natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We discovered that both DYX1C1 and DCDC2 are involved in signalling pathways that are important in brain development; DYX1C1 is involved in estrogen signalling and DCDC2 is involved in ciliary signalling.
Havaitsimme, että kaksi alttiusgeeniä DYX1C1 ja DCDC2 vaikuttavat solunsisäisiin viestintäreitteihin, jotka ovat tärkeitä aivojen kehityksessä.
We observed that DYX1C1 regulates the degradation of ERs, resulting in decreased transcriptional responses to 17β-estradiol.
Tuloksemme osoittivat että DYX1C1 säätelee estrogeenireseptorien hajotusta soluissa ja vaikuttaa sitä kautta estrogeenireseptorien viestintään.
Our results suggest that ROBO1 controls midline crossing of the auditory pathways and were the first evidence of a SRD susceptibility gene being linked to a specific sensory function in the human brain.
Tuloksemme osoittavat että todennäköisesti ROBO1 säätelee kuuloratojen risteämistä aivoissa, sillä binauraalinen vuorovaikutus on riippuvaista kuuloratojen osittaisesta risteämisestä.
In conclusion, the results of this study have advanced the field of SRD research by suggesting new functions for SRD candidate susceptibility genes in cellular and developmental pathways that are highly relevant in the context of brain development.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tulokset ovat edistäneet lukivaikeuden ymmärtämistä ehdottamalla uusia mahdollisia toimintoja lukivaikeuden alttiusgeeneille.
In this thesis we have investigated the function of three SRD susceptibility candidate genes, DYX1C1, DCDC2 and ROBO1, with the aim of finding neurodevelopmental and molecular pathways that might shed light on the etiology of SRD.
Tässä väitöskirjatyössä tutkimuksen kohteena oli kolme mahdollista lukivaikeuden alttiusgeeniä: DYX1C1, DCDC2 ja ROBO1.
The role of ROBO1 in mouse brain led us to test two hypotheses on two human populations: 1) We tested whether ROBO1 controls midline crossing of auditory pathways in the family with reduced expression of ROBO1 and 2) we tested whether in the normal population ROBO1 is involved in the development of the corpus callosum, the major axon tract connecting the cerebral hemispheres.
Lisäksi tutkimme magnetoenkefalografian avulla aivoissa tapahtuvaa vasemmasta ja oikeasta korvasta tulevien viestien vuorovaikutusta (binauraalinen vuorovaikutus) ja huomasimme että harvinaisen ROBO1 geenimuodon kantajilla oli vähemmän binauraalista vuorovaikutusta kuin kontrollihenkilöillä.
ROBO1 has been discovered as a SRD susceptibility gene in a large multi-generation family, in whom a rare haplotype in the broad genomic area of ROBO1 is co-segregated with SRD.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa käytimme uuden sukupolven sekvensointitekniikoita etsiäksemme ROBO1 geenin harvinaisen muodon kantajilta uusia geneettisiä variantteja ROBO1 geenin alueelta ja sen ympäristöstä.
The axonal crossing of the auditory pathways was studied using a functional approach, based on magnetoencephalography and frequency tagging.
Tutkimme myös ROBO1 geenin toimintaa aivokurkiaisen kehityksessä diffuusiotensorikuvantamisen ja rakenteellisen magneettiresonanssikuvantamisen avulla.
DCDC2 was also found to interact with the ciliary kinesin-2 subunit KIF3A, a key molecule in function and maintenance of cilia.
Havaitsimme että DCDC2 osallistuu erityisen antennimaisen soluelimen cilian (eli värekarvan) kautta tapahtuviin viestintäreitteihin.
Specific Reading Disorder : Cellular and Neurodevelopmental Functions of Susceptibility Genes
Myöhemmin muut tutkimukset ovat löytäneet lisää yhteyksiä cilian ja lukivaikeuden alttiusgeenien välille.
We found several novel variants in the SRD susceptibility haplotype and tested transcription factor binding to four of the variants by EMSA.
Tuloksemme olivat ensimmäinen tutkimus joissa lukihäiriön alttiusgeeni yhdistettiin cilian toimintaan.
Knockdown of LHX2 in lymphoblast cell lines extracted from subjects of the DYX5-linked family showed decreased expression of ROBO1 supporting the idea that LHX2 regulates ROBO1.
Binauraalinen vuorovaikutus oli sitä heikompaa mitä vähemmän ROBO1 geeni ilmentyi.
However, the systems-level mechanisms coordinating the collective neuronal activity in these brain areas have remained elusive.
Järjestelmätason mekanismit, jotka koordinoivat kollektiivista hermosolujen aktiivisuutta näillä aivoalueilla ovat kuitenkin huonosti tunnettuja.
In addition, it suggested that beta-band oscillations may provide a mechanism for estimating short temporal durations, while gamma, alpha and theta-alpha oscillations support their encoding, retrieval, and maintenance in working memory, respectively.
Lisäksi beta-oskillaatiot ovat mahdollinen mekanismi, jonka avulla arvioidaan lyhyitä ajallisia kestoja, kun taas gamma, alfa ja theta-alfa oskillaatiot vastaavat aikatiedon tallennuksesta, palautuksesta ja ylläpidosta työmuistissa.
These data suggested that both local and large-scale phase synchrony in the alpha-, beta-, and gamma-frequency bands in the frontoparietal and visual regions could be a systems level mechanism for coordinating and regulating the maintenance of visual information in VWM.
Tämä työ osoittaa, että frontoparietaalisten ja visuaalisten aivoalueiden paikallinen sekä näiden alueiden välinen oskillaatioiden vaihesynkronia alfa-, beta- ja gamma-taajuusalueilla voivat toimia järjestelmätason mekanismina, joka koordinoi ja säätelee tiedon ylläpitoa visuaalisessa työmuistissa.
Working memory is used to maintain information for cognitive operations, and its deficits are associated with several neuropsychological disorders.
Työmuisti ylläpitää kognitiivisia toimintoja ja sen häiriöt ovat usein yhteydessä neuropsykologisiin sairauksiin.
Further, the maintenance of stimulus duration was associated with stronger theta- and alpha-band (5 14Hz) frequencies.
Lisäksi aikatiedon keston ylläpito oli yhteydessä voimakkaampiin theta- ja alfa- (5-14Hz) oskillaatioihin.
It has been suggested that synchronized oscillations could regulate communication in neuronal networks and could hence serve such coordination, but their role in the maintenance of sensory and duration information has remained largely unknown.
On ehdotettu, että aivoaktiivisuuden synkroniset oskillaatiot säätelevät ja koordinoivat informaation kulkua hermoverkoissa, mutta oskillaatioiden rooli aistitiedon sekä sen keston ylläpidossa on edelleen suurelta osin tuntematon.
In Publication I, we developed a neuro-informatics approach to understand the anatomical and dynamic structures of network synchrony supporting visual working memory (VWM).
Artikkelissa I kehitimme neuroinformatiikkaan liittyvää lähestymistapaa, ja selvitimme sen avulla visuaalisen työmuistin hermoverkkojen synkronista aktiivisuutta tukevia anatomisia ja dynaamisia rakenteita.
Increasing VWM load was associated with strengthened oscillation amplitudes in the occipital and occipitotemporal cortical areas, in the alpha (8 14 Hz) beta- (15 30 Hz), gamma- (30-50 Hz), and high-gamma- (50 150 Hz) frequency bands.
Ylläpidettävän tiedon määrän kasvaessa oskillaatioiden amplitudit kasvoivat sekä takaraivolohkon (occipital) että takaraivolohkon ja ohimolohkon välisillä (occipitotemporal) aivokuoren alueilla, alfa- (8-14 Hz) beta- (15-30 Hz), gamma- (30-50 Hz), ja korkea-gamma (50-150 Hz) taajuuksilla.
Human functional magnetic resonance imaging (fMRI) f isolated key brain areas associated with the maintenance of sensory and duration information.
Toiminnallisen magneettikuvauksen (functional magnetic resonance imaging, fMRI) avulla voidaan erotella aivoalueita, jotka osallistuvat aistiedon sekä sen kestoon liittyvän tiedon ylläpitoon.
VWM was associated with a sustained and stable inter-areal phase synchrony among frontoparietal and visual areas in alpha- (10 13 Hz), beta- (18 24 Hz), and gamma- (30 40 Hz) frequency bands.
Visuaalisen työmuistin aktiivisuus oli yhteydessä frontoparietaalisten ja visuaalisten aivoalueiden väliseen synkroniaan alfa- (10-13 Hz), beta- (18-24 Hz), ja gamma- (30-40 Hz) taajuuksilla.
The encoding of duration information was associated with strengthened gamma- (30 120 Hz), and the retrieval and comparison with alpha-band (8 14 Hz) oscillations.
Ajan kestoon liittyvän tiedon tallennus oli yhteydessä voimakkaampiin gamma- (30-120 Hz) oskillaatioihin, kun taas kestoon liittyvän tiedon palautus ja vertailu oli yhteydessä alfa- (8-14 Hz) oskillaatioihin.
The estimation of durations in the seconds range was associated with stronger beta-band (14 30 Hz) oscillations in cortical regions that have earlier been associated with temporal processing.
Aikatiedon keston arviointi sekuntien tarkkuudella oli yhteydessä voimakkaampiin beta- (14-30 Hz) oskillaatioihin niillä aivokuoren alueita, jotka osallistuvat aikatiedon käsittelyyn.
In Publication III, we addressed the functional significance of local neuronal synchronization, as indexed by the amplitudes of cortical oscillations, in the estimation and maintenance of duration information.
Artikkelissa III, tutkimme aivoalueiden paikkalisten oskillaatioiden amplitudien synkronian toiminnallista merkitystä aikatiedon keston arvioimisen ja ylläpidon yhteydessä.
In Publication II, we characterised the oscillatory amplitude dynamics associated with the VWM maintenance.
Artikkelissa II tutkimme visuaalisen työmuistin ylläpitoon liittyvien oskillaatioiden amplitudien dynamiikkaa.
In this study, the subjects' individual behavioural VWM capacity was predicted by synchrony in a network in which the intraparietal sulcus was the most central hub.
Tässä tutkimuksessa havaittiin myös, että koehenkilöiden visuaalisen työmuistin kapasiteettia voitiin ennustaa erityisesti intraparietaalisessa uurteessa (intraparietal sulcus) mitattujen oskillaatioiden synkronian avulla.
In this thesis, combined magnetoencephalography (MEG) and electroencephalography (EEG) together with minimum norm estimate (MNE) based source modelling was used to study the oscillatory dynamics underlying visual and temporal working memory.
Tämä työ selvittää visuaaliseen työmuistiin sekä aikatiedon tallennukseen vaikuttavien oskillaatioden dynamiikkaa yhdistämällä magnetoenkefalografiaa (MEG) ja elektroenkefalografiaa (EEG) sekä lähdemallinnusta (minimum norm estimate, MNE).
Despite the poor starting point, by the mid 1960 s the Defence Forces was able to conduct coordinated repelling operations.
Meripuolustukselle kehittyi heikosta lähtökohtatilanteesta huolimatta 1960-luvun puoliväliin mennessä edellytykset koordinoitujen torjuntataisteluiden käymiseen.
From the Threat of a Large-scale Landing to Repelling a Strategic Strike The Development of Finland s Naval Defence from the Continuation War to the 1960 s This research explains how Finland s ability to repel landing operations developed from the end of the Continuation War to 1966 when the Defence Forces adopted the territorial defence doctrine.
Suurmaihinnousun uhkasta kaappaushyökkäyksen torjuntaan : Suomen meripuolustuksen maihinnousuntorjuntakyvyn kehittyminen jatkosodan päättymisestä 1960-luvulle
Long-term development began in the mid 1950 s. The work was done by General Staff Officers or naval and coastal artillery officers who had worked in command positions.
Päävastuu maihinnousuntorjunnan kehittämisestä oli yleisesikuntaupseerikoulutuksen saaneilla sekä päällikkötehtävissä toimineilla meri- ja rannikkotykistöupseereilla.
Also, a strong naval defence was no longer considered necessary since an attack by western countries - the prevailing threat scenario since the end of the 1940 s - had become a theoretical possibility by the beginning of the 1950 s. Long-term work to develop the ability to repel landing operations began in the middle of the 1950 s. It was mostly based on up-to-date operational plans as well as the development of operational art and tactics.
Meripuolustus varautui kylmän sodan aikana suurvaltojen maihinnousujen torjuntaan Helsingin yliopistossa 17.2.2017 tarkastettava Juuso Säämäsen väitöskirja Suurmaihinnousun uhkasta kaappaushyökkäyksen torjuntaan Suomen meripuolustuksen maihinnousuntorjuntakyvyn kehittyminen jatkosodasta 1960-luvulle käsittelee maa-, meri- ja ilmavoimien sekä rajavartiolaitoksen valmistautumista mereltä suuntautuvien hyökkäysten torjuntaan kylmän sodan ensimmäisinä vuosikymmeninä.
Materiel procurement was considered secondary since it did not enable defensive warfare against a numerically superior enemy.
Puolustussuunnitelmissa Neuvostoliiton uhkaa ei juuri käsitelty, koska YYA-kumppanin leimaaminen potentiaaliseksi viholliseksi oli ulkopoliittisten syiden vuoksi mahdotonta.
The development of this ability is examined on the basis of war experiences, threat estimates, operational plans, procurement plans and the changes that took place in Finnish naval and coastal warfare tactics.
Maihinnousuntorjuntakyvyn kehittäminen aloitettiin jatkosodan jälkeen lähes alkutekijöistä, koska toisen maailmansodan sotakokemukset, Euroopan sotilaspoliittinen tilanne ja Pariisin rauhansopimuksessa Suomelle asetetut sotilaalliset rajoitukset olivat muuttaneet merkittävästi meripuolustuksen toimintamahdollisuuksia.
They wrote memorandums, articles and research which later developed into development programs, field manuals and operational plans.
Meripuolustuksen päätehtäväksi toisen maailmansodan jälkeen tullut maihinnousuntorjunta otettiin huomioon puolustus- ja materiaalihankintasuunnitelmissa sekä taktiikan kehittämisessä.
The principles of how to develop the ability to repel landing operations began to take form at the beginning of the 1950 s as the decision to adopt a new peacetime organization had been made.
Idästä hankittuja aseita valmistauduttiin käyttämään valmistajaansa vastaan, sillä Neuvostoliiton toimiin oli suhtauduttu upseeriston keskuudessa erittäin varauksellisesti 1940-luvun lopulta lähtien.
The development of the Finnish Navy s ability to repel landing operations happened in three stages during 1944 - 1966.
Puolustusvoimien parantunut kyky hyökkäysten torjuntaan pantiin 1960-luvun alussa merkille myös Ruotsissa.
My main research material consists of life history interviews with thirty-four female ex-combatants.
Pääasiallinen aineistoni koostuu 34 entisen naistaistelijan elämänkertahaastatteluista.
Belonging is not a subjective experience but is shaped and negotiated in a multiscalar, reciprocal relationship between body and world.
Esitän, että kuuluminen ei ole subjektiivinen kokemus, vaan sitä neuvotellaan vastavuoroisessa suhteessa, ruumiin ja maailman välisessä tilassa.
It is based on twelve months of multi-sited fieldwork among Ciyaawo-speaking communities in northern Niassa between 2012 and 2014.
Työ perustuu yhteensä kahdentoista kuukauden monipaikkaiseen kenttätyöhön vuosina 2012 2014.
Between 1964 and 1974 thousands of young people in the rural areas of northern Mozambique were mobilized by the guerrilla army FRELIMO to fight against Portuguese colonial rule.
Mosambikin itsenäisyyssodassa (1964 1974) sissiarmeija FRELIMO värväsi joukkoihinsa tuhansia nuoria Pohjois-Mosambikin maaseuduilta.
It draws from Doreen Massey s theorization of space-time, the notion of the lived gendered body in feminist phenomenology, and Henri Lefebvre s spatial triad.
Feministisen ruumiinfenomenologian keskustelut yhdistyvät eletyn maiseman käsitteessäni Doreen Masseyn ja Henri Lefebvren tilan teoretisointiin.
It influences the way belonging is negotiated at different scales (e.g. nation, province, village, family, and globe).
Kuulumista neuvotellaan samanaikaisesti esimerkiksi ruumiin, kansan, veteraaniyhteisön, kylän/kaupungin ja provinssin tasoilla.
Lived landscape , moreover, allows us to interrogate the in-between , that is, the ways that discourse and materiality intersect, the personal and national intertwine, and body and landscape shape each other.
Käsitteen avulla tutkin sitä, miten diskursiivinen ja materiaalinen sekä kansallinen ja henkilökohtainen kietoutuvat yhteen, sekä sitä, miten ruumis ja maisema muovaavat toisiaan.
Still, the Mozambique that emerges from the ex-combatants narratives is not a homogenous, unified landscape; it is perceived as consisting of multiple and unequal landscapes that are valued according to different scales of beauty.
Kuuluminen ei kuitenkaan ole heille joka tasolla täysin toteutunut suhde; heidän kertomustensa eletty Mosambik ei ole yhtenäisen kaunis, vaan useista eriarvoisista maisemista koostuva epätäydellinen esteettinen kokemus.
Hundreds of girls and young women also became engaged as guerrilla fighters in FRELIMO s political-military campaign for national independence.
Myös sadat tytöt ja nuoret naiset saivat sotilaskoulutuksen ja osallistuivat taisteluun Portugalin siirtomaahallintoa vastaan.
This study is about the shifting landscape perceptions and senses of socio-spatial belonging in the life narratives of female ex-combatants in the northwestern province of Niassa.
Väitöskirja käsittelee Niassan provinssissa Luoteis-Mosambikissa asuvien, nyt jo ikääntyvien entisten naistaistelijoiden muistoja.
In the female ex-combatants narratives, the national often intertwines with the personal in a violent relationship, evoking what I call the haptics of the bush.
Entisten naistaistelijoiden kertomuksissa kansallinen ja henkilökohtainen kietoutuvat usein väkivaltaisesti yhteen.
In my analysis of the female ex-combatants sense of socio-spatial belonging, I have worked on a concept of lived landscape .
Analyysissani kehitän ja hyödynnän eletyn maiseman käsitettä.
Apart from enriching our understanding of the gendered history of the liberation struggle in Mozambique and informing discussions in feminist theory on gender and nationalism, this interdisciplinary research contributes to the study of the body and sensory experiences in war memories/histories and the political field, moreover, to the study of African landscape histories.
Monitieteinen tutkimus tuottaa uutta tietoa Mosambikin itsenäisyyssodasta ja osallistuu feministiseen teoreettiseen keskusteluun sukupuolesta ja kansallisuudesta.
I suggest that as a concept, lived landscape allows us to look beyond teleological narratives of liberation (/ oppression ), and explore the women s life trajectories as non-linear spatial histories.
En lähesty maisemaa visuaalisen tarkastelun kohteena näkymänä, jota voidaan katsella ulkoapäin vaan korostan maisemakäsityksen ruumiillisuutta.
My study explores the relationship between FRELIMO nationalism and the female bodies that it sought to represent and mobilize.
Väitöskirjani tuottaa uutta tietoa naisten sotilaallisesta osallistumisesta FRELIMOn nationalistiseen liikkeeseen.
Beautiful Mozambique : Haptics of belonging in the life narratives of female war veterans
Kaunis Mosambik on naisten tavoittelema ja kaipaama maiseman ja ruumiin täydellinen sitoutuminen.
As my analysis shows, aesthetic sensibility (which following Arnold Berleant denotes sensory engagement) is deeply intertwined with the ex-combatants experiences of socio-spatial attachment/detachment.
Väitöskirjassani tarkastelen itsenäisyystaistelua erityisenä historiallisena muutoksen ja kiistan hetkenä ihmisten suhteissa maisemaan keskittyen entisten naistaistelijoiden kokemuksiin.
The reasons behind the variations are largely unknown.
Hoitovasteessa esiintyy kuitenkin yksilöllisiä eroja, joiden syyt ovat suurelta osin tuntemattomia.
Long-term treatment response and flare was studied in a prospective two-year follow-up of 50 patients treated with bevacizumab.
Pidempiaikaista hoitovastetta tutkittiin seuraamalla 50:tä bevacizumabilla hoidettua kosteaa AMD:ta sairastavaa potilasta kahden vuoden ajan.
Genetic and structural variations associated with the activity of exudative age-related macular degeneration lesion
Silmänpohjan kostean ikärappeuman aktiivisuuteen vaikuttavat geneettiset ja rakenteelliset tekijät
Age-related macular degeneration (AMD) is the leading cause of visual impairment in developed countries.
Keskeisen silmänpohjan ikärappeuma (AMD) on kaikissa länsimaissa eniten heikkonäköisyyttä aiheuttava sairaus.
Association of the genetic variant of IL-8 with earlier onset of exudative AMD was analyzed retrospectively using the medical records of 301 patients with exudative AMD, 72 patients with dry AMD, and 119 control subjects.
IL-8:n geenimuunnoksen vaikutusta kostean AMD:n alkamisikään tutkittiin 373 AMD-potilaan ja 119 verrokin aineistossa.
However, the fellow eyes that developed exudative AMD later had higher flare values at the beginning of follow-up compared with the eyes that remained free of exudative AMD features.
Pitoisuus todettiin kuitenkin korkeammaksi jo ennen kostean AMD:n puhkeamista sellaisissa silmissä, joissa ei vielä mittaushetkellä ollut kosteaa AMD:ta, mutta tauti aktivoitui myöhemmin seurannan aikana.
The IL-8 (rs4073) promoter polymorphism has been associated with regulation of the production of IL-8, a potent mediator of inflammation and neovascularization.
Aiemmissa tutkimuksissa IL-8:n geenin yleinen mutaatio (rs8074 A->T) on yhdistetty IL-8:n tuotannon tasoeroihin.
Initial treatment response after the first injections of anti-VEGF agent bevacizumab was analyzed retrospectively in a material of 96 patients.
Lyhytaikaista hoitovastetta tutkittiin käymällä läpi 96 potilaan sairauskertomustiedot ja kuvaustutkimukset ensimmäisillä bevacizumab-pistoksilla saadun hoitovasteen määrittämiseksi.
It also had a marked cumulative effect on the long-term anatomic response together with the risk variants of VEGF and CFH genes.
Pidemmällä aikavälillä sen ja muiden geneettisten tekijöiden (komplementtitekijä H ja VEGF -geenien) välillä havaittiin merkittävä yhteisvaikutus.
Geographic atrophy and exudative AMD, the advanced forms of AMD account for the majority of visual impairment.
Suurimman osan näkövammaisuudesta aiheuttaa joko pitkälle edennyt kuiva AMD tai kostea AMD, jossa ylimääräinen uudisverisuoni kasvaa verkkokalvon rakenteisiin aiheuttaen verkkokalvon toiminnan häiriön ja näöntarkkuuden heikkenemisen.
The aim of this study was to identify factors that predict treatment response during anti-VEGF therapy and affect activity of exudative AMD lesion.
Tutkimuksessa selvitimme geneettisten tekijöiden, silmän etukammionesteen proteiinipitoisuuden ja ikärappeumamuutoksen rakenteen vaikutusta pistoshoidon tehoon ja kostean AMD:n aktivoitumiseen.
VEGF-inhibitors form the mainstay of present-day treatment of exudative AMD.
Ainoastaan kosteaan muotoon on toistaiseksi tarjolla lääketieteellistä hoitoa.
No evidence-based medical treatment exists for geographic atrophy, but the choroidal neovascularization (CNV) forming exudative AMD lesion can be targeted with therapy.
Yleisimmin käytetty hoito on silmänsisäisesti toistuvina pistoksina annosteltu verisuonen kasvutekijää, VEGF:ää, estävä lääkeaine.
In the long term follow-up also the genetic variant of ARMS2 was associated with functional outcome.
Tutkimuksessamme IL-8:n geenin rakenne yhdistyi lyhyen aikavälin VEGF-estäjähoidon vasteeseen.
Flare reflected poorly the lesion activity and did not predict treatment response.
Tutkimuksessa ei havaittu proteiinipitoisuuden liittyvän kostean AMD:n aktiivisuuteen tai hoitovasteeseen.
These findings support the hypothesis that IL-8 has a role in the process leading to CNV growth in exudative AMD and in the regulation of activity of exudative AMD lesion during anti-VEGF treatment.
IL-8:n geenin muunnos saattaa vaikuttaa myös siten, että niillä, joilla on kohonneeseen IL-8-tuotantoon yhteydessä oleva geenirakenne, kostea AMD alkaa nuorempana.
Contradictory to the preclinical rodent data, serum OC appears to be associated with long-term glucose regulation, if any, whereas acute changes during OGTT may be mediated via other mechanisms.
Päinvastoin kuin eläinmalleissa, seerumin osteokalsiinilla voi olla yhteys pitkäaikaisen glukoosi-tasapainon säätelyyn kun taas glukoosirasituksen yhteydessä akuuttiin glukoosiaineenvaihdunnan säätelyyn vaikuttavat todennäköisesti muut välittäjämekanismit.
Age, height and weight, and parathyroid hormone (PTH) and puberty, are independent determinants of serum and urinary OC levels during childhood and adolescence.
Lapsuudessa ja nuoruusiässä ikä, pituus ja paino, sekä lisäkilpirauhashormoni ja puberteetti ovat itsenäisiä seerumin ja virtsan osteokalsiinipitoisuuksia määritteleviä tekijöitä.