natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The research material consists of interviews (a total of 228 interviews) published in the Finnish musical journal Rondo-Classica between 1974 and 2006.
Tutkimusaineisto muodostuu Rondo-Classica-lehdessä vuosina 1974–2006 julkaistuista taiteilijahaastatteluista (yht.
However, the postmodern situation entail a condition: the story must depict the artist as media sexy under the conditions of our visual and consumerist culture.
Moniäänisyyttä edustaviin tarinamalleihin sisältyy kuitenkin ehto: tarinan tulee ilmentää taiteilijaa media-seksikkäänä katse- ja kulutuskulttuurin ehdoin.
The counter and variation stories reflect the polyphony of the postmodern era and represent the breaking or variation of hegemony.
Vasta- ja variaatiotarinat heijastavat post-modernin ajan moniäänisyyttä ja ne kuvaavat hegemonian murtumaa tai muun-nelmaa.
The theory is developed further on the basis of Harré's and Bakhtin's views.
Harrén että Bahtinin näkemyksien pohjalta teoriaa on kehitelty edelleen.
The research discloses the following storylines: the traditional storylines in the research material include Christ, the nature mystic, the prophet, and Juha and the overthrown king of the hill.
Traditionaalisia tarinamalleja aineistossa ovat kristushahmo, luontomystikko, profeetallinen näkijä, juhahahmo ja syrjäytetty kukkulan kuningas.
Due to the polyphonic and changing nature of culture, the research also examines the relationship of the hegemonic story with stories that are at variance with the dominant story.
Kulttuurin moniäänisestä ja muuttuvasta luonteesta johtuen tutkimuksessa myös kysytään, millainen on vallitsevan tarinan suhde erilaisuutta edustaviin tarinoihin.
In a hegemonic, traditional story artisthood is determined through a masculine mission and heroism.
Vallitsevassa, traditionaalisessa tarinassa taiteilijana oleminen määrittyy maskuliinisen sankaruuden ja kutsumuksen kautta.
Storylines that have for a long time held a hegemonic position are now vanishing, for they are no longer suitable for the modern artists' image, which requires the ability to transform.
Ne eivät enää kelpaa uuden aikakauden muuntautumiskykyä edellyttävään taiteilijakuvastoon.
With social change, these stories have been pushed to the margin while a competitive and consumerist culture has taken over, and they have been replaced by success stories that are often market-oriented and reflect postmodern flexibility.
Niiden tilalle ovat tulleet postmodernia notkeutta kuvastavat, usein markkinahenkiset menestystarinat.
The interviews have been gathered in the years 1996-2001.
Haastattelut on koottu vuosina 1996-2001.
The main theoretical tools of the research are constructivist research on social problems, and political psychology.
Tutkimuksen tärkeimmät teoreettiset välineet ovat sosiaalisten ongelmien konstruktionistinen tutkimus ja poliittinen psykologia.
The Eastern Mafia : Threat policy, crime phenomena, and cultural meanings
Itämafia : Uhkakuvapolitiikka, rikosilmiöt ja kulttuuriset merkitykset
The situation of Estonia had a powerful effect on the crime situation of Finland and on the security of the Finnish diplomats.
Viron tilanteella oli voimakas vaikutus Suomen rikollisuustilanteeseen ja suomalaisten diplomaattien turvallisuuteen.
In the third phase, in the 21st century, the organized crime of Finland was said to be lead from abroad.
Kolmannessa vaiheessa 2000-luvulla Suomen järjestäytynyt rikollisuus esitettiin ulkomailta johdetuksi.
Both in the Anglo-American and Russian cultural frames there appears an inflated and exaggerated talk, according to which the mafia rules everything in Russia and is spreading everywhere.
Sekä angloamerikkalaisessa että venäläisessä kulttuurisessa kehyksessä esiintyy inflatoitunut ja liioiteltu puhetapa, jonka mukaan mafia hallitsee Venäjällä kaikkea ja leviää kaikkialle.
The Russians had no influence in the most serious violent crimes in Finland, although the number of assassinations were at least 5, 000 in Russia in the 1990's.
Venäläisillä ei ollut vaikutusta vakavimpiin väkivaltarikoksiin Suomessa, vaikka Venäjällä palkkamurhat vaativat 1990-luvulla ainakin 5000 uhria.
In Russia, the assassinations were on one hand connected to marital problems, on the other hand to the pursuit of public attention and a hoped-for effect by the aid of the murder of an influential person.
Venäjällä palkkamurhat liittyivät yhtäältä parisuhdeongelmiin, toisaalta julkisen huomion ja toivotun vaikutuksen tavoitteluun vaikuttajahenkilön murhan avulla.
To equate the Sicilian Mafia with Russia is an anachronism, since no empirical proof of systematic uncontrolled violence or absolute power vacuum in Russia can be found.
Sisilian mafian rinnastaminen Venäjään on anakronismi, sillä kontrolloimattoman väkivallan laajamittaisuudesta tai absoluuttisesta valtatyhjiöstä ei löydy Venäjältä empiiristä näyttöä.
In Finland, procuring, car theft, and narcotics crimes were at their widest arranged by the Finnish often with the help of the Estonians.
Suomessa sekä paritusrikollisuus, autovarkausrikollisuus että huumerikollisuus olivat laajimmillaan suomalaisten usein virolaisten tuella järjestämää toimintaa.
In Finland, the policy of threat images was especially canalised to moral panics connected to "eastern prostitution".
Suomessa uhkakuvapolitiikka kanavoitui erityisesti "itäprostituutioon" liittyviin moraalipaniikkeihin.
In Russia, the policy of threat images emphasized the total criminalizing of society caused by criminal capitalism.
Venäjällä uhkakuvapolitiikka korosti rikollisen kapitalismin aiheuttamaa yhteiskunnan täydellistä kriminalisoitumista.
In every country, the policy of threat images was affected by a so-called large-group identity, a term by Vamik Volkan, in which a so-called chosen trauma caused a political paranoia of an outer and inner danger.
Kaikissa maissa uhkakuvapolitiikkaan vaikutti Vamik Volkanin tarkoittama ns. suurryhmäidentiteetti, jossa Volkanin tarkoittama ns. valittu trauma tuotti poliittisen paranoian ulkoisesta ja sisäisestä vaarasta.
In Finland, the evolution of the policy of threat images proceeded in three phases: Initially, extensive rolling of refugees and criminals from Russia to Finland was emphasized in the beginning of the 1990's.
Suomessa uhkakuvapolitiikan evoluutiossa oli kolme vaihetta: aluksi 1990-luvun alussa korostettiin suurta pakolais- ja rikollisvyöryä Venäjältä Suomeen.
The situation of Estonia was very difficult compared to that of Russia in the 1990's, which was manifested in the stagnation of the Estonian police and judicial authorities, the crimes of the police and the voluntary paramilitary organization, bomb explosions, the rebellion called "the jaeger crisis" in the voluntary paramilitary organization, and the "blood autumn" of Eastern Virumaa, in other words terror.
Viron tilanne oli 1990-luvulla Venäjään verrattuna erittäin vaikea, mikä ilmeni Viron poliisi- ja oikeusviranomaisten lamaantumisena, poliisien ja suojeluskuntalaisten rikollisuutena, pommiräjähdyksinä, "jääkärikriisiksi" kutsuttuna kapinana suojeluskunnassa ja Itä-Virumaan "verisyksynä" eli terrorina.
Definitional processes of social problems and cultural semantic structures behind them are identified in the analysis and connected to the analysis of the crime cases.
Analyysissa tunnistetaan sosiaalisten ongelmien määrittelyprosesseja ja niiden taustalta kulttuurisia merkitysrakenteita sekä yhdistetään nämä rikostapausten analyysiin.
In the white-collar crime phenomena between Finland and Russia, the Finnish state and Finnish corporations gained remarkable benefit of the frauds aimed at the states of the Soviet Union and Russia in 1980's-21st century.
Suomen ja Venäjän välisissä talousrikosilmiöissä Suomen valtio ja suomalaiset yritykset saivat 1980-2000-luvuilla merkittävää hyötyä Neuvostoliiton ja Venäjän valtioihin kohdistuvilla petoksilla.
The main part of the material consists of interviews of the Finnish, Estonian and Russian police authorities specialized in the problem of organized crime, and the reports on the crime situation drawn up in the Finnish diplomatic representations in Tallinn and St Petersburg.
Aineiston tärkein osa koostuu järjestäytyneen rikollisuuden ongelmaan erikoistuneiden suomalaisten, virolaisten ja venäläisten poliisiviranomaisten haastatteluista sekä Suomen Tallinnan ja Pietarin edustustoissa laadituista rikollisuutta koskevista tilannekatsauksista.
In Estonia, the policy of threat images emphasized the crime organized by the Russian authorities and politicians in order to weaken Estonia.
Virossa uhkakuvapolitiikka korosti Venäjän viranomaisten ja poliitikkojen Viron heikentämiseksi järjestämää rikollisuutta.
In the Anglo-American policy of threat images, "the Russian mafia" was seen as a commodified conspiracy theory, which the police, the media, and the research took advantage of, blurring the line between fact and fiction.
Angloamerikkalaisessa uhkakuvapolitiikassa "venäläinen mafia" esiintyi salaliittotuotteena, jota poliisi, media ja tutkimus hyödynsivät, muuttaen faktan ja fiktion rajan häilyväksi.
In the continuum of the Finnish policy of threat images, Russia and the Russians were, however, presented as a source of a marked danger.
Suomen uhkakuvapolitiikan jatkumossa Venäjä ja venäläiset kuitenkin esitettiin korostuneen vaaran lähteiksi.
In the second phase, the eastern mafia was said to infiltrate all over Finnish society and administration.
Toisessa vaiheessa itämafian kerrottiin soluttautuvan kaikkialle Suomen yhteiskuntaan ja hallintoon, mutta Suomi todettiin tällaiselle leviämiselle immuuniksi.
The Eastern Mafia Threat policy, crime phenomena, and cultural meanings An interdisciplinary research on the crime phenomena and the threat policy relating to the organized crime and the mafia of Russia and Estonia is based on 151 expert interviews, statistics, documents, research literature, and press material.
Venäjän ja Viron järjestäytynyttä rikollisuutta ja mafiaa koskevan uhkakuvapolitiikan ja rikosilmiöiden monitieteinen tutkimus perustuu 151 asiantuntijahaastatteluun, tilastoihin, asiakirjoihin, tutkimuskirjallisuuteen ja lehdistömateriaaliin.
There is the traditional anti-Semitic paranoia in the core of this cultural symbiosis produced by Russian legal nihilism, the theory of totalitarianism of Sovietology, and the inertia of Russian anti-capitalism.
Tämä on venäläisen oikeusnihilismin, sovjetologian totalitarismiteorian ja neuvostoliittolaisen kapitalisminvastaisuuden jatkuvuuden tuottama kulttuurinen symbioosi, jonka ytimessä on perinteinen antisemitistinen paranoia.
New terminology will be defined and inaccuracies in existing terminology will be dealt with.
Uutta sanastoa määritellään ja aiemman terminologian epätarkkuuksia karsitaan.
Multiphonics are not impossible to produce, contrary to what a lack of prior literature would suggest.
Multifoneja ei ole mahdotonta tuottaa, kuten aiemman kirjallisuuden vähyydestä voisi päätellä.
The aim of my study is to enable a broader knowledge and compositional use of the piano multiphonics in current music.
Tutkimukseni tarkoituksena on mahdollistaa pianon multifonien nykyistä laajempi tuntemus ja sävellyksellinen käyttö aikamme musiikissa.
This corpus of text will benefit pianists and composers alike, and it provides the answers to the questions "what is a piano multiphonic", "what does a multiphonic sound like," and "how to notate a multiphonic sound".
Tekstikokonaisuudesta on yhtäläistä hyötyä pianistille ja säveltäjälle, ja se tarjoaa vastauksen kysymyksiin "mikä on pianon multifoni", "miltä multifoni kuulostaa" ja "miten multifoni nuotinnetaan".
It is observed that to produce of multiphonics the musician needs to have specialized knowledge, a small amount of technique and detailed instructions from the composer.
Todetaan, että multifonien tuottaminen vaatii soittajaltaan tiedollista erikoisosaamista ja hieman tekniikkaa sekä säveltäjältä tarkkaa ohjeistusta.
This study examines notational choices and proposes a notation suitable for most situations, and notates the most commonly produceable multiphonic chords.
Työssä tarkastellaan notaatiotapoja ja tehdään ehdotus useimpiin tilanteisiin sopivasta notaatiosta sekä nuotinnetaan yleisimmin tuotettavat multifonisoinnut.
The existence of piano multiphonics will be verified mathematically, supported by acoustic recordings and camera measurements.
Pianon multifonien olemassaolo todennetaan paitsi matemaattisesti, myös akustisten äänitysten ja kameramittausten avulla.
Moreover, multiphonics in the repertoire are compared from the aspects of composition and notation, and the portability of multiphonics to the sounds of other instruments or to other mobile playing modes of the manipulated grand piano are examined.
Lisäksi vertaillaan multifoneja sisältävää ohjelmistoa sävellyksellisistä ja nuotinnuksen näkökulmista sekä tutkitaan multifonien sävellyksellistä siirrettävyyttä muiden soittimien samankaltaisiin ääniin tai muokatun pianon (manipulated grand piano) muihin liikkuviin soittotapoihin (mobile modes of manipulated playing).
The multiphonic "mode of playing" will be separated from "playing technique" and from flageolets.
Multifonien soittotapa (mode of playing) erotetaan soittotekniikasta (playing technique) ja huiluäänista?
Composers tend to use multiphonics in a different manner, making for differing notational choices.
Säveltäjät käyttävät multifoneja eri tavoin, joten myös nuotinnusratkaisut eroavat.
In my work, the correspondence of FFT analysis and hearing will be touched on, and by virtue of audio excerpts I offer ways to improve as a listener of multiphonics.
Työssäni sivuan FFT-analyysin ja kuulokuvan vastaavuutta ja ääniesimerkein tarjoan keinoja harjaantua multifonien kuulijana.
The first article examines Russian birthdays from a network perspective.
Ensimmäisessä artikkelissa katson verkostoja venäläisen syntymäpäiväjuhlan näkökulmasta.
Social Networks and Everyday Practices in Russia
Sosiaaliset verkostot ja venäläinen arkielämä
More results are to be found from my dissertation: Anna-Maria Salmi: Social Networks and Everyday Practices in Russia, Kikimora Publications, 2006, see www.kikimora-publications.com.
Näihin tuloksiin ja lukuisiin muihin voi perehtyä tarkemmin väitöskirjassani Social Networks and Everday Practices in Russia, Helsinki, Kikimora Publications (2006), www.kikimora-publications.com.
The study is a collection of articles detailing social networks in five different contexts.
Tutkimus on artikkeliväitöskirja, jossa murrosta lähestytään viidestä eri näkökulmasta.
The study is based on qualitative social network and interview data gathered among three groups, teachers, doctors and factory workers, in St. Petersburg during 1993-2000.
Aineisto koostuu kolmen ammatillisen ryhmän - opettajien, lääkäreiden ja tehdastyöläisten - keskuudessa kerätystä verkosto- ja haastatteluaineistosta.
Some scholars have argued that the importance of networks has been dramatically reduced in the new market economy, whereas others have stressed their continuing importance.
Sosialismin romahduksen jälkeen verkostojen merkityksestä on esitetty erilaisia käsityksiä: joidenkin tutkijoiden mukaan verkostojen merkitys jälkisosialismissa on ratkaisevasti vähentynyt, toiset taas korostavat verkostojen tärkeyttä ja käyttökelpoisuutta myös uudessa jälkisosialistisessa tilanteessa.
The fourth details relationships at work, particularly from the vantage point of internal migration.
Kolmas artikkeli käsittelee naapuruutta; neljännen aiheena on työpaikan sosiaaliset suhteet erityisesti migraation näkökulmasta; viidennessä käsitellään asumista.
Medicines were obtained through personal connections because some were unavailable at local pharmacies or because these connections could provide medicines for a cheaper price or even for free.
Useat tutkimukseen osallistuneet opettajat hyödynsivät verkostojaan saadakseen terveyspalveluja tai lääkkeitä, joko siksi että näitä ei muuten ollut saatavilla, niihin ei luotettu tai koska verkostojen avulla niitä saatiin halvemmalla tai ilmaiseksi.
My doctoral dissertation in sociology and Russian studies, Social Networks and Everyday Practices in Russia, employs a "micro" or "grassroots" perspective on the transition.
Tutkin sosiologian ja Venäjän-tutkimuksen alan väitöskirjassani Social Networks and Everyday Practices in Russia (Sosiaaliset verkostot ja venäläinen arkielämä) sosiaalisten verkostojen merkitystä Venäjän 1990- ja 2000-luvun yhteiskunnallisessa murroksessa.
Neighbours did not provide merely small-scale help but were often exchange partners because they possessed important professional qualities, had access to workplace resources, or knew somebody useful.
Keskeinen naapuruutta määrittävä tekijä oli avunanto mutta hyvin laajassa mielessä: naapuriapu perustui usein työpaikan resurssien tai professionaalisten taitojen vaihtoon sekä naapureiden verkostojen hyödyntämiseen.
The study adds a critical element to the discussion on networks in post-socialism.
Tutkimus liittyy sosiaalisista verkostoista käytyyn keskusteluun tuoden siihen kriittisen näkökulman.
It shows that some groups are privileged over others, for instance, middle-class people in informal access to health care.
Toisaalta kaikilla ryhmillä ei ole yhtäläistä pääsyä verkostoihin, vaan opettajat keskiluokkaisena ryhmänä ovat monessa mielessä etuoikeutetussa asemassa.
Moreover, analysing the formation of networks sheds additional light on inequalities, as it highlights the importance of migration as a mechanism of inequality, for example.
Olenkin tutkimuksessani eritellyt verkostojen merkitystä kriittisesti esimerkiksi sosioekonomisen aseman ja migraatiotaustan merkityksestä lähtien.
To what extent is access to networks unequally distributed?
Tämä ei kuitenkaan poissulje verkostojen käyttöä.
A considerable consensus exists that social networks were vital in state socialist societies and were used to bypass various difficulties caused by endemic shortages and bureaucratic rigidities, but a more debated issue has been their role in post-socialism.
Tutkijoiden keskuudessa vallitsee yksimielisyys siitä, että sosialismin aikana verkostot olivat hyvin tärkeitä: kroonisesta tavarapulasta ja muista syistä johtuen ihmiset hyödynsivät verkostojaan - sukulaisiaan, ystäviään, naapureitaan, työtovereitaan jne. - erilaisin tavoin, esim. työpaikan, asunnon, auton tai ulkomaalaisten kulutustavaroiden hankkimiseksi.
My study provides some evidence about inequalities.
Omassa tutkimuksessa totean, että verkostot ovat yhä monella tapaa tärkeitä.
The second takes a look at health care to see whether networks have become obsolete in a sector that is still overwhelmingly public, but increasingly being monetarised.
Toisaalta on tärkeä huomata - ja tämä jää monessa tutkimuksessa usein vähälle huomiolle - että verkostot ovat epätasaisesti jakautunut resurssi, ne uusintavat eriarvoisuutta ja niillä on myös muita epäsuotuisia vaikutuksia.
The article on health care, for instance, shows that personal connections are still important and popular in post-Soviet Russia, despite the growing importance of money and the emergence of "fee for service" medicine.
Tutkimuksessani todetaan mm., että venäläisessä nykyterveydenhoitojärjestelmässä verkostoilla on yhä keskeinen merkitys.
As a result, the workplace heavily influenced or absorbed contexts for the worker migrants to establish relationships whereas many meeting-places commonly available in Western countries were largely absent or at least did not function as trusted public meeting places to initiate relationships.
Useimmat tutkittavat asuivat hyvin ahtaasti, mutta mahdollisuudet asumistason parantamiseen olivat olemattomat, mitattiin sitä sitten rahalla tai verkostoilla.
The study finds that although homeowners associations have increased cooperation and tightened social relations between neighbours, social capital has not been able to prevent free-riding.
Tutkimus osoittaa, että vaikka yhteistyö on lisääntynyt ja naapureiden väliset suhteet ovat tiivistyneet asunnonomistajien yhdistyksen myötä, sosiaalinen pääoma ei ole pystynyt estämään vapaamatkustamista.
The study is based on interview data of St. Petersburg s homeowners associations.
Tutkimus perustuu Pietarin asunnonomistajien yhdistyksissä kerättyyn haastatteluaineistoon.
Using the common-pool resource theory the study demonstrates why implementation of the housing reform has not succeeded as expected.
Tutkimuksessa on sovellettu yhteisresurssien hallinnan teoriaa, jonka avulla tutkimus osoittaa, miksi asuntouudistus ei ole onnistunut niin hyvin kuin on suunniteltu.
The thesis examines homeowners associations as a part of the large-scale housing reform, implemented in Russia since 2005.
Väitöskirjassa tutkitaan asunnonomistajien yhdistyksiä osana Venäjällä vuodesta 2005 lähtien toteutettua laajaa asuntosektorin uudistusta.
Instead, the reform is impeded most of all by imperfect institutional arrangements and local authorities that prevent the associations from working as independent, self-governing associations.
Sen sijaan paikallisviranomaiset ovat toimillaan haitanneet uudistuksen toteutusta ja estäneet yhdistyksiä toimimasta itsenäisinä, itsehallinnollisina yksikköinä.
Thirdly, solution of disputes between the associations and authorities and within the associations is difficult, as the court system tends to be bureaucratic and inefficient.
Kolmanneksi, sekä yhdistysten ja viranomaisten välisten, että yhdistysten sisäisten riitojen ratkaisu on vaikeaa oikeusjärjestelmän byrokraattisuuden ja hitauden vuoksi.
In the Soviet era, these common areas were public property along with the apartments, but in privatised houses they should, according to the legislation, belong to the associations property.
Nämä tilat olivat aikaisemmin valtion omistuksessa, mutta yksityistetyissä taloissa niiden pitäisi lain mukaan kuulua asunnon omistajille.
The reform makes a fundamental change to the Soviet system, in which ownership along with management and maintenance of housing were monopolised by the state.
Uudistus merkitsee suurta muutosta neuvostoaikaan nähden, jolloin suurin osa asuntokannasta oli valtion omistuksessa ja valtio vastasi myös asuntojen hallinnoinnista ja huollosta.
The reform is a continuation to the privatisation of the housing stock that was started in Russia in the beginning of the 1990s, aiming to build a market-oriented housing sector in the country.
Uudistus tähtää toimivien asuntomarkkinoiden luomiseen Venäjällä, joka aloitettiin jo 1990-luvulla asuntokannan yksityistämisellä.
In addition to the common-pool resource approach, the study also examines how social capital contributes to the associations effectiveness and democratic governance.
Yhteisresurssien hallinnan teorian lisäksi yhdistysten demokraattisuutta ja tehokkuutta tutkitaan sosiaalisen pääoman käsitteen avulla.
The study shows that unlike it is often claimed, the so-called Soviet mentality , that is, residents passiveness and unwillingness to participate, is not the most important obstacle to the reform.
Tutkimuksen perusteella tärkein syy ongelmiin ei ole niinkään asukkaiden passiivisuus ja haluttomuus osallistua, joka usein mainitaan uudistuksen suurimmaksi esteeksi.
Firstly, free-riding, that is, withdrawal from the association s joint decision-making and not making the housing payments is common, as effective sanctions to prevent it are missing in the legislation.
Ensinnäkin niin sanottu vapaamatkustaminen, eli yhteisestä päätöksenteosta vetäytyminen ja asumismaksujen laiminlyönti, on yleistä yhdistyksissä.
Homeowners are now responsible for the management of the common areas in privatised houses, which is often realised by establishing a homeowners association.
Uuden lain mukaan asunnon omistajien on huolehdittava kerrostalonsa yhteisten tilojen hallinnoinnista, joka usein tapahtuu perustamalla taloon asunnonomistajien yhdistys.
Secondly, ownership of the land plot and common areas of the house, such as basements and attics, are often disputed between the associations and authorities.
Toiseksi, yhdistysten ja viranomaisten välillä on erimielisyyttä tontin ja yhteisten tilojen, kuten kellarin ja ullakoiden omistusoikeudesta.