natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Faba bean feedings (HJ, HJM, HR, HRM) increased dry matter intake by an average of 1.6 kg/day compared to rapeseed feeding, but this had no effect on milk yield, which averaged 27.7 kg/day in the experiment.
Härkäpapuruokinnat (HJ, HJM, HR, HRM) lisäsivät kuiva-aineen syöntiä keskimäärin 1,6 kg/pv rypsiruokintaan verrattuna, mutta tällä ei ollut vaikutusta maitotuotokseen, joka oli kokeessa keskimäärin 27,7 kg/pv.
The aim of the study was to investigate how feed industrial processing and methionine supplementation can affect the milk yield and milk composition of dairy cows.
Tämän kokeen tarkoituksena oli tutkia, voidaanko teollisella prosessoinnilla ja ruokinnan metioniinitäydennyksellä vaikuttaa lypsylehmien maitotuotokseen ja maidon koostumukseen.
Methionine supplementation had no effect on milk production in this study.
Metioniinitäydennyksestä ei ollut hyötyä tässä tutkimuksessa.
Faba bean (Vicia faba) has potential as a domestic supplemental protein feed, as its seeds are rich in crude protein and starch.
Härkäpapu (Vicia faba) on potentiaalinen kotimainen täydennysvalkuaisrehu, ja sen siemenet sisältävät runsaasti raakavalkuaista ja tärkkelystä.
However, methionine supplementation had no effect on milk or protein yield (HJ, HR vs. HJM, HRM).
Sen sijaan metioniinitäydennyksellä ei saatu vastetta maito- tai valkuaistuotokseen (HJ, HR vs. HJM, HRM).
Effects of industrial processing of faba bean and methionine supplementation on milk yield and milk composition of dairy cows
Härkäpavun teollisen prosessoinnin ja metioniinitäydennyksen vaikutus lypsylehmien maitotuotokseen ja maidon koostumukseen
Roasting of faba beans tended to increase milk and lactose yields (HJ, HJM vs. HR, HRM).
Härkäpavun teollinen käsittely lisäsi suuntaa antavasti maito- ja laktoosituotosta (HJ, HJM vs. HR, HRM).
The five experimental treatments consisted of the following isonitrogenous protein feeds: rapeseed meal (RR), milled faba bean (HJ), roasted (industrial heat treatment) faba bean (HR) and methionine-supplemented (15 g/day omasal infusion) faba bean feeds HJM and HRM.
Koekäsittelyinä olivat isonitrogeeniset valkuaisruokinnnat rypsirouhe (RR), härkäpapujauho (HJ), teollisesti käsitelty härkäpapurouhe (HR) sekä metioniinillä täydennetyt (juoksutusmahainfuusio 15 g/vrk) härkäpapuruokinnat HJM ja HRM.
However, faba bean protein is low in methionine and highly degradable in the rumen, which reduces its nutritional value.
Härkäpavun valkuaisessa on kuitenkin vain vähän metioniinia ja se hajoaa pötsissä nopeasti, mikä heikentää härkäpavun ruokinnallista arvoa.
TMR was based on first cut timothy and meadow fescue grass silage (D-value 706 g/kg dry matter), including a mixture of barley-oats, sugar beet pulp and a mineral supplement.
Seosrehut pohjautuivat hyvin sulavaan (D-arvo 706 g/kg ka) 1. sadon timotei-nurminatasäilörehuun (Phleum pratense - Schedonorus pratensis).
Faba bean feedings increased the content of saturated de novo fatty acids in milk fat and decreased the content of long-chain mono- and polyunsaturated fatty acids compared to rapeseed feeding.
Härkäpapuruokinnat lisäsivät maitorasvan tyydyttyneiden de novo -rasvahappojen pitoisuutta ja vähensivät pitkäketjuisten kerta- ja monityydyttymättömien rasvahappojen pitoisuutta rypsiruokintaan verrattuna.
According to this study, faba beans were palatable as a supplementary protein feed and it was possible to replace rapeseed meal by milled or roasted faba beans without a decrease in total dry matter intake or milk yield.
Tämän tutkimuksen perusteella härkäpapu oli valkuaisrehuna maittavaa ja se korvasi rypsiä lypsylehmien ruokinnassa vaikuttamatta tuotokseen.
Crude protein and starch intakes were higher in faba bean feedings compared to rapeseed feeding.
Raakavalkuaisen ja tärkkelyksen saannit olivat suuremmat härkäpapuruokinnoissa rypsiruokintaan verrattuna.
Faba bean feedings increased the digestibility of crude protein and the protein content of milk compared to rapeseed feeding.
Härkäpapuruokinnat lisäsivät raakavalkuaisen sulavuutta ja maidon valkuaispitoisuutta rypsiruokintaan nähden.
Faba bean feeds increased the content of saturated de novo fatty acids and reduced the content of unsaturated fatty acids.
Härkäpapuruokinnat lisäsivät maitorasvan tyydyttyneiden de novo -rasvahappojen pitoisuutta ja vähensivät tyydyttämättömien rasvahappojen pitoisuutta.
Rapeseed meal contained more fat than milled and roasted faba beans, which increased total fat intake in rapeseed feeding.
Rypsirouhe sisälsi härkäpapua enemmän kokonaisrasvaa, mikä lisäsi kokonaisrasvan saantia rypsiruokinnassa.
Roasting of faba bean tended to increase milk yield compared to milled faba bean.
Härkäpavun teollinen käsittely lisäsi suuntaa antavasti maitotuotosta.
Increasing the use of quinoa is supported at least by its adaptation to varying growth conditions and nutritional quality.
Kvinoan käytön lisäämistä tukevat ainakin sen sopeutuminen vaihteleviin kasvuolosuhteisiin ja ravitsemuksellinen laatu.
Quinoa has adapted to living under very varied conditions, and within the species, genetic variation is wide.
Kvinoa on sopeutunut elämään hyvin vaihtelevissa olosuhteissa, ja lajin sisällä geneettinen vaihtelu onkin laaja.
Five different quinoa varieties had been received for this study: Rosada de Taraca, Real quinoa, Titicaca, Pasankalla and Minttumatilda.
Tutkittavaksi oli saatu viisi eri kvinoalajiketta: Rosada de Taraca, Real quinoa, Titicaca, Pasankalla ja Minttumatilda.
Amylose content was determined by Megazyme Amylose/Amylopectin Assay Kit.
Amyloosipitoisuus määritettiin Megazyme Amylose/Amylopectin Assay Kit-analyysisarjalla.
A separation process was planned for the starch based on previous studies and the separation process was carried out on a laboratory scale.
Tärkkelykselle suunniteltiin erotusprosessi aiempien tutkimusten pohjalta ja erotusprosessi toteutettiin laboratoriomittakaavassa.
There were more differences at 50% than at 10% starch contents, which could be influenced by different methods.
Lajikkeiden välillä oli eroja enemmän 50-prosenttisessa tärkkelyspitoisuudessa kuin 10-prosenttisessa tärkkelyspitoisuudessa, mihin saattoi vaikuttaa erilaiset menetelmät.
This may have been influenced by the small size of the quinoa starch granules.
Tähän saattoi vaikuttaa kvinoan tärkkelysjyvästen pieni koko.
This may explain why no retrogradation was observed in starch gels containing 10% starch.
Tämä saattaa selittää, miksi 10-prosenttisessa tärkkelyspitoisuudessa geeleissä ei havaittu lainkaan kiteytymistä.
Thus, knowing these differences is essential in order to find more suitable applications for quinoa in food product development.
Näiden erojen tunteminen on oleellista, jos kvinoalle halutaan löytää lisää sopivia käyttökohteita tuotekehityksessä.
The yield of the separation process remained low.
Erotusprosessin saanto jäi pieneksi.
Furthermore, quinoa starch also differs from conventional cereal starches.
Kvinoatärkkelys myös poikkeaa tavanomaisten viljojen tärkkelyksistä.
Therefore, there may be differences in the functional properties of quinoa starches between these different varieties and populations.
Tämän vuoksi kvinoatärkkelysten toiminnallisissa ominaisuuksissa voi esiintyä eroja eri lajikkeiden ja populaatioiden välillä.
Thus, increasing the use of quinoa is also supported by the unique properties of quinoa starch.
Kvinoan käytön lisäämistä siis tukee myös kvinoatärkkelyksen ainutlaatuiset ominaisuudet.
The amylose contents of quinoa starches were low.
Kvinoatärkkelysten amyloosipitoisuudet olivat matalat.
In conclusion, there were differences in the functional properties between the varieties and the choice of quinoa variety is important for the use of quinoa.
Lajikkeiden välillä oli eroa toiminnallisissa ominaisuuksissa ja kvinoalajikkeen valinnalla on merkitystä kvinoan käytön kannalta.
The aim of this master's thesis was to isolate starch from different quinoa varieties and to study the functional properties of starch and to determine the amylose content with the intention to find out whether there are differences in the properties of starches in quinoa varieties.
Maisterintutkielman tavoitteena oli eristää tärkkelys eri kvinoalajikkeista ja tutkia tärkkelyksen toiminnallisia ominaisuuksia ja määrittää amyloosipitoisuus.
Quinoa starch differs in characteristics from conventional cereal starches and has its own uses.
Kvinoatärkkelys poikkeaa ominaisuuksiltaan tavanomaisten viljojen tärkkelyksistä ja sille voidaan löytää omanlaisia käyttökohteita.
There were also differences in the thermal properties characterizing the retrogradation between the starches at a concentration of 50%.
Tärkkelyksen uuskiteytymistä kuvaavissa lämpöominaisuuksissa oli eroja kvinoatärkkelysten välillä 50-prosenttisessa pitoisuudessa.
Separation process and functional properties of quinoa starch
Kvinoatärkkelyksen erotusprosessi ja toiminnalliset ominaisuudet
Starch gelatinization properties were measured by RVA (rapid visco analyzer) and by DSC (differential scanning calorimetry) and retrogradation properties by DSC.
Tärkkelyksen liisteröitymistä tutkittiin RVA- ja DSC-laitteella sekä kiteytymistä DSC-laitteella.
Differences in gelatinization properties were observed between quinoa varieties.
Kvinoatärkkelysten liisteröitymisominaisuuksissa havaittiin eroja lajikkeiden välillä.
The starch of the population cultivated in Finland differed from other quinoa starches both in its gelatinization properties and in the thermal properties describing retrogradation.
Suomessa viljellyn kvinoapopulaation tärkkelys poikkesi sekä liisteröitymisominaisuuksiltaan että kiteymistä kuvaavilta lämpöominaisuuksiltaan muista kvinoatärkkelyksistä.
The myopathy is relatively new and it was noticed approximately ten years ago in greater amounts.
Puurintaisuus on varsin uusi tauti, ja sitä on huomattu laajemmalti noin kymmenen vuotta sitten.
From the original 171 birds 17 were sacrificed outside the study due health reasons.
Alkuperäisestä 171 linnusta 17 lopetettiin tutkimuksen ulkopuolella eläimien terveydentilan takia.
Birds had to fly to platform and down when they need water or feed.
Linnun tuli lentää tasolle ja sieltä alas, kun ne halusivat vettä tai rehua.
The study is made by raising 171 broiler birds divided in three groups: Group A birds have feed and water on floor level and birds do not have to use their wings.
Tutkimus tehtiin kasvattamalla 171 broileria jaettuna kolmeen ryhmään: A-ryhmän linnut saivat rehua ja vettä lattiatasolla, ja lintujen ei tarvinnut käyttää siipiään.
This thesis showed that there were no significant differences in Group A and Group C between studied properties.
Tässä gradussa todettiin, ettei A ja C ryhmien välillä ole tilastollisesti merkitseviä muutoksia tutkittujen morfologisten ominaisuuksien suhteen.
Group C feed and water were on floor level but after 3 days water was risen on the platform and platform was risen gradually when birds grew and all birds of the Group C learned how to get to platform.
C-ryhmän rehu oli lattian tasolla, mutta kolmannen päivän jälkeen vesi nostettiin tason päälle ja tasoa nostettiin sitä mukaan, kun linnut kasvoivat ja oppivat, kuinka tasolle päästään.
Group B birds lived same way as A-group until at day 25 drinking water is moved to platform which is higher than the floor level.
B ryhmä eli elämänsä samalla tavalla kuin A ryhmä, kunnes 25 päivän ikäisinä lintujen vesi siirrettiin lattiatasoa korkeammalle tasolle.
The literature review handled muscle morphology and bones morphology and how muscles shape changes when they grow in size, how muscles and bones grow normally and how the exercise of the muscles will affect wooden breast prevalence.
Kirjallisuuskatsauksessa käsiteltiin lihaksen morfologiaa, miten luiden ja lihasten muoto muuttuu linnun kasvaessa, kuinka lihakset ja luut kasvavat normaalisti ja kuinka lihasten käyttäminen ja käyttämättömyys vaikuttavat puurintaisuuden muodostumiseen.
Wooden breast is muscle myopathy occurring in broilers, myopathy forms hard and pale connective tissue areas in broiler breast muscles.
Puurintaisuus on broilereilla esiintyvä lihastauti, joka muodostaa broilerin rintalihakseen kovia ja vaaleita sidekudosmuodostelmia.
The subject of this thesis was to study wing flapping and how it affects the morphology of breast muscles and bones and whether there are links between them and wooden breast prevalence.
Tutkielman aiheena oli tutkia siipien räpyttelyn vaikutusta rintalihaksen ja luiden morfologisiin ominaisuuksiin ja onko niillä yhteyttä puurintaisuuden esiintymistiheyteen.
Wing flapping showed no significant differences during sample termination days in morphological properties.
Siipien räpyttely ei aiheuttanut muutoksia morfologisiin ominaisuuksiin.
The birds (171-17 i.e. 154) were terminated 20, 30 or 41 days old in 40, 58 or 56 bird batches.
154) lopetettiin 20, 30 tai 41 päivän ikäisinä 40, 58 ja 56 broilereiden erinä, kustakin ryhmästä samansuuruinen osuus paitsi päivänä 20, jolloin A ryhmällä ja B ryhmällä oli sama käsittely ja ryhmällä B ei ollut broilereiden lopetuksia.
When wooden breast is occurring also some other myopathies can coexist: loose muscle structure and white stripping are visible on breast muscles.
Puurintaisuuden lisäksi saattaa muodostua ns. spagettilihan (lihassyykimput erottuvat kerroksittain toisistaan, ja lihan rakenne muistuttaa spagettia) ja valkojuovaisuuden muodostumista rintalihakseen.
In the literature review the anatomy of broiler movement and especially the anatomy of bones and the muscles that are involved in wing movement is handled.
Kirjallisuuskatsauksessa käsiteltiin broilereiden siipiä liikuttavien luiden ja lihasten anatomiaan ja liikunnan vaikutusta lentämiseen ja luiden ja lihaksien ominaisuuksienvaikutusta puurintaisuuden syntymiseen.
Processing time was reduced by pretreatment.
Prosessointiaikaa vähennettiin lihan esikäsittelyllä.
The experimental part consisted of preliminary experiments and actual experiments.
Kokeellinen osuus muodostui esikokeista ja varsinaisista kokeista.
In the literature review muscle composition, aspects affecting meat quality, the effects of heating and product safety were presented.
Tutkielman kirjallisuuskatsauksessa käsiteltiin lihaksen koostumusta, lihan laatuun vaikuttavia tekijöitä, kuumentamisen vaikutuksia sekä tuoteturvallisuutta.
In the actual experimental part, the meat was tenderized mechanically and enzymatically, as well as by the process in use by using a long cooking time (control sample).
Varsinaisessa kokeellisessa osuudessa lihaa mureutettiin mekaanisesti, entsymaattisesti ja käytössä olevalla prosessilla käyttäen pitkää kypsennysaikaa (vertailunäyte).
The results indicate, that pre-treatments did not significantly change the pH or cookingloss.
Tulokset osoittavat, että esikäsittelyillä ei ollut vaikutusta pH arvoon tai kypsennyshävikkiin.
Preliminary experiments tested at which equipment and concentrations the experimental part is conducted.
Esikokeissa testattiin, millä laitteistolla ja millä pitoisuuksilla esikäsittely suoritetaan.
However, with regard to mechanical tenderizing, it is unclear whether the changes are sufficient to reach the same level of tenderness as in the control sample with shorter heat treatment time, but with the use of enzymatic pre-treatment, the processing time can be shortened and keep the same level of tenderness.
Mekaanisen mureuttamisen osalta on kuitenkin epäselvää, ovatko muutokset riittäviä saavuttamaan sama mureus kuin verrokkinäytteellä lyhyempää kypsennysaikaa käyttämällä.
The effect of mechanical and enzymatic tenderizing as a pre-treatment
Entsymaattisen ja mekaanisen esikäsittelyn vaikutus lihan mureuteen
In addition, there were no statistically significant differences in sensory evaluations for either pre-treatment compared to the natural sample.
Aistinvaraisissa arvioinneissa tilastollisesti merkittäviä eroja ei havaittu kummankaan esikäsittelyn suhteen verrokinäytteeseen nähden.
Furthermore, the amount of soluble collagen was not statistically significant between enzymatically treated sample and the control sample.
Lisäksi liukoisen kollageenin määrässä ei havaittu tilastollisesti merkitsevää eroa entsymaattisen käsittelyn ja verrokkinäytteen välillä.
Different tenderization techniques were evaluated and in particular different enzymes that are used in meat tenderizing purposes were targeted on as well as the effects of mechanical tenderization.
Kirjallisuusosiossa käsiteltiin erilaisia entsyymejä, joita käytetään lihan mureutukseen sekä paneuduttiin mekaanisen mureuttamisen vaikutuksiin.
All samples were measured for pH as well as cooking loss and sensory properties were evaluated with a semi trained panel.
Kaikista näytteistä mitattiin pH sekä kypsennyshävikki ja ne arvioitiin aisitnvaraisesti käyttäen asiantuntijaraatia.
In addition, the amount of soluble collagen was measured from the enzymatically treated samples and the control sample.
Lisäksi entsymaattisesti käsitellyistä näytteistä ja verrokkinäytteestä mitattiin liukoisen kollageenin määrä.
Effectiveness Evaluation of the Forest Academy for Decision-makers
Päättäjien Metsäakatemian vaikuttavuuden evaluointi
I have interviewed course participants in 2016.
Työn haastatteluanalyysi on tehty keväällä 2016.
The Forest Academy would need to answer more and more complex and wider topics.
Metsäakatemian pitäisi pystyä vastaamaan yhä monitahoisempiin kysymyksiin vaikuttavasti.
Interaction, high-class presentations and attractions and the unique course spirit are in the core of the concept.
Vuorovaikutteisuus, laadukkaat alustukset ja vierailukohteet sekä useampipäiväisen kurssin luoma yhteishenki ovat konseptin keskiössä.
I have used the previous evaluation study of the Forest Academy forums for planning this study and it is also valuable to compare results between these studies.
Aiemman evaluoinnin tuloksia on hyödynnetty tutkimuksen suunnittelussa, ja niitä on myös kiinnostava verrata tämän tutkimuksen havaintoihin.
At the same time, it is important to reach appropriate, effective, and committed participants for the upcoming courses.
Samalla Metsäakatemian on tärkeä tavoittaa oikeinkohdennettu, vaikuttava ja sitoutunut osallistujakunta.
I have evaluated the impact and effectiveness of the Forest Academy forums in this quality study.
Olen evaluoinut Metsäakatemian toiminnan onnistumista ja vaikuttavuutta haastattelututkimuksella.
The goal of the Forest Academy is to increase dialogue between forest sector and rest of society by providing a forum to arouse interest towards forest issues and the possibilities that the field can provide for society, create new networks and provide stimulations for forest professionals from other sectors.
Metsäakatemian tavoitteena on toimia linkkinä metsäalan ja muun yhteiskunnan välillä, herättää kiinnostusta metsäalaa ja sen tarjoamia mahdollisuuksia kohtaan, luoda verkostoja eri toimijoiden välille sekä tuoda ärsykkeitä metsäalan toimijoille yhteiskunnan muilta sektoreilta.
However, the concept needs developing as society and operational environment has become more hectic and global, forest sector is nowadays part of the bioeconomy and the whole natural resources and bioeconomy field faces strong expectations how to tackle the climate change and maintain biodiversity.
Konsepti vaatii myös kehittämistä, sillä yhteiskunnallinen ja metsäalan toimintaympäristö on muuttunut yhä hektisemmäksi ja globaalimmaksi, metsäala biotaloudeksi ja alaa kohtaan on uusia odotuksia esimerkiksi ilmastonmuutoksen torjuntaan liittyen.
The concept has worked effectively as it has created new networks, added knowledge of the forest sector, and introduced how pervasive the forest and natural resource sector is.
Konsepti on ollut toimiva, sillä se on luonut uusia suhteita, lisännyt tietoisuutta metsäalasta sekä tuonut esille alan laaja-alaisuuden.
Additionally, I have analyzed the course themes and how those have been changed during the past 20 years.
Tutkimuksen taustamateriaalina hyödynsin 20 vuoden aikaisia Metsäakatemian materiaaleja analysoimalla kurssilla käytyjä teemoja ja niiden muutoksia toimintavuosien aikana.
Forest Academy would need to consider, how to coordinate continuous and more determined developing, which takes into account the different operational environment than 20 years ago.
Metsäakatemian tulisi pohtia toimintansa strategista kehittämistä muuttunut toimintaympäristö huomioiden.
It has offered a memorable four-day-course experience for over thousand decision-makers.
Metsäakatemia on onnistunut luomaan mieleen jäävän neljäpäiväisen kurssikokemuksen osallistujille.
The acceptability of the forest sector and forest utilization and the national consensus in forest issues have strengthened by the Forest Academy.
Metsäakatemialla on ollut vaikutuksensa alan hyväksyttävyyteen ja kansalliseen metsäkonsensukseen.
The Forest Academy should still regard that the two-way communication really works in practice.
Toiminnan kaksisuuntaiseen ja vuorovaikutteiseen viestintään on edelleen kiinnitettävä huomiota.
The Forest Academy for Decision-makers is a well-known concept.
Metsäakatemia on hyvin tunnettu konsepti, joka kehitettiin yli 20 vuotta sitten.
I have studied weather the concept has been able to affect in decision making or has something been achieved in the forest sector or wider in the society by utilizing networks or substance from the courses.
Haastateltaviksi valitsin eri taustaisia metsäakateemikkoja, joiden kurssista oli kulunut joitakin vuosia eli heillä on ollut aikaa hyödyntää Metsäakatemian sisältöä ja verkostoja.
It demands development of the concept structure, encourage for interdisciplinary collaboration with various interest groups, even more interactive working during the courses, and bolder visions of the future role of forests.
Se vaatii Metsäakatemian sisältöjen ja menetelmien kehittämistä, rohkeutta ja määrätietoisuutta tehdä yhteistyötä poikkialaisesti ja entistä vuorovaikutteisemmin kuitenkaan laiminlyömättä metsäalan perusasioita.
The Forest Academy has improved the understanding of the Finnish forest sector among decision-makers.
Yli 20 vuoden aikana intensiivisen kurssin on käynyt moni päättäjä, joten Suomen metsäalan perusteiden ymmärrys on saatu pidettyä hyvänä.
The results support the future demand for this kind of forum.
Metsäakatemian kaltaiselle toimijalle on kysyntää myös tulevaisuudessa.
It is necessary to evaluate the concept occasionally as it was created already in 1995.
Toimintaa ja sen vaikuttavuutta on syytä arvioida säännöllisin väliajoin.
The EU’s SUP directive (Directive (EU) 2019/904) sets several restrictions for the SUP use also in the food packaging industry.
EU:n kertakäyttömuovidirektiivi (direktiivi (EU) 2019/904) asettaa useita rajoituksia kertakäyttömuovin käyttöön myös elintarvikepakkaamisessa.
The criteria included (i) sufficient volumes, either in packaging material weight in grams or in sales share, (ii) the suitability of the polymer type for recycling, and (iii) the possible impact of the SUP directive.
Määrittelyssä käytettiin ennalta määriteltyjä kriteerejä, joita olivat (i) riittävä volyymi, joko pakkausmateriaalin määrällä (paino grammoina) tai myyntiosuudella määriteltynä, (ii) polymeerin soveltuvuus kierrätykseen sekä (iii) kertakäyttömuovidirektiivin mahdollinen vaikutus tuoteryhmän tuotteisiin.
The recent research has concentrated to find novel solutions to replace for instance plastics as a packaging material.
Viimeaikainen tutkimus on keskittynyt etsimään uusia ratkaisuja esimerkiksi muovin korvaamiseen pakkausmateriaalina.
Therefore, there is a need to substitute some of the most harmful packaging materials.
Näin ollen erityisesti kaikkein haitallisimmat pakkausmateriaalit tulisi korvata kestävimmillä pakkausmateriaaleilla.
This thesis concentrates to find possibilities to diminish the littering problem from the packaging material perspective.
Tämä Pro Gradu -tutkielma keskittyykin etsimään vaihtoehtoja, joilla roskaamisongelmaa voitaisiin pienentää pakkausmateriaalin näkökulmasta tarkasteltuna.
Both the ever-increasing littering problem and climate change mitigation have driven towards to develop more sustainable packaging solutions for food.
Lisääntyvä luonnon ja merten roskaamisongelma sekä ilmastonmuutoksen hillintä vaikuttavat entistä enemmän myös elintarvikepakkaamiseen.