natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We found in this study that platelet lysate with two freeze-thaw cycles effectively supported MSC expansion and maintained their functionality in ambient oxygen concentration.
Havaitsimme, että kahdesti pakastettu ja sulatettu verihiutalelysaatti tuki MSC:n jakautumista ja erilaistumista luuksi ja ylläpiti solujen toiminnalliset piirteet viljelyn ajan.
The aim of regulation is to produce safe and effective medicinal products, and therefore safety risks and sources of alterations or impairment of functionality should be evaluated carefully.
Sääntelyn tarkoituksena on taata potilaalle turvallinen ja tehokas lääkevalmiste.
MSCs display immunomodulatory functions and a broad differentiation capacity, and thus have several potential therapeutic applications, such as treatment of immunological disorders and correction of tissue defects.
MSC:n ominaisuudet tekevät niistä merkittävän potentiaalisen työkalun erilaisten sairauksien, kuten immunologisten häiriöiden tai kudospuutosten, hoitoon.
This study also aimed to improve quality of MSCs products by introducing an imaging-based screening method to detect aging-related morphological changes in MSC cultures.
Tutkimuksessa selvitettiin myös keinoja tunnistaa MSC ikääntymiseen liittyviä morfologian muutoksia kuvantamistekniikkaan perustuvaa seulontamenetelmää hyödyntäen.
This study has yielded insights into the establishment and scaling up of animal-serum free MSC cultures.
Tässä väitöstutkimuksessa keskityttiin kehittämään optimaalisia nautaseerumivapaita viljelyolosuhteita MSC:n laajamittaista viljelyä ja luuksi erilaistamista varten.
For production of medicinal products, MSCs are usually expanded extensively in cell cultures.
Eristettyjä soluja on viljeltävä laboratoriossa laajamittaisesti soluvalmistetta varten.
In addition, our screening method for aged cells could be implemented into the clinical-grade manufacturing of MSCs to monitor cell quality during processing.
Tutkimme myös, miten MSC:n viljelyprosessin aikana tehtävät solujen pakastusvaiheet vaikuttavat niiden ominaisuuksiin ja ikääntymiseen.
Alcohol abuse was the only distinct patient characteristic associated with blood culture positivity.
Alkoholismi oli ainoa potilaaseen liittyvä tekijä joka merkitsevästi liittyi veriviljelypositiivisuuteen.
PCR sampling had a diagnostic impact in one-sixth of the cases.
Leikkauksen aikana otetulla PCR-näytteellä todettiin diagnostinen hyöty noin kuudesosalla kaikista potilaista.
Identification by si-MALDI-TOF lead to 12.8% increase in episodes in which patients received appropriate antimicrobial treatment within 48 hours after the blood culture draw, which was the primary endpoint.
Veriviljelyissä kasvavan bakteerin tunnistaminen si-MALDI-TOF menetelmällä johti 12.8% lisäykseen niiden episodien määrässä, joissa potilaat saivat tehoavaa antibioottihoitoa 48 tunnin sisällä veriviljelyiden ottamisesta.
In areas with common drug use, concomitant IE may account for a substantial proportion of all IE episodes, equal to that of health care-associated IE.
Sellaisella alueella, kuten Pääkaupunkiseutu, missä suonensisäisten huumeiden käyttö on yleistä, siihen liittyvä endokardiitti voi muodostaa merkittävän osan kaikista endokardiittitapauksista.
New microbiological methods have emerged in the diagnosis of these entities with blood cultures remaining as a cornerstone.
Diagnostiikassa uusien mikrobiologisten menetelmien merkitys on viime vuosina korostunut, vaikkakin perinteiset veriviljelyt ovat säilyneet sen perustana.
Changing epidemiology of IE and its risk groups pose a challenge to their treatment.
Endokardiitin epidemiologia ja aiheuttajakirjo ovat muuttuneet johtuen muutoksista riskiryhmissä.
Study II explored bacteremia in patients with complicated skin and skin structure infections (cSSSI) in a population-based study including 460 patients with cSSSI from Helsinki, Finland and Gothenburg, Sweden.
Väestöpohjainen kohortti koostui yhteensä 460 potilaasta, Helsingistä ja Göteborgista.
Study IV was a population-based study including all adult patients diagnosed with IE in Helsinki University Hospital Area between 2013 and 2017.
Osatyö IV oli väestöpohjainen tutkimus jossa tutkittiin endokardiitin esiintyvyyttä, kliinistä kuvaa, aiheuttajamikrobeja sekä hoitotuloksia aikuisilla Pääkaupunkiseudulla Suomessa vuosina 2013-2017.
Study I evaluated the impact of new microbiological method, short incubation matrix assisted laser desorption/ionization time-of-flight mass spectrometry (si-MALDI-TOF), on the antimicrobial treatment of BSIs caused by Pseudomonas aeruginosa, Enterococcus spp.
Väitöskirjan osatyössä I selvitettiin massaspektrometriin perustuvan si-MALDI-TOF menetelmän käytön osana mikrobiologian laboratorion rutiinidiagnostiikkaa vaikutus tiettyjen bakteerien aiheuttamien veriviljelypositiivisten infektioiden empiiriseen antibioottihoitoon.
None of the patients with preoperative antimicrobial treatment duration longer than two weeks had positive valve cultures.
Potilailla jotka saivat yli kaksi viikkoa antibioottihoitoa ennen leikkausta kaikki läppäviljelyt olivat negatiivisia ja PCR antoi tuloksen noin puolessa tapauksista.
Patients were treated at Helsinki University Hospital (HUS) between February 2014 and March 2015.
Tutkimus tehtiin takautuvasti HUS, Meilahti vuosina 2014-2015 hoidossa olleista potilaista.
Study III evaluated the impact of pre-operative antimicrobial treatment duration on the yield of valve cultures and bacterial 16S PCR obtained during surgery for IE and the diagnostic value of PCR.
Osatyössä III arvioimme endokardiitin vuoksi sydänleikattujen potilaiden läpästä tehtyjen mikrobiologisten tutkimusten (viljely ja nukleiinihaponosoitus eli PCR) diagnostista hyötyä sekä ennen leikkausta annetun antibioottihoidon vaikutuksen näiden tutkimusten tuloksiin.
In PCR positive cases preoperative antimicrobial treatment duration was significantly shorter than in PCR negative cases.
Potilaat joilla veriviljelyt olivat positiiviset saivat mikrobin mukaan kohdennettua antibioottihoitoa useammin kuin veriviljelynegatiiviset.
Blood cultures were positive in nearly one-fourth of those 258 patients from whom they were obtained.
Neljäsosa kaikista veriviljelyistä oli positiivisia niillä joilta veriviljelyt otettiin.
None of the factors associated with blood culture drawing were found to be associated with blood culture positivity.
Tekijät, jotka assosioituivat siihen, että potilaasta pyydettiin veriviljely olivat eri kuin tekijät, jotka liittyivät veriviljelypositiivisuuteen.
Studies on Bloodstream Infections and Infective Endocarditis
Tämä aiheuttaa haasteen endokardiitin hoidolle ja ehkäisylle.
Diagnosis and treatment of bloodstream infections (BSIs) and infective endocarditis (IE) remain a challenge to treating physicians.
Veriviljelypositiivisten infektioiden ja sydämen sisäkalvon tulehduksen eli endokardiitin hoidon ja diagnostiikan kulmakivi on aiheuttajamikrobin nopea tunnistaminen.
Distinct features of these entities were described and also different outcomes.
Totesimme että näiden kolmen ryhmän osuudet olivat yhtä suuret (kolmasosa) ja niillä oli omat erityispiirteensä ja hoitotulokset.
In all, 313 episodes of IE originating from 291 patients were included in the study cohort.
Tutkimuskohorttiin kuului 313 endokardiittiepisodia.
Pre-operative treatment duration was shown to have a negative effect on the yield of both valve cultures and PCR.
Ennen leikkausta annetulla antibioottihoidolla todettiin negatiivinen vaikutus mikrobiologisten näytteiden tuloksiin.
PCR sampling had added diagnostic value, especially in blood culture negative cases.
Erityisen hyödyllinen PCR-näyte oli niillä potilailla joilla veriviljelyt olivat negatiivisia.
Equal proportions of community-acquired IE, health care-associated IE and drug use-related IE were observed, each accounting about for one-third of the cases.
Potilaat jaettiin kolmeen eri riskiryhmään: avohoitoperäinen, hoitoon liittyvä ja huumeiden käyttöön liittyvä endokardiitti ja näiden ryhmien eroja vertailtiin.
In a subgroup of patients with immunosuppression si-MALDI-TOF method was observed to offer a significant benefit.
Si-MALDI-TOF menetelmä osana diagnostista rutiinia todettiin hyödylliseksi veriviljelypositiivisten infektioiden hoidossa.
Diabetes, symptom duration less than two days and higher CRP level were associated with more frequent blood culture sampling, whereas surgical wound infection and peripheral artery disease were associated with less frequent blood culture sampling.
Selkein hyöty, ja tilastollisesti merkitsevä muutos, 22.6%:n lisääntyminen, osoitettiin enterokokkien aiheuttamissa veriviljelypositiivisissa infektioissa.
Of the facilitated groups, 67% continued on their own after the official group meetings.
Ryhmiin osallistuneista ikäihmisistä 67% jatkoi omatoimisia tapaamisia ohjatun ryhmän jälkeen.
Knowing the harmful effects of loneliness, it is the ethical duty of professionals to prevent and alleviate it.
Tiedostaen yksinäisyyden haitalliset vaikutukset, sitä tulee ehkäistä ja lievittää.
Loneliness predicted mortality.
Yksinäisyys ennusti ennenaikaisen kuoleman riskiä.
The associated factors explored included demographic factors, diseases, functioning, psychological well-being (PWB) and nutrition (MNA).
Yksinäisyyteen yhteydessä olevina tekijöinä tarkastelussa olivat demografiset tekijät, sairaudet, toimintakyky, psyykkinen hyvinvointi ja ravitsemus.
Loneliness was associated with poor self-rated health, dependency in activities of daily living and mobility, higher cognitive function and poor psychological well-being.
Yksinäisyys oli yhteydessä heikkoon itsearvioituun terveyteen, avuntarpeeseen päivittäisissä perustoiminnoissa ja liikkumisessa, vähäisempään kognition heikkenemiseen sekä heikentyneeseen psyykkiseen hyvinvointiin.
Loneliness of older people in long-term care facilities
Palvelutaloissa asuvien iäkkäiden ihmisten yksinäisyys
In Study I, 35% of the respondents suffered from loneliness at least sometimes.
Asukkaista 35% kärsi yksinäisyydestä vähintään toisinaan (tutkimus I).
The current work involved the use of both quantitative and qualitative methods complementing each other in order to explore loneliness.
Palvelutaloyksinäisyyden tarkastelussa hyödynnettiin määrällisiä ja laadullisia menetelmiä, jotka täydensivät toisiaan.
The aim of this study was to explore loneliness in long-term care facilities: its prevalence, associated factors and prognosis (Study I), as well as temporal trends over time (Study II).
Tämän artikkeliväitöskirjan tavoitteena on selvittää palvelutaloissa asuvien iäkkäiden ihmisten yksinäisyyttä: yleisyyttä, yhteydessä olevia tekijöitä, ennustetta (artikkeli I) ja prevalenssin ajallisia muutoksia (tutkimus II).
Loneliness was dependent on time of day, day of the week, and season.
Se kiinnittyi vuorokaudenaikoihin, viikonpäiviin ja vuodenaikoihin.
In addition, we aimed to investigate how this group model, "Circle of Friends" (CoF) has been implemented over ten years in Finland, and what is its fidelity and feasibility (Study V).
Tavoitteena on lisäksi kuvata, miten yksinäisyyttä lievittävä Ystäväpiiri-ryhmämalli on implementoitu Suomessa ja miten se on juurtunut 10 vuoden aikana käytäntöön (tutkimus V).
The qualitative studies (Studies III and IV) involved a multi-method approach among six cognitively impaired (MMSE score 15–23) and seven cognitively intact participants.
Laadullisissa tutkimuksissa (III−IV) hyödynnettiin monimenetelmäistä aineistonkeruuta sekä kognitiivisesti terveiltä että muistisairailta (MMSE 15 - 23) asukkailta.
Study V was based on survey data collected from participants (n=1041) and facilitators (n=319) of the CoF group intervention in Finland in 2006−2016.
Tutkimus V perustuu postikyselyyn iäkkäiltä Ystäväpiiri-ryhmäläisiltä (N=1041) sekä sähköiseen kyselyyn ryhmänohjaajilta (N=319) vuosien 2006 ja 2016 välillä.
Feeling depressed was the only independent variable associated with loneliness in a multivariate logistic regression model.
Logistisessa regressioanalyysissä masentuneisuus oli ainoa yksinäisyyteen yhteydessä oleva tekijä.
The group empowered the participants to self-direction, which in the cognitively impaired happened sooner than in the cognitively intact.
Muistisairaiden ryhmä siirtyi omatoimiseen ryhmäprosessin vaiheeseen yllättäen aikaisemmin kuin kognitiivisesti terveet osallistujat.
To be heard, feel visible, be connected, socially attached to the place, and recognized as persons should be a priority in daily practices in long-term care facilities.
Jotta palvelutaloasukas kokisi kiinnittyneensä mielekkääseen paikkaan, elämänsä merkitykselliseksi, äänensä kuulluksi, itsensä nähdyksi ja persoonansa tunnustetuksi, näiden tavoitteiden tulisi olla palvelutalojen työkäytänteissä ensisijaisia.
Loneliness increases the risk of admission to long-term care facilities and is associated with various adverse health outcomes.
Yksinäisyys lisää ennenaikaiseen laitoshoitoon joutumisen riskiä ja on yhteydessä terveyteen.
The prevalence of loneliness among respondents feeling depressed was 55%, and among those not feeling depressed, 24%.
Masentuneeksi itsensä kokevista 55% kärsi yksinäisyydestä vähintään toisinaan, kun vastaava osuus ei-masentuneiksi kokevilla oli 24%.
In previous studies the prevalence of loneliness has been even higher in these settings than among community-dwelling older people.
Yksinäisten osuus on jopa suurempi palvelutaloissa kuin kotona asuvilla.
Study V showed that facilitators of older people’s CoF groups have maintained the key elements, objectives and structure of the original model over ten years.
Tutkimus V osoitti, että huolellisen koulutuksen läpikäyneet ohjaajat säilyttivät Ystäväpiiri-ryhmän keskeiset elementit, rakenteen ja tavoitteet − yksinäisyyden lievittymisen ja omatoimiset tapaamiset ohjatun ryhmän jälkeen − suhteellisen hyvin alkuperäisestä mallista kymmenen vuoden seurannassa.
In both studies participants with severe dementia were excluded.
Vaikeasti muistisairaat poissuljettiin tutkimuksista.
Despite the adverse health outcomes, loneliness has received surprisingly little attention in long-term care facilities.
Huolimatta yksinäisyyden haitallisuudesta, palvelutaloissa asuvien iäkkäiden ihmisten yksinäisyydestä tiedetään varsin vähän.
A facilitated CoF group process (Study IV) with clear progressing steps, meaningful activities and mutual interaction revealed lonely older people’s capability to groupwork, despite their frailty and cognitive impairment.
Tavoitteellinen, ohjattu Ystäväpiiri-ryhmäprosessi (tutkimus IV) osoitti, että yksinäisillä osallistujilla oli halu ja kyky toimia ryhmässä liikkumis- ja muistivaikeuksista huolimatta.
Individual and focus-group interviews, observations on CoF group processes, and group facilitators’ field-diaries were used as data.
Yksilölliset ja fokusryhmähaastattelut, 3 kuukauden Ystäväpiiri-ryhmäprosessi ja sen havainnointi sekä ryhmänohjaajien kenttäpäiväkirjat muodostivat laadullisen aineiston.
Cross-sectional interviews and assessments (Study I) among all residents (n=2072) in Helsinki long-term care facilities explored the prevalence of loneliness, its associated factors and prognostic significance over a 3.6-year follow-up period.
Vuonna 2011 Helsingin palvelutaloissa asuvat iäkkäät ihmiset (N=2072) muodostivat tutkimus I -aineiston, jonka avulla tarkasteltiin yksinäisyyden yleisyyttä, siihen yhteydessä olevia tekijöitä sekä yksinäisyyden yhteyttä ennenaikaiseen kuolemanriskiin 3.6 vuoden seurannassa.
Loneliness proved to be a severe and idiosyncratic experience, anchored in time and location of the long-term care facilities.
Yksinäisyys näyttäytyi voimakkaana, yksilöllisenä ja vaihtelevana kokemuksena, joka oli sidoksissa aikaan ja paikkaan.
Study III gave voice to older people who suffered from loneliness and described their experiences.
Tutkimus III nosti esiin palvelutalossa asuvien yksinäisten iäkkäiden kokemukset.
It should be recognized in a work routine by asking about and documenting experiences.
Ammattilaisten tulisi kartoittaa ja dokumentoida asukkaiden yksinäisyyttä.
Repeated cross-sectional interviews and assessments (Study II) in 2011 and 2017 among all residents (n=1563 and n=1367, respectively) in Helsinki long-term care facilities were used to explore the temporal trends of loneliness.
Tutkimuksessa II selvitettiin yksinäisyyden ajallista muutosta vuosien 2011 (n=1563) ja 2017 (n=1367) Helsingin palvelutaloaineistoilla.
In Study II there was no change in the prevalence of loneliness over time in cross-sectional samples in 2011 and 2017: propensity score-adjusted loneliness was 36% at both time points.
Tutkimuksessa II ei havaittu yksinäisyyden esiintyvyydessä ajallista muutosta vuosien 2011 ja 2017 välillä.
Many older people are also aware of another major event in the near future, approaching death.
Lähimenneisyydessä on merkityksellisestä kodista pois muutto ja lähitulevaisuudessa puolestaan elämän lopullinen päätepiste, kuolema.
It is obvious that the time remaining should be made as good as possible.
Ulos ei päästy niin usein kuin olisi haluttu.
Furthermore, we aimed to assess the effectiveness of a group intervention process among lonely residents in long-term care facilities (Study IV).
Tavoitteena on tarkastella, miten yksinäisyys koetaan ja ilmaistaan (tutkimus III) sekä millä tavoin ryhmäinterventioprosessi etenee palvelutalossa asuvien yksinäisten iäkkäiden ryhmissä (tutkimus IV).
Loneliness among older people in long-term care facilities is linked to health, well-being and mortality.
Yksinäisyys palvelutaloissa on keskeinen huolenaihe sosiaali- ja terveyssektorilla.
The respondents had to spend long periods of time in their apartments and their desire to get out, get away from their loneliness, was not met. Respondents felt themselves invisible, and others in the facilities unknown, distant; some even unapproachable.
Asuntoa ei pidetty kotina, siellä jouduttiin viettämään pitkiä aikoja yksin, ulos ei päästy niin usein kuin olisi haluttu.
In place-dependent loneliness, respondents felt mentally homeless: none of them named their apartment as home, but instead they used coarse descriptions, such as hospital or prison.
Yksinäisyydessä koettiin henkistä kodittomuutta, asuntoa ei pidetty kotina ja siellä jouduttiin viettämään pitkiä aikoja yksin.
Interventions and their means should address loneliness in long-term care facilities.
Yksinäisyyteen liittyvät interventiot ovat olennaisia.
Passing lonely time was meaningless and full of waiting, stagnation and nothingness.
Yksinäisten aika oli varsin tapahtumaköyhää odottamista.
The goal-oriented group acknowledged participants’ own expectations and made them visible.
Osallistujat kokivat ryhmäsisällöt ja vertaistuen mielekkäiksi ja näyttivät hyötyvän ryhmästä.
CoF training has been essential in achieving its aims: alleviation of loneliness and participants’ continuing meetings on their own in a high proportion of participants.
Väitöskirjassa selvitettiin, miten yleistä yksinäisyys palvelutaloissa on, mihin se on yhteydessä, onko yksinäisten osuus muuttunut ajan myötä, miten iäkkäät asukkaat yksinäisyyden kokevat, ja miten yksinäisyyttä lievittävä ryhmä soveltuu palvelutaloon.
The respondents described loneliness in varied ways, richly, often using figurative metaphors.
Yksinäisyyttä tulee lievittää vaikuttaviksi todettuja menetelmiä hyödyntäen.
In addition to his Finnish collaborators, he worked with many Nordic composers and artists.
Suomalaisten yhteistyökumppaneidensa lisäksi Kurenniemi työskenteli myös monien pohjoismaisten säveltäjien ja taiteilijoiden kanssa.
His visionary ideas and technical expertise were influenced by the works of many of his contemporaries – and vice versa.
Hänen visionäärinen ideointinsa ja tekninen asiantuntemuksensa vaikutti monien hänen aikalaistensa töihin – ja päinvastoin.
In analyzing the use of his instruments, I show how technological artifacts develop in complex interaction between the original designer, the users, and the artifact itself rather than in an isolated laboratory with a lonely designer.
Analysoimalla Kurenniemen instrumenttien käyttöä osoitan, kuinka teknologiset artefaktit kehittyvät pikemminkin alkuperäisen suunnittelijan, käyttäjien ja itse artefaktin välisessä monimutkaisessa vuorovaikutuksessa kuin yksinäisen suunnittelijan keksintöinä, muusta maailmasta eristetyssä laboratoriossa.
In extreme cases, the role of the technology is strongly emphasized and could even be the most influential factor in the music-making.
Äärimmäisessä tapauksessa teknologian rooli korostuu ja voi olla jopa musiikintuotantoprosessin tärkein tekijä.
There are three main threads: music history (the historical and cultural context in the Nordic countries in the 1960s and 1970s), music technology (the design and use of electronic musical instruments), and electroacoustic music (aesthetics and musical analysis).
Tutkimukseni kolme pääteemaa ovat musiikinhistoria (historiallinen ja kulttuurinen konteksti Pohjoismaissa 1960–70-luvuilla), musiikkiteknologia (elektronisten soitinten suunnittelu ja käyttö) ja elektroakustinen musiikki (estetiikka ja musiikianalyysi).
Kurenniemi’s own musical output, on the other hand, provides an example of a music-production process in which the works are created in close – and often real-time – interaction with the production technology.
Kurenniemen oma taiteellinen tuotanto tarjoaa esimerkin musiikin tuotantoprosessista, jossa teokset luodaan tiiviissä – usein reaaliaikaisessa – vuorovaikutuksessa tuotantoteknologian kanssa.
At the core of the study are the musical instruments and music of the Finnish instrument designer and composer Erkki Kurenniemi (1941–2017).
Työni keskeinen toimija on soitinsuunnittelija ja säveltäjä Erkki Kurenniemi (1941–2017).
Instead of concentrating on the canonical works and central actors in the field, I focus on the small Helsinki-based community, which had active links to Sweden and Norway as well as frequent connections with Central European studios.
Kanonisoitujen teosten ja elektroakustisen musiikin keskeisten toimijoiden tarkastelun sijaan tutkimukseni painopiste on helsinkiläisessä pienessä yhteisössä, jolla oli aktiiviset yhteydet Ruotsiin ja Norjaan sekä jopa Keski-Euroopan studioihin.
For example, static and detailed descriptions of musical instruments do not suffice to depict the impact of technological development on musical aesthetics.
Soitinten staattinen ja yksityiskohtainen kuvailu ei yksinään riitä musiikin teknisen kehityksen ja musiikin esteettisen muutoksen vuorovaikutussuhteen analysointiin.
On the other hand, I adopt concepts from Science and Technology Studies (STS) in describing the technological developments and social networks.
Sosiaalisten verkostojen ja teknologian kehityksen hahmottamiseen hyödynnän tieteen ja teknologian tutkimuksessa (Science and Technology Studies, STS) kehitettyjä teorioita ja käsitteitä.
To study this aspect further, I examine Kurenniemi’s instruments in the hands of their users.
Tutkiakseni tätä muutosta tarkemmin tarkastelen Kurenniemen soittimia erityisesti niiden käyttöyhteyksissä.
The study belongs to the domain of music technology research and the scientific stance is interdisciplinary.
Työni kuuluu musiikkiteknologian tutkimuksen alaan, ja se muodostuu monitieteisistä tutkimusteemoista.
On the one hand, I employ music analysis and the concepts of the modern historiographical paradigm, ethnography and aesthetics theory in my analysis and description of the cultural and historical context of electroacoustic music.
Elektronisen musiikin kulttuurihistorian kuvaukseen ja analyysiin sovellan modernin historiankirjoituksen, etnografian ja esteettisen teorian käsitteitä sekä musiikkianalyysiä.
Beyond the temporal and the geographical, the works of Kurenniemi and his Nordic collaborators provide overarching perspectives on the interaction between music and technology.
Työni ajallisen ja maantieteellisen rajauksen ohella Kurenniemen ja hänen yhteistyökumppaneidensa tuottama musiikki ja kokeellinen taide luovat pohjan myös musiikin ja teknologian vuorovaikutussuhteen yleisemmälle tarkastelulle.