natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In general, the developing neural tube can be divided dorso-ventrally into multiple progenitor domains that have distinct gene expression patterns and give rise to diverse cell types.
Kehittyvä hermostoputki jakautuu selkä-vatsa akselilla useisiin jakautuvien hermokantasolujen alueisiin, joista syntyy kullekkin alueelle tyypillisiä hermosoluja.
The anterior hindbrain segment rhombomere 1 (r1) generates in its ventral (basal) region GABAergic and serotonergic neurons that give rise to various nuclei in the adult brainstem that participate in the modulation of mood and motivation.
Alkion taka-aivojen etummainen osa, rhombomeeri 1 (r1), tuottaa aivorungon tumakkeiden GABAergisia, glutamatergisia ja serotonergisia hermosoluja, jotka osallistuvat mm. mielialan ja motivaatiokäyttäytymisen säätelyyn.
We further report that GABAergic neurons from ventral r1 give rise to multiple GABAergic nuclei in the anterior brainstem, such as the posterior substantia nigra pars reticulata (pSNpr), rostromedial tegmental nucleus (RMTg) and ventral tegmental nucleus (VTg), whereas GABAergic neurons of the dorsal tegmental nucleus (DTg) originate from progenitors located in dorsal region of r1.
Tämän lisäksi kuvasimme miten ventraaliset GABAergiset esiastesolut osallistuvat aivorungon tumakkeiden, kuten posteriorisen substantia nigra pars reticulatan (pSNpr), rostromediaalisen tegmentaalisen tumakkeen (RMTg) ja ventraalisen tegmentaalisen tumakkeen (VTg), kehitykseen.
First, we characterized early ventral r1 development to determine which neurons are generated in this area.
Kuvasimme ensin millaisia hermosoluja alkion ventraalisesta r1:stä syntyy.
Loss of ZFPM1 function resulted in increased anxiety-like behaviour and elevated contextual fear memory, a phenotype that was alleviated by chronic treatment with fluoxetine, a selective serotonin reuptake inhibitor (SSRI).
Osoitimme että hiiret, joiden ZFPM1 geeni on inaktivoitu, ovat ahdistuneempia ja niillä on kohonnut pelkoehdollistumisen taso, joka on normalisoitavissa selektiivisellä serotoniinin takaisinoton estäjällä (SSRI fluoxetine).
In addition, GATA2 and GATA3 are necessary for the development of non-serotonergic glutamatergic neurons in the DR.
GATA3 puolestaan vaaditaan osassa kehittyviä serotonergisia hermosoluja ja GATA2 ja GATA3 yhdessä ohjaavat DR tumakkeen keskellä sijaitsevien ei-serotonergisten hermosolujen kehitystä.
It was further shown that the GATA cofactor ZFPM1 is essential for the correct development of serotonergic neurons in DR subregions DRVL (ventrolateral part of dorsal raphe) and DRD (dorsal part of dorsal raphe).
GATA TF:n säätelytekijä ZFPM1 on tärkeä DR:n ventrolateraalisen (DRVL) serotonergisten hermosolujen kehitykselle.
Furthermore, it demonstrates that a complex gene regulatory system, where functions of GATA family selector TFs are modulated by their cofactors, is employed to achieve cell diversity in the central nervous system, mechanisms of which share marked similarities with cell fate determination programs in other developing tissues, such as the hematopoietic system.
Työ osoittaa, että samoin kuin eräissä muissa kehittyvissä kudoksissa, kuten hematopoieettisissa soluissa, GATA tekijöiden ja niihin liittyvien TF:n ohjaama geenisäätelyverkosto ohjaa aivorungon solujen kirjon kehitystä.
This thesis focuses on the function of specific transcription factors (TFs) and their co-regulators that control the differentiation of r1derived neurons and their subtypes.
transcription factors, TF) ja niiden liittyviä säätelyproteiineja, jotka ohjaavat hermosolutyyppien kirjon kehittymistä vatsanpuoleisessa (ventraalisessa) r1:ssa.
We showed that GATA2 and GATA3, together with their co-factor TAL1, act as neuron-type selectors in early post-mitotic precursors to promote a GABAergic over glutamatergic neuron fate.
Käyttäen kudoskohdennettua mutageneesiä hiirialkiossa osoitimme, että GATA2 ja GATA3 sekä niihin liittyvä TF TAL1 ohjaavat solusyklistä poistuneiden hermosolujen esiastesolujen erilaistumista GABAergisiksi hermosoluiksi ja estävät niitä erilaistumasta glutamatergisiksi hermosoluiksi.
Only two patients (0.7%) that should have been directed to the ED did not receive such instructions.
Ainoastaan kaksi potilasta (0.7%), joiden olisi pitänyt hakeutua päivystykseen, eivät saaneet ohjeita hakeutua sinne.
The rate of ERT calls was approximately 7 per 1000 admissions.
ERT-hälytyksiä oli noin seitsemän tuhatta potilasta kohden.
In recent decades, the hospital length of stay (LOS) has reduced substantially largely due to the widespread implementation of fast track protocols.
Viimeisten vuosikymmenten aikana hoitoajat ovat lyhentyneet huomattavasti ns. fast track -hoitoketjun avulla.
Half of the patients could be treated at the ward after ERT intervention, and the other half was moved to the Intensive Care Unit.
Puolet potilaista pystyttiin hoitamaan osastolla ERT-ryhmän intervention jälkeen, ja puolet potilaista jouduttiin siirtämään tehovalvontaosastolle.
Concerns regarding prescribed medication, wound problems, and mobilization triggered most of the phone consultation service calls.
Epäselvyydet reseptilääkkeiden käytöstä, haavaongelmat ja mobilisaatioon liittyvät ongelmat olivat yleisimmät syyt, jotka johtivat yhteydenottoon tekonivelpotilaiden puhelinpalveluun.
The study population consisted of TJA (i.e. total hip arthroplasty [THA] and total knee arthroplasty [TKA]) patients that underwent surgery at Helsinki University Hospital between 2014 and 2017.
Tutkimus koostui vuosien 2014 ja 2017 välillä Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa tehdyistä polven ja lonkan tekonivelleikkauksista.
In healthcare systems similar to those in Finland, knowledge on these deviations is sparse.
Näistä poikkeamista tiedetään hyvin vähän Suomen kaltaisessa terveydenhuoltojärjestelmässä.
Thirteen percent of the patients received instructions to visit the Emergency Department (ED) and half of them had a condition requiring treatment.
Kolmetoista prosenttia potilaista ohjeistettiin käymään päivystyksessä, ja puolet heistä sai hoitoa vaativan diagnoosin.
Risk factors for a discharge after the third postoperative day were older age, higher American Society of Anaesthesiologists (ASA) score, shorter preoperative walking distance, general anaesthesia, longer duration of surgery, longer time spent in Post-Anaesthesia Care Unit, and surgery later in the week.
Riskitekijöitä kotiutumisen viivästymiselle olivat korkea ikä, korkea ASA-luokka, lyhentynyt kävelymatka ennen leikkausta, yleisanestesia, pidempi leikkaus, pidempi vietetty aika heräämössä sekä leikkaus viikon loppupuolella.
Although the results are now better than ever and most patients have joint replacement without complications, some patients experience one or several deviations from the fast track protocol.
Vaikka tulokset ovat laajalti parantuneet, ja suurin osa potilaista kotiutuu viimeistään kolmantena leikkauksen jälkeisenä päivänä, ilmenee osalle potilaista yksi tai useampi poikkeama hoitoketjussa.
This study identified several new risk factors for deviations in TJA.
Tässä tutkimuksessa tunnistettiin useita uusia riskitekijöitä, jotka altistavat poikkeamille tekonivelleikkauksen hoitoketjussa.
The study also aimed to assess early postoperative emergencies by evaluating the use of an Emergency Response Team (ERT) in the arthroplasty ward.
Toisena tavoitteena oli arvioida hätäryhmän (Emergency Response Team, ERT) toimintaa tekonivelosastolla.
The median LOS after TKA was 3 days.
Hoitojakson mediaanipituus polven ensitekonivelleikkauksen jälkeen oli kolme päivää.
The study aimed to identify the reasons and risk factors for delayed discharge and 90-day readmissions after primary TKA.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää syyt ja riskitekijät myöhästyneelle kotiutumiselle ja osastolle uudelleen joutumiselle.
The answering nurse alone resolved two thirds of all calls.
Hieman yli kahdessa kolmasosassa puheluista huolenaihe ratkesi hoitajan antamien ohjeiden avulla.
Common causes of the emergency included drug-related side effects, pneumonia, and pulmonary embolism.
Yleisimmät syyt potilaan tilan äkilliselle romahtamiselle olivat lääkkeen sivuvaikutus, keuhkokuume ja keuhkoveritulppa.
The main reasons for delayed discharge were related to functional recovery and pain.
Yleisimmät syyt kotiutumisen viivästymiselle olivat hidas mobilisaatio ja kipu.
Lastly, the study aimed to evaluate a novel phone consultation service for TJA patients and thereby elucidate common post-discharge concerns.
Tämän lisäksi tutkimuksessa arvioitiin tekonivelpotilaiden puhelinpalvelun toimivuutta ja selvitettiin yleisimmät huolenaiheet kotiutumisen jälkeen.
The most common reasons for readmission were surgical site infection and knee pain.
Yleisimmät syyt olivat leikkausalueen infektio ja polvikipu.
The most common criteria that triggered the ERT call were decreased level of consciousness, hypotension, and low oxygen saturation.
Yleisimmät hälytyksen laukaisevat kriteerit olivat tajunnantason lasku, matala verenpaine ja huono hapettuminen.
Total joint arthroplasty (TJA) is the gold-standard treatment for severe hip and knee osteoarthritis.
Tekonivelleikkaus on pitkälle edenneen polven ja lonkan nivelrikon ensisijainen hoitomuoto.
The 90-day readmission rate was 8.0% after primary TKA.
Kahdeksan prosenttia potilaista joutui uudelleen osastolle yhdeksänkymmenen päivän kuluessa polven tekonivelleikkauksesta.
Independent predictors of readmission were psychiatric disease, asthma, a preoperative valgus malalignment, and a preoperative knee flexion deficit.
Riskitekijöitä osastolle uudelleen joutumiselle olivat psyykkinen sairaus, astma, valgus-virheasento sekä polven koukistusvajaus.
Despite differences in healthcare systems, both LOS and the readmission rate were similar to those previously reported.
Sekä hoitojakson pituus että osastolle uudelleen joutumisen riski olivat kansainvälisiin tuloksiin verrattuna samankaltaisia, vaikka terveydenhuoltojärjestelmien välillä on suuria eroja.
Considering the present study, a phone consultation service seems to reduce the amount of unnecessary ED visits.
Tämän tutkimuksen valossa tekonivelpotilaille tarkoitettu puhelinpalvelu on hyvä tapa hoitaa leikkauksen jälkeisiä huolia, ja se todennäköisesti estää turhia päivystyskäyntejä.
Employing an ERT service likely reduces the amount of ICU admissions after TJA surgery.
ERT-ryhmä näyttäisi vähentävän tehohoidon tarvetta tekonivelleikkauksen jälkeen.
This doctoral thesis sought to elucidate some of the deviations in TJA in a Finnish healthcare system.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää syitä usealle yleiselle poikkeamalle polven ja lonkan tekonivelleikkauksen jälkeen.
Deviations in Fast Track Total Joint Arthroplasty
Poikkeamat (polven ja lonkan) tekonivelkirurgian hoitoprosessissa
NGF and p75NTR have been previously studied in the nervous system but they are also expressed in non-neuronal cells, particularly after tissue injury and inflammation.
NGF:n ja p75NTR:n toimintaa on aikaisemmin tutkittu hermojärjestelmässä mutta kyseiset tekijät ilmentyvät myös ei-neuronaalisissa soluissa ja erityisesti kudosvaurion ja tulehduksen yhteydessä.
Lipid disturbances reflect the dysregulation of molecular pathways associated with metabolic syndromes and neurological diseases like Alzheimer’s disease and Huntington’s disease.
Rasva-aineenvaihduntaan liittyvät häiriötilat ovat seurausta molekulaaristen metaboliareittien säätelyvirheistä liittyen mm. metaboliseen oireyhtymään sekä eräisiin neurologisiin tauteihin kuten Alzheimerin ja Huntingtonin taudit.
Furthermore, we provide insight into the influence of LDL particles on neurite outgrowth in neuronal cells.
Väitöstyössä valotetaan myös LDL-hiukkasten vaikutusta neuriittien (neurite) lisääntyneeseen kasvuun hermosoluissa.
Several factors underlay the pathogenesis of lipid disorders, including accumulation of lipids, disturbed cell signaling, inflammation, mitochondria dysfunctions, ER stress and activation of cell death pathways.
Useat tekijät liittyvät ja aiheuttavat rasva-aineenvaihdunnan vääristymää ja näihin kuuluvat mm. rasvojen liialliset kertymät verenkiertoon tai eri kudoksiin, häiriintynyt solun viestiliikenne, tulehdustilat, mitokondrioiden toimintahäiriöt, endoplasmisen retikkelin (ER) stressi ja solukuolemaan johtavien reittien aktivaatio.
In our study, we have used various cell and molecular biology methods, as well as protein methods, to elucidate the function of p75NTR in hepatocytes and neuronal cells.
Tässä tutkimuksessa on sovellettu useita solu- ja molekyylibiologian menetelmiä mukaan lukien proteiinikemialliset metodit, joiden avulla p75NTR:n toimintaa hepatosyyteissä ja hermosoluissa on kartoitettu.
We have thus identified a molecular pathway by which NGF and pro-NGF influence SREBP activation leading to altered LDLR regulation and LDL uptake involving caspase-2/caspase-3 actions in Huh7 hepatocyte cells.
Väitöstyössä on identifioitu molekulaarinen säätelyreitti, jossa NGF ja pro-NGF vaikuttavat SREBP (sterol regulatory element binding protein)-aktivaatioon, jonka seurauksena LDL-reseptorin toiminta muuttuu ja LDL-hiukkasten sisäänotto käytettyihin Huh7-hepatosyytteihin lisääntyy.
We have further employed p75NTR gene-deleted mice, and CRISPR/Cas9-mediated gene inactivation in human hepatocyte cells to elucidate the mechanisms of p75NTR in LDLR regulation.
Väitöstyössä on hyödynnetty p75NTR-poistogeenistä hiirimallia ja CRISPR/Cas9-välitteistä geenin inaktivaatiotekniikkaa ihmisen hepatosyyteissä selvitettäessä p75NTR:n mekanismia, jonka välityksellä se säätelee LDL-reseptorin toimintaa.
RNA-sequencing analysis of wild-type and p75NTR-KO mice has demonstrated further that lipogenic genes are altered in the absence of p75NTR.
Kontrolli- ja p75NTR-poistogeenisen hiiren RNA-sekvensointianalyysin perusteella osoitettiin, että p75NTR:n puute johtaa lipogeneesiin liittyvien geenien muutoksiin.
Our findings showed further that NGF and pro-NGF are elevated, together with an increase in LDLRs in ob/ob and db/db mouse livers.
Työssä osoitettiin lisäksi, että ob/ob – ja db/db – erityishiirien maksassa NGF:n, pro-NGF:n sekä myös LDL-reseptorin tasot ovat koholla.
Here we have studied the roles of the neurotrophin, NGF and pro-NGF, and their receptor, p75NTR, a member of the tumor necrosis factor (TNF) superfamily, in lipid regulation.
Tässä väitöskirjatyössä on selvitetty neurotrofiinin (neurotrophin), NGF:n (hermokasvutekijä, nerve growth factor), pro-NGF:n ja niiden reseptorin p75NTR:n toimintaa rasva-aineenvaihdunnan säätelyssä.
This work will add to our understanding of p75NTR in health and disease, and may open up new possibilities to identify novel therapeutics to combat fatty liver and various metabolic disorders.
Työ avaa mahdollisuuden löytää uusia terapeuttisia työkaluja pyrittäessä estämään rasvamaksan ja erilaisten metabolisten häiriötilojen syntyä.
There was also a down-regulation of serum cholesterol in p75NTR-KO mice in comparison with controls.
Verrattuna kontrollihiiriin p75NTR-poistogeenisillä hiirillä oli myös alhaisemmat seerumin kokonaiskolesteroli-pitoisuudet.
Novel roles of p75 neurotrophin receptor in Low-density lipoprotein receptor regulation and lipid signaling
Kyseinen reseptori, p75NTR, kuuluu tuumorinekroositekijä (TNF) - proteiiniperheeseen.
The network will be built during 2020.
Verkko rakennetaan valmiiksi vuonna 2020.
The earthquake (ML0.9, 59.952°N, 24.967 °E) occurred on 9th July under the sea, nearHelsinki lighthouse.
Maanjäristys (ML0.9, 59.952°N, 24.967 °E) tapahtui 9.7.2019 merellä, lähellä Helsingin majakkaa.
ISUH will analyse earthquakes and other significant events manually, and inform Helsinki City when necessary.
Instituutti analysoi manuaalisesti maanjäristykset tai muuten merkittävät tapaukset ja tiedottaa niistä tarvittaessa Helsingin kaupungille.
In 2019 ISUH has analysed one earthquake, one induced earthquake, and 299 explosions from the Helsinki area.
Vuonna 2019 Seismologian instituutti on analysoinut Helsingistä ja sen lähialueilta yhden maanjäristyksen, yhden indusoidun maanjäristyksen sekä 299 räjäytystä.
The induced earthquake (ML0,6, 60.191°N, 24.841 °E) occurred on 9th May in Otaniemi, probably due to ST1 geothermal plant construction.
Indusoitu järistys (ML0.6, 60.191°N, 24.841 °E) tapahtui 9.5.2019 liittyen ST1:n geotermisen energian voimalaitoksen rakentamiseen.
During autumn 2019 test measurements were conducted at the planned station locations.
Verkon suunnitelluilla asemapaikoilla on suoritettu testimittauksia syksyllä 2019.
Institute of Seismology of the University of Helsinki (ISUH) will gather data from the stations, and perform automatic event detection.
Helsingin Yliopiston Seismologian instituutti kerää asemien rekisteröimän aineiston ja paikantaa alueen tapaukset automaattisesti.
In appendix 1 (Liite1) seismicity in Helsinki, and earthquake observations by residents there since 1829 are described.
Liitteessä 1 kerrotaan Helsingin ja sen lähialueiden seismisyydestä ja kaupungissa vuoden 1829 jälkeen havaituista maanjäristyksistä.
A three-station seismic network, HelsinkiNet, has been planned to Helsinki during 2019.
Helsingin seisminen asemaverkko ja seismisyys 2019
The network will complement the Finnish National Seismic Network in the Helsinki region, lowering the detection treshold and improving location accuracy of seismic events.
HelsinkiNet:in havaintojen avulla alueelta voidaan havaita pienempiä seismisiä tapauksia kuin aiemmin ja tapaukset voidaan paikantaa tarkemmin.
It is particularly useful in the case of a low interest rate and high volatility market.
Kyseinen malli on erityisen hyödyllinen matalan korkotason ja korkean volatiliteetin markkinoilla.
It contains an introductory chapter and four essays.
Se sisältää johdantokappaleen ja neljä esseetä.
The pricing formula has been used to find implied volatility.
Hinnoittelukaavaa on käytetty implisiittisen volatiliteetin mallintamiseen.
This dissertation focuses on stochastic and computational finance.
Tämä väitöskirja liittyy stokastiseen ja laskennalliseen rahoitusteoriaan.
The third essay considers the consumption-portfolio choice model when the stock prices follows a geometric Lévy process.
Kolmannessa esseessä tarkastellaan kuluttajan portfolion valintamallia, kun osakemarkkinat noudattavat geometristä Lévy-prosessia.
Due to the lack of closed form solutions, numerical methods have been developed.
Koska suljettua matemaattista ratkaisua ei voida löytää, esseessä on esitetty numeerinen menetelmä ongelman ratkaisemiksi.
The standard procedure for finding implied volatilities is based on Black's model which assumes a lognormal distribution of underlying prices and constant volatility.
Tyypillisesti rahoitusteoriassa korkomarkkioiden implisiittisen volatiliteetin mallintamisessa käytetään Blackin mallia, joka edellyttää taustalla olevien hintojen log-normaalia jakautumista ja vakioista volatiliteettia.
The approach is flexible in the sense that it is allows to make different kinds of assumptions about the behaviour of financial assets.
Toisessa esseessä esitetään ns. Monte Carlon kovariaatiomenetelmää hyödyntävä numeerinen menetelmä, joka on joustava siinä mielessä, että on mahdollista tehdä erilaisia oletuksia rahoitusvarojen käyttäytymisestä.
The last essay of this dissertation proposes pricing swaptions by assuming normally distributed swap rates with jumps rather than log-normally distributed rates.
Tämän väitöskirjan viimeisessä esseessä esitetään swaptionin hinnoittelumalli, jossa swapkorkojen käyttäytyvämisessä yhdistyvät normaalijakautuneisuus ja hyppy-diffuusio ominaisuus.
In the essay, an explicit-implicit option pricing method is utilized and a Markov chain approximation method is proposed for solving an optimal consumption and portfolio choice in the Lévy process case.
Esseessä hyödynnetään ns. eksplisiittistä-implisiittistä optioiden hinnoittelumenetelmää sijoitussalkun valintaongelman ratkaisemiseen.
The first three of the essays are related to the optimal consumption and portfolio choice problem.
Kolmessa ensimmäisessä esseessä tarkastellaan kuluttajan sijoitussalkun valintaa ja viimeisessä korkoswaptionien implisiittisen volatiliteetin mallinnusta.
When the control fails, it may result in uncontrolled cell proliferation, one of the hallmarks of cancer.
Säätelyn pettäessä seurauksena voi olla hallitsematon solujakautuminen, mikä on syövän keskeisiä tunnusmerkkejä.
In this work we identified different points of cross talk between cell cycle promoting and inhibiting signalling pathways.
Työssä tunnistettiin erilaisia risteämiskohtia solujakautumista edistävien ja estävien signaalireittien välillä.
These findings have significance in cancer and cancer treatment, which is often based on inhibiting the hyper activation of cell cycle promoting pathways by using hormones, radiation or small molecule compounds.
Näillä löydöillä voi olla merkitystä myös syövässä ja sen hoidossa, kun jakautumista edistävien reittien yliaktiivisuutta pyritään hillitsemään esimerkiksi hormonien, säteilyn tai pienimolekyylisten yhdisteiden avulla.
In addition the effects of external stress on cell cycle were investigated in a human prostate epithelial cells.
Lisäksi selvitettiin ulkoisen stressin vaikutusta solusykliin, jossa mallina käytettiin eturauhasen pintaepiteelisoluja.
CDK activity is in turn regulated by phosphorylation and cyclin abundance as well as the presence and binding of CDK-inhibitor proteins such as p27Kip1.
CDK-sykliinikompleksien aktiivisuutta hillitsevät CDK-inhibiittoriproteiinit, mukaan lukien p27Kip1.
This intricately controlled process, where a cell duplicates its DNA, grows and divides into two daughter cells, is called the cell cycle.
Prosessia, jossa solu monistaa itsensä muodostaen kaksi tytärsolua, kutsutaan solusykliksi, ja sen säätely on yksi organismin homeostaasin eli tasapainotilan kulmakiviä.
We identified a form of p27Kip1, which was not bound to CDKs (p27NCDK) but was increased under growth restricting conditions such as TGF-β growth inhibition or serum starvation.
Tutkimuksessa keskityttiin CDK-inhibiittoriproteiini p27Kip1:n muotoon, jonka havaittiin lisääntyvän erilaisten kasvua hidastavien ja solustressiä aiheuttavien signaaleiden kuten TGF-β:n ja AMPK:n aktivaation seurauksena.
Central proteins in cell cycle regulation are the Cyclin-dependent-kinases, CDKs, and their cyclin partners.
Solusykliä edistävät CDK-proteiinit, jotka yhdessä sykliini-partneriensa kanssa aktivoivat syklin keskeisiä proteiineja.
Surprisingly, these cells did not undergo cell cycle arrest in response to ionising radiation.
Käytetty eturauhasmalli osoitti, että solutyypissä ei ionisoivan säteilyn jälkeen tavata useissa muissa solutyypeissä kuvattua solusykliarestia.
External environment such as nutrient availability, or changes in energy metabolism can also signal to the cell cycle machinery, preventing cell division under high energy expenditure or external stress conditions.
Kasvua haittaavat olosuhteet, esimerkiksi energiavaje tai ulkoinen stressi, puolestaan hidastavat tai estävät solujakautumista.
The basic unit of all life forms is a cell, and all multicellular organisms are the result of programmed cell divisions of a single fertilised oocyte.
Solu on elollisten olioiden perusyksikkö, ja solujen jakautuminen ja uudistuminen eliöiden ja lisääntymisen perusta.
On the other hand, inhibition of growth promoting pathways such as the PI3K-pathway was also found to increase the levels of p27NCDK.
Kasvua edistävien, kuten PI3-kinaasireitin, vaikutuksen havaittiin olevan päinvastainen.
These cells were noted to have low or undetectable levels of Wee1 kinase, which normally exerts an inhibitory phosphorylation on CDK2 and CDK1 in response to external stress.
Soluissa todettiin matalat Wee1-kinaasin tasot, mikä mahdollisti CDK-proteiniin aktiivisuuden myös DNA-vauriovasteen jälkeen ja mahdollisti solusyklin myös tässä tilanteessa.
In this work we also investigated the crosstalk of these pathways and found points of convergence including p27NCDK and TGF-β pathway protein Ski.
Tässä väitöskirjassa on tutkittu mm. TGF-β, PI3K-, ja AMPK–solusignalointireittien vaikutusta solusykliin.