natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Despite the many advantages of Ad5 based vectors a number of limitations have affected their therapeutic application to many diseases.
Lukuisista eduistaan huolimatta Ad5-pohjaisissa geeninsiirtovektoreissa on myös monia puutteita jotka rajoittavat useiden sairauksien kohdalla niiden hoidollista käyttöä.
Group 1 of species B Ads (Ad16, 21, 35, 50) nearly exclusively utilize CD46 as a receptor; Group 2 (Ad3, Ad7, 14) share a common, unidentified receptor/s, which is not CD46 and which was tentatively named receptor X; Group 3 (Ad11) preferentially interacts with CD46, but also utilizes receptor X if CD46 is blocked.
Toinen alaryhmä (Ad3, Ad7 ja Ad14) sitoutuvat yleiseen mutta vielä tuntemattomaan reseptoriin tai reseptoreihin, joka ei ole CD46-reseptori, ja joka alustavasti nimettiin reseptoriksi X. Kolmas alaryhmä (Ad11) sitoutuu CD46:een, mutta estettäessä sitoutuminen CD46:een se sitoutuu myös reseptori X.ään.
Therefore, newer vectors have been developed based on Ad serotypes other than Ad5.
Rajoitteiden vuoksi uusia geeninsiirtovektoreita on alettu kehittämään Ad5:en ohella myös muista adenoviruksen serotyypeistä.
iii) the study of the receptor usage of a newly emergent Ad14a, iv) the identification of desmoglein 2 as the receptor for Ad3, Ad7, Ad11, and Ad14, v) the delineation of structural details of Ad3 virus interaction with DSG2, and vi) the analysis of functional consequences of Ad3-DSG2 interaction.
Väitöskirjassa tutkittiin seuraavia asioita: i) paikannettiin Ad35-viruksen CD46:een sitoutuva alue, ii) tutkittiin in vitro ja in vivo-ominaisuuksia jotka vahvistavat viruksen sitoutumista CD46-reseptoriin, iii) tutkittiin vastikään löydetyn Ad14a-serotyypin reseptorinkäyttöä, iv) tunnistettiin desmogleiini-2 (DSG2) reseptoriksi Ad3, Ad7, Ad11 ja Ad14:lle, v) selvitettiin Ad3-DSG2-sitoutumiseen liittyviä rakenteellisia yksityiskohtia, ja vi) analysoitiin Ad3-DSG2-sitoutumisen toiminnallisia seuraamuksia.
Although they can transduce many tissue types, Ad5 based vectors are unable to efficiently transduce several potential disease target cell types, including hematopoietic stem cells and malignant tumor cells.
Vaikka ne pystyvät infektoimaan monia solu- ja kudostyyppejä, on myös monia sairauksia joiden kohdesoluja ne eivät tehokkaasti infektoi.
While extensive basic virology studies have been done on Ad5, the information of species B group 1 interaction with CD46 is limited.
Ryhmän B alaryhmän 1 serotyyppien suhteesta reseptori CD46:een ei tiedetä paljoa.
Species B group 2 serotypes are isolated from patients with respiratory tract infections, whereas the Group 1 viruses are described as causing kidney and urinary tract infections.
Ad5:a on käytetty laajalti perusvirologian tutkimuksissa, mutta myös B-ryhmän adenovirukset ovat yleisiä taudinaiheuttajia ihmisessä.
The goal of this thesis was it therefore to better understand virological and translational aspects of species B Ads.
Yleisemmin, suurelta osalta B-ryhmän viruksia niiden reseptori on jäänyt selvittämättä (reseptori X).Tämän väitöskirjan tavoite olikin tutkia lähemmin ryhmän B adenovirusta sekä virologisin että translationaalisin menetelmin.
The questionnaire was answered by 35 teachers.
Kyselyyn vastasi 35 opettajaa.
The research material was collected using a qualitative web-inquiry in Autumn 2010.
Tutkimuksen aineisto kerättiin laadullisella verkkokyselyllä syksyllä 2010.
The material was studied using content analysis methods.
Aineisto analysoitiin sisällönanalyysin keinoin.
Teachers work is changing from independent work towards a collegial cooperation, and one form of cooperation can be co-teaching.
Opettajan työ on muuttumassa itsenäisestä työskentelystä kohti kollegiaalista yhteistyötä, ja yhtenä yhteistyön muotona voi olla samanaikaisopetus.
This study is made from a class teacher or a special class teacher point of view.
Tutkimus on tehty luokanopettajan tai erityisluokanopettajan näkökulmasta.
Co-teachers' Roles in Elementary School
Opettajien roolit alakoulun samanaikaisopetuksessa
The purpose of this study is to describe teachers' roles in planning, implementing and evaluating co-teaching and to resolve how teachers have ended up with these roles, what advantages and disadvantages there are in different roles and what kind of roles are experienced meaningful.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on kuvailla alakoulun opettajien rooleja samanaikaisopetuksen suunnittelussa, toteutuksessa ja arvioinnissa, sekä selvittää, miten näihin rooleihin on päädytty, mitä etuja ja haittoja erilaisista rooleista on ja millaiset roolit koetaan mielekkäiksi.
The more responsibility the class teacher had, the more the special education teacher was limited to answer for students with special needs.
Mitä enemmän vastuu samanaikaisopetuksesta oli painottunut luokanopettajalle, sitä enemmän erityisopettaja vastasi vain erityistä tukea tarvitsevista oppilaista.
However, it seems that individuals' persona affects to what kind of co-teaching was experienced meaningful.
Kuitenkin persoonalla näytti olevan vaikutusta siihen, millainen samanaikaisopetus koetaan mielekkääksi.
Efforts have been made to increase co-teaching in Helsinki with the help of a merit pay system.
Helsingissä samanaikaisopetusta pyritään lisäämään tulospalkkiojärjestelmän avulla.
Co-teaching is also discussed in the three level model of supporting in Special education strategy (Ministry of Education 2007).
Aihe on ajankohtainen, sillä samanaikaisopetus on esillä Erityisopetuksen strategian (Opetusministeriö 2007) lanseeraamassa tuen kolmiportaisuuden mallissa.
These roles differ in the way of dividing responsibility of planning and implementing co-teaching.
Nämä roolit erosivat toisistaan tavalla jakaa vastuuta samanaikaisopetuksen suunnittelussa ja toteutuksessa.
Responsibility Sharers divided the responsibility evenly, Primary Responsible had one teacher with main responsibility and Single Responsible had only one teacher having all the responsibility of planning and teaching.
Vastuunjakajat jakoivat vastuun tasapuolisesti keskenään, päävastuunkantajissa toinen opettaja oli päävastuussa ja yksinäisissä vastuunkantajissa vastuu opetuksen suunnittelusta ja toteutuksesta oli kokonaan toisella opettajalla.
The most satisfied with their co-teaching roles were the Responsibility Sharers, while the Single Responsible were the most unhappy group.
Tyytyväisimpiä samanaikaisopetuksen rooliinsa olivat vastuunjakajat, tyytymättömimpiä yksinäiset vastuunkantajat.
Distribution of work with Responsibility Sharers was mostly based on good cooperation, while Primary Responsible and Single Responsible had work distribution mostly affected by absence of common planning time.
Vastuunjakajien työnjaon taustalla oli enimmäkseen opettajien välinen hyvä yhteistyö, kun päävastuunkantajien ja yksinäisten vastuunkantajien työnjakoon vaikutti eniten yhteisen suunnitteluajan puuttuminen.
Three different co-teaching roles were formed on the basis of the research material.
Aineistosta tuli ilmi kolme samanaikaisopetuksen roolia.
Panel unit root tests indicate that both the logarithmic EHII2.1 inequality measure and the logarithmic GDP per capita series are I(1) nonstationary processes.
Paneeliyksikköjuuritestien mukaan logaritmiset EHII2.1 tulonjaon mitan sekä BKT asukasta kohden sarja ovat I(1) epästationaarisia prosesseja.
Inequality is found to have an effect national savings only in the Nordic countries, where it is positive.
Tulonjakauman epätasaisuuden havaittiin vaikuttavan kokonaissäästämiseen ainoastaan Pohjoismaissa, joissa sen vaikutus oli positiivinen.
They are also found to be cointegrated of order one, which implies that there is a long-run equilibrium relation between them.
Testien mukaan nämä sarjat myös ovat yhteisintegroituneita astetta yksi, mikä tarkoittaa, että muuttujien välillä on pitkän aikavälin tasapainorelaatio.
In Chapter two, the effect of inequality on growth is studied by using a panel of 70 countries and a new EHII2008 inequality measure.
Toisessa luvussa tulonjaon vaikutusta kasvuun tutkitaan käyttäen 70 valtion makrotalouden muuttujista koostuvaa paneeliaineistoa sekä uutta EHI2008 tulonjaon epätasa-arvoisuuden mittaa.
The estimation results with new data and method indicate that the relationship between income inequality and growth is likely to be non-linear.
Uudella aineistolla ja menetelmällä saatujen tuloksien mukaan tulonjaon vaikutus taloudelliseen kasvuun on epälineaarinen.
The effect of inequality on private savings is found to be positive in the Nordic and Central-European countries, but for the Anglo-Saxon countries the direction of the effect (positive vs. negative) remains somewhat ambiguous.
Tuloksien mukaan tulonjaon epätasaisuus lisäsi yksityistä säästämistä Pohjoismaissa sekä Keski-Euroopan valtioissa, mutta Anglo-Saksisten maiden osalta tulokset olivat monitulkintaisia.
Chapter contributes on two problems that panel econometric studies on the economic effect of inequality have recently encountered: the comparability problem associated with the commonly used Deininger and Squire s Gini index, and the problem relating to the estimation of group-related elasticities in panel data.
Luvussa otetaan myös kantaa kahteen tutkimusalueen keskeiseen ongelmaan: yleisesti käytetyn Deininger ja Squiren Gini-indeksin puutteisiin sekä tuloryhmäkohtaisten joustojen estimoinnin ongelmiin.
In the fourth Chapter, macroeconomic data on nine developed economies spanning across four decades starting from the year 1960 is used to study the effect of the changes in the top income share to national and private savings.
Aineisto koostuu yhdeksän kehittyneen talouden makrotalouden muuttujista, ja se kattaa neljä vuosikymmentä alkaen 1960-luvulta.
The long-run growth elasticity of inequality is found to be negative in the middle-income and rich economies, but the results for poor economies are inconclusive.
Estimointituloksien mukaan taloudellisen kasvun pitkän aikavälin jousto tulonjaon suhteen on negatiivinen keskituloisissa ja rikkaissa talouksissa.
In this study, a simple way to 'bypass' vagueness related to the use of parametric methods to estimate group-related parameters is presented.
Luvussa esitetään yksinkertainen menetelmä jälkimmäisen ongelman kiertämiseksi, mikä perustuu ryhmäkohtaisten instrumenttimuuttujien käyttöön estimoinnissa.
Chapter three incorporates the EHII2.1 inequality measure and a panel with annual time series observations from 38 countries to test the existence of long-run equilibrium relation(s) between inequality and the level of GDP.
Kolmannessa luvussa käytetään niin ikään uutta EHII2.1 tulonjaon epätasa-arvoisuuden mittaa ja vuosihavaintoja 38 valtiosta.
This is done by analyzing panel data from several countries with both short and long time dimensions of the data.
Paneeliaineistojen aikaulottuvuus vaihtelee lyhyestä, jossa mukana on vain muutama aikasarjahavainto kustakin maasta, pitkään, jossa mukana on useita kymmeniä vuosihavaintoja kustakin maasta.
Two of the chapters study the direct effect of inequality on growth, and one chapter also looks at the possible indirect effect of inequality on growth by assessing the effect of inequality on savings.
Väitöskirjan viimeinen luku tutkii tulonjaon epäsuoraa vaikutusta kasvuun tarkastelemalla tulonjaon ja säästämisen yhteyttä.
This thesis studies the effect of income inequality on economic growth.
Kaksi väitöskirjan kolmesta luvusta tarkastelee tulonjaon suoraa vaikutusta taloudelliseen kasvuun.
The income share of the top 1 % of population is used as proxy for the distribution of income.
Neljännessä luvussa arvioidaan tulonjaon epätasaisuuden vaikutusta yksityiseen säästämiseen ja kokonaissäästämiseen käyttäen väestön ylimmän prosentin tulojen osuutta tulonjaon mittana.
Income inequality in the process of economic development : An empirical approach
Tässä väitöskirjassa tarkastellaan tulonjaon vaikutusta taloudelliseen kasvuun empiirisesti paneeliaineistoja käyttäen.
The idea is to estimate the group-related elasticities implicitly using a set of group-related instrumental variables.
Paneeliaineistot koostuvat useiden eri valtioiden makrotaloudellisista muuttujista.
In addition, the cell equivalent numbers of 69 mould species or groups were determined by quantitative PCR (qPCR).
69 homelajin solumäärät määritettiin lisäksi kvantitatiivisella PCR-menetelmällä (qPCR).
However, due to the small sample number and strong normal variation firm conclusions concerning the effect of moisture damage on the species diversity could not be made.
Pienestä näytemäärästä ja lajiston voimakkaasta normaalivaihtelusta johtuen luotettavia johtopäätöksiä kosteusvaurioiden osuudesta lajiston vaihteluun ei kuitenkaan kyetty tekemään.
The most probable source for the majority of fungal types was the outdoor environment.
Suurin osa sienilajistosta oli todennäköisimmin peräisin ulkoympäristöstä.
In both moisture-damaged and undamaged buildings the dominant fungal sequence phylotypes were affiliated with the classes Dothideomycetes (mould-like filamentous ascomycetes); Agaricomycetes (mushroom- and polypore-like filamentous basidiomycetes); Urediniomycetes (rust-like basidiomycetes); Tremellomycetes and the family Malasseziales (both yeast-like basidiomycetes).
Sekä kosteusvaurio- että verrokkirakennuksissa yleisimmät sienten sekvenssityypit vastasivat kaariin Ascomycetes ja Basidiomycetes (kanta- ja kotelosienet) kuuluvien luokkien Dothideomycetes, Agaricomycetes, Urediniomycetes ja Tremellomycetes, sekä heimon Malasseziales lajien DNA-sekvenssejä.
Species specific qPCR was a more efficient and sensitive method for detecting and quantitating individual species than sequencing, but in order to exploit the full advantage of the method in building investigations more information is needed about the microbial species growing on damaged materials.
Lajispesifisen qPCR:n katsottiin olevan herkkä ja tehokas menetelmä lajiston määrälliseen tutkimiseen, mutta menetelmän hyödyntämiseksi tarvitaan kattavampaa tietoa kosteusvauriomateriaaleilla esiintyvistä mikrobeista.
Microbial growth is suspected to have a key role, since the severity of microbial contamination and symptoms show a positive correlation, while the removal of contaminated materials relieves the symptoms.
Mikrobikasvulla epäillään olevan tärkeä rooli ilmiön aiheuttajana, sillä havaitun home kasvun laajuuden ja oireiden vakavuuden välillä on positiivinen yhteys ja toisaalta homeisten materiaalien poisto vähentää oireita.
Microbial cultivation and identification is known to provide qualitatively and quantitatively biased results, which is suspected to be one of the reasons behind the often inconsistent findings between objectively measured microbiological attributes and health.
Viljelymenetelmien kuitenkin tiedetään antavan laadullisesti ja määrällisesti vääristyneen kuvan mikrobistosta, minkä epäillään olevan yhtenä syynä siihen, että sisäympäristöistä mitattujen mikrobistojen ja terveysongelmien välillä ei aina havaita johdonmukaisia yhteyksiä.
The comparison of methods showed that clone library sequencing was a feasible method for describing the total microbial diversity, indicated a moderate quantitative correlation between sequencing and qPCR results and confirmed that culture based methods give both a qualitative and quantitative underestimate of microbial diversity in the indoor environment.
Menetelmien vertailu osoitti sekvensoinnin toimivuuden kokonaislajiston kuvauksessa, osoitti kohtuullisen kvantitatiivisen korrelaation sekvensoinnin ja qPCR:n antamien tulosten välillä ja vahvisti aiemmat havainnot siitä, että viljelymenetelmä antaa sekä määrällisen että laadullisen aliarvion lajistosta.
The usability was found to be restricted to environments that support the growth and subsequent dominance of a small number microbial species, such as compost material.
Menetelmän hyödynnettävyyden todettiin rajoittuvan ympäristöihin joissa olosuhteet suosivat harvojen mikrobilajien voimakasta lisääntymistä ja joissa siten on selkeästi dominoitu mikrobiyhteisörakenne, esimerkkinä kehittynyt kompostimassa.
Indications of elevated fungal diversity within potentially moisture-damage-associated fungal groups were recorded in two of the damaged buildings, while one of the buildings was characterized by an abundance of members of the Penicillium chrysogenum and P. commune species complexes.
Mikrobiryhmien esiintymisessä kosteusvaurio- ja verrokkirakennuksissa havaittiin eroja; kahdessa tutkitusta vauriokohteesta havaittiin verrokkia korkeampaa diversiteettiä rakennusperäisiä lajeja sisältävissä sieniryhmissä, kun taas yhden vauriokohteen sekvenssiaineistossa havaittiin poikkeuksellisen runsaasti Penicillium chrysogenum- ja P. commune lajiryhmittymiin kuuluvia merkkijaksoja.
In the present study the indoor microbial communities were assessed using culture-independent, DNA based methods.
Tässä työssä tutkittiin sisäympäristöjen mikrobistoja viljelystä riippumattomin, DNA-pohjaisin menetelmin.
The results from molecular analyses were compared with results obtained using traditional plate cultivation for fungi.
Saatuja tuloksia verrattiin samoista näytteistä viljelymenetelmin saatuihin tuloksiin.
were clearly underrepresented in the sequence material, probably due to their physiological and genetic properties.
Toisaalta eräiden merkittävien sisäilmahomeiden kuten Penicillium:in ja sen sukulaisten todettiin olevan aliedustettuja sekvenssiaineistoissa, todennäköisesti lajien fysiologisista ja geneettisistä ominaisuuksista johtuen.
The fungal communities in dust samples showed seasonal variation, which reflected the seasonal fluctuation of outdoor fungi.
Sienilajistosta kuvattiin vuodenaikaisvaihtelua, joka vastaa lajiston vaihtelua ulkoympäristössä.
Fungal and bacterial diversity was determined by amplifying and sequencing the nucITS- and16S-gene regions, correspondingly.
Sieni- ja bakteerilajiston kartoittamiseen käytettiin ribosomaalisten DNA-merkkijaksojen (ITS- ja 16S -geenialueet) monistusta ja sekvensointia.
Seasonal variation of bacterial communities was less clear but to some extent attributable to the outdoor sources as well.
Bakteerilajiston vuodenaikaisvaihtelu ei ollut yhtä selkeää, mutta eräiden ryhmien osalta vaihtelu oli yhdistettävissä ulkoympäristön bakteerikulkeuman vaihteluun.
Epidemiological studies have shown an elevation in the incidence of asthma, allergic symptoms and respiratory infections among people living or working in buildings with moisture and mould problems.
Kosteusvaurioiden aiheuttamalla huonolla sisäilmalla tiedetään olevan epidemiologinen yhteys mm. astman, allergisten oireiden ja hengitystieinfektioiden esiintyvyyteen.
Using DNA-based tools, the indoor microbial diversity was found to be consistently higher and taxonomically wider than viable diversity.
Sisätilojen mikrobidiversiteetin havaittiin olevan DNA-pohjaisin menetelmin merkittävästi viljelymenetelmin todettua monimuotoisempaa ja lajirikkaampaa.
The present consensus of indoor microbes relies on culture-based methods.
Sisäympäristöjen mikrobilajiston tuntemus perustuu suurelta osin viljelypohjaisilla menetelmillä saatuun tietoon.
However, the cause-and-effect relationship has not been well established and knowledge of the causative agents is incomplete.
Tämänhetkinen tieto oireita aiheuttavista tekijöistä ja oireiden syntymekanismeista on kuitenkin vajavaista.
In contrast, the dominant bacterial phylotypes in both damaged and undamaged buildings were affiliated with human-associated members within the phyla Actinobacteria and Firmicutes.
Sitä vastoin bakteerisekvenssien enemmistö vastasi ihmisperäisten, pääjaksoihin Actinomycetes ja Firmicutes kuuluvien lajien merkkijaksoja.
The suitability of the screening method to different kinds of microbial environments including biowaste compost material and indoor settled dusts was evaluated.
Työssä kehitettiin lisäksi menetelmä mikrobilajistojen sekvensointipohjaisessa kartoittamisessa tarvittavien kloonikirjastojen käsittelyn tehostamiseksi, sekä arvioitiin menetelmän toimivuutta komposti- ja huonepölynäytteillä.
The dominant sequence types of fungi, and also of bacteria were mainly affiliated with well-known microbial species.
Yleisimmät sekvenssityypit olivat peräisin tunnetuista lajeista mutta kaikista tutkituista rakennuksista löydettiin myös uudentyyppisiä DNA-merkkisekvenssejä, joista osa saattaa edustaa aiemmin tuntemattomia mikrobilajeja.
The contest was partaken by 850 Finnish writers.
Kirjoituskilpailuun osallistui 850 kirjoittajaa eri puolelta Suomea.
The research data were originally collected in a Finnish nationwide writing contest 'Arkipäivän kokemuksia köyhyydestä' [Everyday Experiences of Poverty] between June and September of 2006.
Tutkimusaineisto kerättiin osana 'Arkipäivän kokemuksia köyhyydestä' -kirjoituskilpailua, joka järjestettiin vuonna 2006 kesä-syyskuun välisenä aikana.
In the discussion, the results were compared and contrasted to the existing research literature.
Keskusteluosiossa tutkimustuloksia verrattiin olemassaolevaan tulosten kannalta relevanttiin kirjallisuuteen.
Socioeconomic inequalities refer to unequal distribution of resources, such as income, social status, and health, between social groups.
Sosioekonomiset erot tarkoittavat resurssien kuten tulojen, sosiaalisen aseman ja terveyden epätasaista jakautumista eri väestöryhmien kesken.
Results: Finnish low-income youths attributed the primary causes of deprivation to their family background, current socioeconomic status, sudden life changes, and contextual factors.
Tulokset: Pienituloiset suomalaisnuoret määrittelivät pienituloisuutensa pääasiallisiksi syiksi perhetaustan, nykyisen sosioekonomisen aseman, äkilliset elämänmuutokset ia kontekstuaaliset tekijät.
The second aim is to describe what kind of coping strategies youths employ to cope in their everyday life.
Tutkimuksen toinen tavoite on kuvata millaisia selviytymiskeinoja pienituloiset nuoret hyödyntävät arkipäivän elämässään.
Methods and key concepts: Autobiographical narratives (N=65) of low-income youths were analyzed based on grounded theory methodology (GTM).
Menetelmät ja keskeiset käsitteet: Pienituloisten nuorten omaelämäkerrallisia tekstejä (N=65) analysoitiin aineistolähtöisesti hyödyntäen grounded theoryn periaatteita.
Aims: The first aim of this study is to illustrate how youths with low socioeconomic status perceive the causes and consequences of their social and material deprivation.
Tavoitteet: Tutkimuksen ensimmäinen tavoite on kuvata miten pienituloiset nuoret jäsentävät koetun aineellisen ja sosiaalisen iteprivaation syitä ja seurauksia.
Finally, a conceptual framework was formulated to link the findings together.
Tutkimuksen lopussa laadittiin käsitteellinen malli tulosten yhdistämiseksi.
The concept of resilience refers to an individual's capacity to cope despite existing risk factors and conditions that are harmful to health and well-being.
Resilienssi viittaa yksilön kykyyn pärjätä ja sopeutua myönteisellä tavalla hyvinvointia sekä terveyttä vaarantavien riskitekijöiden ja riskiolosuhteiden läsnäolosta huolimatta.
Background: Social and material deprivation is associated with poor health, decreased subjective well-being, and limited opportunities for personal development.
Tausta: Sosiaalinen ja aineellinen deprivaatio (puute) on yhdistetty heikentyneeseen terveyteen, alentuneeseen koettuun hyvinvointiin ja rajallisiin henkilökohtaisiin kehittymismahdollisuuksiin.
Material and social deprivation was associated with various kinds of negative psychological, social, and material consequences.
Aineellinen ja sosiaalinen deprivaatio yhdistyi nuorten kertomuksissa lukuisiin kielteisiin psyykkisiin, sosiaalisiin ja aineellisiin seurauksiin.
Little is known about the everyday social processes that lead to decreased well-being of economically and socially disadvantaged citizens.
Lisäksi on olemassa vain vähän tutkimustietoa erilaisista sosiaalisista prosesseista, jotka voivat johtaa alentuneeseen koettuun hyvinvointiin taloudellisesti ja sosiaalisesti matalassa asemassa olevissa väestöryhmissä.
Youths used a variety of coping strategies that were identified as psychological, social, material, and functional-behavioral.
Nuoret hyödynsivät erilaisia selviytymiskeinoja, jotka tässä tutkimuksessa luokiteltiin psyykkisiin, sosiaalisiin, aineellisiin ja toiminnallisiin keinoihin.