natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Farms should keep the investments to machinery at reasonable levels and solution for this are machines with multiple purposes of use, as well as effective tillage systems.
Maatilojen on pyrittävä pitämään koneisiin investoitu pääoma pienenä ja tämä tarkoittaa tehokkaiden koneketjujen lisäksi myös koneita, joilla on mahdollisimman monta käyttökohdetta.
During the field experiment draft that was needed to pull the test harrow was measured with load cell type sensor, tillage depth was measured with Kritz –method, the roughness of the seedbed was measured with ultrasonic sensor and the clod distribution in the tilled layer with sieving.
Kenttäkokeessa tarkasteltiin äkeen vetovastusta voima-anturilla, työsyvyyttä Kritzin menetelmällä, muokkauspohjan profiilia ultraäänimittauksella sekä mururakennetta seulomalla.
Spring tine harrow is effective tool and this study focuses on using it in stubble cultivation in spring, as well as in seedbed preparation.
Joustopiikkiäes on tehokas työkone ja tämän tutkimuksen pohjana oli sen käyttö keväisen sängen muokkaukseen sekä perinteiseen kylvömuokkaukseen.
The empirical part of this research was made using field experiments and loading trial in the tine test bench.
Tutkimuksen kokeellinen osa suoritettiin kenttäkokeen ja piikkien taipumamittausten avulla.
With stubble cultivation there is always the possibility of choking the harrow up with straws which can be solved by making the harrow more permeable with more scattered placement of tines.
Tällaisessa sovelluksessa on kuitenkin ongelmana äkeen tukkeutumisongelmat, joihin ratkaisuna on äkeen läpäisevyyden parantaminen piikkijakoa harventamalla.
Starting point for this research was to study the action of spring tine harrow in the perspective of expanding its usage.
Tämän tutkimuksen lähtökohtana oli joustopiikkiäkeen toiminnan tutkiminen sen käyttömahdollisuuksien monipuolistamiseksi.
Bending characteristics of the tines were tested in the tine test bench with loads between 0 - 1000 N. According to results the heavier tines and broader points seemed to be at least as good tillage tools in this test as common s-tines.
Tulosten mukaan leveällä terällä varustetut suuret joustopiikit osoittautuivat tässä tutkimuksessa ainakin normaalin s-piikin veroisiksi muokkausvälineiksi.
The goal for this research was to study the effects of larger tines, broader points and more scattered tine placement on tillage efficiency of spring tine harrow.
Työn tarkoituksena oli tutkia joustopiikkiäkeen piikin suurentamisen, terän leventämisen ja piikkivälin harventamisen vaikutuksia joustopiikkiäkeen muokkausominaisuuksiin.
This leads to the need of broader points and larger tines if the tilling ability is to be kept at the same level.
Samalla pitää kuitenkin teriä leventää ja piikkiä suurentaa, jotta äkeen muokkauskyky ei heikkenisi.
The soil in the field where the tests were made was silty clay.
Kenttäkokeet suoritettiin koelohkolla, jonka maalaji oli hiesusavi.
Which one is dominant in the legal praxis?
Kumpi tapa on oikeuskäytännön valossa vallitseva?
The first one asks how the theories of intention based on knowledge go together with the understanding of human agency in the philosophy of mind, cognitive psychology and neuroscience.
Ensimmäinen tutkimuskysymykseni kuuluu: Miten tietoon (kognitioon) perustuvat tahallisuusteoriat sopivat mielenfilosofiseen, psykologiseen ja aivotutkimuksesta saatavaan käsitykseen ihmisen toiminnasta?
In my second question, I ask if the intention has to be proved separately from the act as seen in the judicial literature or can it be proved based on the act.
Toinen kysymykseni kuuluu: Tuleeko tahallisuus todistaa oikeuskirjallisuudessa yleisesti esitetyn mukaisesti teosta erillään vai voidaanko tahallisuuden selvittämistä ensisijaisesti teon pohjalta pitää perusteltuna?
Is the Finnish legislation on intent based probability theory satisfactory or should the legislation allow intention to be assessed also on the basis of the will as well?
Onko todennäköisyystahallisuuden hyväksyminen oikeansuuntainen ratkaisu, vai pitäisikö sen rinnalle säätää positiiviseen tahtoteoriaan perustuva tahallisuuden alarajan määritelmä?
I also circulated a questionnaire to the judges in the Helsinki area.
Tuomareille tekemäni kysely osoittaa samaan suuntaan.
I conclude that we can only judge people on the basis of their deeds, as we do in the other areas of life.
En usko tekijöidenkään olettavan muuta kuin, että heitä arvioidaan samalla tavalla kuin muitakin.
If the accused is liable and of age (18 years), we have to assume that he or she had understood the nature of the act, if there is no proof to the contrary.
Mikäli teko laadultaan on sellainen, että seurausta voi pitää objektiivisesti katsoen varsin todennäköisenä, ei eroja ole nähtävissä sillä perusteella, oliko tekijä ymmärtänyt seurauksen olleen tuollainen.
But even such an expert assessment is likely to be incomplete and uncertain.
Tutkimani oikeuskäytäntö on yllättävänkin yhtenäistä.
Judges from whom extensive psychological expertise cannot be expected have even less chance of reliably inferring about the thoughts of the accused at the time of the act.
Mieltämiseen (tietoon) perustuvat teoriat ovat kuitenkin tahtoteorioita helpommin sopeutettavissa edellä mainittujen tutkimusten mukaisiin käsityksiin ihmisen toiminnasta.
It is very difficult if not impossible to find out what the criminal had in mind when he committed the crime.
Teko on sen mukaan tahallinen, jos tekijä on pitänyt seurauksen aiheutumista varsin todennäköisenä.
We have objective knowledge of the act and how dangerous it was.
Tahallisen teon ratkaisevana tekijänä tulee pitää teon vaarallisuutta, joka meillä ilmaistaan puhumalla seurauksen todennäköisyydestä.
Both strongly support the conclusion that the legal praxis does not attempt to make judgements about intent separately from establishing the facts.
Mikäli kahden samanlaisen teon tahallisuus ratkaistaisiin tekijän tahdonsuuntauksen perusteella, on todennäköistä, että eri tuomarit päätyvät erilaisiin ratkaisuihin.
I analysed about a hundred cases from the Supreme Court and the Court of appeal in Helsinki.
Tutkimukseni koskee tahallisuuden näyttämistä tuomioistuinprosessissa.
In my review of literature it is apparent that the Cartesian view no longer dominates in the philosophy of mind.
Oikeustieteellisessä kirjallisuudessa on esitetty näkemyksiä, joiden mukaan todennäköisyystahallisuuden rinnalle, joka kuuluu mieltämisteorioihin, olisi tullut säätää positiivisen tahtoteorian mukainen tahallisuusmääritelmä.
The three most common types of serious injury were intracranial injury, fractures of facial bones, and vertebral injuries.
Urheilu- ja vapaa-aikatapahtumien yhteydessä tavallisimmat vakavat vammat ovat pään sisäiset vammat, kasvojen luiden murtumat, ja selkärangan vammat.
The most common accident mechanisms were bicycling, horseback riding, and team ball sports, with bicycling causing most frequently serious injury.
Tavallisimmat vammamekanismit ovat polkupyöräily, ratsastaminen, ja joukkuepallolajit.
Serious injuries of the spine and pelvis are common in level I trauma centers, and are usually the result of high-energy accidents such as motor vehicle accidents (MVA) or falls from a height, but increasingly also sports and recreational accidents.
Liikenneonnettomuuksista, putoamisesta tai muista vakavammista vammamekanismeista johtuvat traumat ovat yleisiä tapauksia tapahtuma-asemilla sekä kehittyneissä maissa että myös kehittyvässä maailmassa.
Radiography demonstrates unstable vertebral fractures with acceptable accuracy, particularly in the lumbar spine (LS).
Perinteisen röntgentutkimuksen heikkous on, että kuvien laatu ja tarkkuus voivat olla puutteellisia, erityisesti hätätapauksen yhteydessä.
Neurological deficit was most frequent and serious in the CS.
CT on perinteistä röntgentutkimusta sekä tarkempi että herkempi.
This thesis focuses on injury patterns of the spine in conjunction with high-energy accidents, as well as demographic patterns and the optimal choice of imaging modality.
Tämä tutkimus käsittelee tietokonetomografian tarkkuutta verrattuna perinteiseen röntgenkuvantamiseen selkärangan ja lantion alueella, ja antaa tietoa selkärankamurtumien demografisesta taustasta sekä tyypillisistä vammaprofiileista.
Summation of overlapping tissue in these areas makes the identification of the hall marks of an unstable facture difficult, which can lead to an injury being missed, or wrongly classified as stable.
Myös kehon rakenteiden summaation vuoksi kuvat voivat olla epädiagnostiset, tai aiheuttaa, että vakavat vammat jäävät diagnosoimatta.
Time-, space-, and cost restraints as well as the patient s stability limit the application of imaging modalities in the golden hour of trauma resuscitation, which is arguably the most critical phase for the patient s outcome.
Mikäli potilaan tila sallii kuvauksen ja lantio on esimerkiksi ulkoisesti stabiloitu, tietokonetomografia antaa selvästi tarkemman käsityksen anatomisesti monimutkaisen lantion vammoista ja pystyy usein osoittamaan vuotopaikankin siten, että suonensisäinen vuodon tukkiminen voidaan kohdentaa nopeasti oikean suonen alueelle.
According to our results, serious spinal injury as a result of blunt trauma occurs in all age groups and independently of gender, and even minor trauma energies can result in serious trauma.
Stabilisoitumaton epästabiili murtuma näissä rakenteissa voi johtaa sekundaariseen hermoston tai luiden lähellä kulkevien verisuonten vammaan esimerkiksi siirtämisen yhteydessä, mikä voi johtaa pysyviin vammoihin tai jopa potilaan kuolemaan.
The frequent occurrence of vertebral fractures and especially burst fractures on non-contiguous levels makes imaging of the whole spine necessary in conjunction with high-energy accidents, especially in obtunded patients.
Vakavia vammoja näkyy usein monilla tasoilla, jonka vuoksi kuvantamisalueen tulee olla mahdollisemman laaja, ilman että potilaalle aiheutetaan turhaa säteilyrasitusta.
There is special emphasis on vertebral burst fracture, which is the most common fracture in the thoracolumbar area, and which has furthermore a high potential for SCI due to its unstable nature.
Erityisesti lantion murtumiin liittyy korkea riski hallitsemattomasta vuodosta , ja etenkin epästabiilien murtumien yhteydessä vuoto saattaa olla kuolemaan johtava.
MDCT is fast, cost-effective, and demonstrates injuries of the spine and pelvis unambiguously, benefiting the trauma patient s outcome.
Erityisesti nykyaikainen monileiketietokonetomografia (multidetector computed tomography, MDCT) antaa erittäin korkeanlaatuisia kuvia lyhyessä tutkimusajassa, mikä mahdollistaa tarkan diagnoosin pään, selkärangan, lantion ja pehmytosien vammoista, josta monivammapotilas hyötyy.
In conclusion, it is recommended using MDCT to rule out serious injury of the spine and pelvis in adult victims of high-energy accidents of all age groups and both genders, especially in regard to multilevel injuries and injuries of the cervical spine.
Tutkimuksen lopputulos on, että korkeaenergia-trauman yhteydessä suositellaan tietokonetomografiaa ensisijaisena kuvantamismenetelmänä vakavien vammojen poissulkemiseksi, sekä selkärangan että lantion alueella.
The optimal choice of imaging methods is therefore crucial.
Tietokonetomografian yhteydessä tehdyt 3D reformaatit ovat lisäksi hyödyllisiä leikkauksen suunnittelemisprosessissa.
In the pelvic area, radiography detected only 55 % of fractures diagnosed by multidetector computed tomography (MDCT), and in 11 % findings were false negatively normal.
Tämän vuoksi tietokonetomografia (computed tomography, CT) on yleistynyt viime vuosikymmenien aikana.
Exclusion of these occult injuries by imaging techniques is therefore imperative in order to detect a serious injury as early as possible and administer appropriate treatment.
Perinteinen röntgentutkimus oli pitkään ainoa kuvantamismenetelmä kliinisen tutkimuksen rinnalla sisäisten vammojen arvioimiseksi tai poissulkemiseksi.
Sport and recreational accidents had an overall incidence of injury of one in five, of which 71 % were considered to be serious.
Maailman terveysjärjestön (WHO) mukaan päivittäin noin 16.000 ihmistä kuolee trauman seurauksena, ja vielä useammat saavat pysyviä vammoja.
Almost one third of the electrical power manufactured in Finland is made with nuclear power.
Suomessa tuotetusta sähköstä lähes kolmasosa tuotetaan ydinvoimalla.
Nuclear power plant radiation surveillance in terrestrial and aquatic environment
Ydinvoimalaitosten säteilytarkkailu maa- ja meriympäristössä
Swiss, Swedish, German and French radiation surveillance programmes were examined for this work.
Tutkielmassa käytiin Sveitsin, Ruotsin, Saksan ja Ranskan säteilyvalvontaohjelmat läpi ja verrattiin niitä Suomen ohjelmiin.
Using the best available knowledge and data collected between years 2005 and 2010 the local population is not exposed to significant amount of nuclear power plant origin radiation.
Ydinvoimaloiden säteilytarkkailussa vuosien 2005–2010 aikana kerätyn aineiston ja tämän hetkisen tiedon perusteella voimaloiden läheisyydessä asuva väestö ei altistu merkittävälle voimalaperäiselle radioaktiivisten aineiden altistukselle.
Running nuclear power plant generates always some radioactive emissions that should be monitored in the vicinities of power plants.
Ydinvoiman käytöstä syntyy aina jonkin verran radioaktiivisia päästöjä, joiden pitoisuuksia voimalan ympäristössä on tarkkailtava.
Improvement proposals to the sample species and frequencies were nonetheless found.
Parannusehdotuksia näytelajeihin sekä näytteenottoväleihin kuitenkin löytyi.
This Master's Thesis' aims were to compare Finnish nuclear power plants', Loviisa and Olkiluoto, radiation surveillance programmes with other European programmes and find suggests considering the collected species, frequencies and sample network.
Tämän pro gradu –tutkielman tavoitteina oli verrata Suomen ydinvoimaloiden, Loviisan ja Olkiluodon, ympäristön säteilytarkkailuohjelmien laajuutta vastaaviin eurooppalaisiin valvontaohjelmiin ja löytää parannusehdotuksia Suomen tarkkailuohjelmiin näytelajien, näytteenottotaajuuden, näytteenottoverkoston ja edustavuuden osalta.
Also community and ecosystem radiation protection were considered.
Työssä yritettiin myös pohtia väestön ja eliökunnan säteilysuojelun toteutumisen tasoa Suomessa.
Finnish surveillance programmes are extensive and diverse comparing to programmes in the other countries.
Vertailumaihin nähden Suomen valvontaohjelmat ovat kattavia ja monipuolisia.
Adequate new species would be at least earthworms, flounder and groundwater.
Sopivia näytelajeja kirjallisuuden perusteella olisivat ainakin lierot, kampela ja pohjavesi.
New species selected from literature should be analysed for radionuclide concentrations before species are added to the sampling programmes.
Kirjallisuuden perusteella sopiviksi näytelajeiksi todettujen näytetyyppien radionuklidipitoisuudet tulee kuitenkin analysoida ennen lajien lisäystä näytteenottoohjelmiin.
Southern Finland surveillance programmes can still be used as a base for the Pyhäjoki surveillance program and species that are absence just has to be replaced with some similar abundant species.
Etelä-Suomen voimaloiden valvontaohjelmia voidaan kuitenkin käyttää Pyhäjoen tulevan voimalan näytteenotto-ohjelmaa suunniteltaessa, mutta Pyhäjoelta puuttuvat tai vähälukuiset lajit tulee korvata mahdollisuuksien mukaan samankaltaisilla ja alueella runsaina esiintyvillä lajeilla.
Suggested changes to sample species and sample frequencies would make radiation surveillance programmes even more adequate for monitoring discharges from nuclear power plants.
Tässä tutkielmassa ehdotetut muutokset näytelajeihin ja näytteenottoväleihin tekisivät säteilytarkkailuohjelmista edustavampia ydinvoimaloiden päästöjen seurannassa.
Species and sample frequencies in current sampling programmes were evaluated also by the surveillance programmes data collected and analysed between years 2005 and 2010.
Nykyisten näytteenotto-ohjelmien näytelajien ja näytteenottovälien edustavuutta tarkasteltiin myös ydinvoimaloiden ympäristötarkkailun vuosien 2005–2010 tulosaineiston pohjalta.
Improvements to the sample frequencies were also suggested and at least mushroom and sediment sampling should be more frequent.
Myös näytteenottotiheyksiä tulisi hieman muuttaa ja ainakin sienten ja pohjasedimentin näytteenottoväliä tulisi tihentää.
Species composition and quantities at Pyhäjoki should be examined before the final sampling programme is made.
Pyhäjoen alueen todellinen lajisto ja eliöiden runsaudet tulee kartoittaa paikanpäällä ennen kuin näytteenotto-ohjelma lopullisesti laaditaan.
In this Thesis was also reported could current surveillance programmes species be used as sample species with the new nuclear power plant nuclear monitoring at Pyhäjoki.
Lisäksi selvitettiin voidaanko Suomen nykyisiä näytteenotto-ohjelmia käyttää lajiston puolesta tulevan Pyhäjoen ydinvoimalan ympäristön näytteenotto-ohjelmana.
This Master's Thesis will give basic knowledge of the new sample species that would suite to Finnish nuclear power plant radiation surveillance programmes.
Tutkielma antaa pohjatiedon Suomen ydinvoimalaitosten ympäristön säteilytarkkailuohjelmiin soveltuvista uusista lajeista.
Based on the literature at least bladder wrack and possibly Common mussel and Baltic tellin are absent from Pyhäjoki.
Tämänhetkisistä näytelajeista Pyhäjoelta puuttuvat kirjallisuuden perusteella rakkolevä ja mahdollisesti myös lieju- ja sinisimpukka.
Species composition at Pyhäjoki was examined from literature.
Pyhäjoen lajisto selvitettiin kirjallisuuslähteistä.
Species composition at Pyhäjoki diverse slightly from the species found at Loviisa and Olkiluoto.
Pyhäjoen lajisto eroaa jonkin verran Loviisan ja Olkiluodon lajistosta näytteenottoohjelmien biologisten näytteiden osalta.
The suitability of the suggested species were considered mainly by literature.
Uusien näytelajien soveltuvuutta ydinvoimaloiden ympäristön säteilytarkkailuun pohdittiin pääosin kirjallisuuden perusteella.
New sample species were searched from these programmes and also from other sources.
Uusia Suomen valvontaohjelmiin mahdollisesti lisättäviä näytelajeja etsittiin sekä vertailumaiden valvontaohjelmista että muista lähteistä.
In this study, the greatest carbon gas evasions from the lake surfaces were measured during the spring and autumn mixing periods.
Tutkimustulokset osoittivat, että kasvihuonekaasujen vuot järvistä ilmakehään olivat suurimmillaan kevään ja syksyn täyskiertojen aikaan.
Moreover, changes in biological processes were only observed at the surface, which indicates that the excess of CO2 and CH4 were flushed into the lake from the surrounding terrestrial soil or the littoral area.
Nämä havainnot yhdessä pintavedessä todettujen biologisten prosessien muutosten kanssa osoittivat, että sekä osa orgaanisesta hiilestä että kasvihuonekaasuista oli suoraan peräisin ympäröiviltä tulvittuneilta maa-alueilta tai matalilta ranta-alueilta.
The wind speed had a stronger effect on the gas transfer velocity (k600) of CO2 and CH4 in spring than in the autumn.
Tuulen merkitys kaasunvaihdolle oli suurempi keväällä kuin syksyllä.
However, CH4 fluxes were always higher in the urban lake basin, indicating the long history of eutrophication and anoxia.
Kaiken kaikkiaan metaanivuot olivat kuitenkin aina suurimmat Lahden Vesijärvessä, jolla on pitkä, happiongelmiin johtanut rehevöitymishistoria.
The summer precipitation clearly increased the carbon emissions to the atmosphere, since when omitting the summer flux peaks in the humic and the clear-water lake, the CO2 fluxes were closer to those measured in the urban lake basin during the summer of average precipitation, and close to average fluxes measured in large Finnish lakes.
Sateisuus selvästi lisäsi kasvihuonekaasujen vuota ilmakehään, sillä jättämällä sateiden jälkeiset suuret vuot huomioimatta päädyttiin avovesikauden kokonaisvuoarvioissa lukemiin, jotka olivat yhteneviä Enonselällä sademäärältään normaalina vuonna arvioitujen voiden kanssa.
The present study provides information on carbon gas (CO2 and CH4) concentrations and fluxes from three large dimictic lakes in southern Finland with contrasting water quality: Lake Pääjärvi (a humic lake), Lake Ormajärvi (a clear-water lake) and the Enonselkä basin in Lake Vesijärvi (an urban clear-water lake basin).
Tässä työssä tarkasteltiin kahden tärkeimmän kasvihuonekaasun eli hiilidioksidin (CO2) ja metaanin (CH4) pitoisuuksia ja ilmakehän ja pintaveden välisiä kaasuvoita sekä kaasunvaihdon takana olevia tekijöitä kolmessa eteläsuomalaisessa suurehkossa järvessä.
The study years contrasted each other, i.e. the summer of 2004 was rainy, whereas the summer of 2005 was warm with precipitation close to the long-term average, allowing a comparison of the lake response to different weather conditions.
Koska tutkimusvuodet 2004 ja 2005 poikkesivat sääoloiltaan selvästi toisistaan, päästiin myös vertaamaan sääilmiöiden, varsinkin kesäisten sateisuusjaksojen, vaikutusta järven ja ilmakehän väliseen kaasunvaihtoon ja sen takana oleviin prosesseihin.
In the clear-water Lake Ormajärvi, the contribution of the rainy period to carbon gas fluxes was 39% and 37% for CH4 and CO2, respectively.
Vastaavat luvut Ormajärvelle ja Pääjärvelle olivat 13 % ja 7 %.
The response of the clear-water lake to the high precipitation was not as immediate as in the humic lake, but the outcome was more radical, since before the rainy period the lake took up more carbon than was released to the atmosphere, but as a consequence of the rains the situation was reversed.
Ormajärven vaste sateisuuden kasvuun ei ollut yhtä välitön kuin Pääjärven, mutta sateisuuden seurauksena Ormajärvi muuttui hiilidioksidin pienestä nielusta sen selväksi lähteeksi.
Fluxes were analysed at different times of the year, during the stratification period (summer) and mixing periods (spring and autumn).
Tutkimukset ajoittuivat sekä kevään ja syksyn täyskiertoihin että kesän kerrostuneisuuteen ja kattoivat näin ollen avovesikauden.
Precipitation generated variability in epilimnetic and metalimnetic concentrations of carbon gases and DOC at the time when the lakes showed their strongest stability.
Sateiden seurauksena päällysveden liuenneen orgaanisen hiilen ja kasvihuonekaasujen pitoisuudet kasvoivat tilanteessa, jossa järvet olivat vielä selvästi kerrostuneita.
A clear association between biological mineralization processes and carbon fluxes was observed in the humic lake, contrary to the clear-water lake.
Biologisten hajotusprosessien yhteys kasvihuonekaasuvoihin oli selvempi Pääjärvessä kuin Ormajärvessä.
In the humic Lake Pääjärvi, the high precipitation resulted in a large peak in CO2 and CH4 fluxes, which contributed 46% and 48% to the annual fluxes of CO2 and CH4, respectively.
Pääjärvessä kesäsateisuuden kaksinkertaistumisen seurauksena sekä hiilidioksidin että metaanin vuossa havaittiin maksimi, joka vastasi puolta järven vuotuisesta kaasunvaihdosta.
Human-induced nutrient loading into lakes enhances autochthonous production and the decomposition of organic matter, which may generate large emissions of CH4, as was seen in the urban study lake.
Ihmistoiminnan seurauksena järviin päätyy ravinteita, minkä seurauksena tuotanto ja sitä seuraava hajotustoiminta kiihtyvät.
Estimates of the global warming potential (GWP) of greenhouse gas emissions from the studied boreal lakes indicated that the contribution of CH4 to the carbon fluxes was higher in the urban lake basin (33%), followed by the clear-water lake (13%) and the humic lake (7%).
Kun laskemissa huomioitiin hiilidioksidin ja metaanin erilainen kasvihuonekaasuvaikutus metaani on hiilidioksidia noin 25 kertaa pahempi kasvihuonekaasu - päädyttiin tuloksiin, joiden mukaan Enonselällä metaanin osuus ns. globaalista lämmityspotentiaalista oli 33 %.
In the humic lake, CO2 was equally produced and released during the open-water period, except during the summer flux peak after the rainy period, whereas in the clear-water lake there was an excess of CO2 production.
Pääjärvessä hiilidioksidin nettotuotto oli riittävä selittämään kaasuvuon muulloin kuin sateiden jälkeen, kun taas Ormajärvessä hiilidioksidia tuotettiin säännöllisesti enemmän kuin ilmakehään päätyi.