natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The maximum plasma concentration of S-ketoprofen was more than twice as high as that of R-ketoprofen, and the terminal half-life was approximately three times greater for S-ketoprofen than R-ketoprofen with both administration routes.
Plasman maksimipitoisuus oli S-ketoprofeenilla yli kaksi kertaa korkeampi ja puoliintumisaika noin kolme kertaa pidempi kuin R-ketoprofeenilla.
Two mg/kg can be considered a sufficient oral dose of ketoprofen for treating endotoxemia in pigs, as increasing the dose above this did not further increase the effect.
2 mg/kg annos on riittävä endotoksemian hoidossa sialla, sillä annoksen nostaminen ei lisännyt kliinistä tehoa.
The commercial products in veterinary medicine are 50:50 racemic mixtures of both enantiomers.
Eläinlääkinnässä kaupallisesti saatavilla olevat valmisteet ovat raseemisia seoksia, joissa on yhtä paljon molempia enantiomeerejä.
Lameness was assessed with a five-grade scoring system prior to and on the last day of the treatment.
Ontuma arvioitiin viisiportaisella asteikolla ennen lääkitystä ja lääkityksen jälkeen.
Ketoprofen treatment significantly reduced the rectal temperature and total clinical scores, and lowered the blood thromboxane B2 concentrations when compared to the control group.
Ketoprofeeni hoito lievensi kliinisiä oireita sekä alensi kuumetta ja tromboksaani B2-pitoisuuksia verrattuna kontrolliryhmään.
Ketoprofen is a non-steroidal anti-inflammatory drug belonging to the 2-arylpropionic acid group.
Ketoprofeeni on fenyylipropionihappojohdosten ryhmään kuuluva steroideihin kuulumaton tulehduskipulääke.
Each enantiomer has different pharmacodynamic and pharmacokinetic properties.
Enantiomeerit eroavat toisistaan merkittävästi sekä farmakokineettisiltä että dynaamisilta ominaisuuksiltaan.
The efficacy of orally administered racemic ketoprofen in endotoxemia in pigs was assessed in an E. coli endotoxin challenge trial.
Suun kautta annetun ketoprofeenin tehoa endotoksemian hoidossa tutkittiin altistamalla porsaat E. coli endotoksiinille.
It has been widely used in domestic animals because of its anti-inflammatory, antipyretic and analgesic actions.
Sitä käytetään laajalti kotieläimillä sen tulehdusoireita ja kipua poistavan sekä kuumetta alentavan vaikutuksen takia.
Although some differences were detected in the plasma concentrations of ketoprofen enantiomers after different routes of administration, they are probably not relevant in clinical use.
Antotapa vaikutti enantiomeerien plasmapitoisuuksiin jonkin verran, mutta sillä ei kuitenkaan todennäköisesti ole käytännön vaikutusta.
The aims of this thesis research were to investigate the oral bioavailability, enantiospecific plasma concentrations and efficacy of racemic ketoprofen after oral administration in pigs.
Tämän väitöskirjatyön tavoitteena oli selvittää suun kautta annetun raseemisen ketoprofeenin hyötyosuus, enantiomeerien plasmapitoisuudet sekä lääkityksen teho sialla.
Dose rates of 2 mg/kg and 4 mg/kg of oral ketoprofen were compared to placebo treatment over five consecutive days in a double-blinded study.
Suun kautta annettu raseeminen ketoprofeeni annoksella 2 mg/kg viiden päivän ajan osoittautui käytännössä hyväksi tavaksi lievittää kipuoireita ja parantaa hyvinvointia.
There was no difference in efficacy between the two ketoprofen doses.
Ketoprofeenin annostasot eivät eronneet toisistaan tehon suhteen.
It often leads to poor animal welfare and economic losses because of unplanned culling.
Emakon ontuminen on yleinen vaiva, joka heikentää eläimen hyvinvointia ja helposti johtaa eläimen ennenaikaiseen poistoon.
The bioavailability of oral ketoprofen was almost complete.
Suun kautta annetun ketoprofeenin hyötyosuus oli korkea.
The growing pigs were challenged intravenously with E. coli endotoxin and one hour after the challenge were treated with ketoprofen at dose rates of 0.5 mg/kg, 1 mg/kg, 2 mg/kg and 4 mg/kg or with tap water.
Tunnin kuluttua altistuksesta porsaat lääkittiin joko vedellä (kontrolliryhmä) tai ketoprofeenilla, jota käytettiin neljällä eri annostasolla.
Total plasma concentrations of ketoprofen were investigated in a randomized crossover design.
Enatiomeerien plasmapitoisuudet määritettiinmolemmilla antatavoilla.
Thromboxane B2 and ketoprofen concentrations were analysed from blood samples.
Tehoa arvioitiin kliinisten oireiden sekä plasman tromboksaani B2- pitoisuuksien perusteella.
A field trial was conducted to examine the efficacy and compare two doses of oral administration of racemic ketoprofen in the treatment of clinical lameness caused by non-infectious musculoskeletal disorders in sows and gilts.
Plasman ketoprofeenipitoisuudet selvitettiin tutkimuksessa, jossa ketoprofeenia annettiin suun kautta sekä lihaksen- ja suonensisäisesti.
This study demonstrated that oral ketoprofen was efficient in alleviating the signs of non-infectious lameness in sows and gilts.
Ketoprofeeni hoito lievensi merkitsevästi ontuman oireita verrattuna lumelääkkeeseen.
S-ketoprofen was the predominant enantiomer in pig plasma after administration of the racemic mixture via both routes.
S-ketoprofeeni oli hallitseva enantiomeeri riippumatta antotavasta.
Lameness is a common problem among sows and gilts.
Verrokkina oli lumelääke.
Due to the rarity of these diseases, no specific risk factors are known, and long-term outcome data are difficult to obtain.
Tämän tautiryhmän harvinaisuuden vuoksi selkeitä riskitekijöitä ei tunneta ja pitkän aikavälin seurantatietoja on vaikea kerätä.
Radiotherapy was administered for 86% of IMG-MEC patients.
Sädehoito annettiin 86%:lle IMG-MEC potilaista.
Due to the long time period and the most often elderly patients, many were deceased at the time of the study.
Ottaen huomioon pitkän otantajakson ja sen, että sylkirauhassyöpäpotilaat ovat useimmiten iäkkäitä, useat heistä olivat tutkimushetkellä jo kuolleita.
MEC was the most common histological subtype (50%), which reflects results from other institutions.
MEC oli yleisin histologinen alatyyppi (50%), mikä on raportoitu myös muualla maailmassa.
Claudins are integral protein components of tight junctions contributing to tight sealing between cells.
Claudiinit ovat proteiineja, jotka ovat solujen välisten tiiviiden liitosten olennaisia osia.
No gender predominated, and the median age was 14 years.
Mediaani-ikä oli 14 vuotta eikä selkeää sukupuolieroa ollut.
Patients with LG-MEC experienced no recurrences during the three-year follow up.
LG-MEC potilailla ei havaittu yhtään paikallisresidiiviä kolmen vuoden seurannassa.
Establishing national or international cancer databases could offer help in managing these rare diseases.
Kansalliset/kansainväliset syöpärekisterit mahdollistaisivat tämän harvinaisen tautiryhmän kattavamman hoitotulosten analysoinnin.
Correct histopathological diagnosis thus remains vital.
Oikea histopatologinen diagnoosi on äärimmäisen tärkeä nimenomaan tässä syöpätyypissä.
According to the Finnish Cancer Registry, salivary gland cancer (SGC) is rare, with approximately 50 to 60 new cases in Finland annually.
Sylkirauhassyöpä on harvinainen ja Suomen Syöpärekisterin mukaan Suomessa diagnosoidaan vuosittain noin 50-60 uutta tapausta.
The three-year overall survival rate was 95% for LG-MEC, 67% for IMG-MEC, and 55% for HG-MEC patients.
Eri ryhmien kolmen vuoden eloonjäämisluvut olivat seuraavat: LG-MEC 95%, IMG-MEC 67%, HG-MEC 55%.
According to the WHO, MEC is classified into three grades: low grade (LG), intermediate grade (IMG), and high grade (HG).
WHO-luokituksessa MEC jaetaan kolmeen luokkaan: matalan maligniteettiasteen syöpä (LG), kohtalaisen maligniteettiasteen syöpä (IMG) ja korkean maligniteettiasteen syöpä (HG).
Patients with IMG-MEC had cervical nodal metastases in 43% of cases, and 67% developed locoregional or distant metastases during follow up.
Kaulan imusolmukemetastaaseja oli 43%:lla IMG-MEC potilaista, seurannassa 67% kehitti paikallisresidiivejä tai kaukoetäpesäkkeitä.
All LG-MECs (23/52) were localized to the primary site, and most patients with LG-MEC were treated and cured surgically.
Kaikki LG-MEC kasvaimet (23/52) oli-vat paikallisia ja suurin osa potilaista hoidettiin kuratiivisesti leikkauksella.
IMG-MEC (7/52) more closely resembled HG-MEC (20/52) in its biological behavior, contradicting reports from other institutions.
Poiketen aiemmista tutkimustuloksista, IMG-MEC (7/52) muistutti biologiselta käyttäytymisellään enemmän HG-MEC:aa (20/52).
HG- and IMG-MEC tumors more often had higher intensities for claudin-3, portending a worse prognosis.
HG-MEC kasvaimet värjäytyivät voimakkaammin claudin-3:lla, jolloin ennuste oli selvästi huonompi.
The wide spectrum of different subtypes makes this group of diseases difficult to diagnose, grade, and treat.
Taudin vaihtelevien histopatologisten ominaisuuksien vuoksi diagnostiikka, kasvainten luokittelu ja hoito on vaikeaa.
The high intensity for claudin-1 increased the likelihood of LG tumors with a favorable prognosis.
Mikäli kasvain värjäytyi voimakkaasti claudin-1:llä, oli se todennäköisesti LG ja ennuste oli hyvä.
In adults, 20% of parotid gland tumors, 50% of submandibular gland tumors, and 90% of sublingual gland tumors are malignant.
Aikuisten korvasylkirauhasten kasvaimista 20%, leuanalussylkirauhasten kasvaimista 50% ja kielenalussylkirauhasten kasvaimista 90% on maligneja.
Between 1974 and 2009, information was retrieved on 437 sequential SGC patients treated at the Helsinki University Central Hospital.
Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa hoidettiin vuosina 1974-2009 437 sylkirauhassyöpäpotilasta.
Immunohistochemical studies on claudins 1, 3, 4, and 7 for 39 major salivary gland MEC patients have revealed statistically significant differences in staining intensities.
Claudiinien 1, 3, 4 ja 7 immunohistokemiallisia värjäytymisominaisuuksia tutkittiin 39 suurten sylkirauhasten MEC potilaan ryhmässä.
The intensity of claudin-1 immunostaining classified tumors correctly in 90% of cases corresponding to conventional histopathological features.
Värjäytymisen intensiteetillä oli tilastollinen merkitsevyys kasvainten luokittelun suhteen, laajuudella ei. Claudin-1 intensiteetti luokitteli kasvaimet 90% oikein verrattuna tavallisiin histopatologisiin kriteereihin.
The enquiry revealed no cases of SGC in first-degree relatives.
Kyselyssä ei paljastunut yhtään ensimmäisen asteen sukulaista, jolla olisi ollut sylkirauhassyöpä.
However, in the pediatric patient population, 50% of parotid gland tumors are malignant, but only 10% of submandibular gland tumors do. Mucoepidermoid carcinoma (MEC) is the most common (29 to 35%) malignant neoplasm of the major and minor salivary glands in both adults and children.
Mukoepidermoidikarsinooma (MEC) on yleisin (29-35%) aikuisten ja lasten pienten ja suurten sylkirauhasten maligni kasvain.
These three grades have different growth potentials as well as different potentials to metastasize and to recur; consequently, they show major differences in outcome.
Eri luokkien syöpäkasvaimilla on toisistaan eroava kasvutapa, metastasointi- ja uusiutumiskyky ja sen vuoksi suuret erot syövästä parantumisen suhteen.
Most tumors of the minor salivary glands are malignant.
Pienten sylkirauhasten kasvaimet ovat lähes aina maligneja.
No recurrences occurred during the 7-month to 14-year follow up.
Seuranta-aika vaihteli seitsemän kuukauden ja 14 vuoden välillä eikä tänä aikana tavattu yhtään taudin uusiutumista, metastasointia tai kuolemia.
Our results suggest an aggressive treatment protocol for IMG-MEC, and that surgery seems adequate for LG-MEC.
Näiden tulosten valossa IMG-MEC potilaiden hoidon pitää olla aggressiivista ja LG-MEC potilaiden hoidossa kirurgia on yleensä riittävä.
This feature again emphasizes that IMG-MEC differs from LG-MEC.
IMG-MEC kasvainten värjäytymisominaisuudet muistuttivat HG-MEC:aa, mikä edelleen korostaa tämän kasvaimen eroavaisuutta LG-MEC:sta.
No previous studies have explored the possible role of claudins in SGC.
Claudiinien mahdollista osuutta sylkirauhassyövässä ei ole aiemmin selvitetty.
For pediatric patients, the Finnish Cancer Registry reported 15 new cases between 1990 and 2009.
Lapsilla sylkirauhassyöpädiagnooseja tehtiin ajanjaksolla 1990-2009 15.
Between 1992 and 2011, 10 new pediatric SGC cases were identified.
Vuosina 1991-2011 diagnosoitiin Suomessa 10 uutta lasten sylkirauhassyöpää, joista saatiin riittävästi seurantatietoja.
In the HG-MEC group, nodal metastases were present at presentation in 50% of patients, and 80% also received radiotherapy.
Puolella HG-MEC potilaista oli kaulametastaaseja diagnoosihetkellä ja suurin osa näistä potilaista sai liitännäissädehoidon.
Deregulation of claudins leads to loss of cell integrity, uncontrolled cell proliferation, advantageous potential for tumor growth and metastatic potential.
Solu-solu kontaktien menetys voi johtaa kasvainten kasvupotentiaaliin ja metastasointikykyyn.
Claudins may, therefore, aid in grading tumors correctly and also serve as surrogate prognostic protein markers.
Claudiinit ovat apuvälineitä MEC:n oikeassa luokittelussa ja sitä kautta myös ennusteellisia tekijöitä.
The majority of SGC cases were parotid gland tumors (7/10); all tumors were LG and localized to the primary site.
Suurin osa oli korvasylkirauhasen kasvaimia (7/10), kaikki olivat paikallisia, matalan maligniteettiasteen kasvaimia.
Because pediatric SGC is infrequent, experience with and guidelines for managing pediatric cases must be adapted from guidelines for adults with SGC.
Lasten sylkirauhas-kasvaimet ovat harvinaisia, minkä vuoksi hoitokokemukset on omaksuttava aikuisväestöstä.
We evaluated the prevalence, treatment, and outcome of 52 Finnish patients with MEC of the major salivary glands.
Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa hoidettujen 52 suurten sylkirauhasten MEC potilaiden prevalenssi, hoito ja hoitotulokset arvioitiin.
Consequently, the study cohort consisted of 161 patients who were alive and able to reach.
Osoitetiedot olivat saatavilla 161 potilaan osalta, ja näistä 88 (55%) vastasivat postitse lähetettyyn kyselyyn.
Of these, 88 (55%) answered a patient questionnaire to identify possible hereditary forms of SGC as well as elevated risk for other malignancies among the relatives of SGC patients.
Sen tarkoituksena oli selvittää mahdollisia perinnöllisiä sylkirauhassyöpätapauksia sekä sylkirauhassyöpäpotilaan sukulaisten mahdollista lisääntynyttä riskiä muihin syöpiin.
Thus, most likely no significant familial predisposition for SGC exists in Finland.
Tämän tutkimuksen valossa Suomessa ei ole osoitettavissa lisääntynyttä perinnöllistä alttiutta sylkirauhassyövälle.
Natural and Anthropogenic Influences on Atmospheric Aerosol Variability
Ilmakehän aerosolihiukkasten vaihtelun luonnolliset ja ihmisperäiset syyt
An analysis of statistically significant trends in past decades of measured aerosol number concentrations from Europe, North America, Pacific islands and Antarctica generally show decreases in concentrations.
Väitöskirjassa osoitetaan, että pienhiukkasten pitoisuudet Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Tyynellä valtamerellä ovat vähentyneet viimeisten vuosikymmenien aikana.
They are a key factor in many important processes in the atmosphere, including cloud formation, scattering of incoming solar radiation and air chemistry.
Hiukkaset voivat joko lämmittää ilmastoa absorboimalla valoa, tai viilentää ilmastoa sirottamalla auringon säteilyä tai muuttamalla pilvien ominaisuuksia.
The IPCC representative emission pathways prognose radical reductions of anthropogenic emissions in the next decades, especially of sulphur dioxide, that will most likely cause strong reduction in the present-day cooling effect of the atmospheric aerosols.
Kansainvälinen ilmastopaneelin käyttämien arvioiden mukaan rikkidioksidin ihmisperäiset päästöt vähentyvät lähes esiteolliselle tasolle seuraavan sadan vuoden aikana.
This thesis concentrates on the extent and reasons of sub-micron aerosol particle variability in the lower atmosphere, using both global atmospheric models and analysis of observational data.
Väitöskirjatyössä on tutkittu näiden aerosolihiukkasten lähteitä, vaihtelua ja pitoisuuksia, kartoittaen sekä nykytilannetta että lähimenneisyyttä.
The analysis of these changes show that a potential explanation for the decreasing trends is the general reduction of anthropogenic emissions, especially SO2, although a combination of several drivers for these changes in the number concentrations are likely.
Onkin syytä olettaa, että ilmankehän pienhiukkasten määrä, ja siten mahdollisesti myös niiden viilentävät ilmastovaikutukset, seuraavat monilla alueilla rikkidioksidin päästöjä, vaikkakin myös muilla pienhiukkasten lähteillä on toki merkittäviä vaikutuksia hiukkasten pitoisuuksiin.
In this thesis, the sub-micron aerosol number size distributions in the European regional background air were characterized for the first time from consistent, homogenized and comparable datasets.
Tuloksina on ensimmäinen johdonmukaisesti rakennettu kokoelma Euroopan tausta-ilman aerosolihiukkasten lukumääräkokojakaumista ja -pitoisuuksista, sekä uusi arvio pilviin vaikuttavien aerosolihiukkasten viikoittaisesta vaihtelusta.
The aerosol particles have relatively short lifetimes in lower atmosphere, typically from days to weeks, and thus they have a high spatial and temporal variability.
Nämä usein näkymättömän pienet aerosolihiukkaset ovat hyvin merkittäviä sekä terveys- että ilmastonäkökulmista.
Perhaps more importantly, a strong influence new particle formation is also evident in the cloud condensation nuclei (CCN) concentrations, suggesting a major role of the sulphuric acid driven new particle formation in the climate system.
Koska rikkihappoa muodostuu ilmakehässä rikkidioksidista, tämä tekee aerosolihiukkaspitoisuudet myös herkäksi rikkidioksidin päästöille.
The model simulations of this thesis show that effect will cause strong additional positive forcing on the atmosphere, possibly causing further increase in the near-surface mean temperatures.
Väitöskirjassa tehtyjen ilmastosimulaatioissa myös pienhiukkasten ilmastoa viilentävät vaikutukset tällöin vähentyvät merkittävästi.
Aerosol number size distributions in the lower atmosphere are affected strongly by the new particle formation.
Ilmastomallisimulaatiot osoittavat sen, että globaalit aerosolihiukkasten pitoisuudet ovat herkkiä ilmakehässä olevan rikkihapon määrälle kaasu-hiukkas muuntuman kautta.
The effect was further magnified when new particle formation in atmosphere was also considered in the model calculations.
Väitöskirjassa on myös arvioitu hiukkasten merkitystä ilmastojärjestelmälle ja arvioitu muutoksia ilmastossa, mikäli arviot tulevaisuuden ihmisperäisten ilmansaasteiden päästöjen kehityksestä pitävät paikkaansa.
Strong reductions in primary aerosol emissions and especially secondary aerosol precursors should be thus considered with caution.
Erilaisten ilmakehän epäpuhtauksien, erityisesti rikin, vähentämisestä sovittaessa olisikin tarpeen pyrkiä selvittää myös tällaiset epäsuorat haitalliset ilmastovaikutukset.
Debilitating MPA and boost were found to be not opposite but rather only distinct factors.
Suoritusta heikentävä ja sitä parantava esiintymisjännitys eivät olleet vastakkaisia mutta selvästi erillisiä ilmiöitä.
In addition, the patients showed a greater sensitivity to auditory system stress.
Lisäksi potilaat olivat herkempiä kuuloaistissa ilmenevälle stressille.
------------ Chronic stress was studied in tinnitus patients.
Kroonista stressiä tutkittiin tinnituspotilailla.
Acute and chronic stress, as well as accompanying changes of the hypothalamic-pituitary-adrenal (HPA) axis, affect cognitive processes, including memory.
Akuutti ja krooninen stressi sekä niiden yhteydessä muuntuva hypotalamus-aivolisäke-lisämunuais akselin toiminta vaikuttaa kognitiivisiin toimintoihin ml. muistiin.
Acute stress attenuated this type of memory, particularly for sound duration.
Akuutti stressi heikensi kuulomuistin toimintaa erityisesti äänten keston suhteen.
Among these, the HPA axis s feedback mechanism showed a greater and longer-lasting sensitivity, either as a consequence of chronic tinnitus or as a predisposing factor.
Heillä hypotalamus-aivolisäke-lisämunuais akselin palautemekanismi toimi pidempään ja herkemmin joko tinnituksen seurauksena tai sille altistavana tekijänä.
--------- A survey study investigated the stress and MPA experience of professional musicians.
-------- Kyselytutkimuksella selvitettiin stressin ja esiintymisjännityksen kokemusta muusikkojen joukossa.
In professional musicians occupational stress and music performance anxiety (MPA) are a major source of concern during a musical career, whereas a boost is to a certain extent necessary for a musical performance.
Ammattimuusikoilla työperäinen stressi ja esiintymisjännitys muodostavat karikoita urakehitykselle.
In addition, the protocol allowed for distinguishing between acute stress and mental workload, affecting the brain at different topographical sites.
Lisäksi asetelmassa pystyttiin erottamaan akuutin stressin ja yleisen kognitiivisen kuormituksen aivovaikutukset.
---------- A protocol was successfully designed to induce acute stress in healthy students while measuring electro-encephalography (EEG).
---------- Väitöstutkimuksissa kehitettiin tutkimusasetelma akuutin stressin aikaansaamiseksi terveillä opiskelijoilla.
Furthermore, debilitating MPA was also found to be related to perceived pressure, with boost being related to perceived support, providing possible anchor points in battling MPA.
Suoritusta heikentävä esiintymisjännitys oli yhteydessä koettuun paineeseen, sen sijaan suoritusta parantava esiintymisjännitys oli yhteydessä koettuun tukeen.
In addition, debilitating MPA with a low career impact was found to be still under the influence of performance confidence and boost, with debilitating MPA with high career impact being related to health factors.
Ilmeni myös, että koettu vahva yhteyden tunne omaan soittimeen vähensi esiintymisjännityksen kokemusta.
Identified implementation barriers suggest that the low adherence to TUPAC counselling could be due to reported environmental constraints (e.g. lack of support and resources), lack of skills, and low self-efficacy.
Väitöskirja toi uutta tietoa suun terveydenhuollon ammattilaisten tupakoinnin vastustamistyöhön tarvittavista valmiuksista, jossa suurimmat ongelmat liittyivät puutteelliseksi koettuun kompetenssiin (mm. tiedot ja taidot) sekä työympäristön rajoitteisiin (mm. kiire, kannusteiden ja tuen puute).
In all groups, dental hygienists improved their preventive and cessation counselling more than dentists did.
Kaikkiaan suuhygienistit toteuttivat tupakoinnin vastustamistyötä enemmän kuin hammaslääkärit.
Professional role and identity as well as memory, attention and decision processes were identified as potential determinants for TUPAC counselling.
Koettu ammatillinen rooli sekä päätöksentekokyky ennustivat parhaiten tupakoinnin vastustamistyön toteutumista.
The present study showed that the provision of TUC counselling among a sample of oral health professionals was low.
Tulosten perusteella suun terveydenhuollon ammattilaisten toteuttama tupakoinnin vastustamistyö oli vähäistä.
Tobacco use adversely affects oral health.
Terveydenhuollon ammattilaisten toteuttama tupakasta vieroitus on tehokasta ja kustannus-vaikuttavaa.
Thus, the present study aimed to develop the assessment and promotion of TUPAC counselling among oral health professionals.
Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin julkaiseman Käypä Hoito suosituksen tavoitteena on ohjata ja edistää vieroituksen toteuttamista terveydenhuollossa.
A sample of Finnish dentists (n = 73) and dental hygienists (n = 22) employed by community dental clinics of the municipal health care regions of Tampere (28 clinics) and Vaasa (9 clinics) were invited to participate.
Väitöskirjassa tutkittiin Vaasan ja Tampereen terveyskeskusten hammaslääkäreiden ja suuhygienistien toteuttamaa tupakoinnin ennaltaehkäisy- ja tupakasta vieroituskokeilua.
However, there was no statistically significant additional effect was received by adding fee-for-service to the education.
Sen sijaan rahallisella palkkiolla ei ollut lisävaikutusta tupakkaintervention toteuttamiseen.