monocytogenes in food processing contamination studies and human foodborne infections
Listeria monocytogenes on ympäristössä esiintyvä bakteeri, joka aiheuttaa ihmisille ja eläimille listerioositautia.
These serovars have frequently caused outbreaks among humans.
Faagityyppi 1 aiheuttaa myös säännöllisesti epidemioita ihmisissä.
Salmonella Typhimurium DT1 has become the most common S. Typhimurium phage type among cattle farms in Finland, and has been detected annually since 1980.
Salmonella Typhimurium faagityyppi 1:stä on tullut Suomen nautakarjassa yleisimmin esiintyvä Salmonella Typhimuriumin faagityyppi.
Molecular characterization of endemic salmonella infections in cattle
Työ perustuu neljään tieteelliseen julkaisuun ja on englanninkieliseltä nimeltään Molecular characterization of endemic salmonella infections in cattle.
Salmonella Typhimurium definitive phage type (DT) 1 and Salmonella Infantis are considered endemic in Finland.
Suomalaisessa nautakarjassa esiintyvien kotoperäisten salmonellatartuntojen seuranta Väitöskirjatutkimuksessa kuvailtiin nautakarjassa yleisimmin esiintyviä Salmonella Infantis-, Salmonella Agona- ja Salmonella Typhimurium faagityyppi 1-tartuntoja.
In 1997, another small outbreak of Salmonella Agona among cattle farms occurred.
1990-luvun puolessa välissä joillekin suomalaisille maatiloille tuli rehun välityksellä Salmonella Infantis-tartunta.
Moreover, there was a general decline in bovine salmonella infections from 1997 onwards.
Tutkimus osoitti, että nautakarjassa 1980-luvulta asti tartuntoja aiheuttaneet Salmonella Infantis-bakteerikannat ovat hyvin läheistä sukua keskenään.
There is a trend towards less genetic diversity of the S. Infantis infection among domestic isolates from humans and poultry.
Ihmisten lisäksi faagityyppiä esiintyy kotieläimissä sekä mm. siileissä ja linnuissa.
The ribo/IS200-types and the most common XbaI-PFGE profiles determined among the analysed cattle isolates could also be detected among domestic isolates from poultry and humans.
Nautakarjassa esiintyviä DNA-tyyppejä nähtiin myös ihmisistä ja siipikarjasta eristetyissä bakteerikannoissa.
In our analysis of successive isolates from the same cattle herds, we frequently detected minor changes in banding patterns during long-lasting infections in individual herds.
Tutkimuksen perusteella tämä epidemia ei liittynyt nautakarjassa 1990-luvun puolessa välissä esiintyneisiin pariin pieneen Salmonella Agona -tartuntaryvästymään, sillä ihmisten tartunnat aiheuttanutta DNA-tyyppiä ei nähty missään aikaisemmin eristetyssä näytteessä.
Farms infected with the feedstuff-related genotype were also identified.
Tutkimus pystyi osoittamaan rehussa esiintyneen DNA-tyypin, ja siten selvittämään rehun kautta suoraan tai välillisesti tartunnan saaneet tilat.
Salmonella Agona was not frequently encountered in Finland until a small outbreak among cattle farms occurred in 1994-1995.
Suomalaisissa ihmisissä esiintyi 1990-luvun lopulla isohko Salmonella Agona epidemia.
By XbaI-PFGE methodology we were able to identify the feedstuff-related genotype, which contained a 60 kb plasmid.
Lisäksi DNA-tyypitysmenetelmien avulla voidaan selvittää tartunnan aiheuttaja ja osoittaa tartuntareitit.
Despite epidemiological investigations carried out by the local authorities, the source of the outbreak remained unknown.
Väitöskirjatyössä sovellettiin DNA-perusteisia tutkimusmenetelmiä ja pystytettiin tartuntojen seurantaan ja jäljittämiseen parhaiten soveltuvat menetelmät.
The present thesis aimed to improve diagnostics of cpe-positive C. perfringens by developing molecular methods for detection and isolation.
Väitöskirjatyön tavoitteena oli parantaa enterotoksiinia tuottavan C. perfringens tyyppi A bakteerin diagnostiikkaa kehittämällä molekyylibiologisia menetelmiä bakteerin eristämiseen, tunnistamiseen ja tyypittämiseen.
CPE- producing C. perfringens type A is considered one of the most common causes of food poisonings in the industrialized world.
Enterotoksiinia tuottava C. perfringens tyyppi A bakteeri kuuluu yleisimpien ruokamyrkytyksen aiheuttajien joukkoon kaikissa teollisuusmaissa.
This work also found that the genotypes that previously were considered as atypical causative agents in food poisonings, in fact cause a notable proportion of C. perfringens type A food poisonings.
Uutta tietoa on myös se, että bakteerin genotyyppi, jota aiemmin on pidetty epätyypillisenä ruokamyrkytysten aiheuttajana, aiheuttaa merkittävän osan ruokamyrkytystapauksista.
These subpopulations are responsible for different CPE-associated diseases, i.e. chromosomal cpe-bearing strains are involved in food poisonings, whereas strains carrying cpe in the plasmid are typical in antibiotic-associated or sporadic diarrhea cases as well as in animal diarrheas.
Kromosomaaliseen genotyyppiin kuuluvat kannat tunnetaan ruokamyrkytysten aiheuttajina, kun taas plasmidillisia kantoja löydetään muista ripulitaudeista sekä ihmisiltä että eläimiltä.
The present thesis reveals new information, showing that healthy human is a rich reservoir for Clostridium perfringens enterotoxin (CPE)- producing Clostridium perfringens type A. The results show that healthy foodhandlers are commonly asymptomatic carriers of this pathogen.
Väitöskirjatutkimus tuo esiin aiemmin tuntematonta tietoa, jonka mukaan ihminen on ruokamyrkytyksiä aiheuttavan Clostridium perfringens tyyppi A-bakteerin merkittävä varasto luonnossa ja toimii ruokamyrkytystapauksissa mahdollisena ruuan saastuttajana.
The findings indicate that persons handling foods should be considered a possible source of contamination for C. perfringens type A food poisoning.
Tutkimus osoittaa, että ihminen on enterotoksiinia tuottavan C. perfringens tyyppi A bakteerin merkittävä varasto luonnossa, ja että ruokaa käsittelevä ihminen on otettava huomioon ruuan mahdollisena saastuttajana C. perfringens tyyppi A ruokamyrkytystapauksissa.
Recent findings of the variable loci (plasmid vs. chromosome) and different genetic arrangements adjacent to enterotoxin gene (cpe) have shown that CPE- producing C. perfringens type A isolates form in different subpopulations.
Enterotoksiinia tuottavat C. perfringens tyyppi A bakteerikannat voidaan jakaa eri genotyyppeihin enterotoksiinigeenin sijainnin mukaan (bakteerin kromosomissa tai plasmidissa).
By showing that 25% of investigated C. perfringens type A food poisoning outbreaks were caused by strains carrying plasmid-borne cpe, we reveal that plasmid-borne cpe carrying C. perfringens type A is a common cause of food poisonings.
Jopa 25%:ssa tutkituista ruokamyrkytystapauksista todettiin aiheuttajaksi plasmidilliseen genotyyppiin kuuluva C. perfringens tyyppi A-kanta.
When investigating the presence of cpe-positive C. perfringens in the feces of healthy food- handlers, the organism was carried by 18% of the individuals.
Suomalaisia elintarviketyöntekijöitä käsitellyt tutkimus toi esiin aiemmin tuntematonta tietoa, jonka mukaan 18% terveistä ihmisistä toimii ruokamyrkytyksiä aiheuttavan C. perfringens tyyppi A:n oireettomana kantajana.
Other objectives were to improve identification and typing of C. perfringens.
Tutkimustietoa voidaan hyödyntää myös muiden C. perfringens tyyppi A- ripulitautien diagnostiikassa ja syntymekanismien selvittelyssä.
With novel assays, molecular epidemiology of cpe-positive C. perfringens type A was further investigated.
Väitöskirjatutkimuksessa saatu tieto on oleellista C. perfringens tyyppi A:n aiheuttaman ruokamyrkytyksen torjuntatyössä.
Seasonal infertility is well-defined phenomenon in modern swine production.
Syyshedelmättömyys on tunnettu ilmiö nykyaikaisessa sianlihan tuotannossa.
The farrowing rate was 90% and median WOI five days in both groups.
Porsimisprosentti oli noin 90 prosenttia ja aika vieroituksesta kiimaan 5 päivää (mediaani) molemmissa koeryhmissä, kummassakin osakokeessa.
Effect of environment and management on reproductive efficiency of sows with special emphasis on control of seasonal infertility
Ympäristön ja hoitotekijöiden vaikutus emakon lisääntymisen tehokkuuteen huomioiden erityisesti kausilisääntymisen hallinta
The European wild boar, the ancestor of our domestic pig, is a distinct short-day seasonal breeder.
Tuotantoeläimenä käyttämämme kesysian esi-isä, eurooppalainen villisika, on selkeä lyhyen päivän kausilisääntyjä.
Photoperiod is thought to be the most important regulating factor in seasonal breeders.
Valojaksolla tiedetään olevan merkittävä rooli kausilisääntymisen säätelyssä.
In conclusion, the reproductive performance of sows is difficult to control by a single environmental (photoperiod) or management (housing strategy) factor.
Yhteenvetona voidaan todeta, että emakon lisääntymisen hallinta yksittäisen ympäristö- tai olosuhdetekijän avulla on vaikeaa.
In addition to photoperiod, many environmental and management factors are known to adjust the manifestation of seasonal infertility.
Lisäksi muilla ympäristö- ja hoitotekijöillä on osuutta kausilisääntymisen ilmenemisessä.
The aim of this work was to obtain information about the effect of photoperiod on reproductive endocrinology and on reproductive performance.
Tämän väitöskirjan tavoitteena oli selvittää valojakson vaikutusta sian lisääntymiseen liittyvään sisäeritykseen sekä tuotostasoon.
One group of ovariectomized gilts (16 domestic pigs and 4 European wild boars) was kept under short daylight conditions (8-h light, 16-h dark) and the other group under long daylight conditions (16-h light, 8-h dark).
Valojakso ja luteinisoivan hormonin eritys kesy- ja villisialla Koesikojen (16 kesy- ja 4 villisikaa) avulla tutkittiin lyhyen ja pitkän päivän valo-ohjelman vaikutusta ensikoiden luteinisoivan hormonin (LH) eritykseen.
However, in the domestic pig, mean and basal LH concentrations were higher in the long-day group than in the short-day group.
LH perustaso ja keskiarvo olivat lyhyen päivän ensikoilla matalammat kuin pitkän päivän ensikoilla.
In addition, the effect of re-modelling the piggery breeding unit on farrowing rate was studied.
Lisäksi tutkittiin toisen ympäristötekijän, sikalarakenteen muuttamisen, vaikutusta emakoiden hedelmällisyyteen.
In contrast to our expectations, LH pulse frequency remained unchanged in both light regimes.
LH profiilit eivät kuitenkaan eronneet valo-ohjelmien välillä .
The length of the short-day treatment was 6 weeks before breeding.
Kokeiden erona oli ensimmäisen kokeen lyhyempi hoitojakso (6 viikkoa) verrattuna toisen kokeen pidempään (8 viikkoa) hoitojaksoon.
The farrowing rate before and one year after the remodelling was then compared.
Tiineytysosaston remontointi ei vaikuttanut tilojen porsimisprosenttiin porsimisprosentit olivat samat ennen ja jälkeen remontin riippumatta pihattotyypistä, johon tiineytysosasto muutettiin.
The short daylight regime consisted of a light phase of 8-h and a dark phase of 16-h in farrowing and breeding units.
Molemmissa kokeissa verrattiin lyhyen ja pitkän päivän valaistusta juuri ennen tiineytystä tai tiineytyksen aikana.
In the first clinical trial (I), two light regimes were tested in experimental conditions.
Tiineysaikana molemmat ryhmät pidettiin kummassakin kokeessa pitkän päivän valaistuksessa.
After the treatment period, LH secretion patterns were determined by repeated blood sampling.
Oletuksena tutkimuksessa oli, että lyhyen päivän emakoilla LH eritys on tiheämmin pulsoivaa.
The outcomes mostly affected are age at puberty in gilts, weaning-to-oestrus interval (WOI) and farrowing rate in sows.
Ongelmana on porsimisprosentin lasku, pidentynyt aika vieroituksesta kiimaan sekä ensikoiden myöhäinen sukukypsyys loppukesän, syksyn aikana.
These farms either remodelled their breeding cages or switched to different group housing systems in the breeding unit.
Projektiin osallistuvat tilat (47) olivat muuttaneet tiineytysosastonsa joutilashäkkimallista erilaisiksi pihatoiksi vuosien 1995 2002 aikana.
The remodelling itself was shown to affect reproductive performance on these farms.
Tutkimusmenetelmiin liittyvät ongelmat voivat vääristää tämän osakokeen tuloksia merkittävästi.
The results of this trial revealed that the farrowing rate was 90% in both groups, and the two treatment groups also shared the same median WOI, i.e. 5 days.
Kuitenkin, jos tilojen hedelmällisyyden lähtötilanne otettiin huomioon, nousi lähtökohtaisesti keskimääräistä heikompien tilojen porsimisprosentti remontin jälkeen ja vastaavasti keskimääräistä parempien tilojen porsimistilanne laski alkutilanteeseen nähden.
A cohort of farms with individual cages in their breeding unit was chosen.
Valo-ohjelmien vaikutus emakoiden hedelmällisyyteen ja tuotokseen Valo-ohjelman vaikutusta emakoiden porsimisprosenttiin tutkittiin kahdessa eri kenttäkokeessa sikatiloilla.
Methicillin-resistant isolates was not detected.
Metisilliiniresistenttejä kantoja ei todettu.