natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The purpose of this study was to find out how embodied skill learning and teaching in a community appears in general and how the subjective embodied skill learning is recognized by a new participant in the community.
Tässä pro gradu -tutkielmassa tarkastelun kohteina olivat yleinen kehollinen taidon oppiminen ja opettaminen yhteisössä sekä uuden yhteisöön osallistujan subjektiivinen kehollinen taidon oppiminen.
During handcrafting I observed my embodied skill learning process by writing a research journal, photographing and reviewing the finished products.
Autoetnografisen aineistonkeruun toteutin asettumalla tämän käsityöläisyhteisön oppilaaksi valmistamaan kaksi käsityötuotetta, joita työstäessäni havainnoin subjektiivista kehollisen taidon oppimisen prosessia kirjoittaen tutkimuspäiväkirjaa, valokuvaten sekä tarkastelemalla valmistuvia tuotteita.
This study analyses the types and use contexts of ceramic roof tiles in the eastern part of the Roman Empire.
Tässä arkeologian alaan kuuluvassa artikkelimuotoisessa väitöskirjassa tutkittiin keraamisten kattotiilien tyyppejä ja käyttöä Rooman valtakunnan itäisillä alueilla.
This study looks at roof tile assemblages from three different excavations across the eastern Mediterranean from northern Greece and from the environs of Petra in Jordan.
Aineistot ovat peräisin kaivaustutkimuksilta Pohjois-Kreikasta sekä Jordanian Petran alueelta.
The data underlying the research does not currently allow for the development of full regional typologies, but a preliminary hypothesis is formed about the tile regions in the study area for the Roman period.
Vaikka tutkitun aineiston määrä ei tällä hetkellä riitä tarkkojen alueellisten typologioiden tekemiseen, tutkimuksessa hahmotetaan ensimmäistä kertaa laajempia tiilityyppien suuralueita itäisen Välimeren alueella roomalaisajalla.
In this study, methods typically applied in the study of plain pottery have been adapted to this material, namely the study of forms (typology) and the study of fabrics (compositional analysis).
Tutkimusmenetelminä työssä käytetiin perinteistä typologista esinetutkimusta, jolla määriteltiin erityisesti tiilten tyyppejä, sekä tillimassan kemiallista alkuainetutkimusta, jonka avulla voitiin ratkoa tarkemmin tiilten valmistukseen liittyviä kysymyksiä.
Chronologically, the research covers a period from the 1st to the 5th centuries CE, coinciding with the Roman dominance in the area.
Tutkimus kattaa karkeasti ajanjakson 1. vuosisadalta ajanlaskun jälkeen 6. vuosisadalle ajanlaskun jälkeen, ja ulottuu maantieteellisesti roomalaisajan Kreikasta Levantin alueelle Lähi-Itään.
The results shed new light on the practice of roof tiling in the eastern part of the Mediterranean, on regional types and variations of tile types in the Roman period, and on societal aspects related to tile production and use.
Tiilityyppien ja tiilien käyttökontekstien muutokset kertovat kulttuuristen ja teknologisten vaikutteiden välittymisestä ja välittymisen mekanismeista.
Moreover, it highlights the regional variation present in this seemingly uniform material.
Jokaiselta suuralueelta löytyy myös selkeää sisäistä, alueellista vaihtelua.
Despite ceramic roof tiles being one of the most frequent finds from archaeological excavations and surveys of this period from the Mediterranean area, they have not received much interest in research.
Niitä on löydetty arkeologisissa kaivauksissa ja inventoinneissa valtavia määriä itäisen Välimeren alueelta, jossa ne ovat roomalaisaikaisilla kohteilla keramiikan ohella runsaslukuisin löytöryhmä.
By doing this, it addresses a sizable gap in our knowledge on the typological development and regional distribution of roof tile types in the study area.
Tutkimus osoittaa, kuinka suuri potentiaali erilaisten tiilten tyyppien ja piirteiden tutkimuksella on antiikin yhteisöjen tutkimuksessa.
Typology is used as the key explanatory tool for the material.
Väitöskirjassa korostetaan tiiliaineistojen dokumentoinnin tärkeyttä, ja siihen sisältyy tätä tukeva ohjeistus.
The study confirms that the tile types used in this area are derivatives of earlier eastern types, rather than emulations of Roman types, and an adherence to the use of the specific combinations of pan and cover tiles that originally defined the early Greek tile systems (Laconian, Corinthian, and hybrid) continues throughout the period under study.
Tutkimuksessa vahvistetaan, että alueen roomalaisen kauden kattotiilityypit perustuvat jo aiemmin alueella käytetyille hellenistisille tiilityypeille.
In summary, while frequent in the Greek archaeological record of the Roman period, ceramic tile has a very low to minimal penetration into the Roman-period countryside of the Near East, in particular in southern Levant.
Kun kattotiiliä käytettiin Kreikassa roomalaisajalla lähes kaikenlaisissa rakennuksissa, roomalaisajan Petrassa niitä käytettiin vain merkittävimpien julkisten rakennusten kattamiseen.
In particular, the study of plain, undecorated, or unstamped tiles has been extremely limited considering the volume of material found.
Tältä kaudelta peräisin olevia kattotiiliä on kuitenkin tutkittu hyvin vähän, koska niiden on yksinkertaisina massatuotettuina esineinä oletettu tarjoavan niukasti uutta tietoa antiikin yhteiskunnasta ja materiallisesta kulttuurista.
In addition to defining tile regions and types, the study reveals a large variation in the use contexts of roof tiles in this area during the Roman period, which is reflected in the presence and frequency of tiles in the archaeological landscape.
Tutkimus osoittaa, että kattotiilissä on löydettävissä piirteitä, jotka kehittyvät johdonmukaisella tavalla eri alueilla.
The effects are mediated by the G-protein coupled estrogen receptor (GPER).
Vaikutus välittyy G-proteiinikytkentäisen estrogeenireseptorin kautta.
These results highlight the importance of energy metabolism pathways as potential drug targets.
Tulokset korostavat energia-aineenvaihdunnan merkitystä lääkevaikutuksen kohteena.
The drug discovery pipeline consists of various types and methods of research, one of which is proteomics, the identification, quantification, and characterisation of proteins from biological samples.
Lääkekehityksessä käytetään useita erilaisia tutkimusmenetelmiä, joista yksi on proteomiikka: proteiinien tunnistus, kvantitointi ja niiden ominaisuuksien, kuten modifikaatioiden, määrittäminen biologisista näytteistä.
Finally, we showed that tamoxifen decreases proliferation and increases apoptosis, thus showing potentially beneficial effects in the treatment of PDAC.
Tamoksifeeni vähentää solujen jakautumista ja lisää apoptoosia, joten sillä voi olla käyttöä PDAC:n hoidossa.
While global and comprehensive, abundance-based proteomics is biased towards structural and metabolic proteins, and the efficient research of e.g. signaling pathways would require the analysis of post-translational modifications, especially phosphorylation.
Proteiinien pitoisuusvertailu tuottaa laaja-alaista tietoa, mutta tulokset painottuvat rakenne- ja aineenvaihduntareittien proteiineihin; esim. signalointireittien tutkimuksessa tarvittaisiin lisäksi proteiinien modifikaatioiden, erityisesti fosforylaation, analysoimista.
The aim of the second subproject was to study the rat brain peri-infarct region during the recovery from ischemic stroke, and to elucidate how mesencephalic astrocyte-derived neurotrophic factor (MANF) exerts its neurorestorative effects known to induce functional recovery from stroke.
Toisen osatutkimuksen tavoitteena oli rottamallilla havainnoida aivoinfarktin reuna-alueen molekyylitason tapahtumia aivoinfarktista toipumisen aikana ja selvittää, millä mekanismilla hermokasvutekijä MANF edistää aivoinfarktista toipumista.
In the first subproject, we studied the postnatal loss of regenerative capacity in the mouse heart, in order to identify potential drug targets for regenerative therapies.
Ensimmäisessä osatutkimuksessa tutkittiin hiiren sydämessä syntymän jälkeen tapahtuvaa solujen uusiutumiskyvyn katoamista; tavoitteena oli löytää vaikutuskohteita lääkkeille, joilla saataisiin aikaan solujen uusiutumista.
In conclusion, proteomics was successfully applied to each of the three subprojects to obtain meaningful data, but in all cases, data from other types of experiments was required to interpret and validate the findings.
Proteomiikalla saavutettiin kaikissa osatutkimuksissa hyödyllistä tietoa, mutta niissä tarvittiin myös muita tutkimusmenetelmiä tiedon tulkitsemiseksi ja vahvistamiseksi.
The MANF-induced changes were limited to enhanced defence response to virus and decreased phagocyte infiltration.
MANF aiheutti vähäisempiä muutoksia: immuunivaste virusta kohtaan voimistui, ja fagosyyttisolujen tunkeutuminen aivokudokseen väheni.
Drug discovery and development, from basic research and drug design, through preclinical and clinical drug development, to approval of a new drug, is a lengthy and costly process, in which only a small fraction of the initial drug candidates make it to the market.
Uusien lääkkeiden kehittäminen on pitkä ja kallis prosessi, jossa lääkkeen viranomaishyväksyntää edeltävät perustutkimus, lääkkeen keksiminen sekä prekliininen ja kliininen tutkimus.
With proteomics validating the majority of the results from a series of other experiments, we discovered that tamoxifen induces widespread changes in the tissue architecture, involving increased vascularisation and decreased extracellular matrix (ECM) integrity.
Proteomiikkaa käytettiin vahvistamaan muiden kokeiden tuloksia; työssä havaittiin, että tamoksifeeni aiheuttaa verisuonten kasvua ja soluväliaineen jäykkyyden vähenemistä.
In the third subproject, we investigated the response of mouse pancreatic ductal adenocarcinoma (PDAC) tissue to treatment with the known drug tamoxifen.
Kolmannessa osatutkimuksessa tutkittiin rintasyöpälääke tamoksifeenin vaikutusta haiman duktaalisen adenokarsinooman (PDAC) hoidossa hiirimallilla.
While insufficient for a conclusive mechanism of action, the results provide further evidence for the immunomodulatory effects of MANF.
Tulokset eivät kerro vaikutusmekanismia, mutta ne viittaavat MANF:n immuunivastetta muuntavaan vaikutukseen, joka on havaittu myös aiemmissa tutkimuksissa.
The objective of this work was to assess the feasibility of untargeted proteomics analysis in preclinical drug discovery and development, especially in combination with other omics techniques, by applying proteomics to three different subprojects in the field, each representing a different stage in drug research.
Tavoitteeseen pyrittiin soveltamalla proteomiikkaa kolmeen osatutkimukseen, joista kukin edusti eri vaihetta lääkekehityksessä.
We detected substantial stroke-induced changes in translation, lipid composition, and purine metabolism in the ischemic penumbra.
Infarktin reunalla havaittiin muutoksia proteiinisynteesissä, lipidikoostumuksessa ja puriiniaineenvaihdunnassa.
In addition, we discovered that the ketogenesis and mevalonate pathways are temporarily activated in the mouse heart during the first week of life, and that ketogenesis plays a role in cardiomyocyte proliferation.
Työssä havaittiin aiemmin kirjallisuudessa esitettyjen energiametaboliaan ja solujen jakautumiseen liittyvien muutosten lisäksi ketogeneesi- ja mevalonaatti-aineenvaihduntareittien väliaikainen aktivoituminen hiirten ensimmäisen elinviikon aikana.
These findings highlight the importance of intergenerational and early-life exposures in initiating pathways of long-term cardiovascular health and suggest these pathways may be shaped by socioeconomic circumstances at different life stages.
Tämän väitöskirjatutkimuksen tulokset korostavat ylisukupolvisten ja lapsuudessa ilmenevien tekijöiden merkitystä sydän- ja verisuoniterveyden pitkäaikaiselle kehitykselle ja osoittavat, että eri elämänvaiheissa ilmenevät sosioekonomiset tekijät saattavat muovata sydän- ja verisuoniterveyden kehitystä läpi elämän.
This dissertation examined the life-course pathways of cardiovascular health in relation to three intergenerational factors.
Tässä väitöskirjassa keskityttiin kolmeen sydän- ja verisuoniterveyden elämänkaarikehitystä muovaavaan ylisukupolviseen tekijään.
In Study III, favorable psychosocial environment in childhood was associated with more optimal cardiac structure and function in adulthood.
Suotuisa (vs. epäsuotuisa) psykososiaalinen lapsuusympäristö oli yhteydessä optimaalisempaan sydämen rakenteeseen ja toimintaan (vasemman kammion massaan ja diastoliseen funktioon) aikuisuudessa.
Intergenerational factors in cardiovascular health : A prospective cohort study
Tutkimukseen osallistujat olivat prospektiivisesta, suomalaisesta Lasten Sepelvaltimotaudin Riskitekijät -kohorttitutkimuksesta.
Associations of childhood psychosocial environment with adult cardiac structure and function and mediation pathways through cardiovascular health behaviors were assessed with marginal structural models in the causal mediation analysis framework.
Lapsuusympäristön yhteys sydämen rakenteeseen ja toimintaan ei selittynyt aikuisiän terveyskäyttäytymisillä, kun aikuisiän sosioekonominen asema oli otettu huomioon.
Furthermore, ORs for these intergenerational associations were greater among offspring who had higher own adult educational attainment or whose parents had higher educational attainment (OR=1.32 for high vs OR=1.04 for low offspring education; p=0.02 for interaction, OR=1.56 for high vs OR=1.19 for low parental education; p=0.01 for interaction).
Nämä ylisukupolviset yhteydet olivat vahvempia niillä, jotka saavuttivat korkeamman (vs. matalamman) sosioekonomisen aseman aikuisiässä, tai joiden vanhemmilla oli korkeampi (vs. matalampi) sosioekonominen asema.
The genetic associations with BMI were weaker among those with higher (vs lower) educational attainment in adulthood (b=-0.12, 95% CI, -0.23, 0.01 for genetic risk score x adult education interaction).
Geneettiset yhteydet aikuisiän painoindeksiin olivat heikompia niillä, jotka saavuttivat korkeamman (vs. matalamman) sosioekonomisen aseman aikuisuudessa.
Cardiovascular etiologies are complex and influenced by several exposures acting together across the life-course.
Useat eri elämänvaiheissa ilmenevät tekijät voivat vaikuttaa sydän- ja verisuoniterveyteen elämän aikana.
First, we examined associations of genetic risk of higher body mass index (BMI) with BMI development, and whether the genetic associations differ by socioeconomic position (SEP) at different life stages (Study I).
Tutkimuksessa selvitettiin korkean painoindeksin geneettisen riskin yhteyttä painoindeksin kehitykseen elämän aikana ja vanhempien terveyskäyttäytymisten yhteyttä heidän lastensa aikuisiän terveyskäyttäytymisiin.
In growth curve analyses, the genetic risk score was associated with faster BMI increase over time (b=0.02, 95% CI, 0.01, 0.02 for genetic risk score x age interaction).
Tulosten perusteella korkea (vs. matala) geneettinen riski oli yhteydessä nopeampaan painoindeksin kasvuun aikuisiässä.
Second, we assessed intergenerational associations of ideal cardiovascular health behaviors between parents and their adult offspring, and whether these associations differ by SEP at different life stages (Study II).
Lisäksi tarkasteltiin sitä, riippuvatko geneettiset ja terveyskäyttäytymisten yhteydet sosioekonomisista tekijöistä eri elämänvaiheissa.
Parental SEP and health behaviors were self-reported by parents of study participants in 1980.
Vanhempien optimaaliset terveyskäyttäytymiset olivat yhteydessä heidän lastensa optimaalisiin aikuisiän terveyskäyttäytymisiin.
In my research, I combined lab experiments with detailed field measurements and existing long-term monitoring data.
Tutkimuksessani yhdistin laboratoriokokeet yksityiskohtaisiin kenttämittauksiin ja olemassa olevaan pitkän aikavälin seurantatietoon.
This preference was correlated with higher overwinter survival of the offspring on normal years.
Tämä mieltymys korreloi korkeampaa jälkeläisten selviytymistodennäköisyyttä normaaleina vuosina.
Therefore, it is necessary to study the effects imposed by drought on trophic interactions.
Siksi on tarpeen tutkia kuivuuden vaikutuksia troofisiin vuorovaikutuksiin.
Drought is one of the most dominant environmental stressors that can affect natural populations.
Kuivuus on yksi hallitsevimmista ympäristöstressereistä, jotka voivat vaikuttaa luonnossa eläviin populaatioihin.
This variability in the responses depends on the specific demands of different life stages, but also on their potential to adjust behaviourally by seeking better environmental conditions.
Vaihtelu reaktioissa riippuu eri elämänvaiheiden erityisvaatimuksista, mutta myös niiden mahdollisuudesta mukauttaa käyttäytymistä etsimällä parempia ympäristöolosuhteita.
The increased prevalence and severity of droughts during the last decades have generated radical changes in ecosystems with further consequences for biotic interactions.
Lisääntynyt kuivuus ja sen vakavuus viime vuosikymmeninä ovat aiheuttaneet radikaaleja muutoksia ekosysteemeissä, joilla on lisävaikutuksia bioottisiin vuorovaikutuksiin.
These data suggest that the metapopulation may be at risk under increasing drought conditions in the future.
Nämä tiedot viittaavat siihen, että metapopulaatio voi vaarantua tulevaisuudessa kuivuuden lisääntyessä.
However, if conditions become even drier in the future this may impose risks.
Olosuhteiden muuttuminen tulevaisuudessa vielä kuivemmiksi saattaa aiheuttaa riskejä.
Additionally, my results show that microhabitat conditions are important in determining insect herbivores’ performance.
Lisäksi tulokseni osoittavat, että mikrohabitaattiolosuhteet ovat tärkeitä kasvinsyöjähyönteisten suorituskyvyn määrittämisessä.
In conclusion, to fully understand the potential impacts of anthropogenic climate change, we need to understand their impacts on the interactions of species, such as host plants and insect herbivores.
Yhteenvetona voidaan todeta, että ihmisen aiheuttaman ilmastomuutoksen mahdollisten vaikutusten ymmärtämiseksi meidän on ymmärrettävä vaikutukset lajien, kuten isäntäkasvien ja kasvinsyöjähyönteisten väliseen vuorovaikutukseen.
However, as females did not show an ability to adjust their oviposition preferences in a year of severe drought, this led to very few surviving offspring.
Naaraat eivät kuitenkaan osoittaneet kykyä muuttaa munimismieltymyksiään vakavan kuivuuden vuonna, mikä johti hyvin pieneen määrään eloon jääneitä jälkeläisiä.
Using long-term monitoring data and detailed information of the habitat conditions from the field, I found that maternal oviposition preference was directed towards drought-exposed microhabitats with high host plant abundance.
Käyttäen pitkäaikaista seurantatietoa ja yksityiskohtaista tietoa elinympäristöolosuhteista, huomasin, että perhosnaaraat suosivat muninnassa kuivuudelle altistuneita mikrohabitaatteja, joilla on runsaasti isäntäkasveja.
The results from this dissertation highlight that both the host plant and the insect herbivore are somewhat adapted to live under variable environmental conditions.
Tämän väitöstutkimuksen tulokset korostavat, että sekä isäntäkasvi että kasvinsyöjähyönteinen ovat jossain määrin sopeutuneet elämään vaihtelevissa ympäristöolosuhteissa.
Drought may, for example, alter the nutritional quality of the host plant with subsequent impacts on the herbivores acquiring resources from these plants.
Kuivuus voi esimerkiksi muuttaa isäntäkasvin ravitsemuksellista laatua ja myöhemmin vaikuttaa niihin kasvissyöjiin, jotka saavat resursseja näistä kasveista.
This PhD thesis investigates the responses of the Glanville fritillary butterfly (Melitaea cinxia) to variation in host plant quality, by exposing one of its prominent host plants (Plantago lanceolata) to drought.
Tämä väitöskirja tutkii täpläverkkoperhosen (Melitaea cinxia) reaktioita isäntäkasvien laadun vaihtelulle altistamalla yksi sen pää-asiallisista isäntäkasveista (Plantago lanceolata) kuivuudelle.
The lab experiments demonstrated that drought-exposed host plants are nutritionally richer than well-watered host plants, and that the larval responses to host plant quality changes imposed by drought are developmental stage-dependent.
Laboratoriokokeet osoittivat, että kuivuudelle altistuneet isäntäkasvit ovat ravitsemuksellisesti rikkaampia kuin hyvin kastellut isäntäkasvit ja että kuivuuden aiheuttamat muutokset isäntäkasvien laadussa vaikuttavat toukkiin eri tavoin eri kehitysvaiheissa.
Furthermore, I show that post-diapause larvae and adult females each preferred host plants that enhanced their growth rate or survival of their offspring, respectively.
Lisäksi osoitan, että talvihorroksen jälkeiset toukat ja aikuiset naarasperhoset valitsivat isäntäkasveja, jotka paransivat niiden kasvunopeutta tai vastaavasti jälkeläisten eloonjäämistä.
The insect herbivore is, to some extent, also able to adjust its behaviour in response to variation in host plant quality induced by drought.
Hyönteiset pystyvät myös jossain määrin säätämään käyttäytymistään vasteena kuivuuden aiheuttamille isäntäkasvien laadun vaihteluille.
Insect herbivores are intimately dependent on their host plants, which means that the effects of drought on host plant may impact life-history traits and behaviour of the insect herbivore.
Kasvinsyöjähyönteiset ovat läheisesti riippuvaisia isäntäkasveistaan ja tästä johtuen kuivuuden vaikutukset isäntäkasveihin voivat vaikuttaa hyönteisten elinkiertoekologisiin piirteisiin ja käyttäytymiseen.
The life-history and performance of insect herbivores can be significantly affected by environmental stress, and the responses may vary across the life cycle of the insect.
Ympäristöstressi voi vaikuttaa merkittävästi kasvinsyöjähyönteisten elinkiertoekologiaan ja suorituskykyyn ja nämä vaikutukset voivat vaihdella hyönteisen elinkaaren ajan.
The host plants show ability to respond to drought conditions and also the insect herbivore.
Isäntäkasvit ja hyönteiset molemmat osoittavat kykyä reagoida kuivuusolosuhteisiin.
Intra-articular (IA) inflammation resulting in lameness is a common health problem in horses.
Nivelperäinen kipu ja sen aiheuttama ontuma on yleinen terveysvaiva hevosilla.
Exogenous IA hyaluronic acid has been shown to provide an analgesic effect in equine and human osteoarthritis.
Nivelensisäisen hyaluronihappohoidon on osoitettu lievittävän oireita sekä ihmisen että hevosen osteoartiitissa.
We also investigated the response of SF prostaglandin E2 (PGE2), substance P, aggrecan chondroitin sulphate 846 epitope (CS846), and carboxypeptide of type II collagen (CPII) concentrations to the NASHA and placebo treatments.
Lisäksi tutkittiin nivelnesteen solu- ja proteiinipitoisuuden sekä valikoitujen nivelnesteen biomerkkiaineiden (PGE2, substance P, CS846, CPII, IL-1ra, PDGF-BB, TGF-β1, TNF-α) vastetta hoitoon.
Creation of the cartilage defect and sham operation lead to an increase of synovial fluid IL-1ra and TNF-α concentrations in the experimental study, but NASHA failed to produce changes in SF biomarkers.The significant increase in SF white blood cell count after IA NASHA may indicate a mild inflammatory response.
Nivelensisäinen NASHA-hoito indusoi nivelnesteessä lievästä tulehdusreaktiosta kertovan valkosolujen nousun, joka ei kuitenkaan heijastunut kliinisiin oireisiin, eli kliinisesti nivelensisäisen NASHA-hoidon ei todettu aiheuttavan lainkaan haittavaikutuksia.
Inflammatory and degenerative activity inside the joint can be studied in vivo by analysis of synovial fluid (SF) biomarkers.
Nivelen tulehdus- ja rappeutumisprosessia voidaan tutkia nivelnesteen sisältämien merkkiaineiden avulla.
However, IA NASHA may have some beneficial effects in modifying mild clinical signs.
Hoito voi kuitenkin lievittää muita nivelkivun oireita.
Results of the clinical study indicate that a single IA NASHA injection is not better than a single saline injection for reducing lameness in horses with synovitis or mild osteoarthritis.
Tulokset osoittavat ettei NASHA nivelensisäisesti annosteltuna ole tehokkaampi kuin fysiologinen suolaliuos lyhyellä aikavälillä (kaksi viikkoa) ontuman lievittämisessä.
The response of SF biomarkers after IA hyaluronan injection, alone or in combination with other substances, has been examined only in a few equine studies.
Näiden vastetta nivelensisäiseen hyaluronihappohoitoon on raportoitu ainoastaan muutamassa hevostutkimuksessa.