natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This dissertation discusses the technological and practical considerations that are required for finite-state spell-checkers to be at the same level as state-of-the-art non-finite-state spell-checkers.
Käsittelen tutkielmassani tieteellisiä ja käytännöllisiä toteutuksia, jotka ovat tarpeen, jotta tällaisia sananmuodostukseltaan monimutkallisempia kieliä voisi käsitellä oikaisuluvussa yhtä tehokkaasti kuin yksinkertaisempia kieliä, kuten englantia tai muita indo-eurooppalaisia kieliä nyt käsitellään.
The selected languages display a full range of typological complexity, from isolating English to polysynthetic Greenlandic with agglutinative Finnish and the Saami languages somewhere in between.
Äärellistilaiset menetelmät mahdollistavat sananmuodostukseltaan monimutkaisempien kielten, kuten suomen tai grönlannin, sanaston sujuvan käsittelyn oikaisulukusovelluksissa.
The usability of finite-state spell-checkers as a viable alternative to traditional non-finite-state solutions is demonstrated in a large-scale evaluation of spell-checking speed and the quality using languages with morphologically different natures.
Tutkielman tuloksena esitän äärellistilaisia oikaisulukumenetelmiä soveltuvana vaihtoehtona nykyisille oikaisulukimille, tämän todisteena esitän mittaustuloksia, jotka näyttävät, että käyttämäni menetelmät toimivat niin rakenteellisesti yksinkertaisille kielille kuten englannille yhtä hyvin kuin nykyiset menetelmät että rakenteellisesti monimutkaisemmille kielille kuten suomelle, saamelle ja jopa grönlannille riittävän hyvin tullakseen käytetyksi tyypillisissä oikaisulukimissa.
The research deals with symbolic and utilitarian functions of the technological process for the preparation of decorated canvas (from flax cultivation to finished embroidery), the use of textiles in traditional ritual practices, i.e. the historical background, at the time when the embroideries existed, is presented in detail.
Tutkimus käsittelee entisen Aunuksen kuvernementin (nykyään Karjala ja osa Arkangelin aluetta) kansanomaisen kirjonnan symbolisia merkityksiä: kirjotun tekstiilin valmistamista, sen rituaalista käyttöä ja perinteisen käsityön merkitystä nykypäivänä.
This study is based on my fieldwork trips carried out from 1986 to 2011 in the regions of the Russian North, in addition to accessing museum collections preserved in Russia and Finland.
Työn pohjana ovat monipuoliset arkisto- ja museolähteet sekä laaja kenttäaineisto vuosien 1986-2011 matkoilta.
Nowadays, traditions as such have a corresponding significance in the transmission of cultural memory.
Tekstiilien käyttö on saanut jatkoa myös käsityön harrastajien piirissä, jolloin perinteellä ja mielikuvilla siitä on sellaisenaan luovuttamattoman osan , kulttuurisen muistin välittämisen tarkoitus.
These codes (code of objects, code of actions), along with the verbal (verbal code) express a common meaning and are in a complex relationship.
Tällaisilla lupauslahjoiksi tarkoitetuilla esineillä ornamentin korvasivat ulkoisesti vaatimattomat merkit, joilla on yhtä lailla symbolista suhdeverkostoa koodaava merkitys (esim. kankaalle ommeltu ristinmerkki ja kuulakärkikynällä kirjoitettu rukous).
With consideration for local features, the author considers the material, coloration, embroidery techniques and gives the classification of ornament and semantics of traditional images.
Sen tunnusomaisia piirteitä olivat värien käyttö, kirjontakuvioiden tulkinnat ja kirjontamenetelmät.
The subject of the research is the traditional embroidered textile of the peoples of Karelia as a cultural and historical phenomenon.
Kirjonta ja tekstiilien riittisemantiikka Karjalan perinteessä
In the changed conditions of life the symbols of folk art are able to be actualized and to recode again.
Kirjontataidon kokema raju muutos ja sen katoaminen ovat yhteydessä teollistumiseen ja kaupungistumiseen.
The theoretical basis was developed by the researchers, considering the ornament as a special language of culture, a symbolic way of communication, and a thing, a rite as coded ways of expressing of myth.
Kirjontakuviot eivät olleet satunnaisia, vaan ne säilyttivät niihin kätkeytyneet merkitykset ja siksi toimivat rituaalisina symboleina vuosisatojen saatossa.
The Nordic RDC population is a composite of the Finnish Ayrshire, Swedish Red, Norwegian Red, Danish Red, and their crosses with other breeds.
Pohjoismainen punainen rotu koostuu alkuperäisistä suomalaisista Ayshirestä, ruotsalaisesta, tanskalaisesta ja norjalaisesta punaisesta rodusta sekä niiden eriasteista risteytyksistä myös muiden kuin pohjoismaisten rotujen kanssa.
The objective of this thesis was to develop approaches for accounting for the admixed structure of the Nordic Red dairy cattle (RDC) and furthermore, investigate the predictive ability of these methods in the estimation of genomic enhanced breeding values.
Tutkimuksen tavoitteena oli kehittää menetelmiä, joilla pohjoismaisen punaisen rodun populaatiorakenne voitaisiin ottaa huomioon genomisessa valinnassa sekä tutkia näiden menetelmien arvosteluvarmuutta.
Gains in validation reliabilities were 2 and 3% for milk and protein, respectively, and -1% using the multi-trait random regression model in comparison to GBLUP model that assumed a homogeneous population.
Menetelmän 1 antama arvosteluvarmuus oli keskimäärin 2% parempi maitotuotoksen, 3% parempi valkuaistuotoksen ja 1% huonompi rasvatuotoksen suhteen kuin menetelmällä, jossa populaation rakennetta ei huomioitu.
The improvement in at least 5% for all traits with single-step GBLUP shows the benefit of utilizing all the available information into genomic evaluations.
Sen sijaan genomisten jalostusarvojen laskeminen populaation kaikille eläimillä samanaikaisesti antoi keskimäärin 5% paremman arvosteluvarmuuden kuin tilanne, jossa genomiset jalostusarvot laskettiin vain genotyypitetyille sonneille.
Two approaches were developed: (1) the multi-trait random regression model, which accounts for the interactions between marker effects and base breed origin of alleles, (2) the adjusted genomic relationship matrices by allele frequencies (AF) estimated within breeds versus across breeds, estimated from the currently genotyped versus the base (founding) population.
Toisessa testattavassa menetelmässä (menetelmä 2) eläinten väliset sukulaisuudet laskettiin SNP genotyyppien perusteella (genominen sukulaisuusmatriisi) kuitenkin niin, että sukulaisuuksien laskennassa käytettiin rotukohtaisia alleelifrekvenssejä sen sijaan, että olisi käytetty rotujen yli laskettuja alleelifrekvenssejä.
From the methods developed, it was concluded that accounting for the population structure overall had marginal advantage in the predictive ability of genomic evaluations.
Yhteenvetona voidaan todeta, että populaatiorakenteen huomioiminen genomisten jalostusarvojen laskennassa tuo vain pienen parannuksen arvosteluvarmuuteen.
Information in all evaluation models were weighted by the reliability of the phenotype (i.e., bull or cow deregressed breeding value).
Genomisen tiedon käyttö eläinten valinnassa (genominen valinta) on tehostanut lypsylehmien jalostusta.
Then, the predictive ability of genomic relationships accounted for breed composition was investigated in genomic evaluations with GBLUP of genotyped animals only, and GBLUP of both genotyped and ungenotyped animals (single-step GBLUP).
Menetelmällä 2 laskettiin genomiset jalostusarvot joko ainoastaan genotyypitetyille sonneille tai samanaikaisesti populaation kaikille eläimille.
The study was carried out using individual breed proportions derived from the pedigree to define the base breeds, dense marker genotypes and phenotypes of progeny tested bulls with reliabilities from traditional evaluations close to one.
Käytetty aineisto sisälsi sukupuutiedot, joiden avulla kullekin eläimelle voitiin laskea sen rotusuhteet (kuinka monta prosenttia eläimen perimästä on peräisin esim. Ayshirestä ja ruotsalaisesta punaisesta jne.) ja määrittää sen pääasiallinen rotualkuperä.
However, as genomic selection is becoming a dominant tool, biased evaluations in multi-breeds from ignoring differences between breeds is clearly to be feared.
Rotukohtaisten alleelifrekvenssien huomioiminen genomisen sukulaisuusmatriisin muodostamisessa (menetelmä 2) ei parantanut arvosteluvarmuutta verrattaessa menetelmään, jossa niitä ei huomioitu.
Accounting for the population structure with breed-wise AF also, relaxed assumptions when incorporating pedigree-based relationships for single-step GBLUP.
Myös pohjoismaisella punaisella rodulla genomisen valinnan arvosteluvarmuus on kohtuullisen hyvä, mutta sitä on rajoittanut rodulle ominainen useasta eri alkuperästä johtuva populaatiorakenne.
Therefore, a more reasonable and cautious approach for integrating genomic information in multi-breeds would be from single-step evaluations that utilize cow performance record as phenotype and genomic relationships accounted for varying AF between the breeds founder populations.
Tärkeimmät syyt jalostuksen tehostumiseen ovat arvosteluvarmuuden paraneminen varsinkin nuorilla eläimillä sekä lyhentynyt sukupolvien välinen aika.
This was more evident and closer to pedigree relationships when breed-wise AF were estimated from the base population.
Menetelmien antamaa arvosteluvarmuutta verrattiin vastaaviin menetelmiin, joissa populaation rakennetta ei huomioitu.
It remains unknown, however, how calcium causes these effects.
Ei ole kuitenkaan tiedossa, kuinka kalsiumi aiheuttaa nämä vaikutukset.
The study of these factors was pursued in this thesis.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin näitä tekijöitä.
In addition, the selectivity of both forms of orexin-B was dependent on the cell line.
Lisäksi, molempien oreksiini-B muotojen selektiivisyys riippui solulinjasta.
The second quarter of the orexin receptors seems to be the most important area both for agonist and antagonist selectivity.
Oreksiinireseptoreiden toinen neljännes näyttäisi olevan tärkein alue sekä agonistien että antagonistin selektiivisyydelle.
Neuropeptides orexin-A and orexin-B, and their receptors OX1 and OX2 were first found as regulators of appetite, and later several other functions have been found as well.
Neuropeptidien oreksiini-A ja oreksiini-B, ja niiden reseptoreiden OX1 ja OX2, löydettiin aluksi säätelevän ruokahalua, mutta myöhemmin niille on löydetty myös monia muita tehtäviä.
Also, we saw a similar reduction in the activities of phospholipase C (PLC) and adenylyl cyclase (AC).
Vastaavasti, myös fosfolipaasi C:n (PLC) ja adenylaattisyklaasin (AC) aktiivisuudet vähenivät.
This result extends our knowledge of orexin ligand binding properties, and the phenomenon should be considered, for instance, when novel agonists for orexin receptors are screened.
Tulokset laajentavat tietämystämme oreksiinin sitoutumisominaisuuksista, ja ne pitäisi ottaa huomioon, esim. kun oreksiinireseptorille seulotaan uusia agonisteja.
Orexin peptides and receptors have been researched, especially in the field of drug discovery; however many relevant biochemical properties remain partly unsolved, including the factors determining orexin ligand binding properties and ligand selectivity.
Oreksiinipeptidejä ja -reseptoreita tutkitaan etenkin lääkekehityksessä, mutta silti monet tärkeät biokemialliset ominaisuudet, kuten ligandin sitoutumiseen ja selektiivisyyteen vaikuttavat tekijät, ovat osittain selvittämättä.
Orexin-B has higher binding affinity for OX2 than OX1 receptor and [Ala11, D-Leu15]-orexin-B, an orexin-B variant, has been reported to display even higher OX2-selectivity.
Oreksiini-B:llä on korkeampi sitoutumisaffiniteetti OX2 kuin OX1 reseptoriin, ja oreksiini-B muunnoksen, [Ala11, D-Leu15]-oreksiini-B:n, on raportoitu olevan vielä enemmän spesifisempi OX2:lle.
In addition, inhibition of the orexin receptor-operated calcium channels had a more pronounced effect on the PLC activity than on the binding.
Lisäksi reseptorin säätelemien kalsium kanavien inhibitiolla oli suurempi vaikutus PLC-aktiivisuuteen kuin sitoutumiseen.
Activated orexin receptors cause a strong elevation of intracellular calcium.
Oreksiinireseptorin aktivoituminen aiheuttaa solunsisäisen kalsiumin lisääntymisen.
We observed that [Ala11, D-Leu15]-orexin-B showed much lower OX2-selectivity than originally reported.
Huomasimme, että [Ala11, D-Leu15]-oreksiini-B:n OX2-selektiivisyys oli paljon matalampi kuin alun perin on raportoitu.
These findings may be caused by biased agonism of the orexin receptor, meaning that the orexin receptor can be found in multiple conformations, each of which can interact differently with an agonist.
Nämä havainnot voivat aiheutua siitä, että oreksiinireseptorilla voi olla useita eri rakenteita, joista kukin vuorovaikuttaa erilailla agonistin kanssa.
However, for antagonist selectivity, the third quarter also seems to have a role.
Kuitenkin myös kolmannella neljänneksellä on merkitystä antagonistin selektiivisyydelle.
The concentration-relationship of calcium was identical for radioligand binding, PLC activation, and AC stimulation, while AC inhibition was more strongly attenuated.
Kalsiumin vähentäminen heikensi yhtä paljon radioligandin sitoutumista, PLC:n aktivaatiota ja AC:n stimulaatiota, kun taas AC:n inhibitio heikkeni enemmän.
We mapped some of the molecular determinants of orexin receptors that are needed for the selectivity of orexin agonists and OX1-specific antagonist.
Ligandin selektiivisyyttä tutkittiin kimeerisillä reseptoreilla, joilla kartoitimme oreksiiniagonistien ja OX1-spesifisen antagonistin selektiivisyyteen tarvittavia alueita oreksiinireseptoreissa.
It is thus suggested that reduction of extracellular calcium concentration both inhibits orexin binding and attenuates enzymatic activity.
Täten vaikuttaisi siltä, että solunulkoisen kalsiumin vähentäminen estää sekä oreksiinin sitoutumista että entsymaattista aktiivisuutta.
When the driving force for calcium influx was reduced with high-K+ medium, the orexin-A-induced PLC activity was more strongly reduced than orexin-A binding.
Kalsiumin sisäänvirtauksen vähentäminen puskurilla, jossa on paljon K+-ioneja, vähensi enemmän PLC:n aktivoitumista kuin oreksiini-A:n sitoutumista.
With [125I]-orexin-A, a clear decrease in binding was observed after reduction of the extracellular calcium concentration.
Solunulkoisen kalsiumin vähentäminen vähensi selvästi [125I]-oreksiini-A:n sitoutumista.
However, reduction of extracellular calcium attenuates that increase and other orexin receptor signalling, mediated by certain phospholipases and kinases, for instance.
Tätä, ja mm. tiettyjen fosfolipaasien ja -kinaasien aktiivisuuta, voidaan heikentää vähentämällä solunulkoista kalsiumia.
To complete this task, the immune system must be able to recognize and destroy the dangerous foreign structures but also not to react to host structures or innocuous foreign structures, such as proteins of food or the commensal microbes residing in the gut.
Onnistuakseen tässä tehtävässä immuunijärjestelmän on kyettävä tunnistamaan ja tuhoamaan vaaralliset vieraat rakenteet ja oltava reagoimatta kehon omiin rakenteisiin ja harmittomiin vieraisiin rakenteisiin, kuten ruuan proteiineihin ja suoliston normaaliflooran mikrobeihin.
The adaptive immunity is slower in its response, but it is more specific and it has memory; upon repeated exposure to a given pathogen, the adaptive immunity is activated more rapidly.
Hankittu immuniteetti reagoi hitaammin, mutta sen tunnistuskyky on tarkempi ja siihen liittyy immunologinen muisti; kun elimistö kohtaa saman taudinaiheuttajan uudelleen, aktivaatio tapahtuu nopeammin.
In order to induce oral tolerance, some of the mice were given ovalbumin to the gastrointestinal tract prior to the immunizations.
Oraalisen toleranssin synnyttämiseksi osalle hiiristä annosteltiin ovalbumiinia mahasuolikanavaan ennen immunisaatiota.
The expression of cytokines and transcription factors in isolated cells and tissue samples was analyzed with quantitative real-time PCR.
Sytokiinien ja transkriptiotekijöiden ilmentymistä soluissa ja kudosnäytteissä tutkittiin reaaliaikaisella PCR:llä.
The adaptive immunity includes T and B lymphocytes and the antibodies produced by the B lymphocytes.
Hankittuun immuniteettiin kuuluvat T- ja B-lymfosyytit, sekä jälkimmäisten tuottamat vasta-aineet.
The innate immunity includes the phagocytes, such as the macrophages and neutrophils, and multiple molecular defensive systems, most importantly the complement system.
Luontaiseen immuniteettiin kuuluvat fagosyytit, kuten makrofagit ja neutrofiilit, sekä erilaiset puolustusmolekyylit, tärkeimpänä näistä komplementtijärjestelmä.
The human immune system consists of the innate and the adaptive immunity that together protect the body from pathogens.
Ihmisen immuunijärjestelmä jakautuu luontaiseen ja hankittuun immuniteettiin, jotka yhdessä suojelevat kehoa taudinaiheuttajilta.
Immunological tolerance, the unresponsiveness to self antigens, is a feature of the adaptive immunity.
Myös toleranssi, eli reagoimattomuus omiin rakenteisiin, on hankitun immuniteetin ominaisuus.
The mice were immunized with ovalbumin in Complete Freund s adjuvant.
Koejärjestelyssä hiiret immunisoitiin ovalbumiinilla ja adjuvanttina käytettiin Complete Freund s adjuvanttia.
The innate immunity reacts quickly to pathogens but its functions remain unchanged with repeated encounters with the intruder.
Luontainen immuniteetti reagoi nopeasti taudinaiheuttajiin, mutta sen toiminta ei kehity toistuvien kohtaamisten myötä.
This was also reflected on the B lymphocyte response: The IgG2a and IgG3 response to the immunization was reduced in the C3 deficient mice but the IgE response was normal.
Tämä heijastui myös B-lymfosyyttien tuottamiin vasta- aineisiin: IgG2a ja IgG3 vaste immunisaatioon oli heikentynyt C3-puutteisissa hiirissä, mutta IgE vaste oli normaali.
The ensuing immune response was monitored by assessing the lymphocyte fractions by flow cytometry and by stimulating splenocytes with ovalbumin and monoclonal antibodies in vitro, and measuring the proliferative response with a radioactive thymidine incorporation assay.
Kehittynyttä immuunivastetta tutkittiin analysoimalla lymfosyyttipopulaatioiden koostumusta virtaussytometrialla ja stimuloimalla lymfosyyttejä soluviljelmässä ovalbumiinilla ja monoklonaalisilla vasta-aineilla, seuraten jakautumisvastetta radioaktiivisen tymidiinin sitoutumiseen perustuvalla koejärjestelyllä.
The results indicate that complement plays a crucial role in the regulation of the functional differentiation of the T helper lymphocytes central to the adaptive immunity.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että komplementti vaikuttaa hankitun immuniteetin keskeisten solujen, auttaja T-lymfosyyttien, toiminnalliseen erilaistumiseen ratkaisevasti.
We isolated leukocytes from peripheral blood samples collected from the patients and healthy control subjects and analyzed the lymphocyte population with flow cytometry.
Potilaiden ja terveiden verrokkien verinäytteistä eristimme valkosolut ja analysoimme lymfosyyttipopulaatioiden koostumusta virtaussytometrialla.
The normal functional differentiation of the T lymphocytes requires signals from the complement system and the establishment of immune tolerance both in the mucosal and systemic immune systems is particularly dependent on complement.
T- lymfosyyttien normaali toiminnallinen erilaistuminen tarvitsee komplementin aktivaation tuottamia viestejä ja etenkin toleranssin kehittyminen sekä suoliston alueella että immuunijärjestelmässä laajemmin häiriintyy komplementin puuttuessa.
Immunization with ovalbumin produced a weaker T cell proliferative response in the C3 deficient mouse model compared to the wild-type controls.
C3-puutteisessa hiirikannassa immunisaatio ovalbumiinilla tuotti heikomman T-lymfosyyttien jakautumisvasteen kuin villityypin hiirissä.
The C3 deficient human subjects had more mucosally homing activated T lymphocytes in the peripheral blood and higher levels of serum IgG specific for intestinal commensal microbes.
C3-puutteisilla potilailla puolestaan oli veressään enemmän suolistoon matkalla olevia aktivoituneita T-lymfosyyttejä, sekä enemmän suoliston normaaliflooraan kohdistuvia IgG-luokan vasta-aineita.
In spite of their interdependency, the innate and adaptive immune systems have often been studied separately.
Luontainen ja hankittu immuniteetti ovat riippuvaisia toisistaan, mutta niitä on usein tutkittu erillään.
We followed the immune response and the establishment of oral tolerance in a C3 deficient mouse model, where the function of the complement system is blocked.
Tutkimus on toteutettu seuraamalla immunisaatiovastetta ja oraalisen toleranssin kehittymistä hiirikannassa, jonka komplementtijärjestelmä ei toimi C3-tekijän puutteen vuoksi.
IgG3 antibodies specific for vaccine antigens were present at higher concentrations in the patient sera and the levels of the inflammatory cytokines IL-12 and IL-21 were also elevated.
Potilaiden seerumissa oli myös enemmän tulehduksellisia IL-12 ja IL-21 sytokiineja.
The results present novel information on the interplay of the innate and adaptive immune systems and will probably affect the treatment strategies for food allergies and inflammatory bowel diseases.
Löydökset tuovat uutta tietoa luontaisen ja hankitun immuniteetin yhteistoiminnasta ja asettavat etenkin allergioiden ja tulehduksellisten suolistosairauksien hoitomenetelmät uuteen valoon.
The administration of a foreign protein into the gastrointestinal tract of the C3 deficient mice failed to prevent the systemic immune response to the subsequent immunization with the same protein, i.e. the establishment of oral tolerance failed.
C3-puutteisille hiirille ei kehittynyt oraalista toleranssia, eli mahasuolikanavaan annosteltu vieras proteiini ei kyennyt estämään immuunivastetta myöhemmässä immunisaatiossa.
A further sign of the deficient immune tolerance in the C3 deficient human system was the lack of IgG4 response to the vaccine antigens.
Toleranssin häiriöön viittasi myös C3-puutteisten potilaiden puuttuva IgG4-vaste rokotuksille.
In addition to the general attenuation of the adaptive immunity, the C3 deficiency resulted in a disturbance of the intestinal immune tolerance in both mice and men.
Hankitun immuniteetin yleisen heikentymisen lisäksi C3-puutos aiheutti sekä hiirissä että ihmisissä suoliston immunologisen toleranssin häiriön.
Serum antibodies specific for intestinal commensal microbes and the vaccine antigens tetanus toxoid and diphtheria toxoid were measured with ELISA.
Suoliston normaaliflooraa, tetanustoksoidia ja difteriatoksoidia vastaan kehittyneitä seerumin vasta-aineita tutkimme ELISA-menetelmällä.
The response of the T lymphocytes was also qualitative different, since the development of a TH1 response was particularly impaired in the absence of a functional complement system, whereas the TH2 response showed no difference between the mouse strains.
T- lymfosyyttien vaste immunisaatioon oli myös laadullisesti erilainen, sillä TH1-tyyppisten solujen kehitys oli erityisesti heikentynyttä komplementin puuttuessa, mutta TH2 vaste oli normaali.
We also studied vaccination responses and mucosal immune homeostasis in C3 deficient human subjects.
Lisäksi tutkimme rokotusvasteita ja kartoitimme suoliston immuunijärjestelmän tasapainoa C3-puutteisilla potilailla.
This thesis focuses on their interface by investigating the role of the innate complement system in the regulation of the adaptive immunity and of the T lymphocyte function in particular.
Tässä väitöskirjassa paneudutaan niiden rajapintaan selvittämällä luontaiseen immuniteettiin kuuluvan komplementtijärjestelmän toiminnan vaikutuksia hankitun immuniteetin säätelyyn, sekä erityisesti T-lymfosyyttien toimintaan.
The work presented in this thesis defines the complement system as a versatile regulator of the adaptive immunity and helper T lymphocytes.
Väitöskirjani tulokset osoittavat, että komplementtijärjestelmä säätelee hankitun immuniteetin ja etenkin auttaja-T-lymfosyyttien toimintaa laaja-alaisesti.
Serum samples were also analyzed for the presence of a set of key cytokines.
Seeruminäytteistä määritettiin myös immuunivasteessa keskeisten sytokiinien pitoisuudet.