natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Center party s policy formation towards the Nordek plan was based on domestic and foreign political factors.
Keskustapuolue määritteli linjansa Nordek-hankkeessa sisäpoliittisiin ja ulkopoliittisiin tekijöihin nojautuen.
This master s dissertation examines the policy formation of the Finnish Center Party towards the Nordek plan.
Tutkielma tarkastelee Keskustapuolueen linjanmuodostusta Nordek-hankeen osalta.
The leading factors in the domestic political arguments were the confrontation between the Social Democratic party and the Center party and the difference of opinion among the political leadership of Finland.
Sisäpolitiikan määrääviä tekijöitä linjanmuodostuksessa olivat vuoden 1970 eduskuntavaalien asetelmaan liittyvä vastakkainasettelu SDP:n ja Keskustapuolueen sisällä, sekä näkemyserot Nordek-hankkeen merkityksestä ulkopoliittisen johdon piirissä.
The determinative foreign political factor in the policy formation was the Paasikivi-Kekkonen line, which emphasised the neutral status of Finland.
Määrääviä ulkopoliittisia tekijöitä puolueen linjanmuodostuksessa olivat puolueettomuutta korostava Paasikiven- Kekkosen linja ja Neuvostoliiton painostus vetäytyä Nordek-neuvotteluista.
For Finland in particular Nordek offered a possibility to emphasize the country s neutral status by strengthening its international reputation as a Nordic country and counterbalancing the alignments made with the Soviet Union.
Nordek tarjosi Suomelle myös kiinnekohteen Euroopan talousintegraatioon, mikä olisi tarjonnut vastapainona Neuvostoliittoon tehdyille sitoumuksille.
For Nordic countries Nordek acted as a tool for expanding trade figures without applying for EEC-membership.
Nordek toimi tällöin mahdollisuutena laajentaa pohjoismaiden sisäistä kauppaa.
The Nordek plan was seen at this point as a conflicting project with the policy of neutrality and was thus considered impossible to execute.
Puolueettomuuspolitiikan kanssa ristiriitaan ajautunut Nordek-hanke katsottiin tällöin mahdottomaksi toteuttaa, vaikka pohjoismaisen yhteistyön syventämistä kannatettiinkin laajalti puolueen sisällä.
However, referring to their neutral status in international politics, Sweden and Finland started to become hesitant about the membership in Nordek which now had a clear link with the EEC, a organisation considered by the Soviet Union as a strong western economic bloc.
Suomi ja Ruotsi eivät puolueettomaan asemaansa vedoten voineet liittyä yhteistyöhön, jolla oli selkeä linkki poliittiseksi yhteisöksi mielletyssä Euroopan yhteisössä.
The long lasting tradition for supporting Nodic cooperation within the Central Party acted as a counterbalance for the arguments based on the policy of neutrality.
Vastapainona puolueettomuuspolitiikan korostamiselle toimi pohjoismaisen yhteistyön traditio ja sen nauttima arvostus puolueen sisällä.
Some of the minerals have been imaged by BSE.
Osa niiden mineraaleista on kuvattu BSE-menetelmällä.
The average REE-concentration of the REE-carbonatites is 1.63 % and the maximum is 1.94 %.
REE-karbonatiittien REO-keskiarvopitoisuus on 1,63 % ja maksimi 1,94 %.
A total of 1581.15 meters of drill core from 19 drill holes have been examined.
Tutkittuna on yhteensä 1581,15 metriä kairasydämiä 19 kairareiästä.
Sokli is located in the municipality of Savukoski in eastern Lapland, Finland, nearby the Russian border.
Sokli sijaitsee Itä-Lapissa Savukosken kunnassa, Venäjän rajan läheisyydessä.
Carbonatites have probably developed from metasomatized mantle at a depth of 70-80 km.
Karbonatiitit ovat mahdollisesti peräisin metasomatoituneesta vaipasta noin 70-80 km syvyydestä.
Metacarbonatites are enriched in P2O5 (2.6-4.0 %).
Metakarbonatiiteissa on korkea P2O5-pitoisuus (2,6–4,0 %).
The results indicate that the lamprophyres of Sokli were generated in shallower mantle depths (80 km) than the kimberlites of the Terskii coast (80-100 km).
Tulosten mukaan Kauluksen lamprofyyrien kantamagmat ovat todennäköisesti syntyneet ylempänä vaipassa (80 km) kuin Terskin rannan kimberliittien kantamagmat (80-100 km).
The richest Nb-concentrations are in the REE-carbonatites, ferrocarbonatites and calciumcarbonatites (1834 ppm, 1790 ppm and 1636 ppm, respectively).
Korkeimmat Nb-pitoisuudet ovat REE-karbonatiiteissa (1834 ppm), ferrokarbonatiiteissa (1790 ppm) ja kalsiumkarbonatiiteissa (1636 ppm).
Metaphoscorites occasionally have enriched Nb values (up to 1799 ppm), which may reflect to the composition of magmatic phoscorite.
Metafoskoriiteissa on satunnaisesti kohonneita Nb-pitoisuuksia (1799 ppm), jotka saattavat liittyä magmaattisiin foskoriitteihin.
Ferrocarbonatites and magnesiumcarbonatites may have acted as a source to the REE-carbonatites of magmatic Stage 5.
Ferrokarbonatiitit ja magnesiumkarbonatiitit ovat saattaneet toimia lähteenä viidennen magmaattisen vaiheen REE-karbonatiiteille.
The richest P2O5-concentrations are in calciumcarbonatites and ferrocarbonatites (3.3 % and 4.4 %, respectively).
Korkeimmat P2O5-pitoisuudet esiintyvät kalsiumkarbonatiiteissa (3,3 %) ja ferrokarbonatiiteissa (4,4 %).
GTK's research area of Kaulus is situated in the southern part of the Sokli carbonatite complex.
Geologian tutkimuskeskuksen Kauluksen tutkimusalue sijoittuu Soklin karbonatiittikompleksin eteläosaan.
According to average U/Th-ratios, Kaulus's carbonatites magmatic Stages have developed in the following order: magnesiumcarbonatite ≈ ferrocarbonatite → magnesiumcarbonatite → calciumcarbonatite → ferrocarbonatite → REE-carbonatite.
Kauluksen karbonatiitit ovat kehittyneet U/Th-suhteiden mukaan eri magmaattisissa vaiheissa järjestyksessä: magnesiumkarbonatiitti ≈ ferrokarbonatiitti → magnesiumkarbonatiitti → kalsiumkarbonatiitti → ferrokarbonatiitti → REE-karbonatiitti.
Metaphoscorites and metasilicocarbonatites are carbonated and alkali-metasomatized.
Metafoskoriitit ja metasilikokarbonatiitit ovat karbonaattiutuneita sekä alkalimetasomatoituneita.
The precursors of the metacarbonatites were probably magnetite olivinite, magnetite-olivine-amphibolite, olivine-pyroxenite, fenitized schist gneiss or gneiss and olivine-amphibolite.
Metakarbonatiittien mahdollisina primäärikivinä ovat magnetiittioliviniitti, magnetiittioliviiniamfiboliitti, oliviinipyrokseeniitti, feniittiytynyt kiillegneissi tai gneissi ja oliviiniamfiboliitti.
Multi-element analysis has been done by XRF-method, trace elements have been analysed by ICP-MS-method and carbon has been analysed separately.
Kairasydämien monialkuainemääritykset on mitattu XRF-menetelmällä, hivenalkulaineinemääritykset on tehty ICP-MS-menetelmällä ja hiilimääritykset on tehty hiilianalysaattorimenetelmällä.
As CO2 concentrations increase in metacarbonatites, their REE-concentrations get similar with the REE-concentrations of carbonatites.
Metakarbonatiittien CO2-pitoisuuksien kasvaessa niiden REE-pitoisuudet lähenevät karbonatiittien REE-pitoisuuksia.
No significant P2O5-, Nb- or REE-mineralizations were found in the fenites.
Feniiteistä ei löydetty merkittäviä P2O5-, Nb- tai REE-mineralisaatioita, jotka ovat paikallisia, eivätkä ne muodosta yhtenäisiä esiintymiä.
The purpose of this work is to solve the petrography, geochemistry and P2O5-, Nb- and REE-mineralizations of rock types in the Kaulus region.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää Soklin Kauluksen alueen kivilajien petrografia, geokemia sekä P2O5-, Nb- ja REE-mineralisaatiot.
The degree of metasomatism depends on the rock type and vicinity of carbonatite dikes.
Metasomatoitumisen aste riippuu kivilajista ja karbonatiittijuonien läheisyydestä.
In addition, the lithology of the area and the petrogenesis of these Devonian rocks are examined.
Sen lisäksi selvitetään alueen litologiaa sekä devonikautisten karbonatiittien ja lamprofyyrien petrogeneesiä.
The Sokli Kaulus lamprophyres are possibly aillikites and metasomatic aillikites.
Kauluksen lamprofyyrit ovat mahdollisesti aillikiitteja ja metasomatoituneita aillikiitteja.
Felsic and intermediate fenites range from low-degree fenites through-medium degree fenites- to syenitic fenites.
Felsiset ja intermediääriset feniitit vaihettuvat alhaisen asteen feniiteistä keskiasteen feniitteihin ja syeniittisiin feniitteihin.
The protolith rocks of Kaulus fenites are tonalite, granitic gneiss, gneiss, schist gneiss and amphibolite.
Feniittien primäärikivinä ovat tonaliitti, graniittigneissi, gneissi, kiillegneissi ja amfiboliitti.
From a total of 60 thin sections, 26 representative samples for the rock types of Kaulus have been selected, and were examined by EPMA, MLA and SEM.
Yhteensä 60 ohuthiestä valittiin 26 edustavaa tyyppinäytettä.
Phlogopitization reflect potassium metasomatism.
Feniittien flogopiittiutuminen johtuu mahdollisesti kaliummetasomatoosista.
The restoration aimed at improving the status of the lake started in 1993.
Järven tilan parantamiseen tähtäävät kunnostustoimet aloitettiin vuonna 1993.
The purpose of this thesis is to repeat those two studies.
Tämän opinnäytetyön tarkoituksena on toistaa nämä aikaisemmat tutkimukset.
The sampling was carried out in early spring 2013 from the same sample sites as in the earlier studies.
Näytteenotto toteutettiin kevättalvella 2013 samoilta näytepisteiltä kuin aikaisemmissakin tutkimuksissa.
The samples were taken from three different depths from 30 sample points.
Näytteitä otettiin kolmelta eri syvyydeltä yhteensä 30 näytepisteestä.
The lake is still highly eutrophic.
Järvi on edelleen erittäin rehevä.
The first one was made in 1991, two years before the start of the restoration projects and the second one in 1999.
Enäjärvellä on aikaisemmin tehty kaksi pintasedimenttitutkimusta, joista ensimmäinen ennen kunnostustöiden alkua vuonna 1991 ja seuraava vuonna 1999.
Enäjärvi is a shallow, longish lake in Southern Finland.
Vihdin Enäjärvi on matala, pitkänomainen järvi Etelä-Suomessa.
Together they will account of phosphorus retention monitoring in Enäjärvi for more than 20 years.
Yhdessä nämä kolme tutkimusta muodostavat yli 20 vuotisen Enäjärven sedimentin fosforinpidätyskyvyn seurannan.
The results were compared to previous findings with diagrams, percent change analysis, Sperman's rank correlation coefficients and regression line analysis.
Saatuja tuloksia verrattiin aikaisempiin tutkimustuloksiin kaavioiden, muutosprosenttivertailun, Spearmanin järjestyskorrelaation sekä lineaariregression avulla.
The good quality of the surface sediment and the high content of redox-sensitive phosphorus fraction that increases with depth point out that the oxygen levels have remained high enough to bind phosphorus to metal oxides.
Pintasedimentin hyvä laatu ja fosforin redox-sensitiivisen metallioksideihin kiinnittyneen fraktion korkeammat pitoisuudet järven laakeassa syvänteessä osoittavat alusveden happipitoisuuden pysyneen riittävän korkeana fosforin sitomiseksi.
The improvement actions have included, inter alia, the oxidation of the hypolimnion, food chain restoration by removing roaches and the reduction of scatter load by building sedimentation basins, wetlands and border strips to the lake's catchment area.
Kunnostustoimiin ovat kuuluneet muun muassa alusveden hapetus, ravintoketjukunnostus teho- ja hoitokalastuksin sekä hajakuormituksen vähentäminen valuma-alueelle rakennettujen laskeutusaltaiden, kosteikkojen ja suojakaistojen avulla.
The water quality data collected by Economic Development, Transport and the Environment centre was also used to support the findings.
Havaintojen tukena käytettiin myös ELY-keskuksen keräämiä vedenlaatutuloksia.
They were analyzed for water content, loss on ignition and total phosphorus.
Näytteistä analysoitiin vesipitoisuus, hehkutushäviö ja kokonaisfosfori.
The results of this study show that the restoration activities carried out on the lake have reduced the scattered loading to the lake and also bioturbation based leaching of phosphorus.
Tutkimus osoittaa järvellä tehtyjen kunnostustoimien vähentäneen järveen kohdistuvaa hajakuormitusta sekä sedimentin bioturbaatiosta aiheutuvaa fosforin liukenemista.
The factors that led to its hypereutrophic state are a water level adjustment during the last century and a 25 years lasting point source nutrient load from sewage waters of Nummela.
Sen liikarehevyyteen johtaneita tekijöitä ovat muun muassa viime vuosisadalla tehty vedenpinnan säännöstely sekä järveen kohdistunut 25 vuotta kestänyt Nummelan jätevesien pistekuormitus.
In 1991 it was found out that the surface sediment was completely dark sulphide-colored gyttja that had poor nutrient retaining capacity.
Vuoden 1991 tutkimuksessa järven pohjaa peitti kauttaaltaan sulfidien värjäämä, huonosti ravinteita pidättävä sedimentti.
Though at some sample points sediment surface had iron sulphide precipitates that point to depletion in oxygen level at the hypolimnion to some extent.
Joillakin näytepisteillä sedimentin pinnassa olleet sulfidilaikut ovat merkki jonkin asteisesta hapettomuudesta.
In addition the sediment surface layer was also analyzed for phosphorus fractions.
Edellisten lisäksi sedimentin pintakerroksesta määritettiin fosforin jakautuminen neljään fraktioon.
The data consists of over 5400 individual chloride concentrations which were determined during the time period 1955–2014.
Aineiston yli 5400 kloridipitoisuustulosta on määritetty vuosina 1955–2014.
In 49 % of the observation points, the chloride content trend was rising or strongly rising, while in 40 % of the observation points a decreasing trend was observed.
Havaintopisteistä 49 %:ssa kloridipitoisuustrendi on nouseva tai voimakkaasti nouseva ja 40 %:ssa laskeva tai voimakkaasti laskeva tarkasteltaessa koko seurantahistoriaa.
The data covers 178 groundwater observation points at 47 different aquifers.
Tutkimuksessa on mukana 178 pohjaveden havaintopistettä 47 pohjavesialueelta.
The deviation of the chloride concentrations within the whole data increased in time, and the extremely high values became more common since the 1990's.
Koko aineistossa kloridipitoisuuksien hajonta on kasvanut ja ääriarvot yleistyneet 1990-luvulta alkaen.
The management of the chloride concentration in groundwater can still be improved with regular monitoring of the quality of the groundwater and with a more precise documentation of doses of road salt in the recharge areas of aquifers.
Pohjaveden kloridipitoisuuksien hallintaa voidaan yhä tehostaa pohjaveden laadun säännöllisellä seurannalla ja nykyistä tarkemmalla tieosuuskohtaisella suolan käytön dokumentoinnilla.
According to the statistical analysis, there were several factors that had statistically significant correlations with the observed chloride concentrations.
Tilastollisen analyysin perusteella useat tekijät vaikuttavat havaittuihin pohjaveden kloridipitoisuuksiin samanaikaisesti.
In the future, the database for road risks (TSRR) will be a useful tool for assessing the groundwater impacts of road de-icing and how they can be managed.
Tulevaisuudessa Tieriskirekisteri (TSRR) on hyödyllinen apuväline tiesuolauksesta aiheutuvien pohjavesivaikutusten arvioimiseen ja hallintaan.
In the Salpausselkä I, the highest median concentration appeared in the period 1993–1998.
Tutkimusalueella suurin pohjavesien kloridipitoisuuksien mediaani oli ajanjaksolla 1993–1998.
The Environmental quality standard for chloride (25 mg (l^(-1))) and health authority's recommended value for drinking water (25 mg (l^(-1))) were exceeded in 26 % of the observations.
Kloridin ympäristönlaatunormi (25 mg (l^(-1))) ja terveysviranomaisten asettama suositusarvo talousvedelle (25 mg (l^(-1))) on ylittynyt 26 %:ssa alueen kloridipitoisuushavainnoissa.
The total use of chloride salts in de-icing increased in Finland from 1950 until 1990, after which the volume of chloride salts applied has reduced through various measures taken.
Tiesuolan kokonaiskäyttömäärä oli Suomessa suurimmillaan 1990-luvulla, jonka jälkeen suolausta on vähennetty eri toimenpitein.
In the individual groundwater samples, the chloride concentrations vary from 0.4 to 700 mg (l^(-1)).
Yksittäiset pohjavedestä määritetyt kloridipitoisuudet vaihtelevat 0,4–700 mg (l^(-1)).
The main factors were the amount of road salt applied, the distance between the road and the observation point, the total area and the recharge area of the aquifer and the amount of recharged water in the aquifer.
Suurin yhteys on lyhyen sekä pitkän aikavälin suolausmäärillä, tien ja havaintopisteen välisellä etäisyydellä, pohjavesialueen kokonaispinta-alalla, pohjaveden muodostumisalueen pinta-alalla sekä muodostuvan pohjaveden määrällä.
The trends of chloride concentrations in the groundwater and the factors affecting them were studied in more detail in two case study areas, which are Lohjanharju B and Utti aquifers.
Pohjaveden kloridipitoisuuden kehitystä ja siihen vaikuttavia tekijöitä ensimmäisen Salpausselän pohjavesiesiintymissä tutkittiin tilastollisten tunnuslukujen sekä trendi- ja regressioanalyysin avulla sekä tapauskohtaisesti kahdella esimerkkialueella, Lohjanharju B:n ja Utin pohjavesialueilla.
Groundwater quality problems associated with de-icing can be mitigated by reducing salting as much as possible without compromising traffic safety, by building road slope protection covers, and by using alternative de-icing chemicals.
Pohjaveden kloridipitoisuutta voidaan pienentää aluekohtaisesti tiesuolausta vähentämällä, pohjavesisuojauksia rakentamalla tai lisäämällä vaihtoehtoisten liukkaudentorjunta-aineiden käyttöä.
The data of de-icing covers the winter seasons during the time period 2004–2014.
Tiesuolan käyttömäärät tutkimusalueella tunnetaan vuosilta 2004–2014.
In the whole material, average and median concentrations of 27.7 mg (l^(-1)) and 14.0 mg (l^(-1)), respectively, were recorded for chloride.
Koko aineistossa pohjaveden kloridipitoisuuksien keskiarvo on 27,7 mg (l^(-1)) ja mediaani 14,0 mg (l^(-1)).
Glaciofluvial deposits of the Salpausselkä I ice-marginal formation form large aquifers with good water quality which are at risk of contamination due to de-icing.
Ensimmäisellä Salpausselällä esiintyy suuria, hyvälaatuisia pohjavesiesiintymiä, joilla on riski pilaantua tiesuolauksen vaikutuksesta.
Within the two highest concentration categories (that is, concentrations from 10 mg (l^(-1)) to 700 mg (l^(-1))), the median slightly decreased after 1990's.
2000-luvulla pohjaveden kloridipitoisuuksien mediaani on kasvanut kloridipitoisuusluokassa 0–9,9 mg (l^(-1)) ja laskenut kloridipitoisuusluokissa 10–24,9 mg (l^(-1)) ja ≥ 25 mg (l^(-1)).
The models are extended symmetrically from both ends with slow (1.9 mm/a) and fast (19 mm/a) velocities.
Malleja levitetään symmetrisesti molemmista päädyistä sekä hitaasti (1.9 mm/a) että nopeasti (19 mm/a).
The models are studying the effect of free moving boundaries on the crustal structure and the conditions for mid-crustal flow.
Malleilla tutkitaan vapaasti liikkuvien päätyjen vaikutusta kuoren rakenteisiin ja keskikuoren virtauksen edellytyksiä.
Plateau-models are based on a 480 km long section of 65 km-thick three-layer plateau crust.
Ylänkö-mallit pohjautuvat 65 km paksun kolmikerroksisen kuoren 480 km pitkään pystyleikkaukseen.
The material viscosity is temperature-dependent following the Arrhenius law.
Materiaalien viskositeetti riippuu lämpötilasta Arrheniuksen lain mukaan.
It uses Lagrangian particles for tracking material interfaces and histories, which allow recording of material P-T-t paths.
Se käyttää elementtimenetelmää ja tallettaa materiaalien historiaa Lagrange-tyyppisillä partikkeleilla joilla voidaan tallentaa myös PTt-polkuja.
Numerical modelling is performed with Ellipsis, a particle-in-cell finite element code suitable for 2D thermo-mechanical modelling of lithospheric deformation.
Numeerinen mallinnus suoritetaan Ellipsis-ohjelmistolla, joka kykenee litosfäärin deformaation termomekaaniseen mallinnukseen kaksiulotteisesti.
The results of the modeling are compared to seismic reflection sections and surface geological observations from the Paleoproterozoic Svecofennian orogen.
Mallinnustuloksia verrataan Svekofennisesta orogeniasta tehtyihin seismisiin ja geologisiin havaintoihin.
Vertical movement of the partially molten material destroys lateral flow structures in plateau regions.
Sulien pystysuuntaiset liikkeet hävittävät lateraalin virtauksen luomat rakenteet ylängön alueella.
In the plateau margin-models, a transition from 65 km thick plateau to 40 km thick foreland is imposed in the middle of the model.
Ylängön reuna -mallien keskellä on siirtymä 65 km paksulta ylängöltä 40 km paksulle etumaalle.
In models with slow extension or fixed boundaries, partial melting controls the style of deformation in the middle crust.
Kiinteiden päätyjen ja hitaan leviämisnopeuden malleissa sulaminen ohjaa keskikuoren deformaatiota.
According to P-T-t paths, the model materials do not experience high enough temperatures to match HT-LP metamorphic conditions typical for Svecofennian orogenic rocks.
Mallien PTt-polut eivät saavuta Svekofenniselle orogenialle tyypillisiä korkean lämpötilan ja alhaisen paineen olosuhteita.
Plateau margin models with dry rheology and slow extension or fixed boundaries developed mid-crustal channel flow, thinning of middle crust, exhumation of mid-crustal domes and smooth Moho, all of which are found in crustal scale reflection sections.
Ylängön reuna -malleissa vedetön reologia ja hidas leviämisnopeus tai liikkumattomat päädyt johtavat keskikuoren virtauskanavan muodostumisen, keskikuoren ohentumiseen, keskikuoren doomien paljastumiseen ja tasaisen Moho-rajapinnan muodostumiseen.
The experiments use two sets of rheological parameters for the crust: dry (granite/felsic granulite/mafic granulite) and wet (granite/diorite/mafic granulite).
Kuoren rheologiaa mallinnetaan sekä vedettömillä (graniitti/felsinen granuliitti/mafinen granuliitti) että vesipitoisilla (graniitti/dioriitti/mafinen granuliitti) materiaaleilla.
With fast extension or wet rheology channel flow grows weaker/diminishes.
Nopea leviämisnopeus tai vesipitoinen reologia heikentävät virtausta.
High Paleoproterozoic radiogenic heat production is assumed.
Suureen radiogeeniseen lämmöntuottoon käytetään myöhäisproterotsooiselle tasolle korjattuja arvoja.
This work explores the lateral spreading of hot, thick, Paleoproterozoic crust via a series of 2D thermomechanical numerical models based on two geometrical a priori models of the thickened crust: plateau and plateau margin.
Mallit perustuvat paksuuntuneen kuoren kahteen perusgeometriaan: ylänkö ja ylängön reuna (ylänkö-etumaa).
Strong mid-crustal channel flow is seen in plateau margin models with dry rheology and slow extension or with fixed boundaries.
Ylängön reuna -malleissa syntyy voimakas keskikuoren virtauskanava silloin kun kuoren reologia on vedetön ja leviämisnopeus on hidas tai malli ei leviä lainkaan.
Results of this work suggest plateau margin architecture prior to extension that took place at slow velocities or through purely gravitational collapse, although peak temperature of Svecofennian HT-LP metamorphism was not attained.
Mallinnuksen tulokset viittaavat siihen, että Svekofennisen orogenian leviämisvaiheessa olisi tapahtunut ylängön reuna-alueen leviäminen hitaalla nopeudella tai liikkumattomien reunojen rajoittamana.
Gravitational collapse is simulated with an additional set of fixed boundary plateau margin models.
Lisäksi ylängön reuna -malleilla mallinnetaan puhtaasti gravitatiivinen orogenian romahdus liikkumattomilla päädyillä.
Metamorphic conditions in the dry rheology models have counterparts in the LT-LP (>650 °C at ≤600 MPa) amphibolite facies rocks of the Pielavesi area.
Pielaveden alueen alhaisen lämpötilan ja alhaisen paineen amfiboliittifasieksen kiville löytyy vastineita vedettömän reologian malleista.
The test anxiety estimation was taken in 599 cases by the researcher and in 611 cases by self evaluation.
Jännittyneisyysarvio oli suoritettu testaajan toimesta 599 tapauksessa ja itsearviointina 611 tapauksessa.
Therefore attention should be paid to test anxiety in test situations.
Jännittyneisyyteen tulisikin kiinnittää testitilanteissa huomiota.