natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, especially in learned and reform-oriented contexts there was also interest in those aspects of these texts that underlined the problematic nature of visionary phenomena.
Erityisesti uskonnollista reformia ajaneiden oppineiden kesken oltiin usein valmiimpia korostamaan samoihin teksteihin sisältyviä kriittisempiä äänenpainoja.
The study shows that these opinions were gradually received in the early middle ages but argues that their meanings and uses varied according to context.
Osoitan, kuinka uniin kriittisesti suhtautuvat ajatukset kylläkin tulivat tunnetuiksi mutta niiden soveltaminen vaihteli asiayhteydestä toiseen.
Cults of relics and interest in the fates of the dead pervaded early medieval cultures, and fostered stories of apparitions and visions, for which support could be sought in authoritative texts.
Näihin ilmiöihin liittyi myös kiinnostus ilmestys- ja unikertomuksiin, joita puolustettiin arvovaltaisilla teksteillä.
In this study I investigate several manuscripts of patristic, exegetical, and canonical texts, to determine the manuscript contexts of relevant texts, and to uncover signs of reading.
Pyrin selvittämään millaisten tekstien kanssa näkyilmiöitä sivuavat tekstit kiersivät ja etsin merkkejä niiden lukemisesta.
It is a detailed investigation into how early medieval readers and scholars dealt with one aspect of the inheritance of late antiquity in situations and for ends very different from those of the original texts.
Tutkimukseni tuottaa uutta tietoa siitä, kuinka varhaiskeskiajalla tulkittiin ja sovellettiin myöhäisantiikin arvovaltaiseksi koettua oppineisuutta uusiin tarpeisiin.
It proceeds from the contradiction between how these opinions, which highlight the problematic nature of dreams, and their influence have been interpreted, and the image of early medieval dreaming as it emerges from narrative sources.
Samaan aikaan kertovat lähteet kuvaavat, kuinka monenlaisia unia ja näkyjä tulkittiin kovin suoraviivaisesti.
Human pluripotent stem cells (including embryonic stem cells and induced pluripotent stem cells) are defined by two important characteristics: unlimited self-renewal capacity and ability to switch on various differentiation pathways.
Pluripotenteilla kantasoluilla on kaksi erityispiirrettä: lähes rajaton jakautumiskyky ja kyky erilaistua moniksi erilaistuneiksi solutyypeiksi.
Next, a number of human embryonic stem cell lines were derived and characterized in detail.
Toisessa osatyössä kuvattiin viiden alkion kantasolulinjan tuotto ja karakterisaatio.
The results show that despite of similar basic characteristics in the undifferentiated state, the differentiation capacity of stem cell lines varies.
Lisäksi osoitettiin kantasolulinjojen poikkeavan toisistaan erilaistumiskyvyltään huolimatta niiden samankaltaisesta geeni-ilmenemisestä.
These unique properties make them valuable tools for basic research and for the development of regenerative therapies.
Tämä työ osoittaa, että viljelyolosuhteiden kehittäminen ja validoiminen on ensiarvoisen tärkeää pluripotenttien kantasolulinjojen tutkimukselle ja lääke-tieteelliselle käytölle.
To identify such predictive markers we conducted a global analysis of cell surface glycans expressed on pluripotent human stem cells.
Työssä havaittiin massaspektrometrian avulla pluripotenteilla kantasoluilla oleva joukko niille tyypillisiä sokerirakenteita, jotka muuttuvat kantasolujen erilaistuessa.
The aim of this study was to develop optimal culture conditions for pluripotent stem cells without the use of xenogeneic reagents, based on the analysis of their cell surface glycan expression.
Ensimmäisen osajulkaisun tavoitteena oli kehittää ihmisperäisten pluripotenttien solujen viljelyolosuhteita, joissa vältetään toisesta lajista (hiirestä) peräisin olevia komponentteja.
However, the growth rate of stem cells was significantly lower on human feeder cells than on mouse embryonic fibroblasts.
Työssä osoitettiin ihmisperäisten fibroblastisolujen kykenevän toimimaan ihmisen alkion kantasolujen tukisoluina.
The results show that embryonic stem cells have a unique glycan fingerprint that differs from their differentiated derivatives.
Tutkimuksessa havaittiin alkion kantasolujen muistuttavan geeni-ilmenemiseltään sukusolujen kantasoluja.
Pluripotent stem cells are cultured either in the presence of feeder cells or with extracellular matrix components that together with growing colonies create a niche supporting the growth of undifferentiated cells.
Neljännessä osatyössä kehitettiin kantasolujen viljelymenetelmiä hyödyntäen kolmannessa osatyössä havaittuja kantasolujen solupinnan sokerirakenteita ja osoitetaan erään lektiinin (Erythrina cristagalli) tukevan kantasolujen kiinnittymistä, kasvua ja kantasoluominaisuuksien säilymistä.
However, this is not compatible with the clinical applications of human pluripotent stem cells.
Näiden ominaisuuksien ansiosta kantasoluilla on useita mahdollisia lääketieteellisiä ja farmakologisia sovelluskohteita.
Based on the analysis of stem cell surface glycans, specific glycan-binding lectins were studied for their capacity to support human pluripotent stem cells.
Kolmannessa osatyössä tutkittiin kantasolujen ilmentämiä N-glykaani sokerirakenteita.
Initially, postnatal human feeder cells, foreskin fibroblasts, were shown to support the derivation of new embryonic stem cell lines and continued undifferentiated growth of these cells.
Työssä tutkittiin myös viljelyolosuhteiden vaikutusta solujen kasvuun, kantasolulinjojen ilmentämiä geenituotteita ja erilaistumiskykyä.
Current standard in vitro cell culture techniques are based on the use of xenogeneic reagents.
Lisäksi on tutkittu kantasolujen solupinnan sokerirakenteita ja kehitetty sokerirakenteisiin perustuvia viljelymenetelmiä.
Human pluripotent stem cells : glycomic approaches for culturing and characterization
Tässä työssä on tutkittu ihmisen pluripotenttien kantasoluviljelmien erityisominaisuuksia ja viljelmien välisiä eroavaisuuksia niiden kyvyssä kasvaa ja erilaistua.
Cellulose is the most abundant renewable natural polymer, with many attractive physical and chemical properties including hydrophilicity, biodegradability and biocompatibility.
Selluloosa on runsaimmin esiintyvä uusiutuva luonnonpolymeeri, jolla on monia hyödyllisiä niin kemiallisia kuin fysikaalisiakin ominaisuuksia, kuten hydrofiilisyys sekä biohajoavuus ja bioyhteensopivuus.
Modification by graft copolymerization using CRP methods provides one of the best ways to combine the advantages of both natural cellulose and synthetic polymers and therefore affect the properties of the cellulose derivatives.
Selluloosa-oksakopolymeerien valmistus kontrolloituja radikaalipolymerointimenetelmiä hyödyntäen on yksi parhaista tavoista yhdistää luonnonpolymeerin ja synteettisen polymeerin ominaisuudet räätälöidysti ja näin ollen vaikuttaa selluloosajohdannaisen ominaisuuksiin.
Homogeneous reaction conditions were used to confirm as uniform structure of the graft copolymers as possible.
Mahdollisimman yhdenmukaisen rakenteen varmistamiseksi modifioinnit tehtiin homogeenisessä reaktioliuoksessa.
The cellulose-g-copolymers have various potential applications over a wide range of areas, such as sensor matrices, recognition devices, selective membranes, organic-inorganic complex materials, and bioactive and biocompatible materials.
Selluloosa-oksakopolymeereilla on hyvin laajat käyttömahdollisuudet erilaisissa sovelluksissa mm. sensoreissa, pinnoitteissa, lääkeaineannostelussa ja bioaktiivisissa materiaaleissa.
However, its effective use as bio-based material is limited due to its insolubility in water and organic solvents, as well as due to difficult processability.
Liukenemattomuus veteen ja orgaanisiin liuottimiin sekä vaikea prosessoitavuus rajoittavat kuitenkin sen tehokasta käyttöä uusissa biopohjaisissa materiaaleissa.
The influence of the side chain length and the grafting density on the aqueous solution and thermal properties of the graft copolymers were studied.
Synteettisen sivuketjun pituuden ja niiden selluloosarungossa olevan tiheyden vaikutusta selluloosa-oksakopolymeerin termisiin ja vesiliuosominaisuuksiin tutkittiin erilaisin menetelmin.
In this study novel water-soluble cellulose-g-copolymers were successfully synthesized via CRP methods (RAFT and ATRP/SET-LRP).
Tässä työssä valmistettiin vesiliukoisia selluloosa-oksakopolymeerejä havupuusellusta sekä selluloosaeettereistä, etyylihydroksietyyliselluloosa (EHEC) ja karboksimetyyliselluloosa (CMC) hyödyntäen erilaisia kontrolloituja radikaalipolymerointimetelmiä (RAFT ja ATRP/SET-LRP).
The recent developments in CRP methods have enabled the tailoring of macromolecules with sophisticated architectures including block, graft and star structures with predetermined molecular weights, terminal functionalities, and narrow molecular weight distributions.
Menetelmien avulla voidaan hallita polymeerien ketjunpituutta, sen jakaumaa, polymeerin koostumusta ja funktionalisuutta sekä valmistaa monimutkaisia polymeerirakenteita kuten lohko-, oksa- ja tähtikopolymeerejä.
The main objective of this research was to utilize the new controlled/living free radical polymerization (CRP) methods in the modifications of various cellulosic materials, yielding new water-soluble cellulose based graft copolymers (cellulose-g-copolymers) with a uniform molecular structures.
Tämän tutkimuksen päämääränä oli kehittää uudenlaisia vesiliukoisia selluloosapohjaisia polymeerijohdannaisia, joilla on mahdollisimman yhdenmukainen rakenne.
Cellulose Based Graft Copolymers Prepared via Controlled Radical Polymerization Methods
Viime vuosituhannen lopulla kehitetyt kontrolloidut radikaalipolymerointimenetelmät mahdollistavat polymeerien valmistuksen säädellysti.
Elastic recoil detection analysis (ERDA) with heavy ion beams has evolved into a universal ion beam analysis (IBA) method for simultaneous analysis of almost all elements, with an essentially constant detection sensitivity.
Ionisuihkuihin perustuvia analysointimenetelmiä (IBA, ion beam analysis) käytetään yleisesti alkuainekoostumuksen analysointiin.
The analysis procedure was developed to enable the characterisation of novel materials such as atomic layer deposited thin films and nanoparticles.
Lisäksi materiaalitutkimuksessa keskitytään enenevässä määrin nanorakenteisiin, kuten nanokiteisiin ja nanoputkiin.
The potential and limitations of the quantitative analysis were explored.
Saatuja tuloksia ja parannuksia on käytetty useiden erityyppisten materiaalien alkuaineanalyyseissä.
The principal characteristics of heavy-ion ERDA are outlined and illustrated using examples of data obtained with time of flight (TOF) and dE-E detector systems.
Keskeisimmät ongelmat TOF-ERDA menetelmässä ovat lentoajan mittauksen tarkkuus (aikaresoluutio) ja ilmaisimen äärelliseen havainnointikulman aiheuttama energian hajonta.
For this purpose, a number of thin layer samples were measured using different projectiles and energies.
Erilaisten havaittavien hiukkasten takia ilmaisinlaitteistolta vaaditaan kykyä tunnistaa hiukkaset ja mitata näiden energia.
As the differential cross-sections for scattering were enhanced for heavy projectiles, the beam dose to which the sample was exposed to during measurements was reduced by using heavy ion beams.
Kiihdytettyjen hiukkasten ja tutkittavan materiaalin törmäyksessä ammushiukkaset siroavat ja näytteen atomit saavat rekyylin, joka irrottaa atomin näytteestä.
The reliability of the concentration distributions obtained with heavy ion ERDA was strongly affected by the surface structure, surface roughness and multiple scattering.
ERDA menetelmässä näytteen analysointiin käytetään usein raskaita ammusioneja, jotka kiihdytetään sähköstaattisella kiihdyttimellä useiden kymmenien megaelektronivolttien energioihin.
An essential part of this study was dedicated to study those topics that limit the accuracy of the analysis in heavy ion TOF-ERDA, namely: uncertain stopping forces, quantification accuracy, irradiation induced damage, depth resolution, and the role of multiple and plural scattering.
Osa tästä tutkimuksesta keskittyy menetelmiin, joilla hiukkasten energian menetys aineessa voidaan mitata ja tästä edelleen materiaalin jarrutuskyky määrittää.
Possible approaches to improve the sample characterisation efficiency and accuracy were studied by using a gas ionisation detector.
ERDA menetelmässä nämä rekyyliatomit ja sironneet ammushiukkaset havainnoidaan sopivalla ilmaisimella.
Desorption of the surface materials during ERDA measurements was determined as a function of the probing ion fluence.
Yleisesti IBA menetelmät, joissa määritetään näytteen alkuaineiden syvyysjakaumia, pohjautuvat materiaalin kykyyn jarruttaa varattuja hiukkasia.
Organised studying was also very typical for them.
Myös suunnitelmallinen opiskelu oli heille hyvin tyypillistä.
However, research results concerning business students have been very contradictory.
Kauppatieteen opiskelijoiden osalta tulokset ovat kuitenkin olleet hyvin ristiriitaisia.
The research data were analyzed by factor analysis, linear regression analysis, analysis of variance, and independent samples t-test.
Tutkimusaineiston analysoinnissa käytettiin faktorianalyysiä, lineaarista regressioanalyysiä, varianssianalyysiä sekä riippumattomien otosten t-testiä.
Methods: In total 113 first-year Business students participated in the study.
Menetelmät: Tutkimukseen osallistui 113 ensimmäisen vuoden kauppatieteen opiskelijaa.
The purpose of university student selection is to select the best possible students who will succeed in their studies.
Yliopistojen opiskelijavalintojen tavoitteena on saada oppilaitoksiin mahdollisimman hyviä opiskelijoita jotka menestyisivät hyvin opinnoissaan.
Previous study success seems to predict future academic performance better than success in student selection, so my research provides support for renewal of student selection to that direction, that matriculation examination will be exploited more than currently in student selection.
Aiempi opintomenestys näyttäisi ennustavan tulevaa opintomenestystä valintakoemenestystä paremmin, joten tutkimukseni antaa tukea valintakoemenettelyiden uudistamiselle siihen suuntaan, että ylioppilastodistusta tultaisiin hyödyntämään opiskelijavalinnoissa entistä enemmän.
Results and conclusions: Business students primarily used the deep approach to learning in their studies.
Tulokset ja johtopäätökset: Kauppatieteen opiskelijat lähestyivät oppimista ensisijaisesti syväsuuntautuneesti.
Conversely, age and educational background were not related to approaches to learning in this study.
Iällä ja koulutustaustalla ei sen sijaan ollut tässä tutkimuksessa yhteyttä lähestymistapoihin.
PASW statistical software was used to analyze the research material.
Aineisto analysoitiin PASW -tilasto ohjelmalla.
Women used the surface approach to learning more than men and the difference was statistically significant.
Pintasuuntautuneen lähestymistavan käyttö oli tilastollisesti merkitsevästi yleisempää naisilla kuin miehillä.
Objectives: The aim of this study was to examine the relationships between first-year Aalto University School of Business students success in student selection, previous study success, approaches to learning and academic achievement.
Tavoitteet: Tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun ensimmäisen vuoden opiskelijoiden valintakoemenestyksen, lähtöpisteiden, oppimisen lähestymistapojen sekä opintomenestyksen välisiä suhteita.
Also previous study success and success in student selection were not related to approaches to learning.
Myöskään aiemmalla opintomenestyksellä ja valintakoemenestyksellä ei ollut yhteyttä käytettyihin lähestymistapoihin.
The deep approach to learning is connected to good academic performance, whereas the surface approach to learning is connected to poor academic performance.
Syväsuuntautuneen lähestymistavan on todettu useassa tutkimuksessa olevan yhteydessä hyvään opintomenestykseen ja pintasuuntautuneen puolestaan heikkoon opintomenestykseen.
The data were collected with OPPI questionnaire, and in addition to which were used students points based on matriculation grades, entrance exam points, grade point average and number of credit units which were received from School of Business student affairs office.
Tutkimuksen aineisto kerättiin OPPI -kyselylomakkeella, jonka lisäksi tutkimuksessa käytettiin hyväksi kauppakorkeakoulun opintotoimistosta saatuja opiskelijoiden lähtöpiste-, valintakoe- sekä opintomenestystietoja.
Previous studies have shown that students' approaches to learning are connected to their academic performance.
Opiskelijoiden lähestymistavat oppimiseen ovat aiempien tutkimusten mukaan olleet yhteydessä opiskelijoiden opintomenestykseen.
The question then becomes; does success in previous studies or the success in the student selection actually predict future academic achievement?
Opiskelijavalinnoissa tahdottaisiin hyödyntää jatkossa yhä enemmän ylioppilastutkintoa, mutta kuinka hyvin aiemmalla opintomenestyksellä tai valintakoemenestyksellä voidaan ennustaa tulevaa opintomenestystä?
According to regression analysis, previous study success, organised studying, age, gender and success in entrance examinations were the best predictors of academic performance as measured by grade point average.
Opintomenestystä selittäviksi tekijöiksi nousivat regressioanalyysissä lähtöpisteet, suunnitelmallinen opiskelu, ikä, sukupuoli sekä soveltavien tehtävien koepisteet.
Second, it analyzed how success in previous studies and success in student selection are related to students' approaches to learning, and third it examined how previous study success, success in student selection and approaches to learning are related to academic performance.
Tutkimuksessa selvitettiin lisäksi kuinka aiempi opintomenestys, valintakoemenestys sekä käytetyt lähestymistavat ovat yhteydessä opintomenestykseen sekä opinnoissa etenemiseen.
The study first examined which kind of approaches the students used in their learning.
Tutkimuksessa selvitettiin millaisia lähestymistapoja oppimiseen kauppatieteen opiskelijat käyttävät ja kuinka aiempi opintomenestys sekä valintakoemenestys ovat yhteydessä käytettyihin lähestymistapoihin.
This would, however, require further research of the near-bottom water.
Tämä vaatisi kuitenkin lisätutkimuksia alusvedestä.
The study was carried out by analysing magnetic susceptibility, and Al, K, Na, Mg, C, N, P, S, Mn, Fe, Ni, Cu, Pb, Co, V, Ba, Zn, Sn and Sb concentrations from a 280 cm section of sediments that had been cored from Lake Oinasjärvi in 2009.
Tutkielma toteutettiin analysoimalla vuonna 2009 kairatuista, 280 cm pitkän sarjan käsittävistä sedimenttinäytteistä magneettinen suskeptibiliteetti sekä Al-, K-, Na-, Mg-, C-, N-, P-, S-, Mn-, Fe-, Ni-, Cu-, Pb-, Cd-, Co-, V-, Ba-, Zn-, Sn, ja Sb-pitoisuudet.
Today, sedimentation rate exceeds natural sedimentation rate by more than 400 %.
Sen mukaan sedimentaatio on nykyään yli neljä kertaa luonnontilaa nopeampaa.
The most interesting sediment layers were dated using 14C method, and pollen analysis was carried out to support it and implicate vegetational history.
Mielenkiintoisimmat sedimenttikerrokset ajoitettiin 14C-menetelmällä, jonka tueksi ja kasvillisuushistorian kartoittamiseksi tehtiin myös siitepölyanalyysi.
Litterature and map interpretation was used to clarify land-use change patterns, and the dependencies between variables were tested by means of simple linear regression analysis.
Maankäytön muutosta pyrittiin selvittämään myös kirjallisuusanalyysillä ja karttatulkinnalla ja tulosmuuttujien välisiä riippuvuussuhteita tarkasteltiin yksinkertaisella lineaarisella regressioanalyysillä.
The change was most pronounced in mineral matter increase and organic matter decrease in sedimentation and in consolidation of human activity indicative pollen in sediments.
Muutos näkyi selvimmin mineraaliaineksen sedimentaation lisääntymisellä ja orgaanisen aineksen laimentumisena, sekä ihmistoimintaa indikoivien siitepölyjen vakiintumisella sedimentissä.
Organic content of sediments was concluded by means of C-concentrations.
Sedimentin orgaanisen aineksen osuus arvioitiin C-pitoisuuden perusteella.
Lake sediment study plays an important part in paleolimnology and environmental history research since element concentration fluctuations in sediments can be used to describe the changes that have been taking place in lakes and their catchments.
Järvisedimenttitutkimus on tärkeä paleolimnologian ja ympäristöhistorian tutkimusten osa-alue, sillä sedimentteihin akkumuloituvien alkuaineiden pitoisuusvaihteluiden avulla voidaan kuvata järvessä ja sen valuma-alueella tapahtuneita muutoksia.
The varves observed in sediments with the Fe/Mn and Cu/Zn ratios suggest that Lake Oinasjärvi has a tendency to at least periodic and partly meromixis, which can be strengthened by human activity.
Sedimenttinäytteiden lustoisuus ja redox-olosuhteita kuvaavat Fe/Mn- ja Cu/Zn-suhteet viittaavat siihen, että Oinasjärvellä on taipumusta ainakin ajoittaiseen ja osittaiseen meromiktiaan, jota ihmistoiminta voi vahvistaa.
Radiocarbon dating of surface samples failed because of high clay content of sediments, but illustrative sedimentation rates could be calculated using other results and literature.
Radiohiiliajoitukset eivät onnistuneet pintanäytteiden runsaan savipitoisuuden vuoksi, mutta suuntaa antava sedimentaationopeus pystyttiin laskemaan muiden analyysien tulosten ja kirjallisuuslähteiden perusteella.
The lake is also, on the basis of C/N ratio, eutrophicated from its natural status, but the majority of the elemental concentrations of the sediment surface layer are, however, quite close to the reference level.
Järvi on lisäksi C/N-suhteen perusteella luonnontilaansa rehevämpi, mutta suurin osa sedimentin pintakerroksen alkuainepitoisuuksista on kuitenkin melko lähellä vertailutasoa, sillä vain lähinnä ilmalaskeumassa kulkeutuvien saasteiden pitoisuudet ovat suuria vertailutasoon nähden.
C/N ratio was calculated in order to express possible lake eutrophication, and Fe/Mn as well as Cu/Zn ratios in order to depict redox conditions in near-bottom water during sedimentation.
C/N-suhde laskettiin ilmentämään järven rehevöitymiskehitystä, ja Fe/Mn- sekä Cu/Zn-suhteet kuvaamaan alusveden redox-olosuhteita sedimentin kerrostumisajankohtana.
This Master's thesis is an appointment from Someron vesiensuojelu ry., and it aims to find out how Lake Oinasjärvi and its catchment have changed over time.
Tämä Pro gradu -tutkielma on tehty Someron vesiensuojeluyhdistys ry:lle päämääränä selvittää, miten Somerolla sijaitseva Oinasjärvi ja sen valuma-alue ovat aikojen saatossa muuttuneet.
The study revealed that the status of Lake Oinasjärvi and its catchment area has changed significantly after the establishment of permanent settlements from the 1300's onwards.
Oinasjärven sedimenttitutkimus paljasti järven ja sen valuma-alueen tilan muuttuneen selvästi asutuksen vakiintumisen ja maanviljelyksen aloittamisen jälkeen noin 1300-luvulta alkaen.
The study is focused on the changes in land-use (wih particular regard to agriculture), lake status and sedimentation rate.
Tarkastelun kohteena olivat valuma-alueen maankäytön muutos etenkin maanviljelyksen osalta, järven tilan muutos, järven mahdollinen meromiktia sekä sedimentaationopeus.
Especially the reduction of agricultural loads and erosion are crucial tasks to be done in the catchment area in order to improve the status of the lake.
Järven tilan kohentamisen kannalta tärkeitä valuma-alueella tehtäviä asioita ovat etenkin maatalouden kuormituksen ja eroosion hillitseminen sekä jätevesipuhdistamon toiminnan seuraaminen, ylläpitäminen ja kehittäminen.
Population growth and land use change pressures have resulted in a significant decrease in indigenous forest cover in the Taita Hills in recent decades.
Väestönkasvusta ja maankäytön muutospaineista johtuen alkuperäismetsien pinta-ala on pienentynyt viime vuosikymmenien aikana huomattavasti.
The predictor variables were selected using forward stepwise regression based on Akaike Information Criterion (AIC) values.
Ennustemallien selittäjät valittiin eteenpäin askeltavalla regressiolla käyttäen Akaiken informaatiokriteeriä (AIC).