natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, the diffusive NH4+ flux correlated positively with the net N mineralization rate.
Lisäksi ammoniumin diffuusiovuo korreloi positiivisesti typen nettomineralisaationopeuden kanssa.
During sampling, the movement of water inside the microdialysis probe induces diffusive flux of solutes across the membrane surface along the concentration gradient.
Näytteenoton aikana veden virtaus keräimen sisällä aikaansaa liuenneiden aineiden diffuusiovuon membraanin pinnan läpi konsentraatiogradientin mukaisesti.
In ex situ microdialysis experiments, the diffusive N fluxes were observed at three different soil moisture content levels and after N addition.
Ex situ mikrodialyysikokeissa typen diffuusiovuota maanäytteessä havainnoitiin kolmella eri kosteustasolla sekä typpilisäyksen jälkeen.
MT spruce soil with a moisture content of 60 % water-holding capacity (WHC) had significantly higher NH4+ flux than the same soil in its field moisture content (44 % WHC).
Metsämaan NH4+-vuo oli kolminkertainen kosteuden ollessa 60 % vedenpidätyskapasiteetista (WHC, water-holding capacity) verrattuna NH4+-vuohon kenttäkosteudessa (44 % WHC).
In situ microdialysis sampling showed that the total amino acid fluxes were 5–15 nmol N cm-2 h-1 and they dominated the total diffusive N fluxes in Lapinjärvi and Kiikala.
In situ mikrodialyysin tuloksissa totaaliaminohappojen vuo oli 5–15 nmol N cm-2 h-1, ja niiden osuus kokonaistypen vuosta oli keskimääräisesti suurin sekä Lapinjärvellä että Kiikalassa.
Moreover, microdialysis could be possibly used to quantify the transformation processes of N compounds in soil.
Lisäksi mikrodialyysiä voitaisiin mahdollisesti käyttää typpiyhdisteiden muuntumisprosessien seurantaan ja kvantifiointiin lähes häiriintymättömästä maasta.
In situ microdialysis sampling was run at the logging residue experiment of the Lapinjärvi clear-cut site and at the MT spruce site in June 2018 and at the pine logging residue experiment in Kiikala, Finland in September 2018.
Typen diffuusiovuota tutkittiin in situ hakkuutähdekokeella Lapinjärven avohakkuualalla ja viereisessä kuusikossa kesäkuussa 2018 sekä männyn hakkuutähdekokeella Kiikalassa syyskuussa 2018.
Nitrogen fluxes sampled ex situ showed that the total amino acid flux in the soil taken from the clear-cut site was only half of that in the MT spruce soil whereas NO3- flux was two times higher at the clear-cut site than at the MT spruce site.
Avohakkuualalla totaaliaminohappojen vuo oli ainoastaan noin puolet siitä, mitä se oli viereisessä kuusikossa, kun taas NO3--vuo oli avohakkuualalla kaksinkertainen verrattuna kuusikkoon.
Diffusion-based microdialysis technique for the sampling of soil diffusive N fluxes gives an opportunity to study soil N supply at a scale that is relevant for plant N uptake, as microdialysis probe has a membrane that reminds the plant fine root in its scale and also, to some extent, in its function.
Mikrodialyysilaitteiston keräin muistuttaa kasvin hienojuurta mittakaavaltaan ja osittain myös toiminnaltaan mahdollistaen typen saatavuuden tutkimisen mittakaavassa, jolla on merkitystä kasvien typenoton kannalta.
The was the case study.
Kyseessä oli tapaustutkimus.
The difference between music and mother language was rather small.
Ero musiikin ja äidinkielen tunneilla metodien käyttämisen välillä olivat kuitenkin varsin pienet.
The adults were either one or two in every lessons and two trainees.
Jokaisella tunnilla oli joko yksi tai kaksi aikuista sekä kaksi harjoittelijaa.
The researches about the phenomenon based learning has published still quite little.
Tutkimustietoa ilmiöpohjaisesta oppimisesta on ilmestynyt vielä varsin vähän.
In this research it is analyzed the occurrence of the co-operative working methods in the lessons of three different subjects (craft, music and mother language).
Tässä tutkimuksessa analysoidaan yhteistoiminnallisten metodien esiintymistä kolmen eri oppiaineen (käsityö, musiikki ja äidinkieli) oppitunneilla.
The least they were used at music lesson.
Vähiten metodeja käytettiin musiikin tunnilla.
The atmosphere was trusting which is the good starting point to use the co-operative methods.
Luokassa vallitsi luottavainen ilmapiiri, joka on yhteistoiminnallisuudelle hyvä lähtökohta.
The data was analyzed using by theory-based content analysis.
Kuvatut aineistot analysointiin teorialähtöisellä sisällönanalyysilla.
The target of this research was the school class which consist of the pupils in the pre-school, the first and the second classes.
Tutkimuksen kohteena oli kyläkoulun yhdysluokka, jossa opiskeli oppilaita esikoulussa sekä ensimmäisellä ja toisella luokalla.
The using of the co-operative methods were natural and functional in the phenomenon-based learning in this research.
Yhteistoiminnallisten metodien käyttö oli luontevaa ja toimivaa ilmiöpohjaisesti toteutetussa opetuksessa tässä tutkimuksessa.
The co-operative methods in the phenomenon-based learning : The case study about phenomenon called "the jungle"
Yhteistoiminnallisten metodien toiminnallisten metodien toteutuminen ilmiöpohjaisessa oppimisessa : Tapaustutkimus "Viidakko" -ilmiöstä
The data for this study was collected by video during the lessons.
Aineisto kerättiin videoimalla oppitunteja.
The purpose of the research is also to find out the differences about the using of the co-operative methods between the school subjects.
Tutkimuksen kohteena on myös selvittää, onko yhteistoiminnallisten metodien käyttämisessä eroja eri oppiaineiden välillä.
There were 18 children in craft and music lessons.
Sekä käsityön että musiikin tunneilla oli 18 oppilasta.
The aim of this study was to find out the using of the co-operative methods in the phenomenon-based learning way at the comprehensive school.
Tutkimuksen tarkoitus oli selvittää yhteistoiminnallisten metodien käyttöä ilmiöpohjaisen oppimisen avulla toteutetussa opetuksessa peruskoulussa.
There were not the pupils of the pre-school.
Äidinkielen tunneille eivät osallistuneet esikoululaiset.
After the publishing of the finnish study curriculum (2014) it has been spoken a lot about the phenomenon-based learning.
Ilmiöpohjainen oppiminen on puhututtanut voimassa olevan Opetussuunnitelman (2014) ilmestymisestä lähtien.
The results indicated, that there were used the co-operative methods in every videotaped les-sons.
Tutkimustulokset osoittivat, että jokaisella tutkimukseen kuvatulla oppitunnilla esiintyi yhteistoiminnallisia metodeja.
In the lesson of mother language studied 14 pupils.
Tällä tunnilla oli 14 oppilasta.
Anyway the differences how much the methods were used could find out between the lessons.
Kuitenkin oppiaineiden välillä oli eroavaisuuksia käytön runsaudessa.
There were used the clearly most the co-operative methods at craft lesson.
Tarkasteltaessa viittä yhteistoiminnallista metodia kokonaisuutena, selvästi eniten niitä käytettiin käsityöntunnilla.
The teacher was seen as an enabler and the student as an active participant.
Opettaja nähtiin työtavan mahdollistajana ja oppilas aktiivisena toimijana.
How action-based learning shows in the teachers’ perceptions in practice?
Miten toiminnallisuus näkyy opettajien käsityksissä käytännössä?
The mission of this study is to clarify where the idea of action-based learning comes from, how it is presented in Finnish curriculum 2014 for primary schools and how the experts – teachers – define and justify action-based learning.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää mistä toiminnallisuuden ajatus on lähtöisin, miten se kuvataan perusopetuksen opetussuunnitelman perusteissa 2014 alakoulun osalta sekä miten kentällä toimivat asiantuntijat, opettajat, toiminnallisuuden määrittelevät ja perustelevat.
Teachers felt they got support from the school culture, parents and from the other teachers who shared their ideas.
Tukea työtapaan opettajat saivat yhteisestä koulun toimintakulttuurista, vanhemmilta ja jaetusta ideoinnista muiden opettajien kanssa.
What kind of experiences teachers have on using action-based learning in primary schools?
Millaisia kokemuksia luokanopettajilla on toiminnallisuuden käyttämisestä alakoulussa?
Finnish curriculum mentions action-based learning number of times and it would expect to be part of every teachers work and school culture.
Toiminnallisuus mainitaan opetussuunnitelmassa kymmeniä kertoja ja sen olettaisi olevan osana jokaisen opettajan ja koulun toimintakulttuuria.
The challenges were lack of space and equipment, difficulty of finding time and ways to interpret the students with special needs in the action.
Haasteina koettiin tilojen ja välineiden puute, ajan käyttö sekä erityistä tukea tarvitsevien oppilaiden huomiominen.
The study was conducted using qualitative approach and it is based on the following questions: What kind of assumptions teachers have on action-based learning?
Tutkimus on laadullinen tapaustutkimus ja sitä ohjaavat seuraavat tutkimuskysymykset: Millaisia käsityksiä luokanopettajilla on toiminnallisuudesta opetuksessa?
Teachers saw that the benefits of using action-baced learning increased motivation, the joy of learning, finding strength in way of studying and developing pupils` social skills.
Opettajat kokivat toiminnallisuuden lisäävän motivaatiota, oppisen iloa, vahvuuksien löytämistä ja luokan yhteisöllisyyttä.
Teachers thought it was very important to use all kinds of ways to learn, not just books and passive sitting.
Opetuksessa hyödynnettiin kattavasti erilaisia oppimisympäristöjä ja oppiaineita, tärkeintä oli päästä pois pelkästä kirjatyöskentelystä ja passiivisesta istumisesta.
The concept of action-based learning is however wide and interpretative.
Käsitteen laajuus ja tulkinnallisuus vaihtelevat kuitenkin huomattavasti.
Action-based learning : Primary school teachers´ views on using action-based learning
Toiminnallisuus työtapana : Alakoulun luokanopettajien käsityksiä ja kokemuksia toiminnallisuudesta käytännössä
The material was categorized from small categories to larger ones based on the previous shown questions and the themes rose from the interviews.
Haastatteluiden analysoinnissa käytettiin aineistolähtöistä sisällönanalyysiä, josta saadut tulokset lajiteltiin pienemmistä kategorioista suurempiin tutkimuskysymysten ja niistä nousseiden teemojen mukaan.
The data was collected by interviewing six primary school teacher and analysed following the principles of qualitative content analysis.
Tutkimuksen aineisto on kerätty puolistrukturoidulla teemahaastattelulla haastattelemalla kuutta alakoulun luokanopettajaa.
This master´s thesis examines action-based learning as a method.
Tämä pro gradu -tutkielma tarkastelee toiminnallisuutta työtapana.
According to the study teachers define action-based learning as an overall way of using action in learning and teaching.
Tulosten perusteella luokanopettajat määrittelivät toiminnallisuuden kokonaisvaltaiseksi aktiiviseksi työtavaksi, jossa hyödynnettiin monipuolisesti erilaisia tapoja oppia sekä tuotiin opetukseen tarvittavaa vaihtelua.
The teachers` views on how action-based learning shows and why it is used vary, but the content of their answer was quite similar.
Käsitykset toiminnallisuuden käytöstä ja sitä ohjaavista linjoista olivat laajat ja vaihtelivat opettajan mukaan.
The material was processed through content analysis and classification.
Aineiston analyysi toteutettiin sisällönanalyysin ja luokittelun keinoin.
The research footage contained five filmed lessons, which were taught by five various drama-specialized teachers across Finland.
Tutkimusaineisto koostui viidestä videoidusta oppitunnista, joita pitivät viisi eri puolilla Suomea opettavat draamaan erikoistuneet luokanopettajat.
The teachers participating in this project taught grades one through third grade.
Tutkimukseen osallistuneet opettajat opettivat luokkia ensimmäisestä kolmanteen.
Challenging behaviour was categorized into four distinct categories based off the filmed drama lessons, which were disruptive behaviour, wandering, disobedience and negative verbal or physical interaction.
Aineiston draamatunneilla haastava käyttäytyminen määrittyi neljään osa-alueeseen, joita olivat häiritsevä käytös, väärä sijainti, tottelemattomuus ja negatiivinen verbaalinen tai fyysinen vuorovaikutus.
The research for this thesis was done as a case-study based in video observations, where footage from the 2018 KEHU-project was utilized.
Tutkimus oli videohavainnointiin pohjautuva tapaustutkimus, jossa tarkasteltiin vuonna 2018 kerättyä KEHU-hanketta varten kuvattua valmista videoaineistoa.
This thesis will also aim to examine what kinds of challenging behaviour can be found from analysed drama lessons.
Tutkimuksessa pyritään lisäksi selvittämään, millaisia haastavan käyttäytymisen muotoja analysoiduilla draamatunneilla esiintyy.
Challenging behaviour filmed during the lessons were often quite mild forms of challenging behaviour.
Oppitunneilla haastava käyttäytyminen ilmeni usein varsin lievänä haastavana käyttäytymisenä.
Having a respective attitude towards students and striving towards dialogical interactions from the teacher appears to improve confronting the student, which has been proven in earlier research to be meaningful in regards to the students behaviour.
Opettajan kunnioittava asenne oppilaita kohtaan sekä dialogisuuteen pyrkiminen näyttivät tehostavan oppilaan kohtaamista, minkä on osoitettu jo aikaisemmissa tutkimuksissa olevan merkityksellistä oppilaiden käyttäytymisen kannalta.
The nature of this research was based on qualitative methods.
Tutkimus oli luonteeltaan laadullinen tapaustutkimus.
Previous research has shown that teachers find interactions with challenging students to be often demanding.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että opettajat kokevat haastavasti käyttäytyvien oppilaiden kanssa toimimisen usein vaativaksi.
Based on the results the teachers mostly conducted positive confrontations against challenging students and were able to redirect behaviour with efficient and practical methods.
Tulosten perusteella opettajat kohtasivat haastavasti käyttäytyvät oppilaat pääosin myönteisesti ja uudelleenohjasivat käyttäytymistä tehokkailla ja toimivilla keinoilla.
Confronting challenging students and it's significance to the students behaviour during drama lessons
Haastavasti käyttäytyvän oppilaan kohtaaminen ja sen merkitys oppilaan käyttäytymiselle draamatunnilla
In the modern classroom teachers must be prepared to face challenging students and therefore there is a need to research teachers already working in the field to see how they confront challenging students in a positive way.
Nykypäivänä kaikkien opettajien on varauduttava haastavasti käyttäytyvien oppilaiden kohtaamiseen ja siksi onkin tarpeen tutkia jo työssä olevien opettajien keinoja kohdata nämä oppilaat myönteisesti.
The goal of this thesis is to examine various positive methods in which a teacher can confront a challenging student in the classroom and redirect the student’s behaviour to fit the lessons agenda.
Tutkimuksen tavoitteena on tarkastella, millaisilla myönteisillä keinoilla luokanopettaja kohtaa haastavasti käyttäytyvän oppilaan luokkahuoneessa ja uudelleenohjaa käyttäytymistä tavoitteen mukaiseksi.
This thesis provided promising information in regards that teachers can redirect behaviour towards the lesson’s goals with positive interactions.
Tutkimus tuotti rohkaisevaa tieota siitä, että opettajan myönteisellä vuorovaikutuksella voidaan uudelleenohjata haastavaa käyttäytymistä tavoitteen mukaiseksi.
Interviews were conducted as individual interviews.
Haastattelut olivat yksilöhaastatteluita.
The two interviewees felt that the use of the learning environment was mainly a positive thing, but one did not decide to use the application with their group.
Kaksi haastateltavista kokivat oppimisympäristön käytön pääosin positiivisena asiana, mutta yksi ei päätynyt käyttämään sovellusta ryhmänsä kanssa.
The study was conducted as a qualitative case study involving three early educators.
Tutkimus toteutettiin laadullisena tapaustutkimuksena, johon osallistui kolme varhaiskasvattajaa.
Interviewees' experiences of getting to know the Supralaakso learning environment and how to use it in the 3-6-year-old group were discussed using a semi-structured theme interview method.
Haastateltavien kokemuksista Supralaakso-oppimisympäristöön tutustumisesta ja sen mahdollisesta käytöstä 3–6-vuotiaiden ryhmässä keskusteltiin käyttämällä puolistrukturoitua teemahaastattelumenetelmää.
As a conclusion of the study, it can be concluded that the experiences of self-efficacy can be supported by a digital learning environment, when the application enables inquiry-based activities and play by children, and if it can create a simple and approachable image of science education.
Tutkimuksen johtopäätöksenä voidaan todeta, että minäpystyvyyden kokemuksia voidaan tukea digitaalisen oppimisympäristön avulla, kun sovellus mahdollistaa lasten aidon tutkivan toiminnan ja leikin, ja jos sen avulla pystytään luomaan tiedekasvatuksesta yksinkertainen ja lähestyttävä kuva.
By comparing, categorizing and typing the themes of the plot summaries and self-efficacy characters, it was possible to construct an image of what reinforced and weakened self-efficacy experiences.
Juonitiivistelmän ja minäpystyvyysroolihahmojen teemoja vertailemalla, luokittelemalla ja tyypittelemällä pystyttiin rakentamaan kuva siitä, mitkä seikat vahvistivat ja heikensivät minäpystyvyyskokemuksia.
Finding out the experiences of self-efficacy of early educators will provide information on how we can support early educators’ self-efficacy as science educators in the world, reflected in digitalism and technological development.
Selvittämällä varhaiskasvattajien minäpystyvyyden kokemuksia saadaan tietoa siitä, miten voimme tukea varhaiskasvattajien minäpystyvyyden kokemuksia tiedekasvattajina maailmassa, jota kuvastaa digitaalisuus ja teknologinen kehitys.
The stories, the pre-designed study package and the first impression of the features of the application also appeared to be reinforcing factors, but in one educator these partially also weakened self-efficacy.
Myös tarinat, valmiiksi suunniteltu tutkimuspaketti ja ensivaikutelma sovelluksen ominaisuuksista näyttäytyivät vahvistavina tekijöinä, mutta yhdellä kasvattajalla nämä osittain myös heikensivät minäpystyvyyttä.
The purpose of this study was to examine the impact of a digital learning environment on the self-efficacy of early childhood educators.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia digitaalisen oppimisympäristön vaikutusta varhaiskasvattajien minäpystyvyyden kokemuksiin.
The aim of this thesis is to find out what kind of circumstances weaken and strengthen the self-efficacy experiences of early childhood educators when using the Supralaakso learning environment.
Tutkielman tavoitteena on selvittää, minkälaiset seikat heikentävät ja vahvistavat varhaiskasvattajien minäpystyvyyden kokemuksia leikillistä Supralaakso-oppimisympäristöä käytettäessä.
In addition, earlier research shows that early-stage educators are cautious about digital learning environments.
Tämän lisäksi aiempi tutkimus kertoo, että varhaiskasvattajat suhtautuvat varauksella digitaalisiin oppimisympäristöihin.
"It wasn’t so complicated and hard as the title ‘Science Education’ would imply" : Digital Learning Environment as a Source of Self Efficacy in Early Science Education
"Se ei ollutkaan niin monimutkaista ja vaikeaa, kuin otsikko ‘tiedekasvatus’ voisi antaa ymmärtää."
Earlier research shows that early childhood educators face challenges as science educators.
Aiempi tutkimus osoittaa, että varhaiskasvattajilla on haasteita kompetenssin kokemuksessa tiedekasvattajana.
In the analysis of experiences, Bandura's graph describing the emergence of self-efficacy experiences was used.
Kokemuksien analyysissä käytettiin Banduran minäpystyvyyden kokemusten syntyä kuvaavaa kaaviota.
The interview transcripts were analyzed by means of narrative analysis, building on the experiences of early educators.
Haastattelujen litteraatit analysoitiin narratiivisen analyysin keinoin rakentamalla varhaiskasvattajien kokemusten perusteella juonitiivistelmät ja minäpystyvyystarinan roolihahmot.
My research suggests that seeing children’s active role in inquiry, making science education approachable, and carefully considering pedagogical choices can empower self-efficacy experiences.
Tutkimustulokseni viittaavat siihen, että lasten tutkivan toiminnan näkemisellä, luonnontiedekasvatuksen lähestyttäväksi tekemisellä ja pedagogisia ratkaisuja tarkasti harkitsemalla voidaan vaikuttaa minäpystyvyyden kokemuksiin.
Particularly providing the support for conceptual learning of children and their freedom of choice regarding the experiments in the application could be identified as factors that weaken self-efficacy.
Minäpystyvyyttä heikentävinä tekijöinä voitiin tunnistaa erityisesti lasten käsitteellisen oppimisen tukeminen ja lasten vapaa tutkimusvalinta sovelluksessa.
The main difference between the two frameworks concerns exceptions.
Suurin ero palautuskiellossa näiden kahden oikeudenalan välillä koskee poikkeuksia.
Under human rights law, non-refoulement is an absolute principle and no derogation from it is allowed under any circumstances.
Ihmisoikeussopimusten mukaan palautuskielto on ehdoton eikä poikkeuksia voida sallia missään olosuhteissa.
On the contrary, two exceptions are permitted in the refugee law framework allowing states to expel, extradite or remove in other ways an individual even if a risk to their life or freedom exists in the receiving state if that person is a risk to the national security or the person has been convicted of a serious crime and is considered a danger to the community.
Pakolaissopimus sen sijaan sallii kaksi poikkeusta; henkilö voidaan palauttaa maahan, vaikka hän olisi vaarassa joutua vainon kohteeksi, jos kyseinen henkilö katsotaan vaaraksi kansalliselle turvallisuudelle tai jos hänet on tuomittu erityisen törkeästä rikoksesta ja häntä voidaan pitää vaarallisena yhteiskunnalle.
Furthermore, an analysis on the reasons behind these differences as well as a discussion on the significance it has to the individual are also included.
Tarkoituksena on tässä tutkielmassa selvittää näitä eroja sekä pohtia mahdollisia syitä eroavaisuuksien takana ja niiden merkitystä yksilölle.
Thus, the diverging interests of individuals and states have contributed to the tension now visible between refugee law and human rights law.
Tämä ristiriita ihmisoikeuksien ja valtion intressien välillä on johtanut jännitteisiin ihmisoikeussopimusten ja pakolaissopimuksen tulkintojen välillä.
States have heavily protested against the European Court of Human Rights interpretation of Article 3 claiming that since exceptions are allowed under refugee law, they should be able to apply them.
Valtiot ovat laajalti vastustaneet Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen (EIT) näkemystä, jonka mukaan Euroopan ihmissoikeussopimuksen Artikla 3 sisältää palautuskiellon, jos henkilö on vaarassa joutua kidutetuksi.
Refugee law is of course focused on securing the rights of refugees but when examining the preparatory works of the 1951 Refugee Convention, it was clear that there was also a strong will to include a safety net for states in the form of exceptions.
Kun pohditaan mahdollisia syitä näiden eroavaisuuksien takana vaikuttaa siltä, että ihmisoikeussopimuksissa yksittäisen henkilön oikeuksien turvaaminen on etusijalla, kun taas pakolaissopimuksessa on selvää, että valtiot ovat halunneet varmistaa poikkeuksien lisäämisen palautuskieltoon eräänlaisena turvaverkkona heille itselleen.
Often, the interest of states is different from that of the refugee which leads to the situation that the individual refugee loses as states are able to apply the exceptions.
Tämä tarkoittaa, että yksittäinen pakolainen on häviäjä, koska valtiot voivat soveltaa pakolaissopimuksessa heille turvattuja poikkeuksia.
While the main purpose and idea of the principle is the same, to protect individuals from being sent to persecution or torture or other ill-treatment, there are nevertheless some differences.
Tarkoituksena on suojella ihmisiä karkottamiselta tai palauttamiselta maahan, jossa kyseistä henkilöä uhkaa vaino, muu epäinhimillinen kohtelu tai kidutus.