natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In sociological research, inequality of opportunities is usually explained by unequal distribution of different socioeconomic resources between families.
Sosiologisessa tutkimuksessa mahdollisuuksien epätasa-arvon selitetään usein johtuvan sosioekonomisten resurssien epätasa-arvoisella jakautumisella perheiden välillä.
The mother’s or father’s income has no independent effects on children’s socioeconomic status or education.
Isän tai äidin tuloilla ei ole suoria vaikutuksia lapsen sosioekonomiseen statukseen tai koulutukseen.
When controlling for parental socioeconomic status and education, the effect of grandparental education is statistically significant but substantially meaningless.
Kun vanhempien sosioekonominen asema ja koulutus otetaan huomioon, on isovanhempien koulutuksen suora vaikutus tilastollisesti merkitsevä mutta sisällöllisesti merkityksetön.
This phenomenon has been interpreted to indicate a lack of equal opportunities in socioeconomic attainment.
Tämän ilmiön on tulkittu osoittavan, että kaikilla ei ole yhtäläisiä mahdollisuuksia sosioekonomisten asemien saavuttamiseen.
Maternal education has the most substantial independent effect on adult children’s status in early childhood.
Äidin koulutuksella on merkittävin vaikutus lapsen asemaan aikuisena varhaislapsuudessa.
The results show that the total amount of aunts and uncles’ education compensates for low parental education, thereby increasing the likelihood of children’s higher education attainment.
Tulosten mukaan setien ja tätien koulutuksen kokonaismäärä kompensoi vanhemman matalaa koulutusta, joka lisää todennäköisyyttä, että lapset kouluttautuvat pidemmälle.
The association can be observed only from the maternal lineage aunts and uncles.
Yhteys voidaan havaita vain äidin puolen setien ja tätien osalta.
A child with an advantageous family background is more likely to have a higher education and socioeconomic status than a child with a disadvantageous background.
Lapsen edullinen perhetausta johtaa todennäköisemin korkeampaan koulutukseen ja sosioekonomiseen asemaan kuin epäedullinen perhetausta.
However, the results show that grandparents are important for grandchildren’s general secondary attainment.
Tulosten mukaan isovanhemmilla on silti merkitystä lapsenlapsen lukiokoulutukselle.
Grandmothers are beneficial for children’s education if they share a lifetime with grandchildren.
Isoäideistä on hyötyä, jos he ovat elossa samaan aikaan lapsenlapsen kanssa.
This dissertation analyzes the direct effects of family resources and disadvantageous events on children’s education and socioeconomic status, as well as the effects of extended family members and their socioeconomic resources on children’s educational achievement.
Tässä väitöskirjassa analysoidaan vanhempien sosioekonomisten resurssien ja perheen haitallisten tapahtumien suoria vaikutuksia lapsen koulutukseen ja sosioekonomiseen statukseen sekä perheen ulkopuolisten sukulaisten ja heidän resurssien vaikutuksia lasten koulutukseen.
In addition to the parents, other relatives such as aunts, uncles, and grandparents may affect the socioeconomic achievement of children.
Vanhempien lisäksi lapsen sosioekonomiseen menestykseen voivat olla yhteydessä muut sukulaiset kuten sedät, tädit ja isovanhemmat.
The effect of the shared life can be observed in families who have low socioeconomic resources and families with many relatives.
Isoäitivaikutus lapsenlapsen lukiokouluttautumiselle havaittiin perheissä, joilla on vain vähän sosioekonomisia resursseja tai joilla on paljon sukulaisia.
The results provide support for evolutionary interpretations of the effect of extended kin and for the significance of social capital within the (extended) family in intergenerational effects.
Tulokset tukevat sekä evolutiivista tulkintaa sukulaisvaikutuksista että suvun sisäisen sosiaalisen pääoman tärkeydestä koulutuksen ylisukupolvisessa liikkuvuudessa.
Grandparental socioeconomic status is not associated with children’s general secondary attainment.
Isovanhempien sosioekonominen status ei ollut yhteydessä lasten lukiokoulutukseen.
The theoretical framework is based on evolutionary and social sciences of kin influences in intergenerational transmissions.
Väitöskirjan teoreettinen viitekehys hyödyntää evolutiivisia sekä sosiaalitieteellisiä selitysmalleja sukulaisten vaikutuksista ylisukupolvisessa liikkuvuudessa.
However, parental unemployment has a negative effect on children’s general secondary attainment, grade point average at the end of compulsory school and tertiary education enrollment.
Vanhemman työttömyydellä havaittiin olevan negatiivinen vaikutus lasten lukiokoulutukseen, päästötodistuksen keskiarvoon ja kolmannen asteen koulutukseen.
For tertiary enrollment, the negative effect of parental unemployment can be observed only for those children who have a highly educated parent, indicating relative risk aversion caused by parental status decline.
Kolmannen asteen koulutuksen osalta vanhemman työttömyyden negatiivinen vaikutus voidaan havainnoida vain niillä lapsilla, joilla on korkeakoulutettu vanhempi.
Correlations between child and kin should not be interpreted to indicate direct effects of parental or other relatives’ socioeconomic resources.
Sosiaalisen liikkuvuuden ja mahdollisuuksien tasa-arvon tutkimuksessa pitäisikin huomioida myös muita tekijöitä, kuten perittyjen geneettisten taipumusten vaikutukset, eikä tulkita vanhempi-lapsi korrelaatioiden ilmentävän sukulaisten sosioekonomisia resursseja.
However, social stratification research has usually concentrated on studying the associations between family resources and children’s achievement.
Yleensä sosiaalisen kerrostuneisuuden tutkimukset ovat keskittyneet tutkimaan vain perheen sosioekonomisten resurssien yhteyksiä lapsen menestykseen eikä perheen ulkopuolisten sukulaisten osuutta sosiaalisessa liikkuvuudessa ole riittävästi huomioitu.
According to the results, parental socioeconomic resources can independently explain only a minor proportion of adult children’s socioeconomic status in Finland; most of the associations of family background are explained by unobserved characteristics.
Tulosten mukaan vanhempien resurssit selittävät vain vähän lasten tulevaa sosioekonomista asemaa Suomessa.
On average, the direct effects of extended kin socioeconomic resources are negligible.
Keskimäärin perheen ulkopuolisten sukulaisten sosioekonomisten resurssien yhteydet ovat hyvin pieniä tai niitä ei löydetty.
According to the results of the four articles of the dissertation, socioeconomic resources of families and extended kin can explain only a small amount of the variation in children’s education and socioeconomic attainment.
Väitöskirjan neljän artikkelin mukaan vanhempien ja perheen ulkopuolisten sukulaisten resurssit selittävät lasten koulutusta ja sosioekonomista asemaa vain vähän ja syyt, miksi hyväosainen perhetausta on yhteydessä korkeaan sosiaaliseen asemaan, on enemmän muissa tekijöissä kuin vanhempien ja muiden sukulaisten resursseissa.
Some of the results can be interpreted as reflecting a causal relationship between parental resources and the effects of extended kin.
Suurin osa tuloksista kertoo vanhempien resurssien ja perheen ulkopuolisten sukulaisten suorista kausaalisista vaikutuksista.
Modern societies function most efficiently when opportunities for education and occupational attainment of individuals are based on individuals’ merits independent of family background.
Koska lapset eivät voi valita perhettään tulisi kaikille taata yhtäläiset mahdollisuudet edetä koulutuksessa ja urallaan, eikä mahdollisuuksia pitäisi rajoittaa perheiden sosioekonomiset resurssit.
One of the most robust findings of sociological research is that family background is associated with children’s status and educational attainment.
Perhetaustan yhteys koulukseen ja sosiaaliseen asemaan on yksi sosiologian kiistattomimmista tuloksista.
This study was conducted using a content analysis method.
Tämä tutkimus suoritettiin sisällönanalyysimenetelmällä.
A total of 45 posts were analyzed (15 per company and per channel).
Kaikkiaan 45 viestiä analysointiin (15 per yritys ja kanava).
On Facebook, the number was 73% (11 out of 15 posts).
Facebookissa määrä oli 73% (11 viestiä 15:sta).
On both Twitter and LinkedIn, 80% of the posts (12 out of 15) were consid-ered to be thought leadership posts.
Sekä Twitterissä että LinkedInissä 80 prosenttia viesteistä (12:sta 15:sta) katsottiin olevan ajatusjohtajuussisältöä.
The social media channels used in this study were Twitter, LinkedIn, and Facebook.
Tässä tutkimuksessa käytetyt sosiaalisen median kanavat olivat Twitter, LinkedIn ja Face-book.
Looking at the results, thought leadership is a very credible way to gain a competitive advantage.
Tuloksista on pääteltävissä, että ajatusjohtaminen on erittäin uskottava tapa saavuttaa kilpailuetua.
The theoretical part of this study provides insights into the knowledge creation process and how to start building knowledge-based organizations, what are the key factors behind achieving a competitive advantage, and how to build a thought leadership strategy.
Tämän tutkimuksen teoreet-tinen osa tarjoaa näkökulmia tiedon luomisprosessin sekä siihen miten tietopohjaista organisaatiota voidaan lähteä rakentamaan, mitkä ovat avaintekijöitä kilpailuedun saavuttamisessa ja kuinka rakentaa ajatusjohtajuusstrategiaa.
The results show that there is a strong connection between thought leadership point-of-view posts and higher engagement rates.
Tulokset osoittavat, että ajatusjohtamisen näkökulmasta lähetettyjen viestien ja korkeampien sitoutu-misasteiden välillä on vahva yhteys.
Three business-to-business design con-sultancy companies’ social media posts content were analyzed, and from there conclusions were made.
Kolmen business-to-business design-konsultointi yrityksen sosiaalisen median viestien sisältöjä analysointiin, ja sen pohjalta tehtiin johto-päätökset.
The theoretical background for this study comes from the knowledge-based view, where companies' competitive advantage is based on the knowledge their employees hold and how well that knowledge can be utilized to create a competitive advantage.
Tämän tutkimuksen teoreettinen tausta perustuu tietopohjaiseen näkemykseen (eng. knowledge-based view), jossa yritysten kilpailuetu rakentuu yksittäisten työntekijöiden olemassa olevaan tietoon ja sii-hen, kuinka hyvin tätä tietoa voidaan hyödyntää kilpailuedun luomisessa.
The purpose of this study is to investigate whether there is a connection between thought leadership point-of-view posts in social media and the engagement rates social media posts receive on different social media channels.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää, onko sosiaalisessa mediassa jaettujen ajatusjohtajuus-viestien ja niiden saamien sitoutumisasteiden (eng. engagement rate) välillä yhteys.
It is something that companies should consider incorporating in its strategies to better serve its customers, increase its internal knowledge capabilities, and gain a competitive advantage over its competition.
Jotta yritykset voivat palvella paremmin asiakkaitaan, kasvattaa sisäisiä tietojaan ja saavuttaa kilpailuetua kilpailijoihinsa nähden, on ajatusjohtajuus jotain, jota niiden tulisi harkita osaksi strategiaansa.
The new system should prevent as many problems as possible and make maintenance easier.
Uuden järjestelmän tulisi siis mahdollisimman hyvin estää virheiden syntyä ja edistää ylläpidettävyyttä.
The purpose of systems integration is to enable two or more different informations system to communicate with each other.
Integraatiojärjestelmien tarkoitus on mahdollistaa kahden tai useamman erilaisen tietojärjestelmän kommunikointi keskenään.
In many systems they are composed declaratively through XML.
Koostaminen tehdään monessa järjestelmässä deklaratiivisesti XML-kuvauskielen kautta.
Examples of these patterns are pipes, filters and message routers.
Näitä malleja ovat muun muassa putket, filtterit ja viestien reitittimet.
Some of the errors can be extremely simple, such as syntax errors.
Osa virheistä voivat olla hyvinkin yksinkertaisia, kuten syntaksivirheitä.
Instead of an EIP based system, a strongly typed functional system is proposed.
EIP-järjestelmän tilalle ehdotetaan funktionaalista, vahvasti tyypitettyä ratkaisua.
At the same time in many of these systems the XML description is interpreted so when the possibly bad compositions show up, they only do during runtime, worst case during production.
Samalla monessa näissä järjestelmässä tämä XML-kuvauskieli tulkitaan vasta ajon aikana, jolloin mahdolliset huonot koostamiset ilmenevät vasta ajon aikana, pahimmillaan vasta tuotannossa.
Another type of solution is presented, which partially reminds EIP based systems, but doesn’t have one to one likeness.
Tässä esitetään toisenlainen ratkaisu, joka joiltain osin muistuttaa EIP-järjestelmiä, mutta ei pyri täydelliseen yhteneväisyyteen.
Runtime interpretion also enables other kinds of errors.
Ajonaikainen tulkkaus antaa myös mahdollisuuksia myös muille virheille.
A compiled language with strong typing allows one to notice many of the possible problems as early as possible.
Vahva tyypitys ja käännetyn kielen kääntäjä auttaa huomaamaan ison osan mahdollisista virheistä mahdollisimman aikasin.
EIP based systems are similar to funcitonal systems to a certain point, so it should be that a functional system should be suitable for integration systems as well.
EIP-järjestelmä muistuttaa tiettyyn rajaan asti funktionaalista paradigmaa, joten vastaavasti myös funktionaalisen paradigman pitäisi sopia integraatiojärjestelmien tekemiseen.
Depending on the implementation it is possible that a big part of the logic is implemented as plain string.
Riippuen tulkkauksen toteutuksesta ja tulkkauksen tasosta, on mahdollista, että iso osa logiikasta toteutetaan tekstinä.
Some of the problems are semantic errors, syntactic errors and illegal states.
Virheitä ovat muun muassa semanttiset virheet, syntaksiset virheet ja laittomat tilat.
In the end however it is composing software components together, each of which has a finite set of messages they can process.
Taustalla on kuitenkin ohjelmistokomponenttien yhdistelyä, joilla kaikilla on rajallinen määrä kelvollisia viestejä joita komponentit pystyvät tulkitsemaan.
It is the responsibility of the integration system to relay messages from one system to another while transforming the messages so that the other systems can understand them.
Integraatiojärjestelmän vastuulla on välittää viestit järjestelmästä toiseen ja muokata ne eri tietojärjestelmien ymmärtämään muotoon.
When the original syntax is nothing but strings, such as SQL, the code can contain syntax errors that are only noticed during runtime.
Tekstinä toteutettu logiikka, kuten SQL tai pienet ohjelmaosuudet voivat sisältää syntaksivirheitä, jotka huomataan vasta suorituksen aikana.
From these the syntactic errors can be removed entirely and many of the illegal states should become impossible to represent.
Näistä virheistä on mahdollista poistaa täysin syntaksiset virheet ja suhteellisen paljon laittomia tiloja.
In an EIP-system the integrations are composed by composing these patterns to create larger systems.
EIP-järjestelmissä integraatiot koostetaan yhdistämällä näitä eri malleja keskenään.
Strong typing alone can prevent many of the illegal compositions.
Vahva tyypitys estää lähes täysin väärien komponenttien koostamisen keskenään.
A specific pattern, EIP (Enterperise Integration Pattern) have emerged for implementing these integration systems.
Integraatiojärjestelmien tekemiseen on muodostunut EIP (Enterprise Integration Pattern), jotka ovat hyväksi havaittuja malleja viestien ohjaamiseen ja muokkaamiseen integraatiojärjestelmän sisällä.
The research results show that reorganizing local development activities indeed requires a new kind of role for public sector.
Tutkimustulokset osoittavat, että alueellisen kehittämistoiminnan uudelleen organisointi edellyttää julkisen sektorin roolin uudistamista.
The fourth essay in this dissertation deepens the economic approach to the concepts of innovations and technological change.
Tämän väitöskirjan neljäs essee syventää innovaatiotoimintaan ja teknologiseen muutoksen liittyvää taloustieteellistä tarkastelua.
The general outline of the research consists of three elements.
Tässä väitöskirjassa esitettävän tutkimuskokonaisuuden voidaan kuvata koostuvan kolmesta elementistä.
Studying Arctic innovation systems and their effect on the regional economies can offer new insights to the challenges of other peripheral regions as well.
Arktisten innovaatiojärjestelmien tutkiminen ja arvioiminen voi tuottaa uusia näkökulmia muidenkin perifeeristen alueiden ongelmiin.
This dissertation consists of introductory part and four essays each covering certain aspects to regional development.
Tämä väitöskirja koostuu johdanto-osasto ja neljästä esseestä, joista jokainen liittyy alueelliseen kehittymiseen.
Oulu Innovation Alliance was investigated as a regional concept and concluded to contain various elements of an innovation ecosystem.
Tutkimuksen kohteena olleen alueellisen ratkaisun, Oulun innovaatioallianssin, todettiin sisältävän useita innovaatioekosysteemin piirteitä.
Finally, the concept of regional policy is expanded over national boundaries and opportunities for multi-national collaboration are studied.
Tutkimustoiminnan kolmantena elementtinä on aluepolitiikan käsitteen laajentaminen yli maiden rajojen tapahtuvaksi yhteistyöksi ja tällaisen yhteistyön mahdollisuuksien arviointi esimerkkialueella.
First, the concept of an innovation ecosystem is considered as a platform for regional development.
Ensimmäisenä elementtinä on innovaatioekosysteemi aluekehityksen alustana.
The three research reports included in this dissertation are built in case study fashion on the Arctic region – the Scandinavian Arctic, to be precise.
Väitöskirjaan sisältyvissä tutkimusraporteissa tarkastellaan Skandinavian arktisia alueita aluekehityksen esimerkkeinä.
The Arctic has been presented as an area, which is struggling with typical challenges of periphery but also as an area of special economic interest due to natural resources as well as experiments in innovation activities.
Arktiset alueet ovat tyypillisiä perifeerisiä alueita,mutta toisaalta alueen luonnonvarat ja pohjoisen alueen innovaatiokokeilut ovat lisänneet kiinnostusta alueiden kehittämiseen.
As well as urbanization has prompted research projects, the second important issue has been to analyze the need for regional policy.
Toinen tutkimustyötä ohjannut tavoite on ollut analysoida aluepolitiikan tarvetta, joten tutkimuksen avulla on selvitetty perusteita erilaisille aluekehitysohjelmille.
The second element contains also a study on the economic potential of the case area.
Toisena elementtinä kokonaisuudessa on esimerkkialueen tutkiminen sekä aluekehityksen ja -politiikan että taloudellisten mahdollisuuksien näkökulmista.
Moreover, it is argued that the challenges of Arctic context are efficiently met when public sector adopts a role of an enabler and networker.
Lisäksi voitiin todeta, että julkisen sektorin toiminnan muokkaaminen muiden sektoreiden toimintaa mahdollistavaksi verkostotoimijaksi on tehokas tapa vastata arktisen toimintaympäristön haasteisiin.
Moreover, since digitalization is unanimously identified, alongside with urbanization, as another mega trend it is reasonable to inspect peripheral communities and their functions from the perspective of rapidly developing technologies, which presumably fade out the importance of geographical locations.
Nopeasti etenevän digitalisaation ja teknologisen muutoksen odotetaan häivyttävän eri toimintojen maantieteellisen sijainnin merkitystä, mikä osaltaan vahvistaa tarvetta tutkia myös syrjäisten alueiden toimijoita ja toimintoja.
The main driver for research activities has been to deepen the understanding of regional development in the modern context dominated by phenomena such as urbanization.When the natural and even decades ago forecasted mobility of economic activities seems to be towards central, metropolitan areas and whenmetropolitan cities produce themajority of national GDP, the concern about differences in regional development becomes justified.
Taloudellisen toiminnan keskittyminen metropolialueille on taloustieteen kannalta monin tavoin luonnollinen ja ennustettukin kehityssuunta, mikä osaltaan korostaa aluetaloudellisen tarkastelun tarpeellisuutta.
No life-threatening side-effects were observed.
Henkeä uhkaavia sivuvaikutuksia ei todettu.
Mean duration of IFN- therapy was 11 months [0.5-32 months].
Keskimääräinen alfainterferonihoidon kesto oli 11 kuukautta (kk) [0,5 – 32 kk].
The rate of objective responses was 17%, stable disease 42%, and late responses (after 12 months’ therapy) 3%.
Objektiivinen hoitovaste todettiin 17 %:lla, tautitilanne pysyi ennallaan 42 %:lla ja myöhäinen vaste (yli 12 kk:tta hoidon aloittamisesta) todettiin 3 %:lla.
Positive COX-2 expression indicates slow metastases development.
Positiivinen COX-2-ekspressio viittaa viivästyneeseen metastaasien ilmaantumiseen.
Protein expressions were analyzed immunohistochemically from nephrectomized and paraffin-embedded tissues from three different groups: primary metastases (n=29), later metastases (n=37), and no metastases (n=51).
Nämä potilaat jaettiin kolmeen eri ryhmään: metastasointi primaarivaiheessa (n=29), metastasointi myöhemmin (n=37) ja ei metastasointia (n=51).
Progression-free survival and median overall survival were 8 and 19.1 months, respectively.
Aika vasteen saavuttamisesta taudin etenemiseen oli keskimäärin 8 kk ja elinaika 19,1 kk.
For mRCC, positive p53 and Ki-67 expressions indicate poor prognosis, positive COX-2 expression indicates favorable prognosis.
Metastasoituneilla potilailla positiiviset p53- ja Ki-67-ekspressiot viittaavat huonoon ennusteeseen, mutta positiivinen COX-2 ekspressio viittaa suotuisaan ennusteeseen.
Double positivity for p53 and Ki-67 expression indicates high metastases probability.
Positiivinen p53- ja Ki-67-ekspressio yhdessä viittaavat suureen metastasoinnin todennäköisyyteen.
The main aims were to investigate 1) the efficacy and tolerance of IFN-alpha with prolonged and intermittent administration in mRCC, and 2) the prognostic significance of p53, Ki-67 and COX-2 protein expressions in RCC. For 117 mRCC patients, IFN-2a (Roferon-ATM) was planned to be continued at the maximal tolerated dose with a one-week pause each month up to 24 months or progression or intolerable toxicity.
Tärkeimmät tavoitteet olivat tutkia 1) jaksotetun pitkäaikaisen alfainterferonihoidon tehoa ja siedettävyyttä metastasoituneessa munuaissyövässä ja 2) p53-, Ki-67- ja COX-2-proteiinituotannon ennusteellista merkitystä munuaissyövässä.
Five-year survival was 16%; patients with lung metastases had higher five-year survival.
Viiden vuoden elossaololuku oli 16 %.
Current questions in the use of IFN-alpha alone or with targeted therapies are the optimal dose and schedule.
Avoimia kysymyksiä ovat alfainterferonin optimaalinen hoitoannos ja hoidon kesto yksin tai yhdessä uusien täsmähoitojen kanssa.
According to previous studies, for metastatic RCC (mRCC) with interferon- (IFN-alpha) based therapies the five-year survival is 3-16%.
Aikaisempien tutkimuksien mukaan viiden vuoden elossaololuku metastasoituneessa munuaissyövässä on 3-16 %, kun käytettiin alfainterferonia sisältävää hoitoa.
Prolonged therapy (>12 months) is recommended for stable and responding patients.
Yli 12 kk:n ajan kestävä alfainterferonihoito on hyödyllistä niille potilaille, jotka ovat saaneet objektiivisen hoitovasteen tai tautitilanne on pysynyt ennallaan.
COX-2 positivity in Ki-67 negative tumors strongly indicates improved survival in mRCC.
Positiivinen COX-2- ja negatiivinen Ki-67-ekspressio yhdessä viittaavat parantuneeseen ennusteeseen metastasoituneessa munuaissyövässä.
Typically, IFN- treatment duration has been <6 months.
Tyypillisesti alfainterferonia on käytetty vähemmäin kuin 6 kuukautta.
The five-year survival for renal cell carcinoma (RCC) is 50%.
<b>Molekyylimarkkerit ja pitkäaikainen alfainterferonihoito munuaissyövässä</b> Munuaissyöpäpotilaiden viiden vuoden elossaololuku on noin 50 %.