natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study is based on a measure of global self-esteem developed by Rosenberg (1965).
Tämän työn tutkimusongelmat liittyivät Morris Rosenbergin (1965) mittarilla arvioituun globaaliin itsetuntoon.
While for men success was the most important contributor, for women it was close interpersonal relationships, empathy and social interaction.
Suoriutuminen ja menestyminen olivat tärkeitä miesten vahvan itsetunnon alueita, kun taas naisille merkitsivät erityisesti läheiset ihmissuhteet, kanssaihmisten ymmärtäminen ja sosiaalinen vuorovaikutus.
The dimensions of a sense of competence were: a wish to please (a=.70), competence and success (a= .78) and success at school (a= .74).
Kyvykkyyttä mittasivat dimensiot: miellyttäminen (a=.70), kyvyt ja onnistuminen (a=.78) sekä koulumenestys (a=.74).
The following dimensions of coherence emerged: a sense of meaninglessness (a=.77), disappointment in interpersonal relationships (a=.74), anxiety (a=73).
Tutkimuksessa nousivat esille seuraavat elämänhallintaan liittyvät dimensiot: elämän tarkoituksettomuus (a=.77), pettymys ihmissuhteissa (a=.74), ahdistuneisuus (a=.73).
The results are largely in agreement with the views expressed by Rosenberg, i.e. the importance of social, normative and institutional integration in affecting self-esteem.
Tämän tutkimuksen tulokset tulokset olivat samansuuntaisia Rosenbergin näkemysten kanssa, joiden mukaan heikot ongelmalliset ihmissuhteet (henkilöiden välinen integraatio), sekä heikko institutionaalinen ja normisidonnainen käyttäytyminen ovat tyypillisiä henkilöille, joilla on alhainen itsetunto.
The predictors of the global concept of self-esteem were analysed by means of factor analysis and linear regression analysis.
Analysointia jatkettiin faktorianalyysin sekä lineaarisen regressioanalyysin avulla tarkoituksena löytää globaalille itsetunnolle laadullisten selittäjien ryhmiä.
Gender, age and education were independent variables.
Keskeiset taustamuuttujat olivat sukupuoli, ikä ja koulutus.
Cynicism and disappointment in interpersonal relationships characterised low self-esteem in young men (aged below 31) who had less education.
Nuorilla (alle 31-vuotiaat) ja heikon koulutustason omaavilla miehillä kyynisyys ja pettymys ihmissuhteissa kuvastivat heikkoa itsetuntoa.
Gender and age did not have an effect on global self-esteem (Rosenberg).
Sukupuolella eikä myöskään iällä ollut vaikutusta globaalin itsetunnon vahvuuteen.
Weak sense of coherence, shame and guilt as predictors of low self-esteem were common to the whole sample.
Kaikille yhteisiksi heikon itsetunnon selittäjiksi nousivat heikko elämänhallinta sekä häpeän ja syyllisyyden tunteet Koulutus sekä ikä vaikuttivat myös itsetunnon laadullisten selittäjien vaihteluun.
For women, low self-esteem was affected by aspects to do with a sense of life coherence, shame and guilt.
Erityisesti naisten heikkoa itsetuntoa kuvastivat elämänhallintaan liittyvät ongelmat sekä häpeän ja syyllisyyden tunteet, kun taas koulutettujen miesten heikkoa itsetuntoa selittivät empaattisuus ja sosiaalisuus.
Those with more extensive education seemed to have higher levels of self-esteem.
Sen sijaan mitä enemmän henkilöllä oli koulutusta, sen parempi on hänen itsetuntonsa.
In this case wages converge.
Tässä tapauksessa myös palkat lähentyvät toisiaan.
The enhanced welfare is observed as better wages in the new member state.
Uudessa maassa hyvinvoinnin nousu näkyy suurempina palkkoina.
The new country to the common market is considered to be technologically lagging compared to the initial countries.
Sisämarkkina-alueen uuden jäsenen oletetaan olevan teknologialtaan jäljessä alkuperäisistä jäsenistä.
The result of removing the barriers to trade is faster economic growth and income convergence between the initial common market countries.
Kaupan vapauttaminen johtaa taloudellisen kasvun nopeutumiseen ja tuloerojen vähenemiseen sisämarkkina-alueen alkuperäisten jäsenmaiden välillä.
The objective of this study is to analyse the effects of an enlargement of a common market on economic growth and incomes.
Työssä tarkastellaan sisämarkkina-alueen laajenemisen vaikutusta taloudelliseen kasvuun ja tuloihin.
The use of these intermediates yields economies of scale and further, productivity gains in final goods production.
Välituotteiden käyttö johtaa skaalaetujen kautta tuottavuuden paranemiseen lopputuotteiden valmistuksessa.
Growth is explained with continuous developing of new differentiated intermediate inputs in an R&D sector.
Ongelman tarkasteluun käytettävässä mallissa taloudellinen kasvu perustuu jatkuvaan uusien, erilaistettujen välituotteiden kehittämiseen talouden tutkimus- ja kehityssektorissa.
The immigration of skilled workers in turn leads to faster growth if and only if it was used relatively less intensively in the new member country prior to the enlargement.
Kouluttamattoman työvoiman virtaaminen sisämarkkina-alueen alkuperäisiin jäsenmaihin hidastaa kasvua, koulutetun työvoiman muutto taas johtaa nopeampaan kasvuun jos ja vain jos sen käyttö uudessa jäsenmaassa oli tehottomampaa ennen jäsenyyttä verrattuna alkuperäisjäseniin.
The underlying growth model draws on the work of Grossman and Helpman (1991).
Tutkimuksen viitekehyksen on kehittänyt Uwe Walz (1998), jonka malli pohjautuu Grossmanin ja Helpmanin (1991) sisäsyntyisen kasvun malliin.
The differences in technology are of such magnitude that the entrant cannot take part in the R&D activity at all.
Kehittymättömyys on sitä luokkaa, ettei ko. maa pysty osallistumaan tuotekehittelyyn lainkaan.
The study of the enlargement is divided into two sequences: liberalisation of trade and liberalisation of migration.
Laajentumisen vaikutuksia tarkastellaan kahdessa vaiheessa: ensimmäisessä poistetaan kaupan esteet ja toisessa sallitaan työvoiman liikkuminen alueella.
In the case of labour mobilisation, faster growth is achieved with qualifications.
Työvoiman liikkuvuus johtaa nopeampaan kasvuun vain tietyin ehdoin.
The specialisation patterns become less drastic, with the reallocation of resources leading to the innovating activity being more evenly distributed.
Erikoistuminen tuotannossa muuttuu, resurssien uudelleenallokointi johtaa t&k –toiminnan tasaisempaan jakautumiseen.
The countries' specialisation patterns are determined together with the mentioned scale economies and agglomeration advantages and disadvantages arising from transport costs.
Edellä mainittu sekä kuljetuskustannuksista aiheutuvat tuotantoyksiköiden keskittymisen edut ja haitat johtavat sisämarkkina-alueen maiden epätäydelliseen erikoistumiseen hyödykkeiden tuotannossa.
On the contrary, they are forcefully expanding its scope and programmes.
Päinvastoin, ne ovat johdonmukaisesti laajentaneet järjestön toiminta-aluetta ja sen ohjelmia.
In 1985 the seven South Asian states, India, Pakistan, Bangladesh, Sri Lanka, Nepal, Bhutan and Maldives established the South Asian Association for Regional Co-operation (SAARC).
Etelä-Aasian alueellinen yhteistyöjärjestö SAARC (South Asian Association for Regional Co-operation) on toiminut vuodesta 1985, jolloin sen perusti seitsemän etelä-aasialaista valtiota - Intia, Pakistan, Bangladesh, Sri Lanka, Nepal, Bhutan ja Malediivit.
Until now SAARC has not markedly succeeded in achieving its stated economic, political or cultural objectives.
Toimintansa aikana SAARC ei ole merkittävästi onnistunut saavuttamaan taloudellisia tai poliittisia päämääriään.
The majority of studies on SAARC investigate the rationale and potential of the Association from a neo-functionalist perspective.
Valtaosa SAARC:ia käsittelevistä tutkimuksista on tarkastellut järjestöä neo-funktionaalisesta näkökulmasta.
Therefore, in a situation when SAARC remains relatively ineffective in achieving its stated economic or political objectives, the neo-functionalist analyses lose their explanatory capacity concerning the present rationale and the future prospective of the Association.
Nykyisessä tilanteessa, jossa SAARC on verrattain heikosti onnistunut toteuttamaan taloudellisia tai poliittisia tavoitteitaan, SAARC:ia koskevat neo-funktionaaliset tutkimukset ovat menettämässä selitysvoimaansa.
It analyses the intended, unintended and instrumental consequences of SAARC and shows that these various consequences imply the transformation of the issues, rules and the structure of interstate relations in the region.
Tutkimus analysoi SAARC:in tavoiteltuja, välineellisiä ja tahattomia vaikutuksia alueen valtioiden välisten suhteiden rakenteisiin ja osoittaa, että alueen valtiosuhteiden asialista, normit ja rakenteet muuttuvat SAARC:in toiminnan tuloksena.
The fact that SAARC still exists and that the member-states are determined to continue with the Association therefore calls for a reinterpretation of SAARC beyond the neo-functionalist research paradigm.
Koska SAARC kuitenkin jatkaa olemassaoloaan ja myös jäsenvaltiot ovat päättäväisesti järjestön toiminnan takana, syntyy tarve syventää SAARC:in tutkimusta ja tarkastella järjestöä muista kuin neo-funktionaalisista teoreettisista lähtökohdista.
This study interprets SAARC as a regional conflict transformation.
Tämä tutkimus tarkastelee SAARC:ia alueellisten konfliktitrakenteiden muuttajana (conflict transformation) rakenteistumisen (structuration) näkökulmasta.
It argues that such transformation is conducive to the mitigation of interstate tensions and conflicts in the region.
Tutkimus esittää, että alueen valtioiden välisten suhteiden rakennemuutos edistää jännitteiden ja ristiriitojen vähenemistä Etelä-Aasian valtioiden välillä.
By applying a structurational theoretical perspective it argues that SAARC, as an institution is capable of transforming the tension-ridden and conflict-prone interstate relations between India and the other South Asian states.
Tutkimuksessa todetaan, että SAARC:in olemassaoloa ja sen merkitystä voidaan parhaiten ymmärtää tarkastelemalla sen roolia Intian ja alueen muiden valtioiden välisten jännitteisten ja konfliktiherkkien valtiosuhteiden muuttajana.
These studies focus on the intended consequences of the Association, e.g. the state of progress in the field of regional trade or in the field of political understanding.
Nämä tutkimukset mittaavat SAARC:in merkitystä ja tulevaisuutta jäsenvaltioiden välisen taloudellisen yhteistyön tai poliittisen yhteisymmärryksen mittareilla.
Despite its failures the member-states have never seriously questioned the justification of the Association.
Tästä huolimatta jäsenvaltiot eivät ole kyseenalaistaneet SAARC:in merkitystä alueellisena yhteistyöjärjestönä.
The data consists of field notes and taped interviews.
Kenttätyöaineisto koostuu muistiinpanoista ja nauhoitetuista haastatteluista.
The thesis is based on fieldwork in the Palauan community of Guam from June to September 1996, and on ethnographic literature on Palau.
Tutkielma perustuu antropologiseen kenttätyöhön Guamin palaulaisyhteisössä kesä-syyskuussa 1996 sekä Palauta koskevaan etnografiseen kirjallisuuteen.
The historical overview suggests that colonialism created a need for a different kind of cultural objectification than before.
Tiedot käsitteen historiasta viittaavat siihen, että siirtomaavalta loi tarpeen erilaiseen kulttuurin objektivointiin kuin aikaisemmin.
In the thesis it is suggested that the migrants' custom is a way of discussing cultural change, which the migrants have to face when they are living in foreign society.
Tutkielmassa esitetään, että Guamin palaulaisten custom on keskustelua kulttuurin muutoksesta, joka siirtolaisten on vieraassa yhteiskunnassa kohdattava.
Siukang/custom refers to customs, traditions and social exchange ceremonies, and in this work it is regarded as a representation of culture, a tradition.
Siukang/custom viittaa tapoihin, perinteisiin ja erityisesti sosiaalisen vaihdon rituaaleihin, ja sitä tarkastellaan tässä kulttuurin representaationa eli traditiona.
Regarding custom knowledge and custom exchange, it turns out that in many contexts the changes were accepted as inevitable consequences of circumstances or as positive proof of the Palauans' ability to adapt.
Tarkasteltaessa suhtautumista custom-tietoon ja custom-vaihdon käytänteisiin tulee esille, että monissa yhteyksissä muutokset customissa hyväksyttiin joko olosuhteiden väistämättömänä seurauksena tai myönteisenä osoituksena palaulaisten sopeutumiskyvystä.
Despite some negative views on the changes in practices, the most unacceptable were the changes in custom morality.
Vaikka osa siirtolaisista paheksui myös käytänteiden muutoksia, kielteisimmin suhtauduttiin custom-moraalissa nähtyihin muutoksiin.
Using custom : Representation and practice and in the tradition of Guam Palauans
Käytämme customia : representaatio ja käytäntö Guamin palaulaisten traditiossa
The ceremonies are seen to represent two forms of exchange, based on different social systems (kinship and migrant community) and forms of cornmunality, and belonging to different societies.
Tilaisuudet edustivat kahta, eri sosiaalisiin järjestelmiin (sukulaisuus ja siirtolaisyhteisö) perustuvaa vaihdon muotoa, jotka liittyivät erilaisiin yhteisöllisyyden muotoihin ja yhteiskuntiin.
However, as the discussions about knowledge and social exchange in the traditional Palauan society attempt to show, the present reflections on elements of culture does not differ radically from the past.
Keskustelut tiedosta ja sosiaalisesta vaihdosta perinteisessä palaulaisessa yhteiskunnassa pyrkivät kuitenkin osoittamaan, että nykyinen kulttuurin elementtien reflektointi ei eroa radikaalisti aikaisemmasta ja että tiedon ja vaihdon saamilla merkityksillä on ollut ajallista jatkuvuutta.
Palauan social exchange is examined by analysing two custom ceremonies, and their different practices connected to food and money.
Sosiaalista vaihtoa lähestytään analysoimalla kahta Guamin palaulaisten custom-tilaisuutta ja niiden erilaisia rahaan ja ruokaan liittyviä käytänteitä.
The general theoretical background of this work is the discussion in the social sciences about modernity and tradition.
Työn yleisenä teoreettisena viitekehyksenä ovat keskustelut moderniteetin ja traditioiden suhteesta.
Custom is a way of discussing differences between Guam and Palau, the past and the present: for Guam Palauans, doing custom and talking about custom is a way of negotiating their ambivalent position in relation to both the society on Guam and their home island Palau.
Custom on tapa puhua Guamin ja Palaun, menneisyyden ja nykyisyyden välisistä eroista: customin tekeminen ja siitä puhuminen ovat siirtolaisyhteisön tapa neuvotella omaa ambivalenttia asemaa sekä suhteessa ympäröivään yhteiskuntaan Guamilla että suhteessa kotisaareen Palauhun.
Also questions about the development, form and content of the Palauan tradition are addressed.
Lisäksi pohditaan yleisemmin koko palaulaisen tradition syntyyn, sisältöön ja muotoon vaikuttaneita tekijöitä.
The topic of this thesis is Palauan migrants on Guam and their conception of their own tradition.
Työn aiheena ovat Palaulta Guamille muuttaneet siirtolaiset ja heidän traditiokäsityksensä.
The purpose is to describe the Palauan concept of siukang or custom, and the discourses and practices it consists of in the Patauan migrant community on Guam.
Tutkielman tarkoitus on kuvata palaulaista käsitettä siukang eli custom sekä siihen liittyviä diskursseja ja käytänteitä Guamin siirtolaisyhteisössä.
Throughout the work changes and differences of the Guam Palauan custom in relation to custom in Palau, as well as the migrants' attitude to the them, are assessed.
Läpi työn tarkastellaan Guamin palaulaisten customin muutoksia ja eroja suhteessa Palaun customiin sekä siirtolaisten omaa suhtautumista eroihin.
The aim has been to examine how Guam Palauans understand their tradition, the changes that have occurred in it, and their relationship to Palau.
Päätavoite on selvittää, millaisena siirtolaiset ymmärsivät traditionsa, siinä tapahtuneet muutokset sekä suhteensa palauhun.
As a community maintaining connections to the home land, the Palauans on Guam can also be regarded as a diasporic community.
Guamin palaulaisten asema kotimaansa ulkopuolella elävänä ryhmänä, joka pyrkii säilyttämään yhteydet kotimaahansa, liittää työn myös keskusteluun ns. diasporayhteisöistä.
After a brief history of the Palauan concept of tradition, custom is discussed as knowledge, as exchange practices, as communication with Palau, and as morality.
Tutkielmassa keskustellaan palaulaisen traditiokäsitteen (siukang/custom) historiasta sekä customista tietona, (vaihto)käytänteinä, saarten välisen yhteydenpidon muotona ja moraalina.
It is argued that even though external circumstances of the Guamanian society were said to have caused the changes, the meanings and significance of the changes and the new practices are derived from certain Palauan cultural notions (hidden/public and open/closed).
Analyysi pyrkii osoittamaan, että vaihtokäytänteiden erot ovat merkityksellisiä suhteessa palaulaisen kulttuurin käsitteisiin (salainen/julkinen ja avoin/suljettu), vaikka palaulaiset itse liittivät muutokset eksplisiittisesti guamilaiseen yhteiskunnan vaikutuksiin.
In the relationships between Guam-based and Palau-based Palauans, custom is both a uniting and a dividing symbol.
Custom on myös Guamin ja Palaun välisen yhteydenpidon muoto, jossa custom vaihtona ja symbolina sekä yhdistää että erottaa Palaun ja Guamin palaulaisia.
The more specific frameworks concern (1) the processes of cultural objectification and (2) social exchange, where emphasis is on the idea of social reproduction.
Toinen lähestymistapa on vaihtoteoreettinen, koska sosiaalinen vaihto on keskeinen osa palaulaista traditiota, ja keskeistä on vaihto sosiaalisen uusintamisen muotona.
I also took a look at the history of Finnish upbringing.
Loin myös katsauksen suomalaisen kasvatuksen historiaan.
In the interviews I used the method of qualitative attitude research.
Käytin haastatteluissa laadullisen asennetutkimuksen menetelmää.
My empiric source material was the interviews of 21 parents living in the capital area.
Empiirisenä aineistonani oli 21 pääkaupunkiseudulla asuvan vanhemman haastattelut.
I studied the subject from the point of view of rhetorical social psychology.
Tarkastelin aihetta retorisen sosiaalipsykologian näkökulmasta.
My primary sources were the works of Michael Billig (rhetorical social psychology and qualitative attitude research), the works of Kari Vesala and Teemu Rantanen (qualitative attitude research), Benjamin Spock's 'The Common Sense Book Of Baby And Child Care' (the dilemma of knowledge and common sense in bringing up of children) and Janne Kivivuori's book 'Paha tieto' (anti-scientific thinking).
Tärkeimmät lähteeni olivat Michael Billigin teokset (retorinen sosiaalipsykologia ja laadullinen asennetutkimus) Kari Vesalan ja Teemu Rantasen teokset (laadullinen asennetutkimus), Benjamin Spockin 'Tervettä järkeä lastenhoitoon' -teos (tiedon ja terveen järjen dilemma lasten kasvatuksessa) ja Janne Kivivuoren 'Paha tieto' -teos (tieteenvastainen ajattelu).
The interviewees were able to consider how their views could be questioned and they used various rhetorical methods in their arguments.
Haastatellut kykenivät ottamaan huomioon millä tavalla heidän näkemyksensä voitaisiin kyseenalaistaa ja käyttivät moninaisia retorisia keinoja argumentoinnissaan.
The subject of the analysis was the argumentative speech produced by the interviewees.
Analyysin kohteena oli haastateltavien tuottama argumentatiivinen puhe.
The 'love and limits'-upbringing, as I call it, can be interpreted as a taking of an attitude to the views of previous generations.
'Rakkautta ja rajoja' -kasvatukseksi nimeämäni linja voidaan tulkita kannanotoksi aiempien sukupolvien kasvatusnäkemyksiin.
The underlining of love and respect in relation to the child, that was eminent in the source material, could be interpreted as a counter argument to the discipline and humiliation culture that prevailed until the 1950 -60's and the underlining of limits as a counter argument to the free upbringing of the 60 - 70's.
Aineistosta noussut rakkauden ja lapsen kunnioittamisen korostaminen voidaan tulkita 1950-60 -luvuille asti vallinneen kuri- ja nöyryytyskulttuurin vasta-argumentiksi ja rajojen korostus 60-70 -luvun vapaan kasvatuksen vasta-argumentiksi.
The parents were commenting on seven different sentences with claims, which were formed using research literature and views that have appeared in public discussion.
Vanhemmat kommentoivat seitsemää lauseväittämää, jotka oli muotoiltu käyttäen hyväksi tutkimuskirjallisuutta ja julkisessa keskustelussa esiintyneitä näkemyksiä.
In the theoretical part I examined discussions considering the concept of common sense and anti-scientific thinking.
Teoreettisessa osassa tarkastelin terveen järjen käsitteeseen ja tieteen vastaiseen ajatteluun liittyviä keskusteluja.
In the analysis I focused mainly on the processes of arguments and on how the dilemmatic nature of the thoughts provoked by the claims was dealt with.
Analyysissa kiinnitin huomion ennen kaikkea argumentointiprosessiin ja siihen miten väittämien herättämien ajatusten dilemmaattisuutta siinä käsiteltiin.
A dilemma arose between knowledge and common sense but rhetorical methods led rather to approval of expertise in bringing up of children, than disapproval.
Tiedon ja terveen järjen välille muotoutui dilemma mutta retorisin keinoin päädyttiin enemmänkin kannattamaan asiantuntijatietoa lasten kasvatuksessa kuin vastustamaan sitä.
The dilemma between knowledge and common sense in bringing up of children from the point of view of rhetorical social psycology
Terveen järjen ja tiedon dilemma lasten kasvatuksessa retorisen sosiaalipsykolgian näkökulmasta
The study was based on the dilemmatic nature of thinking, which means that a person often ends up talking against one of his values while defending another.
Lähtökohtana oli ajattelun dilemmaattinen luonne eli se, että puolustaessaan yhtä arvoaan ihminen joutuu usein puhumaan jotakin toista arvoaan vastaan.
I was interested in if the parents under my study experienced a conflict between knowledge and common sense and how a possible dilemma was dealt with in argumentation.
Minua kiinnosti se, kokivatko tutkimani vanhemmat ristiriitaa tiedon ja terveen järjen välillä ja miten mahdollista dilemmaa käsiteltiin argumentaatiossa.
Also a picture of the 21st century's sensible bringing up of children was formed, based on the source material.
Aineiston pohjalta syntyi myös kuva tervejärkisestä lasten kasvatuksesta 2000-luvulla.
I made a connection between the resent discussion about the parents high education in relation to the distress of their children and the tradition of viewing scientific knowledge as some kind of a threat to common sense.
Liitin viimeaikaisen keskustelun lasten pahoinvoinnin ja vanhempien korkean koulutuksen yhteyksistä perinteeseen, jossa tieteellisen tiedon on nähty jollakin tavalla uhkaavan tervettä järkeä.
My research subject was how parents view the relation between knowledge and common sense when raising children.
Tutkimukseni kohteena oli vanhempien näkemykset tiedon ja terveen järjen suhteesta lasten kasvatuksessa.
My interviewees considered the balancing of work and family life as the biggest problem of modern parents.
Tämän päivän vanhempien suurimmaksi ongelmaksi haastateltavani näkivät työn ja perheen yhteen sovittamisen hankaluuden.
This has been interpreted to reflect an institutionalised cultural division of labour, as Michael Hechter's (1975) concept of internal colonialism suggests.
Tämän olen tulkinnut johtuvaksi kulttuurisen työnjaon institutionalisoitumisesta, kuten Michael Hechter (1975) klassikossaan 'sisäinen kolonialismi' asian ilmaisee.
Timber and herring : modernisation and mobility in Finnish Lapland and the Western Islands of Scotland, 1770-1970
Tukintekoa ja sillinpeerkausta : modernisaatio ja liikkuvuus Suomen Lapissa ja Skotlannin Ulko-Hebrideillä, 1770-1970
The first one deals with the consequences of the proceeding modernisation process in the two peripheral areas of Finnish Lapland and the Western Islands of Scotland.
Niistä ensimmäisessä tarkastelen sitä, millä tavoin modernisoitumisprosessi eteni kahdessa periferiassa, Suomen Lapissa ja Skotlannin Ulko-Hebrideillä.