natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Type 1 diabetes (T1D) is an immune-mediated disease that affects ~0.7% of children in Finland.
Tyypin 1 diabetes on immuunivälitteinen sairaus, jota sairastaa n. 0,7% suomalaisista lapsista.
These figures are in line with those reported previously internationally and in Finland.
Nämä osuudet pitkälti vastaavat kansainvälistä tasoa.
The proposed etiology of T1D is both genetic and environmental.
Tyypin 1 diabeteksen syntymissyyt ajatellaan liittyvän sekä genetiikkaan että ympäristötekijöihin.
Additional AIDs were reported by 1.6% children at diagnosis and by 3.2% after a median eight years of follow-up.
Tutkimuksen lapsista 1,6%:lla oli jokin muu autoimmuunisairaus jo diabeteksen diagnoosihetkellä ja luku nousi yli 3%:iin seurannassa.
Many of these etiological factors are shared between other autoimmune diseases (AIDs) and, accordingly, these diseases co-occur in patients with T1D and their relatives.
Monet näistä tekijöistä ovat yhteisiä myös muille autoimmuunisairauksille, kuten esimerkiksi keliakialle ja reumasairauksille.
The HLA-DR3-DQ2 haplotype was associated with CD autoimmunity and the HLA-DR4-DQ8 haplotype with familial T1D.
Lasten HLA-genetiikassa oli eroa riippuen autoimmuunitaustasta: esimerkiksi tyypin 1 diabeteksen ja keliakian yhdessä esiintyminen liittyi HLA-DR3-DQ2 genotyyppiin, kun taas lapsilla, joilla on perheessä tyypin 1 diabetesta, oli useammin HLA-DR4-DQ8 genotyyppi.
This gender difference, transient anti-tTG among children with T1D at diagnosis, and the reported candidate non-HLA SNPs for clustered autoimmunity require validation by further studies.
Osa tuloksista, kuten esimerkiksi tiettyjen HLA:n ulkopuolisten geenien merkitys, vaativat lisätutkimuksia.
Novel discoveries were the milder clinical onset of T1D in familial T1D even if only second-degree relatives were affected (readily explained by the increased awareness of the disease in these families), and the gender difference of girls having paternal and boys maternal second-degree relatives affected by T1D.
Metabolinen tilanne oli diagnoosihetkellä rauhallisempi, esim. verensokeritasot matalammat, paino ehtinyt laskea vähemmän ja diabeettista ketoasidoosia vähemmän, jos perheessä oli muita tyypin 1 diabetesta sairastavia, vaikka he olisivatkin kaukaisempia sukulaisia (esim. setä, täti, isovanhempi).
More than 20% of the families reported first- and/or second-degree relatives with T1D, and over a third, relatives with other AIDs.
Joka viidennellä oli sukulaisia, jotka sairastavat tyypin 1 diabetesta ja kolmasosalla sukulaisia, joilla on jokin muu autoimmuunisairaus.
This thesis aims at characterizing the frequency of additional autoimmunity in Finnish children under the age of 15 years with newly diagnosed T1D and in their extended family members, as well as characterizing the effects of this additional autoimmunity on clinical, metabolic, and genetic markers, and T1D autoantibodies.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa selvitettiin Suomessa vuosina 2002-2009 tyypin 1 diabetekseen sairastuneiden alle 15-vuotiaiden lasten omaa ja perhehistoriaa muiden autoimmuunisairauksien osalta diagnoosihetkellä sekä osittain myös n. 8 vuoden seurannan aikana.
Also, non-HLA loci were shown to contribute to the clustering of AIDs in children with multiple AIDs and in autoimmune families.
Muutkin geenialueet kuin HLA vaikuttivat autoimmuunisairauksien esiintymiseen yhdessä.
The phenotype and genotype of children with newly diagnosed type 1 diabetes in relation to family history of type 1 diabetes and other autoimmune diseases
Tutkimuksella saatiin ajankohtaista tietoa diabetesta sairastavien lasten ja heidän perheensä sairastavuudesta muiden autoimmuunisairauksien osalta.
For a subset of the cases, follow-up data was available.
Parantamisen varaa varhaisessa diagnosoimisessa siis edelleen on.
This thesis analysed data from the time of diagnosis on 2245 children diagnosed with T1D between 2002 and 2009.
Mukana työssä oli yhteensä 2245 tyypin 1 diabetekseen sairastunutta lasta valtakunnallisesta lasten diabetesrekisteristä sekä heidän perheenjäsenensä.
The subjects for this thesis are participants of the Finnish Pediatric Diabetes Register and Sample Repository.
Tiedot perheen autoimmuunisairauksista saatiin pääasiassa rekisteriin kuuluvalta kyselylomakkeelta, mutta osittain käytettiin myös Kelan rekistereitä ja keliakiaan liittyviä vasta-aineita seulottiin osalta osallistujista.
Participating families fill in questionnaires on the clinical parameters, family characteristics, and diabetes and other diseases of the index child and family members.
Lisäksi vertailtiin diagnoosihetken kliinistä tilannetta, autovasta-aineita sekä genetiikkaa autoimmuunisairauksien esiintymisen suhteen.
The Helsinki Young Stroke Registry (HYSR) includes all 15- to 49-yearold IS patients treated at the Helsinki University Hospital between 1994 and 2007.
Helsinki Young Stroke Registry (HYSR) sisältää kaikki 15-49 vuotiaat aivoinfarktipotilaat, jotka hoidettiin Helsingin Yliopistollisessa Keskussairaalassa vuosina 1994-2007.
Electrocardiography (ECG) is a routine diagnostic method for all young ischemic stroke (IS) patients, although the relevance of its findings is as yet poorly known.
Sydänfilmi (EKG) on rutiininomainen diagnostinen toimenpide kaikilla nuorilla aivoinfarktipotilailla, mutta sen löydösten merkitys on edelleen huonosti tunnettu.
A diagnostic work-up to reveal etiology in a young IS patient includes many cardiac diagnostic methods, as finding a high-risk source of cardioembolism (HRCE) will influence the secondary prevention after IS, and also provides a marker for high risk of recurrent events and mortality.
Infarktin syyn paljastamiseksi tehtävä diagnostisten toimenpiteiden polku sisältää useita sydändiagnostisia menetelmiä, koska korkean riskin sydänperäisen embolian lähteen löytäminen vaikuttaa infarktinjälkeiseen hoitoon, ja on myös merkki suuresta vaarasta uusintatapahtumille ja kuolleisuudelle.
Interestingly, PTF had the strongest independent association with HRCE (hazard ratio 43.18).
PTF:llä oli vahvin itsenäinen yhteys korkean riskin sydänperäisen embolian lähteisiin (vaarakerroin 43,18).
A higher heart rate, a shorter P-wave and longer QTc were associated with increased all-cause mortality.
Korkeampi syke, lyhyempi P-aalto ja pidempi QTc olivat yhteydessä lisääntyneeseen kokonaiskuolleisuuteen.
We also collected a cohort of stroke-free control subjects in order to study the association of ECG markers with IS at young age, with stratified analysis according to IS subtype (Study IV).
Keräsimme myös joukon verrokkihenkilöitä ilman aivoinfarktia, tutkiaksemme sydänfilmilöydösten yhteyttä aivohalvaukseen nuorella iällä, ja ositimme analyysin aivohalvauksen alatyypin mukaan (Tutkimus IV).
In conclusion, ECG in young IS patients provides information on IS etiology, risk of recurrent events, and mortality.
Sydänfilmi siis antaa nuorilla aivoinfarktipotilailla tietoa aivoinfarktin syystä, uusintatapahtumien riskistä sekä kuolleisuudesta.
Blinded to other current clinical data, we analyzed 12-lead resting ECGs obtained 1 to 14 days after IS in 690 patients.
Analysoimme 690 potilaassa 12-kytkentäisen leposydänfilmin, joka oli otettu 1-14 päivää aivoinfarktin jälkeen.
In the case-control study, abnormal P-waves, PTF, interatrial block – and combinations of these P-wave abnormalities with LVH – were associated with cardioembolic IS.
Tapaus-verrokkitutkimuksessa poikkeavat P-aallot, PTF, eteistenvälinen katkos, sekä yhdistelmät näiden P-aaltopoikkeavuuksien ja vasemman kammion liikakasvun välillä, olivat yhteydessä sydänperäiseen aivoinfarktiin.
A longer QRS complex duration, a longer QTc, and wider QRS-T-angle were independently associated with HRCE.
Pidempi QRS-kompleksin kesto, pidempi QTc ja leveämpi QRS-T-kulma olivat itsenäisesti yhteydessä korkean riskin sydänperäisen embolian lähteisiin.
We investigated what ECG findings bear an increased risk of new cardiovascular events (Study II) and mortality (Study III), using Cox regression adjusted for demographic confounders and comorbidities.
Tutkimme, mitkä sydänfilmilöydökset ovat yhteydessä korkean riskin sydänperäisen embolian lähteelle (78 potilasta) (Tutkimus I), mitkä sydänfilmilöydökset ovat yhteydessä kohonneeseen uusien sydän- ja verisuonitapahtumien riskiin (Tutkimus II), sekä kuolleisuuteen (Tutkimus III).
Only a higher heart rate was associated with death from cardiovascular causes.
Mikään sydänfilmilöydös ei ollut yhteydessä aivohalvauksen uusiutumiseen.
Abnormal P-wave and IAB were also associated with cryptogenic IS; and LVH was associated with small-vessel disease (SVD) subtype.
Poikkeavat P-aallot ja eteistenvälinen katkos olivat myös yhteydessä salasyntyiseen aivoinfarktiin, ja vasemman kammion liikakasvu oli yhteydessä pienten suonten taudin alaryhmään.
ECG parameters associated with recurrent cardiovascular events were bundle branch blocks, PTF, LVH, and a broader QRS complex.
Haarakatkokset, PTF, vasemman kammion liikakasvu ja leveämpi QRS-kompleksi olivat yhteydessä uusiin sydän- ja verisuonitautitapahtumiin.
The very different approaches deployed and the ensuing disagreements are, however, often disagreements over how best to pursue Mengen values of establishing productive relations with each other, the land and people from elsewhere.
Heidän eri lähestymistapansa ja niistä johtuvat keskinäiset erimielisyytensä ovat kuitenkin usein erimielisyyttä siitä miten parhaiten tavoitella mengenien keskeisiä arvoja, eli sosiaalisesti tuottavia suhteita ympäristön ja muiden ihmisten kanssa.
The study is aimed as a contribution to the understandings of human-environmental relations and natural resource extraction.
Tutkimus pyrkii lisäämään ymmärrystä ihmisten ja ympäristön välisestä suhteesta ja globaalista luonnonvarataloudesta.
First, how the Mengen produce their livelihood, a socially meaningful environment and valued social relations in the process.
Ensiksi, millä tavoin mengenit tuottavat elantonsa ja sosiaalisesti merkityksellisen ympäristön.
These four practices have created and continue to create different kinds of places and social relations that involve the Mengen, like other inhabitants of Pomio, within larger political and economic structures.
Kaskiviljey ja luonnonvaratalous luovat paikkoja ja yhteiskunnallisia suhteita, joiden myötä mengenit, kuten muutkin Pomion alueen asukkaat, toimivat erottamattomana osana laajempia poliittisia ja taloudellisia rakenteita.
The thesis examines how the Mengen living in the rural Pomio District in Papua New Guinea reproduce their society and their lived environment by engaging in swidden horticulture, logging, wage labor on plantations and community conservation.
Tutkimus käsittelee sitä miten Papua-Uuden-Guinean maaseudulla asuvat mengenit tuottavat elantonsa, yhteiskuntansa ja eletyn ympäristönsä harjoittamalla kiertokaskiviljelyä ja osallistumalla eri tavoin metsähakkuisiin, palkkatyöhön öljypalmuplantaaseilla sekä paikalliseen luonnonsuojeluun.
The thesis argues that there is no uniform way in which "the Mengen" take part in logging or the making of the state.
Tutkimus osoittaa, että mengenit eivät muodosta yhtenäistä ryhmää, eivätkä he osallistu hakkuisiin tai valtionmuodostukseen yhdellä tavalla.
Second, how the Mengen take part in natural resource extraction, the expansion of industrial agriculture and state territorialization on a resource frontier---a spatialized process in which resources, practices and their values are defined.
Toiseksi, miten mengenit ottavat osaa luonnonvaratalouteen ja valtionmuodostukseen niin kutsutulla rajavyöhykkeellä, joka on tilallinen prosessi, jossa eri toimijat kamppailevat luonnonvarojen hallinnasta, niiden arvosta ja luonnonvarojen määrittämisestä.
The Mengen have been successful in retaining their system of values over long and extensive contact with commodity relations, foreign companies and state administrations, while adapting to and incorporating these changes into their lives without losing hold of what they value.
He ovat onnistuneet sopeutumaan huomattaviin taloudellisiin ja poliittisiin muutoksiin sekä ottamaan ne osaksi elämäänsä ilman, että he ovat luopuneet omasta arvojärjestelmästään.
A key reason for this is that they have not been dispossessed of their lands, but continue to hold them communally.
Keskeinen syy tälle on, että mengenit ovat onnistuneet säilyttämään maa-alueidensa yhteisomistuksen ja sitä kautta omat tapansa luoda suhteita toisiinsa ja ympäristöönsä.
They revealed that the number concentration of aerosol particles at Mount Waliguan were much higher than those measured at similar altitudes in other parts of the world.
Mittauksissa havaittiin, että aerosolihiukkasten pitoisuus ilmakehässä oli korkeampi kuin vastaavilla alueilla muualla maailmassa.
The largest uncertainties in the estimate of radiative forcing on the present day climate are related to the direct and indirect effects of aerosol.
Suurimmat epävarmuustekijät ilmastonmuutostutkimuksessa liittyvät juuri aerosolihiukkasiin.
The number-to-volume concentration ratio was found to follow the seasonal temperature pattern well at all three sites.
Tämä suhdeluku vaihteli vuodenajan ja ilmamassan mukaan, mutta seurasi samalla tavoin lämpötilan vuodenaikaisvaihtelua kaikilla kolmella asemalla.
The new parameterization is computationally more efficient than the more detailed parameterizations currently in use, but the accuracy of the new parameterization was slightly lower.
Uusi parametrisaatio on laskennallisesti kevyempi kuin nykyisin käytössä olevat vastaavat parametrisaatiot, ja soveltuu siksi paremmin käytettäväksi laskennallisesti raskaissa ilmakehämalleissa, joilla ennustetaan säätä ja ilmastonmuutosta.
Aerosol number-to-volume concentration ratio was studied at all three sites using data sets with long time-series.
Aerosolihiukkasten lukumäärän ja tilavuuden suhdetta tutkittiin myös kaikilla kolmella mittausasemalla.
Several parameters important in cloud droplet activation were found to depend strongly on the air mass history.
Tutkimuksessa havaittiin, että monet hiukkasten aktivoitumiseen vaikuttavat tekijät olivat voimakkaasti riippuvaisia siitä, miltä alueelta ilmamassa saapui Pallakselle.
In addition to this, data from two intensive measurement campaigns at Pallas were used.
Pitkien havaintosarjojen lisäksi on aerosolihiukkasten ominaisuuksia tutkittu monipuolisemmin kahden mittauskampanjan aikana Pallaksella.
A new parameterization for partitioning between cloud droplets and cloud interstitial particles was developed.
Väitöstutkimuksessa kehitettiin myös uusi aerosolihiukkasten lukumäärän ja tilavuuden suhdelukuun perustuva parametrisaatio pilvipisaroiden määrän laskemiseksi.
In this work aerosol properties were studied at Pallas and Utö in Finland, and at Mount Waliguan in Western China.
Lisäksi on tutkittu hiukkasia Mount Waliguanin mittausasemalta Kiinasta.
The parameterization uses aerosol particle number-to-volume concentration ratio and aerosol particle volume concentration as the only information on the aerosol number and size distribution.
Lisäksi tutkittiin epäsuoraa menetelmää pilvipisaroiden määrän laskemiseksi mitatuista aerosolihiukkasten koko- ja lukumääräjakaumista.
In order to predict the current state and future development of Earth s climate, detailed information on atmospheric aerosols and aerosol-cloud-interactions is required.
Näillä hiukkasilla on vaikutuksia ihmisten terveyteen, sekä valon ja lämpösäteilyn kulkuun ilmakehässä, ja sitä kautta ilmastoon.
The measurements at Mount Waliguan were the first long term aerosol particle number concentration and size distribution measurements conducted in this region.
Tässä väitöskirjatutkimuksessa on tutkittu pitkiä havaintosarjoja aerosolihiukkasten koosta ja lukumäärästä Suomessa Pallaksen mittausasemalta Lapista ja Utön mittausasemalta Saaristomereltä.
Aerosol size distribution and its connection to cloud droplet number concentration
Lisäksi aerosolihiukkaset toimivat pilvipisaroiden tiivistymisytiminä vaikuttaen pilvien ominaisuuksiin ja myös sitä kautta takaisin avaruuteen heijastuvan säteilyn määrään.
The effects of these parameters partially cancelled out each other.
Kiinassa vastaavia mittauksia ei ole aiemmin tehty kaupunkialueiden ulkopuolella.
The thesis consists of five research articles and an introductory part that summarises the most important results reached in the articles and places them in a wider context within the field of space physics.
Väitöskirja koostuu viidestä tutkimusartikkelista ja johdanto-osasta, jossa kootaan yhteen artikkelien tärkeimmät tulokset ja asetetaan ne laajempaan asiayhteyteen avaruusfysiikan piirissä.
In contrast to previous techniques, all three current density components can be determined on a matching spatial scale, and the validity of the necessary one-dimensionality approximation, and thus, the quality of the results, can be estimated directly from the data.
Toisin kuin aiemmissa tekniikoissa, kaikki kolme virrantiheyden komponenttia voidaan määrittää samalla tarkkuudella, ja vaadittavan yksiulotteisuusoletuksen paikkansapitävyyttä, ja siten tulosten laatua, voidaan arvioida suoraan mittausdatasta.
Ionospheric measurements are provided by the International Monitor for Auroral Geomagnetic Effects (IMAGE) magnetometer network, by the low-orbit CHAllenging Minisatellite Payload (CHAMP) satellite, by the European Incoherent SCATter (EISCAT) radar, and by the Imager for Magnetopause-to-Aurora Global Exploration (IMAGE) satellite.
Ionosfäärimittaukset ovat peräisin International Monitor for Auroral Geomagnetic Effects (IMAGE) -magnetometriverkosta, matalalla kiertävästä CHAllenging Minisatellite Payload (CHAMP) -satelliitista, European Incoherent SCATter (EISCAT) - tutkasta ja Imager for Magnetopause-to-Aurora Global Exploration (IMAGE) -satelliitista.
Magnetospheric observations, on the other hand, are acquired from the four spacecraft of the Cluster mission, and solar wind observations from the Advanced Composition Explorer (ACE) and Wind spacecraft.
Magnetosfäärimittaukset taas saadaan neljästä Cluster-satelliitista ja aurinkotuulihavainnot Advanced Composition Explorer (ACE) ja Wind -satelliiteista.
Equations describing the amount of field-aligned current in the auroral region, as well as the location of the auroral electrojets, as a function of these parameters are derived.
Yhtälöt johdetaan kuvaamaan kentänsuuntaisen virran määrää revontulialueella sekä elektrojettien sijaintia näiden parametrien funktiona.
As the equivalent current patterns during these two events are not similar, it is suggested that the ionospheric signatures of a flux rope depend on the orientation and the length of the structure, but analysis of additional events is required to determine the possible ionospheric connection of flux ropes.
Koska ekvivalenttivirtakuviot näiden tapahtumien aikana eivät vastaa toisiaan, ehdotetaan, että vuoköysiin liittyvät ionosfääri-ilmiöt riippuvat vuoköysirakenteen pituudesta ja suuntautumisesta, mutta vuoköysien ionosfäärikytkennän lopullinen määrittäminen edellyttää vielä useampien tapahtumien analyysiä.
Within the framework of this study, a new method for determining the ionospheric currents from low-orbit satellite-based magnetic field data is developed.
Tutkielman puitteissa kehitetään uusi menetelmä ionosfäärivirtojen määrittämiseksi matalalla kiertävän satelliitin mittaamasta magneettikentästä.
The new method is applied to derive an empirical model for estimating the Hall-to-Pedersen conductance ratio from ground-based magnetic field data, and to investigate the statistical dependence of the large-scale ionospheric currents on solar wind and geomagnetic parameters.
Uutta menetelmää soveltaen kehitetään kokeellinen malli Hallin ja Pedersenin johtavuuksien suhteen arvioimiseksi maanpinnalta mitatusta magneettikentästä, ja tutkitaan tilastollisesti suurikokoisten ionosfäärivirtojen riippuvuutta aurinkotuulen ja geomagneettisista parametreista.
Based on the analysis of 22 events, the typical equivalent current pattern related to bursty bulk flows is established.
22 tapahtuman analyysin perusteella määritetään tyypillinen nopeisiin virtauksiin liittyvä ionosfäärin ekvivalenttivirtakuvio.
Observations of the solar wind-magnetosphere-ionosphere coupling
Havaintoja aurinkotuulen, magnetosfäärin ja ionosfäärin kytkennästä
Moreover, the mesoscale (10-1000 km) ionospheric equivalent currents related to two magnetotail plasma sheet phenomena, bursty bulk flows and flux ropes, are studied.
Lisäksi tutkitaan keskikokoisia (10-1000 km) ionosfäärin ekvivalenttivirtoja, jotka liittyvät magnetosfäärin pyrstön plasmalevyssä esiintyviin nopeisiin virtauksiin ja vuoköysiin.
In this thesis, the solar wind-magnetosphere-ionosphere coupling is studied observationally, with the main focus on the ionospheric currents in the auroral region.
Tässä väitöskirjassa tarkastellaan aurinkotuulen, magnetosfäärin ja ionosfäärin kytkentää mittaushavaintojen pohjalta keskittyen ionosfäärivirtoihin revontulialueella.
For the flux ropes, on the other hand, only two conjugate events are found.
Vastaavan kuvion löytäminen vuoköysille osoittautuu haasteelliseksi, sillä sopivia tapahtumia löytyy ainoastaan kaksi kappaletta.
LG-AIS drainage system will be rather stable in the face of future warming over 21st and 22nd centuries.
Tulokset osoittavat, että vaikka Ameryn jäähylly saattaa sulaa merkittävästi, LG-AIS virtausjärjestelmä pysyy vakaana myös 2100- ja 2200-luvuilla.
Off-line coupling between the Lambert Glacier-Amery Ice Shelf (LG-AIS) drainage system, East Antarctica, and the climate system by employing a hierarchy of models from general circulation models, through high resolution regional atmospheric and oceanic models, to a vertically integrated ice flow model has been carried out.
Lambertin jäätikkö – Ameryn jäähylly (Lambert Glacier – Amery Ice Shelf, LG-AIS) valumajärjestelmä on yksi Itä-Antarktikan suurimmista.
In addition discussions of the equivalence of two significantly different expressions for the rate factor in Glen’s flow are also provided.
Lisäksi tarkastelen kysymystä miksi kahta laajalti käytössä olevaa eriävää muotoilua voidaan käyttää Glenin virtauslain kertoimesta (laki kuvaa jännityksen ja venymän suhdetta).
Large scale ice flow models are widely used to investigate the mechanisms behind the observed physical processes and predict their future stability and variability under climate change.
Tällaisten numeeristen mallien avulla voimme ymmärtää, kuinka jäätiköt käyttäytyvät sekä nykyisessä ympäristössään että tulevaisuudessa ilmaston muuttuessa.
The calculated basal water flow paths according to hydraulic potential indicate that the summer speed up events and the initiation of the acceleration in the southern part of the basin can be explained by either a direct enhancement to the ice flow through basal lubrication or a lagged-in-time mechanism through the outflow of accumulated water in the over-deepening area.
Mahdollisiksi selityksiksi portaittaiselle kiihtymiselle voidaan antaa joko sulamisveden liukastava vaikutus jäätikön pohjassa tai sitten jäätikön pohjaan kertyneen veden kelluttava vaikutus.
Ice shelves and ice caps constitute a great proportion of the glacial ice mass that covers 10% of the global land surface and is vulnerable to climate change.
Jäähyllyt ja lakijäätiköt muodostavat suuren osan näistä jäätiköiksi kutsutuista jäämassiiveista.
This thesis aims at providing general remarks on the application of ice flow models in studying glaciological problems through investigating the evolution of an Antarctic ice shelf under climate change and the mechanisms of fast ice flowing events (surges) in an Arctic ice cap.
Tässä väitöskirjassa käytän numeerisia malleja tutkiakseni, kuinka Etelämantereen jääpeite muuttuu seuraavien 100–200 vuoden aikana ilmastonmuutoksen vaikutuksesta sekä sitä, mikä laukaisee arktisen lakijäätikön muutoksen pitkästä rauhallisen virtauksen kaudesta verrattain lyhytaikaiseen, nopeaan virtaustapahtumaan.
The continuum to discrete multi-model approach provides the possible locations of the crevasses that can potentially cut through the full length of the ice and deliver surface melt water down to the bed.
Tämä malli tuottaa sellaisten halkeamien sijainnit, jotka voisivat toimia virtauskanavina sulamisvedelle ja viedä tätä jäätikön pohjan hydrologiseen järjestelmään.