natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Prepared pellets contained iron in sulphate form and they were pelletized with Nica extruder/spheronization system.
Pelletit valmistettiin ekstruusio/sferonisaatio menetelmään perustuvalla Nica laitteistolla.
The coating was performed in fluidized bed.
Päällystys toteutettiin leijupetilaitteistossa.
The pellets contained also ascorbic acid to maintain the iron in its reduced form during iron release and absorption.
Työssä valmistetut pelletit sisälsivät rautasulfaattia ja askorbiinihappoa, jonka tarkoitus oli pitää rauta imeytyvässä Fe2+ muodossa.
Some of the pellets were subcoated before the enteric coating.
Pellettien pinnalle muodostui valkoista jauhetta, joka oli havaittavissa pellettien kuivumisen jälkeen.
Developed method did not meet all the aims of this work.
Kehitetty menetelmä ei täyttänyt kaikkia asetettuja tavoitteita.
The method was able to quantify aldosterone, corticosterone and androstenedione.
Menetelmällä pystyttiin määrittämään aldosteronin, kortikosteronin ja androsteenidionin pitoisuudet.
Steroid hormones are involved in many physiological functions such as stress response and the maintenance of salt-water balance and pregnancy.
Steroidihormonit osallistuvat moniin elintoimintoihin, kuten stressin sietoon sekä suola-vesitasapainon ja raskauden ylläpitoon.
Concentrations of steroids in the body fluids are generally very low (below ng/ml).
Niiden pitoisuudet elimistössä ovat yleensä erittäin alhaiset (alle ng/ml).
Steroids with 4,5-ene-3-one-structure had much lower limits of detection than steroids without conjugated double bonds (0,075-0,5 ng/ml and 5-25 ng/ml respectively).
4,5-eeni-3-oni-rakenteellisten steroidien havaintoalarajat puhdasaineseoksessa olivat huomattavasti paremmat kuin steroidien, joiden rakenteessa ei ole konjugoituneita kaksoissidoksia (0,075-0,5 ng/ml ja 5-25 ng/ml vastaavasti).
The chosen sample pretreatment method to extract the steroids from plasma did not work properly, because it was able to extract only a third of the compound's real concentration.
Valittu esikäsittelymenetelmä steroidien erottamiseksi plasmasta ei ollut hyvä, koska sillä pystyttiin uuttamaan vain noin kolmasosa yhdisteen todellisesta pitoisuudesta.
The aim of this work was to develop a sensitive and selective method for simultaneous quantification of 16 steroids in plasma.
Erikoistyön tavoitteena oli kehittää herkkä ja selektiivinen kvantitointimenetelmä 16 erilaisen steroidin samanaikaiseen määrittämiseen plasmasta.
Steroid hormones are metabolically associated and changes in mutual concentration levels of different steroids may signify a disease.
Steroidihormonien biosynteesit ovat toisiinsa kytkettyjä ja muutokset keskinäisissä pitoisuussuhteissa voivat olla merkki sairaudesta.
Methods that allow the measurement of various steroids simultaneously are of great importance in investigating the role of steroid metabolism for example in formation of cancer.
Analyysimenetelmillä, joilla voidaan samanaikaisesti määrittää usean eri steroidin pitoisuus, on tärkeä rooli steroidimetabolian osuuden selvittämisessä muun muassa syövän synnyssä.
The method development was therefore decided to continue with eight steroids that were well detectable and had 4,5-ene-3-one-structure.
Tämän seurauksena menetelmän kehittämistä jatkettiin kahdeksalla hyvin detektoitavalla 4,5-eeni-3-oni-rakenteellisella steroidilla.
The limits of detection were 0,075-0,5 ng/ml in biological matrix for these compounds.
Havaintoalarajat näille yhdisteille biologisessa matriisissa olivat 0,075-0,5 ng/ml.
It was noticed that the structure of steroids plays an important role on how the compound behave in electrospray ionization.
Tutkimuksessa havaittiin, että steroidin rakenne vaikuttaa merkittävästi yhdisteen käyttäytymiseen sähkösumutuksessa.
Nano liguid chromatography-microchip electrospray ionization-tandem mass spectrometry (nanoLC-µESI-MS/MS) was used in order to achieve good sensitivity.
Jotta saavutettaisiin hyvä herkkyys, päädyttiin käyttämään nanonestekromatografia-mikrosirusähkösumutus-tandemmassaspektrometria-menetelmää (nanoLC-µESI-MS/MS).
Derivatizated compounds, different equipment or totally new method should be used in order to accomplish the aims.
Jotta tavoitteeseen päästäisiin, täytyisi siirtyä käyttämään derivatisoituja yhdisteitä, vaihtaa laitteistoa tai kehittää kokonaan uusi kromatografiamenetelmä.
Eight knock out and seven wild type mouse plasma samples were analyzed using the validated method.
Validoidulla menetelmällä analysoitiin kahdeksan geneettisesti muunnellun ja seitsemän villin-tyypin hiiren plasmanäytettä.
Mass spectrometric parameters were optimized by using a MS calibration and diagnostic chip.
Massaspektrometristen parametrien optimointiin käytettiin erillistä optimointimikrosirua.
Analysis of some compounds was also difficult because of the background noise coming from plasma.
Lisäksi plasmasta tullut taustakohina vaikeutti joidenkin yhdisteiden analysointia.
C18 enrichment column and separation column, and an electrospray tip were integrated onto the chip that was used in this work.
Tutkimuksessa käytettiin mikrosirua, johon oli integroitu C18-faasin esikolonni ja erotuskolonni sekä sähkösumutuskärki.
In April 2002 I cored sediment sequences from the lakes and sliced them into 0,5-1 cm subsamples.
Huhtikuussa 2002 kairasin järvistä sedimenttisarjat ja jaoin ne 0,5-1 cm näytteisiin.
Water level reconstruction was not, however, problem free, as similar development in species composition could be a consequence of increase in productivity.
Vedensyvyysrekonstruktio ei ollut kuitenkaan ongelmaton, sillä samankaltainen lajistokehitys voisi johtua myös tuotannon kasvusta.
The samples were dated with led isotope, 210Pb, to reveal the sedimentation rate.
Näytteet ajoitettiin lyijyn radioaktiivisen isotoopin, 210Pb, avulla sedimentaationopeuden selvittämiseksi.
Also sedimentological processes have develop similarly in the lakes.
Myös sedimentaatioprosessit ovat kehittyneet järvissä yhdensuuntaisesti.
Due to the location of the lakes, their differing morphology and history the changes in biological and sedimentological processes have been stronger in the lake Vallijärvi.
Järvien sijainnista, morfologiasta ja erilaisesta historiasta johtuen sekä biologiset että sedimentaatioprosessien muutokset ovat olleet voimakkaampia Vallijärvessä.
However, before the resting egg method can be applied as a paleolimnological indicator, a more extensive data set on the relationship between resting eggs and temperatures is required.
Ennen kuin lepomunia voidaan käyttää paleolimnologisena indikaattorina, tarvitaan kuitenkin laajempi aineisto lepomunien ja ilman lämpötilojen yhteydestä.
Also the accumulation of cladocera into the sediments has increased in both lakes, and the planktic species have out paced the littoral ones during the last century indicating an increase in productivity.
Kummassakin järvessä vesikirppujen kokonaisakkumulaatio sedimenttiin on noussut ja planktiset vesikirput ovat runsastuneet litoraalin lajeja enemmän viime vuosisadan aikana, mikä kuvastaa tuotannon kasvua järvissä.
The objective of this study is to reveal if the cladoceran species compositions have changed in the lakes and what is has been driving these changes.
Työn tarkoituksena on selvittää ovatko järvien vesikirppuyhteisöt muuttuneet ja mitkä tekijät ovat muutosten taustalla.
In addition I calculated the relative share of resting eggs.
Tämän lisäksi laskin näytteistä lepomunien suhteelliset osuudet.
The amounts of resting eggs seemed to follow negatively the air temperatures of the open water period.
Vesikirppujen lepomunamäärät näyttävät seuraavan negatiivisesti avovesikauden lämpötiloja.
From the sediments I determined the organic carbon content, counted the proportions of different cladoceran species, the absolute numbers of individuals and the yearly accumulation of cladocera to the sediment.
Määritin näytteistä orgaanisen aineksen pitoisuuden, laskin vesikirppulajien suhteelliset osuudet ja absoluuttisen yksilömäärät sekä vesikirppujen vuotuisen akkumulaation sedimenttiin.
In this thesis I used paleolimnological methods to study changes in two lakes in Kilpisjärvi region, Somas and Vallijärvi, during the last c. 400 years.
Tässä työssä tutkin paleolimnologisin menetelmin kahden järven, Somaksen ja Vallijärven, kehitystä vesikirppujen kuvastamana viimeisen noin 400 vuoden aikana Kilpisjärven alueella.
I examined relationships between the samples and between the samples and measured environmental variables with a set of multivariate methods (DCA, DCCA, PCA, RDA).
Tarkastelin monimuuttujamenetelmillä (DCA, DCCA, PCA, RDA) näytteiden välisiä suhteita sekä näytteiden ja mitattujen ympäristömuuttujien välisiä suhteita.
I examined the remains of cladocera preserved in sediments to find out species composition and population size in the past.
Tarkastelun kohteena ovat sedimentissä säilyneet vesikirppujen jäänteet, joiden avulla voidaan selvittää lajiston koostumusta ja populaation tiheyttä menneisyydessä.
In addition, I will use cladoceran resting eggs from the sediment of lake Somas to examine the applicability of resting eggs as a new paleolimnological method.
Tämän lisäksi tutkin Somaksen aineistosta vesikirppujen lepomunien käyttömahdollisuutta uutena paleolimnologisena menetelmänä.
The model on past water levels seemed to perform well in the lake Vallijärvi.
Vedensyvyysmalli näytti toimivan hyvin Vallijärvessä.
In the turn of the last century a distinct interface between two different species compositions can be seen in both lakes.
Molemmissa järvissä viime vuosisadan vaihteeseen sijoittuu kahden merkitsevästi erilaisen lajiyhteisön rajapinta.
Cladocera as indicators of resent changes in two lakes in Kilpisjärvi region
Vesikirput kahden Kilpisjärven alueen järven viimeaikaisen kehityksen kuvaajina
I tested a previously created cladoceran-water depth model to Vallijärvi data in order to reconstruct past water level development in the lake.
Testasin Vallijärven aineistoon aikaisemmin luotua vedensyvyysmallia, joka ennustaa vesikirppulajiston perusteella veden pinnan kehitystä.
The research questions were: 1.
Tutkimuskysymykset olivat: 1.
Most public transport in Helsinki takes place by rail (metro, tram, and train).
Suurin osa Helsingin joukkoliikenteestä tapahtuu nykyisin raideliikenteellä (metro, raitiovaunu, lähijuna).
Travel distances between home and work in Finland increased by about 80% between 1980 and 2003.
Työmatkan keskipituus kasvoi Suomessa noin 80 % vuosina 1980–2003.
In the same period the number of private cars increased by 86% and kilometers driven per year per car increased by 92%.
Henkilöautojen määrä kasvoi samana ajanjaksona 86 % ja henkilöautojen kokonaisajosuorite 92 %.
The subject was chosen because many Finns move to a dwelling that is situated far away from their place of work.
Aiheenvalinnan taustalla on kehitystrendi, jossa yhä useampi työssä käyvä henkilö muuttaa yhä kauemmas työpaikastaan.
Also previous studies dealing with residential sprawl, traffic, energy production, and greenhouse gas emissions produced by Finnish consumers were referred to.
Opinnäytetyön aineistona käytettiin asutuksen hajautumista, liikennettä, energiantuotantoa ja suomalaisen kulutuksen kasvihuonekaasupäästöjä koskevia aiempia tutkimuksia.
Urban is green : the impact of commuting on the amount of consumer's greenhouse gas emissions
Urbaani on ekoa : päivittäisen liikkumisen vaikutus kuluttajan kasvihuonekaasupäästöihin
The use of diesel on a motorway decreases emissions by only 7% whereas diesel driving in a city increases emissions by 4%.
Dieselautolla ajaminen tuottaa moottoritiellä 7 % vähemmän kasvihuonekaasupäästöjä, mutta kaupunkiajossa päästöjä syntyy 4 % enemmän kuin bensiinikäyttöisellä autolla.
The aim of the study was to explore the impact of commuting and location of the residence on a consumer's total emission of greenhouse gases.
Opinnäytetyön tarkoituksena oli tutkia asuinpaikan ja päivittäisen liikkumisen vaikutusta yksilön kokonaiskasvihuonekaasupäästöihin.
How big a proportion of the total emission of consumers' greenhouse gases is due to the passenger traffic?
Kuinka suuri osa suomalaisen keskivertokuluttajan kasvihuonekaasupäästöistä aiheutuu henkilöliikenteestä?
Passenger traffic forms with its estimated 33% the biggest source of consumption caused greenhouse gas emissions in Finland.
Henkilöliikenne on arvioidulla 33 prosentin osuudellaan suomalaisen kulutuksen suurin yksittäinen kasvihuonekaasupäästölähde.
Substituting diesel for gasoline reduces emissions by very little.
Dieselkäyttöiseen autoon siirtyminen ei juuri vähennä autoilun kasvihuonekaasupäästöjä.
Metro is the most favorable transportation mode in regard to greenhouse gas emission.
Metro on kasvihuonekaasupäästöjen suhteen ylivoimaisesti vähäpäästöisin moottoriliikenneväline.
Automobiles are the most damaging commuting alternative.
Yksin autoilu on puolestaan eniten päästöjä tuottava vaihtoehto päivittäisten matkojen kulkemiseen.
What would be the increase of greenhouse gas emission if an employee moved from Helsinki (Finland's capital city) to Nurmijärvi (a municipality located 37 km from Helsinki) assuming that the employee works in Helsinki and the commuting mode is switched from the metro to a private car.
Kuinka paljon Helsingistä Nurmijärvelle muuttavan henkilön kasvihuonekaasupäästöt lisääntyvät päivittäisiin matkoihin käytetyn kulkuneuvon muuttuessa metrosta henkilöautoon, jos työpaikka säilyy Helsingissä?
The results are based on statistics and calculations based on these statistics concerning traffic, housing, heating, and electrical use.
Lisäksi käytettiin asumista ja liikennettä koskevia tilasto- ja kulutusseurantatietoja sekä näihin perustuvia esimerkkilaskelmia.
If an employee moved to an electrically heated single-family house located about 40 km from the place of work the emission rate would increase by 75% assuming that the commuting mode is switched from the metro to a private car.
Muutto Helsingissä sijaitsevasta kerrostaloasunnosta Nurmijärvellä sijaitsevaan sähkölämmitettävään omakotitaloon johtaa 75 prosentin lisäykseen yksittäisen kuluttajan kokonaiskasvihuonekaasupäästöissä, jos päivittäisten matkojen kulkutapa vaihtuu samalla metrosta henkilöautoon.
A car with driver and no passengers on a motorway emits about 8 times more greenhouse gas (21.84 kg per 100 km or 62.5 miles) than travel by metro in Helsinki (2.87 kg per 100 km or 62.5 miles).
Yksin autoilu moottoritiellä synnyttää noin 8 kertaa enemmän kasvihuonekaasupäästöjä kilometriä kohden verrattuna matkustamiseen Helsingin metrolla.
Private car use is the main source of greenhouse gas emissions deriving from passenger traffic.
Suurin osa henkilöliikenteen päästöistä aiheutuu henkilöautoilusta.
Most of the increase would be due to the change of commuting mode.
Suurin osa päästölisäyksestä johtuu henkilöautolla tapahtuvasta työmatkapendelöinnistä.
A car moving in city streets emits about 10 times more greenhouse gas (27.3 kg per 100 km or 62.5 miles) than does metro travel.
Kaupunkiajo synnyttää noin 10 kertaa enemmän päästöjä kuin metron käyttö.
The data were analysed using qualitative content analysis.
Aineistoa analysoitiin pääasiallisesti laadullisen sisällönanalyysin avulla.
In Ranomafana area the situation could be improved, for example, by listening more carefully to women s interests and needs.
Ranomafanan alueella tilannetta voitaisiin parantaa esimerkiksi pyrkimällä erityisesti kuuntelemaan naisia ja heidän intressejään.
The data have been gathered mainly by using semi-structured interviews.
Tutkimusaineisto on kerätty pääasiassa puolistrukturoiduin haastatteluin.
As a conclusion it can be stated that for achieving socially just nature conservation, it is important to take gender issues into consideration even if gender relations seem to be quite equal.
Johtopäätöksenä voidaan todeta, että mikäli luontoa halutaan suojella sosiaalisesti oikeudenmukaisella tavalla, tulee sosiaaliseen sukupuoleen liittyvät seikat huomioida myös silloin, kun sukupuolten välinen tilanne näyttää tasa-arvoiselta.
Both Tanala men and women can own and inherit land, and in most cases they also exert full control over it.
Sekä naiset että miehet voivat tanalakylissä omistaa ja periä maata sekä useimmiten myös hallita sitä haluamallaan tavalla.
In addition, members of the park personnel were interviewed, observations were made during the visits to the villages and documents related to the planning and the administration of the park were investigated.
Kolmessa puiston ympärillä sijaitsevassa kylässä tehtiin ryhmä- ja yksilöhaastatteluja, minkä lisäksi haastateltiin kansallispuiston henkilökunnan jäseniä, tehtiin havaintoja kylävierailujen aikana ja tutkittiin puiston suunnitteluun ja hallintoon liittyviä dokumentteja.
The objective of this study is twofold: Firstly, to investigate how men and women living in Tanala villages in the Ranomafana National Park buffer zone differ in their natural resource use and livelihood.
Tutkimuksen tarkoituksena on ensinnäkin selvittää, millä tavoin madagaskarilaisen Ranomafanan kansallispuiston ympärillä elävät, tanaloiden etniseen ryhmään kuuluvat miehet ja naiset eroavat toisistaan luonnonvarojen käytön ja toimeentulon muotojen osalta.
Probably this is the reason why the management of the Ranomafana National Park has practically not taken gender issues into account in the planning of the park or in administering activities related to it.
Tämä lienee myös syynä sille, miksi kansallispuiston hallinto ei ole ottanut toiminnassaan ja sen suunnittelussa lähes lainkaan huomioon sosiaaliseen sukupuoleen liittyviä kysymyksiä.
Secondly, based on this information, the intention is to find out how the establishment of the park has influenced people living in the buffer zone from the gender point of view.
Toiseksi tutkimuksessa tarkastellaan kansallispuiston perustamisen vaikutuksia näihin ihmisiin sosiaalisen sukupuolen näkökulmasta.
This idea does not appear to correspond with reality, but it rather seems to be a social construction highlighting the importance of men s work at the expense of women s tasks.
Naistenkin työt saattavat kuitenkin olla raskaita, ja näyttäisikin siltä, että työnjaon perusteilla korostetaan miesten työn merkitystä naisten työn kustannuksella.
There is a strong gendered division of labour in Tanala villages, based on the conception of men doing the hard and difficult work and women s tasks being easy.
Naisten ja miesten välillä vallitsee selkeä työnjako, jota perustellaan sillä, että miehet tekevät raskaina ja vaikeina pidetyt työt, naisten tehtävien taas katsotaan olevan helppoja ja kevyitä.
It seems that Tanala women and men relate to their environment in a rather similar way and that they have quite equal rights considering the use and the control of natural resources.
Tutkimuksen perusteella näyttää siltä, että tanalanaiset ja -miehet ovat melko tasa-arvoisia suhteessaan ympäristöönsä ja sen resursseihin.
Similarly, women and men seem to control their own labour as well as the produce of their work.
Samoin kummatkin voivat melko itsenäisesti hallita omaa työvoimaansa ja päättää työnsä tuotteiden käytöstä.
Since the park management has not paid any special attention to this, women s voices and their interests have not been heard as much as those of men in park related meetings.
Koska kansallispuiston hallinto ei ole ottanut tätä eroa huomioon toiminnassaan, ovat etenkin naisten viljelyyn liittyvät tehtävät jääneet huomiotta puistoon liittyvissä kehityshankkeissa.
At the household level, men and women have equal say considering environmental resources management as well as other kinds of issues, but at the community level women are significantly less active than men in decision making.
Perheissä naiset ja miehet osallistuvat yhtä lailla perheen toimeentuloa ja sen käytettävissä olevia luonnonvaroja koskevaan päätöksentekoon.
The study is divided into two parts.
Tutkimus jakaantuu kahteen osaan.
Biodiversity Monitoring in Finland : Developing an indicator based biodiversity information system
Biodiversiteetin seuranta Suomessa : Indikaattoreihin perustuvan biodiversiteetin seurantajärjestelmän kehittäminen
Being successful at this, biodiversity indicators can make a strong contribution towards reaching the most important goal of nature conservation - the perpetuation of natural variety.
Tässä onnistuessaan biodiversiteetti-indikaattorit voivat edistää luonnonsuojelun keskeisimmän päämäärän - elinympäristöjen ja lajien monimuotoisuuden säilyttämisen - saavuttamista merkittävästi.
The second part of the study concludes with a proposal for an expanded biodiversity indicator collection which contains 31 new indicators.
Toinen tutkimuksen päätuloksista on ehdotus laajennetusta biodiversiteetti-indikaattorikokoelmasta, joka sisältää 31 uutta indikaattoria.
Biodiversity indicators aim at bringing forth information related to biodiversity change and the factors causing it in a condensed and easy to understand manner.
Biodiversiteetti-indikaattorien avulla pyritään tuomaan esille biodiversiteetin kehitykseen ja siihen vaikuttaviin tekijöihin liittyvää tietoa tiivistetyssä ja ymmärrettävässä muodossa.
The second part of the study consists of a review of some European national biodiversity monitoring schemes, international biodiversity indicator development projects as well as Finnish national biodiversity monitoring field programs.
Tutkimuksen toisessa osassa on tarkasteltu eräissä muissa Euroopan maissa käynnissä olevia biodiversiteettiseurantoja ja niiden tulosten raportointikäytäntöjä, kansainvälisiä biodiversiteettiin liittyviä indikaattorihankkeita sekä Suomen biodiversiteetin yleisseurantoja.
At the end of this study possible applications of the expanded biodiversity indicator collection are examined in the light of four different conservation objectives
Tutkimuksen lopussa biodiversiteetti-indikaattorikokoelman sovellettavuutta tarkastellaan neljän eri tavalla muotoillun biodiversiteetin suojelutavoitteen valossa.
Such assessments are needed when the effects of biodiversity related politics are evaluated and decisions concerning where to focus conservation efforts are made.
Tällaisia arvioita tarvitaan etenkin luonnonsuojelun painopistealueita määritettäessä sekä biodiversiteettiä koskevan politiikan vaikuttavuutta arvioitaessa.
In addition to the statistics and literature reviewed the study is based on interviews of numerous experts.
Kirjallisen aineiston analyysin lisäksi niiden laatimisen yhteydessä on haastateltu huomattavaa määrää asiantuntijoita.
These indicators are based on the biodiversity monitoring and research data as well as other statistical data which were readily available at the time of their composition.
Biodiversiteetti-indikaattorit perustuvat niiden tekohetkellä valmiina ja kohtuullisen helposti saatavilla olleisiin tilasto- ja tutkimustietoihin.
The first part presents a preliminary collection of 75 biodiversity indicators.
Tutkimuksen ensimmäisessä osassa on laadittu biodiversiteetin muutoksesta ja muutoksen taustalla olevista tekijöistä kertova 75 indikaattorin kokoelma.
The expanded biodiversity indicator collection could provide a sound factual foundation on which comprehensive assessments of state and development of biodiversity could be based.
Varsinkin ehdotettu laajennettu biodiversiteetti-indikaattorien kokoelma tarjoaisi mahdollisuuden kattavien Suomen luonnon monimuotoisuuden tilaa ja muutosta koskevien kokonaisarvioiden tekemiseen.
The collection of 75 biodiversity indicators enables a reasonably comprehensive assessment of the major factors effecting biodiversity as well as of the state and development of some components of biodiversity (e.g. endangered species).
Laaditun biodiversiteetti-indikaattorikokoelman avulla voidaan arvioida biodiversiteettiin vaikuttavien tekijöiden ja eräiden biodiversiteetin osa-alueiden (esim. uhanalaiset lajit) kehitystä varsin laajasti, mutta erityisesti yleisempien lajien kantojen ja useiden elinympäristöjen rakennepiirteiden kehityksestä ei ole vielä saatavilla tarvittavaa tietoa.
The goal of this study has been to compile and to further develop a collection of biodiversity indicators for Finland.
Tavoitteena on ollut esittää tarkastelun perusteella kehittämisehdotuksia Suomen biodiversiteettiseurannan tarpeisiin.