natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The data of this qualitative research were collected in three phases: 1) 1994–1995, 2) 2006–2007 and 3) 2009 via interviews (three students), group discussions (three group discussions) and theme inquiries (249 students).
Aineistoa keräsin haastatteluilla, kyselyillä ja ryhmäkeskusteluilla yhteensä 262:lta hoitotyön ammatin opiskelijalta.
Experiences that were memorable, educational and brought joy to students were for example performing clinical training both in the field and at school, and studying professional studies.
Tällaisia kasvattavia, iloa tuovia ja jälkiä jättäviä tapahtumia hoitotyön opiskelussa löytyi erityisesti ammatin harjoittelusta.
Having been accepted to study nursing, the feeling of having chosen the right career, and finally the graduation were experienced as especially happy and meaningful events, or ‘pearls’ of joy.
Hoitotyön ammatin opiskelussa oli monia ammattiaineisiin liittyviä ilokokemuksia, "ilohelmiä", joita opiskelijat pitivät merkittävinä ja iloa tuovina.
The second category consisted of "the emergence of joy in nursing studies".
Toinen kategoria kuvasi "ilon syttymistä hoitotyön ammatin opiskelussa".
Physically joy affected the heart, breathing, eyes and throat and there in feeling of tingling and relation of stress.
Kun oli oikein iloinen, se tuntui kehossa energian lisääntymisenä, energisyytenä, piristymisenä, eloisuutena ja jaksamisena.
The expression vocational studies used in this study refer to nursing studies where learning per se is important, alongside professional learning.
Saadun tiedon avulla voidaan kehittää hoitotyön ammatin opiskelua.
Positive feedback, learning and succeeding in studies, exams and clinical practice were very important.
Oppiminen sinänsä ja osaaminen toivat iloa, mutta erityisesti sitä saatiin myönteisestä palautteesta ja onnistumisesta.
Joy lightened the studies, and provided ways to cope.
Ilo toi luottamusta ja virtaa opiskeluun sekä loi yhteenkuuluvaisuutta, mikä kaikki auttoi oppimista.
The student´s energy increased and the happy feeling made one laugh and smile.
Iloa lisäävät tekijät toivat iloa ja ilo kertoi samalla niiden merkityksestä: oli tapahtunut jotain ihanaa ja iloista.
In nursing studies the student´s personal situation, teacher, teaching and the environment of studies affected the experience of joy.
Ilon kannalta opetus ja opettaja olivat keskeisellä sijalla, mutta monia iloisia hetkiä tuli myös erilaisissa tilanteissa ja opiskeluympäristöissä.
The group members, group spirit, discussions, journeys and studies together were also likely to generate joy.
Opiskelussa iloa tuovia, lisääviä ja sytyttäviä tekijöitä löytyi erityisesti ryhmästä ja yhteisestä toiminnasta syntyvästä yhteenkuulumisen tunteesta, mutta myös tekijöistä, jotka liittyivät varsinaiseen opiskelemiseen ja oppimiseen.
In general, provision of core sexual health services in health centres can be considered adequate.
Kokonaisuutena katsoen seksuaaliterveyspalveluiden tarjontaa terveyskeskuksissa voidaan pitää hyvänä.
Some shortcomings were identified in applying age limits and contraindications when prescribing combined hormonal contraception.
Yhdistelmähormoniehkäisyn käyttöön liittyvien ikärajojen ja vasta-aiheiden soveltamisessa todettiin puutteita.
Instead, the focus could be shifted to supporting sexual health, as advised in the action programme for promotion of sexual and reproductive health 2007-2011.
Ehkäisyneuvonnassa voitaisiin siirtää painopistettä rutiinitutkimuksista seksuaalineuvonnan tarpeisiin vastaamiseen valtakunnallisen seksuaali- ja lisääntymisterveyden edistämisen toimintaohjelman 2007-2011 mukaisesti.
Nurses with specific training in sexual health counselling were employed in only few health centres.
Seksuaalineuvojakoulutuksen saaneita hoitajia työskenteli tutkimusajankohtana vain harvassa terveyskeskuksessa.
Quality of contraceptive services varied substantially in the level of service structure as well as service processes.
Ehkäisyneuvontapalveluiden laadussa oli runsaasti vaihtelua niin palvelutarjonnan rakenteessa kuin työntekijöiden käytännöissäkin.
The contraceptive variety available in health centres was usually good.
Tarjolla olevien ehkäisymenetelmien valikoima oli yleensä hyvä.
However, practice patterns and quality of services varied notably and several medical barriers to access were identified.
Toimintakäytännöt ja palveluiden laatu ovat kuitenkin varsin vaihtelevia ja useita palveluiden saavutettavuutta heikentäviä tekijöitä todettiin.
In many health centres, unnecessary routine investigations in contraceptive counselling could be dispensed.
Ehkäisyä aloitettaessa terveyskeskuksissa tehtiin yleisesti tarpeettoman paljon rutiinitutkimuksia.
In Finland, core sexual health services, defined as contraceptive counselling, abortion care, screening and treatment of sexually transmitted infections and sexual health counselling, are provided as part of publicly funded primary health care in municipal health centres.
Keskeiset seksuaaliterveyspalvelut raskauden ehkäisyneuvonta, raskaudenkeskeytyshoidon järjestäminen, sukupuolitautien tutkimus ja hoito sekä seksuaalineuvonta ovat monin osin kuuluneet julkisen perusterveydenhuollon palvelutarjontaan jo kauan.
Based on the results, continuous medical education, evaluation of the distribution of work between physicians and nurses, and improving management of services are needed in primary care.
Terveyskeskuksissa on tutkimuksen valossa tarvetta myös ammattilaisten säännönmukaiselle täydennyskoulutukselle, lääkäreiden ja hoitajien työnjaon tarkistamiselle sekä johtamisen kehittämiselle.
Regarding sexually transmitted diseases, nurses were allowed to test for chlamydia independently without physician´s involvement in most health centres.
Sukupuolitautien osalta suurimmassa osassa terveyskeskuksia hoitajalla oli oikeus ohjata asiakas klamydiatutkimukseen ilman lääkärin lähetettä, mutta suunnitelmallinen klamydian seulonta ei ollut kovin yleistä.
The purpose of the study was to chart the provision of sexual health services in all health centres of the Expert Responsibility Area of Tampere University Hospital in Western Finland.
Väitöskirjatyön tavoitteena oli tutkia terveyskeskusten keskeisten seksuaaliterveyspalveluiden, erityisesti ehkäisyneuvonnan, tarjontaa, palveluiden toteuttamistapoja ja niiden laatua Tampereen yliopistollisen sairaalan erityisvastuualueen terveyskeskuksissa.
Patient care organised with personal doctor system was not associated with quality of service structure or processes.
Väestövastuinen toimintatapa ei ollut yhteydessä laatuun tutkittujen rakenteiden tai prosessien tasoilla.
A chief nursing officer or leading nurse engaged in the health centre and an appointed person responsible for management of health promotion predicted good quality.
Palvelurakenteiden hyvää laatua ennustivat johtavan hoitajan tai ylihoitajan sekä nimetyn terveyden edistämisen johtamisesta vastaavan henkilön olemassaolo.
Clearly, evidence-based clinical practice guidelines for contraceptive counselling with effective implementation are needed to support the counselling in health centres.
Näyttöön perustuville hoitosuosituksille ja niiden tehokkaalle jalkauttamiselle näyttää olevan raskauden ehkäisyn alueella selvä tarve.
The results showed that sexual health services were arranged in health centres in various ways.
Tulokset osoittivat, että palveluiden järjestämistavat terveyskeskuksissa olivat moninaisia ja että erityisesti ehkäisyneuvontapalveluita tarjottiin usein erilaisin järjestelyin.
Nonetheless, the earlier positive trends in abortion and Chlamydia trachomatis infection rates have reversed since the mid-1990s, and this has raised the question whether the service provision system of health centres is adequate.
Terveyskeskuksissa toteutetun ehkäisyneuvonnan tulokset olivat hyviä 1990-luvun puoliväliin saakka, jolloin erityisesti nuorten raskaudenkeskeytykset alkoivat lisääntyä.
However, initiation of contraception with hormonal and intrauterine methods after childbirth seemed to be delayed unnecessarily.
Synnytyksen jälkeen lääketieteellisten ehkäisymenetelmien käyttö tavattiin aloittaa usein melko myöhään.
For clients seeking abortion, expedited access to a doctor´s consultation was arranged in the majority of health centres.
Raskaudenkeskeytysasiakkaille pyrittiin useissa terveyskeskuksissa järjestämään lääkärin vastaanottoaika nopeasti.
The most usual mode of contact tracing after diagnosis of chlamydia was asking the patient to contact his/her partners.
Tartunnan toteamisen yhteydessä vastuu kumppaneiden informoimisesta jäi tavallisesti potilaalle.
In some health centres, long waiting times as well as breaks in family planning clinic services during summer impaired access to counselling.
Ehkäisyneuvontaan pääsyä rajoittivat muun muassa pitkät odotusajat ja kesäsulut.
It has been claimed that the number of specific family planning clinics was thereby diminished, resulting in inferior accessibility and quality of family planning services.
Yhtenä mahdollisena epäsuotuisan kehityksen syynä on pidetty terveyskeskuksissa tarjottavien ennaltaehkäisevien palveluiden tarjonnan heikentymistä muun muassa väestövastuujärjestelmän yleistymisen ja 1990-luvun alun talouslaman myötä.
Emailed self-administered questionnaires were sent to chief physicians (response rate 78 %), directors of nursing (95 %), and physicians and nurses most closely involved in family planning in their health centres (68 % and 92 %).
Tutkimusaineisto kerättiin alueen terveyskeskusten johtaville lääkäreille ja hoitotyön johtajille sekä ehkäisyneuvontatyötä tekeville lääkäreille ja hoitajille suunnatuilla lomakekyselyillä.
Neopragmatism and Politics: Essays on the Possibilities and Consequences of Richard Rorty's Neopragmatism to Political Science
Neopragmatismi ja politiikka: Esseitä Richard Rortyn neopragmatismin mahdollisuuksista ja seurauksista politiikan tutkimukselle
The dissertation is composed of an introduction chapter and four peer-reviewed and published academic articles.
Tutkimus on koontiväitöskirja, joka koostuu neljästä vertaisarvioidusta ja tieteellisessä aikakauslehdessä julkaistusta artikkelista sekä johdantoluvusta.
The key conclusion of the dissertation is that Rortian neopragmatism is a considerable option as a general metatheoretical framework for the conduct of inquiry in political science.
Väitöskirjan perustava väite on, että rortylainen uuspragmatismi on potentiaalinen vaihtoehto politiikan tutkimuksen teoreettiseksi perustaksi sen sisäänrakennetun tieteellisen joustavuuden ja moniarvoisuuden vuoksi.
This doctoral dissertation analyzes Richard Rorty’s neopragmatist framework and its potential implications for the conduct of inquiry in political science.
Tutkimus analysoi Richard Rortyn uuspragmatistisen teorian tuomia mahdollisuuksia politiikan tutkimukselle.
In particular, the article argues that conceptual evolution should be understood as antiessential and contingent evolution of practical beliefs and that the evolution of political concepts is closely related to the use of cultural and political power.
Tutkielman artikkeleissa esitetään muun muassa, että käsitteiden ja sanastojen muutos tulisi ymmärtää käytännöllisten uskomusten olemuksettomana ja sattumanvaraisena muutoksena.
This is closely related to the question of axiology of science: what should be the goal of inquiry in political science and what kind of political science should one emphasize to begin with?
Tutkielmassa analysoidaan miten uuspragmatistisen teorian hyväksyminen vaikuttaisi politiikan tutkimuksen peruskäsitteiden ymmärtämiseen, politiikan tutkimuksen perusteiden tieteenfilosofiseen ymmärtämiseen ja lopulta kysymyksiin siitä, mikä tulisi olla politiikan tutkimuksen tavoite ja minkälaisella politiikan tutkimuksella ympäröivää maailmaa ja tieteellistä tutkimusta itsessään tulisi lähestyä.
Thus, in order to the concepts be able to evolve, it’s vital that social and political space (of the scientific community) is and remains pluralistic and open by default.
Käsitteellisten muutosten läheinen kytkentä vallankäyttöön tarkoittaa sitä, että on erityisen tärkeää huolehtia tieteellisen yhteisön sosiaalisen ja poliittisen tilan riittävän moniarvoisen ja avoimen luonteen säilymisestä.
Thus, articles recommend healthy caution towards the Critical Realist aspiration for the "ontological turn" in the social sciences.
Artikkeleissa esitetään, että kriittisen realismi on ongelmallinen vaihtoehto politiikan tutkimuksen teoreettiseksi perustaksi, sillä sen mahdollisesti mukanaan tuoma realistinen "totuuspuhe" voi tuoda mukanaan myös yhteiskuntatieteille ongelmallisia kulttuurisen konservatismin aineksia.
Based on this, the article concludes that the discipline should be understood as an open, dynamic, pluralistic and ultimately political practice of the scientific community.
Tästä näkökulmasta tutkimus ehdottaa politiikan tutkimuksen tieteenalan itsekuvaksi tieteenalan näkemistä avoimena ja dynaamisena, tarpeen mukaan muuttuvana teorioiden kokoelmana, joka lähtökohtaisesti hyväksyy politiikan tutkimuksen tieteenalan teorioiden moninaisuuden.
To support this analysis, the notions of explanatory power, retroduction and emergence are also engaged.
Tutkielman artikkeleissa analysoidaan myös rortylaisen uuspragmatismin erään merkittävimmän vastavoiman, kriittisen realismin, uskottavuutta ja vaikuttavuutta.
Theories contain (often unquestioned) meta-level ontological, epistemological, methodological and axiological premises (or axioms), which not only ground theories but also, to some extent, steer the conclusions derived from these theories.
Tämän kaltaisella metateoreettisella asenteella saattaa olla puollettavia seurauksia: tällöin politiikan tutkimuksen lopullisena tavoitteena ei ole totuuden tai totuudenkaltaisuuden löytäminen, vaan ennen kaikkea kriittisen tutkimuksen ja vapaan keskustelun ylläpitäminen, ja käsitteellisen evoluution jatkaminen.
This means that political theories should be seen as possibly incommensurable linguistic frameworks and as practical tools, used for different aims in different research orientations.
Tällöin politiikan tutkimuksen tieteenala tulee nähdä "eräänä käytännöllisten ratkaisujen joukkona", jonka muun muassa tutkimusyhteisö omien kirjoitustensa ja tutkimustensa avulla on katsonut kuuluvan tieteenalan tarkastelun piiriin.
The aim of the articles is to critically reconsider CR metatheory and its attitude to "get things right" about the world.
Artikkeleissa analysoidaan erityisesti kysymystä siitä, kuinka kriittinen realismi näkee tutkijan ja maailman välisen suhteen, ja mitä loogisia ongelmia tästä seuraa politiikan tutkimukselle.
The first article analyzes the antiessentialist understanding of political concepts in neopragmatism by using the concept of human rights as an example.
Uuspragmatistisesta näkökulmasta poliittisissa käsitteissä on lopulta kyse vahvasti kulttuurisista ja lopulta poliittisista väittämistä siitä, miten ihmiselämää ja yhteisöjä tulisi järjestää.
The article illustrates the argument by using four prominent theories of International Relations – a sub-category of Political Science – as examples.
Artikkeleissa esitetään myös kuva politiikan tutkimuksen tieteenalasta ristiriitaisten maailmankuvien kokoelmana.
Overall, 49 people participated in my inquiry.
Tutkimukseeni osallistui kaiken kaikkiaan 49 henkilöä.
In my Master’s Thesis, I examine customer and cooperation experiences in Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu (SYK) from 2017 until 2019.
Minun sosiaalityön Pro gradu -tutkielmassani tutkin asiakas- ja yhteistyökokemuksia Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa (SYK) kahden vuoden ajalta (2017-2019).
The research material was mainly analyzed based on the material based content analysis.
Aineisto analysoitiin käyttämällä pääpainoisesti aineistolähtöistä sisällönanalyysia.
My Master’s Thesis is a qualitative research, which is based on the phenomenographic research tradition.
Pro gradu -tutkimukseni on toteutettu laadullisena tutkimuksena, joka noudattaa fenomenografista tutkimustraditiota.
I discovered that it is easier to undertake preventative mental health work at school when working in the same school every day.
Kuraattorin on myös helpompaa tehdä laaja-alaista ja ennaltaehkäisevää työtä, kun pysyy samassa koulussa arkipäivisin.
The methodology I use are both semi-structured inquiry and autoethnographic.
Tutkimusmenetelminä minulla on puolistrukturoitu kysely ja autoetnografia.
My Master’s Thesis will prove that the school social worker’s task is primarily persuasive, meaningful and preventive social work and secondarily empathic relying on interaction-based mental health work at school.
Pro gradu -tutkimukseni osoittaa, että nykypäivän kuraattorityö on sekä hyvin laaja-alaista, merkityksellistä ja ennaltaehkäisevää sosiaalityötä että empatiaan ja vuorovaikutukseen painottuvaa mielenterveystyötä koulussa.
I will use the inquiry answers also to self-reflect my work effort.
Kyselyvastausten avulla teen myös autoetnografista pohdintaa omasta työskentelystäni.
The results of my research reveal that the preventive social and mental health worker should be hearing the clients and associates and their wishes, be empathetic and enable the clients and associates to participate and cooperation in processes and to make decisions together as a team.
Nykypäivän ihanteellisessa ja aidosti ennaltaehkäisevässä sosiaali- ja mielenterveystyössä työntekijän pitää pyrkiä kuulemaan, olemaan empaattinen ja osallistamaan asiakkaita ja yhteistyökumppaneita asiakasprosesseihin, ja tekemään päätöksiä yhdessä kaikki osapuolet huomioiden.
Based on my results and analysis, clients (pupils, students and parents) appreciate and prefer empathic encounters and communication, emotional support and dialogue to professional expertise and instructiveness.
Tutkimustulosten ja analyysini perusteella asiakkaille (oppilaat, opiskelijat ja vanhemmat) ei ole tärkeää yhteistyössä ainoastaan asiantuntijuus ja kehittävyys vaan myös empaattinen kohtaaminen ja kommunikaatio, emotionaalinen tuki sekä dialogisuus.
Likewise, pedagogic and guiding associates appreciate professional expertise in the first place but also value cooperative empathic encounters and communication, emotional support and dialogue.
Yhteistyökumppaneille asiantunteva työskentelytapa nousi ensisijaiseksi, mutta pitivät myös empaattista kohtaamista ja kommunikaatiota, emotionaalista tukea sekä dialogisuutta tärkeänä.
Specifically, I examine the client and exchanges as well as the feedback of elementary pupils and high school students, their parents and pedagogic and guiding associates (teachers, special education teachers and student counsellors) at SYK concerning my work effort and methods as a school social worker.
Tutkin erityisesti eri peruskoulu- ja lukioikäisten oppilaiden ja opiskelijoiden, heidän vanhempiensa sekä pedagogisten ja ohjauksellisten yhteistyökumppaneiden eli opettajien, erityisopettajien ja opinto-ohjaajien asiakas- ja yhteistyökokemuksia minun kanssani.
Based on the examinees’ client and other responders’ experiences, I analyze the client process and solution and resource oriented elements of my client and cooperative work.
Tutkittavien näkemyksien ja kokemuksien avulla analysoin kuraattorityön prosessiluonteisuutta sekä ratkaisu- ja voimavarakeskeisiä työskentelyelementtejä.
I collected the inquiry answers separately from pupils, students, parents and pedagogic and guiding associates.
Aineisto kerättiin teettämällä oppilailla, opiskelijoilla, vanhemmilla ja koulun sisäisillä yhteistyökumppaneilla erilliset kyselyt asiakas- ja yhteistyökokemuksista.
I examine and reflect on my experiences as a school social worker at SYK and on the cooperation between clients-school-me. My research will examine among others the practical and interaction side of school social work.
Ratkaisu- ja voimavarakeskeisyys koulukuraattorin työssä: Asiakas- ja yhteistyökokemuksia sekä itse itsensä tutkimista Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa (SYK)
The phenomenon of challenging educational situations is approached in the frame of social constructionism, where the reality of individuals is perceived to be shaped in the interaction process with the environment (Berger & Luckmann 1966/2002; Lincoln & Guba 2000; Saaranen-Kauppinen & Puusniekka 2006).
Tutkimuksen tieteenfilosofisena orientaatioperustana on sosiaalinen konstruktionismi, jonka mukaan yksilöiden todellisuus rakentuu ja muovautuu sosiaalisessa vuorovaikutuksessa (Berger & Luckmann 1966/2002; Lincoln & Guba 2000; Saaranen-Kauppinen & Puusniekka 2006).
In challenging educational situations, a child or children are seen to behave aggressively, defiantly, restlessly (such as extreme busyness, loudness, seeking for attention, hyperactivity or inattention), withdrawal or expressing intense emotional outbursts.
Haastavissa kasvatustilanteissa lapsi tai lapset käyttäytyvät aggressiivisesti, uhmakkaasti, levottomasti (voimakas vilkkaus, kovaäänisyys, huomionhakuisuus, tarkkaamattomuus), vetäytyvästi tai saavat voimakkaita tunteenpurkauksia.
Partially committed interaction appeared in contradictory, mainly technical and evasive interactions with children.
Osittain sitoutunutta vuorovaikutusta ilmeni ristiriitaisessa, teknisessä ja välttelevässä vuorovaikutustavassa.
The analysis process was conducted by theory guided qualitative content analysis.
Tutkimuksen aineistot ovat analysoitu teoriaohjaavasti laadullisen sisällönanalyysin keinoin.
The quality of the interaction in this study frame is approached through the concept of commitment in the interaction.
Vuorovaikutuksen laatua lähestytään vuorovaikutukseen sitoutumisen käsitteen kautta.
Observation material was supplemented with theme interviews of educators working in the observation groups.
Havainnointiaineistoa on täydennetty ryhmissä työskentelevien lastentarhanopettajien teemahaastatteluilla.
Commitment was seen to appear particularly through the sensitivity of an adult, which also allowed for appropriate activation and autonomy of children.
Sitoutuminen näkyi erityisesti varhaiskasvattajan sensitiivisyyden kautta, joka mahdollisti myös lasten tarkoituksenmukaisen aktivoinnin ja autonomian kannattelun.
The study is a qualitative in nature with features of ethnographic methods.
Tutkimus on laadullinen tutkimus, jossa sovelletaan etnografista tutkimusmenetelmää.
Distant interaction included uncommitted interaction, where the sensitivity of an adult, and the activation and support for the child's autonomy were weak.
Etäinen vuorovaikutustapa piti sisällään sitoutumatonta vuorovaikutusta, jossa varhaiskasvattajan sensitiivisyys, aktivointi ja lapsen autonomian tukeminen oli heikkoa.
In addition to the significance of interaction in situations, both the observation data as well as the interviews suggest that the main pedagogical practices applied in challenging educational situations by the educators were small group activities, anticipation, positive feedback, and self-reflection of an early childhood educator.
Sekä havainnointi- että haastatteluaineiston valossa keskeisimmät pedagogiset toimintatavat haastavissa kasvatustilanteissa olivat pienryhmätoiminta, ennakointi, positiivinen palaute ja varhaiskasvattajan reflektio.
Warm interaction was characterized by an educator’s deep commitment to the interaction in challenging educational situations.
Lämpimälle vuorovaikutustavalle ominaista oli varhaiskasvattajan syvä sitoutuminen vuorovaikutukseen haastavissa kasvatustilanteissa.
In this study, a challenging educational situation is defined by the interpretation of an educator.
Tässä tutkimuksessa haastava kasvatustilanne on määritelty lapsen käyttäytymisen kautta.
Through the concept of commitment, the attention is directed in particular on how sensitively an adult faces a child in a challenging educational situations, how the early childhood educator activates the child to engage in activities, and how she/he supports the autonomy of the child. (Pascal ym.
Sitoutumisen käsitteen avulla huomiota suunnataan erityisesti siihen, kuinka sensitiivinen varhaiskasvattaja on haastavissa kasvatustilanteissa, miten hän aktivoi lasta sitoutumaan toimintaan ja miten hän tukee lapsen autonomiaa.
Pedagogical Practices of Early Childhood Educators in Challenging Educational Situations
Varhaiskasvattajan toiminta päiväkodin haastavissa kasvatustilanteissa