natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As most of the research efforts to understand the relationship between diversity and disease have focused on animals and crop plants or have been carried out experimentally, one of the research gaps is how relevant the dilution effect is in wild plant communities.
Suurin osa isäntäyhteisön monimuotoisuuden ja tautiriskin suhdetta koskevista tutkimuksista tarkastelee eläimiä ja viljelykasveja.
In this thesis I show that host community species diversity and disease risk are negatively associated with each other along a natural diversity gradient driven by elevation.
Tutkielmassani osoitan, että kasviyhteisön lajimonimuotoisuus ja tautiriski korreloivat negatiivisesti tutkimissani luonnonvaraisissa kasviyhteisöissä.
In recent years, cities have been studied more as socio-ecological systems.
Viime vuosina kaupunkeja on tutkittu aiempaa enemmän sosioekologisina systeemeinä.
Socio-ecological transitions have been studied especially from an ecological perspective.
Sosioekologisia murroksia on tutkittu erityisesti ekologian näkökulmasta.
Socio-ecological transition refers to a fundamental change in the structure, culture, and practices of a socio-ecological system.
Sosioekologisella murroksella tarkoitetaan perustavanlaatuista muutosta sosioekologisen systeemin rakenteessa, kulttuurissa ja käytännöissä.
As research material consist article from Helsingin Sanomat newspaper and documents from the City of Helsinki Archives.
Tutkimuksen aineisto koostuu pääasiassa Helsingin Sanomien artikkeleista ja Helsingin kaupungin arkiston asiakirjoista.
Better communication with the citizens and the avoidance of conflicts would help the City of Helsinki's administration to influence the progress of the socio-ecological transition more effectively in the future.
Parempi kommunikaatio kaupunkilaisten kanssa ja konfliktien välttäminen auttaisivat jatkossa Helsingin kaupungin hallintoa vaikuttamaan tehokkaammin sosioekologisen murroksen etenemiseen.
This master's thesis examines two cases in Helsinki, namely the evacuation of the residents of Myllypuro Alakiventie in 1999 and the Kyläsaari waste incineration plant in 1983 as socio-ecological transitions.
Pro gradu -tutkielmassa tutkitaan kahta Helsinkiin sijoittuvaa tapausta eli vuoden 1999 Myllypuron Alakiventien asukkaiden evakuointia ja vuoden 1983 Kyläsaaren polttolaitoksen sulkemista sosioekologisina murroksina.
In particular, the conflict between the city government and the Helsinki citizens slowed or prevented the city government from reaching its goals.
Erityisesti kaupungin hallinnon ja kaupunkilaisten välinen konflikti hidasti tai jopa esti kaupungin hallinnon pääsemisistä tavoitteisiinsa.
The purpose of the study is to describe the progress of the socio-ecological transition in both cases by placing the course of cases in adaptive circles.
Tutkimuksen tarkoitus on kuvata sosioekologisen murroksen etenemistä molemmissa tapauksissa sijoittamalla tapausten kulku adaptiivisille kehille.
The second aim of the study is to find out whether the Helsinki City Administration was able to promote or slow down the progress of the socio-ecological transition, which is being studied in relation to other actors in the socio-ecological transition.
Tutkimuksen toinen tavoite on selvittää, pystyikö Helsingin kaupunginhallinto edistämään tai jarruttamaan sosioekologisen murroksen etenemistä, mitä tutkitaan suhteessa muihin sosioekologisen murroksen toimijoihin.
The study intends to fulfill this gap.
Tutkielma täyttää tämän tutkimusaukon.
Other actors in the socio-ecological transformation, such as the townspeople, were also able to influence the progression of the socio-ecological transformation, which made it difficult for city governments to slow down or promote the transformation.
Sosioekologisen murroksen muut toimijat kuten kaupunkilaiset pystyivät myös vaikuttamaan sosioekologisen murroksen etenemiseen, mikä vaikeutti kaupungin hallinnon mahdollisuuksia jarruttaa tai edistää murrosta.
The possibilities of the City of Helsinki administration to influence the socio-ecological transitions
Helsingin kaupungin hallinnon mahdollisuudet vaikuttaa sosioekologisten murrosten etenemiseen
The results show that the City of Helsinki administration had a limited opportunity to promote and slow down the progress of the socio-ecological transition.
Tulokset osoittavat, että Helsingin kaupungin hallinnolla oli mahdollisuus rajoitetusti edistää ja jarruttaa sosioekologisen murroksen etenemistä.
However, the study finds that the city administration was not able to prevent the complete socio-ecological transition in the study cases.
Tutkimus havaitsee, ettei kaupungin hallinnolla ollut mahdollisuutta tutkimuksen tapauksissa kokonaan estää sosioekologista murrosta.
The role of individual actors in socio-ecological transitions has not been on a focus of previous research of socio-ecological systems.
Yksittäisten toimijoiden roolia sosioekologisissa murroksissa ei ole juurikaan tutkittu aiemmin.
The Master’s thesis describes the progress of the socio-ecological transition in both cases, as well as the role of the actors in the transition.
Tutkielma onnistuu kuvamaan sosioekologisen murroksen etenemistä molemmissa tapauksissa.
Both behaviours were heritable in all populations.
Molemmat käyttäytymispiirteet olivat periytyviä kaikissa populaatioissa.
Since the fish used were F1-generation offspring from artificial crosses, I was also able to estimate the heritability and genetic correlations of the studied behaviours.
Koska tutkimuksessa käytetyt kalat olivat F1-sukupolven jälkeläisiä keinotekoisista risteytyksistä, pystyin arvioimaan myös tutkittujen käyttäytymispiirteiden heritabiliteetin ja geneettiset korrelaatiot.
This was achieved through rearing 65 full-sib families of nine-spined sticklebacks derived from four coastal marine (predator-sympatric) and four pond (predator-naïve) populations in a common garden experiment and quantifying their behaviour in the laboratory in the presence and absence of natural predators.
Tämä saavutettiin kasvattamalla 65 täyssisarusperhettä kymmenpiikkejä, jotka olivat peräisin neljästä meripopulaatiosta (petokalasympatrinen) ja neljästä lampipopulaatiosta (ei petokaloja) common garden -asetelmassa ja mittaamalla niiden käyttäytymistä laboratoriossa luonnollisten saalistajien läsnä ollessa ja ilman.
Since the fish were reared in a common garden setting, there is a genetic basis for these population differences.
Koska kalat kasvatettiin yhteisessä laboratorioympäristössä, näillä populaatioeroilla on geneettinen perusta.
These results provide evidence of local adaptation in behaviour to differing levels of predation in these populations, and that this adaptation comes about as differences in the overall level of behaviour rather than in phenotypic plasticity.
Nämä tulokset tarjoavat todisteita käyttäytymisen paikallisesta sopeutumisesta erilaisiin saalistusasteisiin näissä populaatioissa, ja että tämä sopeutuminen tapahtuu eroina käytöksen yleisessä tasossa ennemmin kuin fenotyyppisen joustavuuden suhteen.
In this study, I observed genetically based and heritable behavioural differences between pond and marine stickleback populations.
Tässä tutkimuksessa havaitsin geeniperustaisia ja periytyviä käyttäytymiseroja lampien ja meren kymmenpiikkien välillä.
Predation is an important driver shaping animal behaviour in the wild, since predators have been shown to select against particular behavioural phenotypes.
Saalistus on tärkeä eläinten käyttäytymistä muokkaava tekijä luonnossa, sillä saalistajien on osoitettu kohdistavan valintaa tiettyjä käyttäytymisfenotyyppejä vastaan.
I studied how predation shapes genetically determined behaviour of the nine-spined stickleback (Pungitius pungitius) through variation in historical predation pressures and by inducing phenotypic plasticity.
Tässä tutkielmassa tarkastelin, kuinka predaatio muokkaa kymmenpiikin (Pungitius pungitius) geneettisesti määräytyvää käyttäytymistä populaatiohistoriallisen predaatioriskin sekä fenotyyppisen joustavuuden kautta.
However, it is not easy to demonstrate that specific behaviours are adaptive to certain levels of predation, since behaviours are often correlated with each other forming multivariate phenotypes and display notable phenotypic plasticity.
Ei ole kuitenkaan helppoa osoittaa, että tietyt käyttäytymispiirteet ovat sopeumia erilaisiin saalistuspaineisiin, sillä käyttäytymispiirteet usein korreloivat keskenään muodostaen monimuuttujafenotyyppejä ja käyttäytymisen fenotyyppinen joustavuus on huomattavaa.
Despite showing similar levels of behavioural plasticity as marine sticklebacks, pond sticklebacks were still inappropriately active in the presence of predators and would have a low survival probability in a predator-sympatric environment.
Huolimatta siitä, että käyttäytymisen joustavuus oli samankaltaista kuin merikymmenpiikeillä, lampien kymmenpiikit olivat silti huomattavan aktiivisia saalistajien läsnä ollessa, ja niillä olisi matala eloonjäämisen todennäköisyys petokalasympatrisessa ympäristössä.
Behaviour is a key component in ecological interactions and studying its role in adaptation is central in our understanding of natural selection and phenotypic variation in the wild.
Käyttäytyminen on oleellinen tekijä ekologisissa vuorovaikutussuhteissa, ja luonnonvalinnan ja fenotyyppisen monimuotoisuuden ymmärtämisen kannalta onkin keskeistä tutkia sen roolia sopeutumisessa.
In risk-taking during foraging, the behavioural trend caused by acute predation risk was directionally the same as that caused by evolutionary history of predation risk, implying that the behavioural differentiation between marine and pond populations in this behaviour is due to predation.
Taipumuksessa ottaa riskejä ravinnon hankkimiseksi välittömän predaatioriskin ja populaatiohistorian vaikutus oli samansuuntainen, mikä viittaa siihen, että ero meren ja lampien välillä tässä piirteessä johtuu erilaisista saalistuspaineista.
Pond sticklebacks tended to be more explorative and took more risks during foraging than marine sticklebacks regardless of predation risk.
Lampien kymmenpiikit olivat taipuvaisempia tutkimaan uutta ympäristöä ja ottamaan enemmän riskejä ravinnon hankkimiseksi kuin mereiset kymmenpiikit saalistusriskistä riippumatta.
Effect of historical predation pressure and current predation risk on genetically determined behaviour of the nine-spined stickleback
Predaatioriskin ja populaatiohistorian vaikutus kymmenpiikin käyttäytymiseen
In all fish, predator presence decreased the propensity to take risks during foraging, but not exploration tendency.
Sekä lampi- että merikymmenpiikit ottivat vähemmän riskejä petojen läsnä- kuin poissaollessa, mutta petojen läsnäololla ei ollut vaikutusta taipumukseen tutkia uutta ympäristöä.
The surface in reactive mineral has unstable equilibrium and has crystallographic defects or insufficient crystal structure.
Reaktiivisen mineraalin pinnan tasapainotila on epävakaa, ja kiderakenteessa on virheitä tai kiderakenne on puutteellinen.
Rocks that are crystallized by slow cooling have more stable equilibrium than rocks that have undergone a low metamorphosis.
Hitaasti jäähtymällä kiteytyneet kivilajit ovat tasapainoisempia, kuin alhaisen asteen metamorfoituneet kivilajit.
Factors influencing alkali-aggregate reactions in concrete
Betonin alkalikiviainesreaktioihin vaikuttavista tekijöistä
Alkali-aggregate reactions (AAR) are deleterious reactions between the alkali hydroxides (NaOH and KOH) in cement paste and silicon dioxide in aggregate used in concrete.
Alkalikiviainesreaktiot (AKR) ovat betonia vaurioittavia reaktioita, jotka tapahtuvat sementtipastan alkalihydroksidien (NaOH ja KOH) ja betonin kiviaineksen piidioksidin välillä.
Practically all natural aggregates used in Finnish concrete are heterogeneous mixtures of silicate minerals.
Käytännössä kaikki suomalaisen betonin kiviaineksena käytettävät kivilajit ovat silikaattimineraalien heterogeenisiä seoksia, joiden pintojen ominaisuudet muodostuvat erilaisissa kivilajeja muodostavissa geologisissa prosesseissa.
It is recommendable to use aggregates that have stable equilibrium state, a low alkalinity cement and additives such as fly ash, blast-furnace slag or silica fume to concrete structures exposed to moisture.
Kosteudelle alttiiseen betonirakenteeseen on työn havaintojen perusteella suositeltavaa valita tasapainotilaltaan vakaata kiviainesta, käyttää matala-alkalista sementtiä ja lisäaineena lentotuhkaa, masuunikuonaa tai mikrosilikaa.
The weathering of concrete by alkali-aggregate reaction is a process of deterioration recognized also in concrete manufactured in Finland.
Alkalikiviainesreaktioiden aiheuttama rapautuminen on Suomessa nykyään tunnistettu betonin vaurioitumisprosessi.
The expansion caused by swelling of highly hygroscopic silica gel will lead to excess of yield stress and thus deleterious cracking of concrete.
Piihappogeelin laajeneminen johtaa betonin sisäisten jännitystilojen kasvamiseen, ja lopulta betonin halkeiluun.
The alkali hydroxide in cement paste will dissolve the crystal structure of silicon dioxide, and the dissolved silicon dioxide hydroxylates to orthosilicic acid.
Alkalihydroksidit liuottavat piidioksidin kiderakenteen, jolloin piidioksidi hydroksyloituu piihapoksi.
The atomic features of fracture surfaces in natural aggregates will determine their reactivity in concrete.
Betonissa käytettävän luonnonkiviaineksen reaktiivisuus muodostuu sen murtopinnan atomitason ominaisuuksista.
In the presence of impurities, the orthosilicic acid can form covalent bonds and coagulate to form silica gel.
Hydroksyloitunut piidioksidi (eli piihappo) voi myös epäpuhtauksien läsnä ollessa muodostaa kovalenttisia sidoksia ja saostua piihappogeeliksi.
On the grounds of observations, even the high quality aggregates can cause deleterious alkali-aggregate reactions.
Laadukkaan betonin kiviaineksen luokittelu perustuu geologisiin ominaisuuksiin ja lujuusmäärityksiin, mutta havaintojen perusteella laadukkaaksi luokiteltu kiviaines voi myös aiheuttaa alkalikiviainesreaktioita.
Some of the teachers didn’t get to participate to the planning of the project and felt isolated during the project.
Osa opettajista koki, etteivät he olleet päässeet osallistumaan projektin suunnitteluun ja jäivät yksin projektin aikana.
During the thematic arrangement 50 subcategories were found and they were organized into 13 different upper categories.
Tutkielman teemoittelun myötä nousi esiin 50 alakategoriaa, jotka jakaantuivat 13 yläkategoriaan.
Pedagogy of inventing in a special needs school : teachers’ experiences in an invention project
Keksimisen pedagogiikkaa erityiskoulussa : opettajien kokemuksia keksintöprojektin toteuttamisesta
The teachers also felt that it is possible to do invention projects with special needs pupils, but they still need same kind of support that they normally get in their learning.
Opettajat kokivat, että keksintöprojektin toteuttaminen onnistuu erityisoppilaiden kanssa, mutta se edellyttää samanlaista tukea työskentelyssä kuin perinteinen koulutyö.
The students were strongly committed to the project and got many experiences of success.
Opettajien mukaan oppilaat olivat erittäin sitoutuneita toimintaan ja he saivat projektin aikana onnistumisen kokemuksia.
The data was organized in upper and subcategories around unified themes.
Analyysissä muodostuneiden koodien pohjalta luotiin ylä- ja alakategorioita kunkin yhtenäisen teeman ympärille.
In this study, the invention project was examined through three central categories: teachers’ views on pedagogy of inventing, teachers’ views on actions of the pu- pils during the invention project and teachers’ experiences in organizing the invention pro- ject.
Keksimisen pedagogiikkaa tarkasteltiin tutkielmassa kolmen ydinkategorian kautta: Opettajien käsitys keksimisen pedagogiikasta, opettajien kokemukset oppilaiden toiminnasta keksintöprojektissa ja opettajien kokemukset keksintöprojektin toteuttamisesta.
The aim of this thesis was to find out what kind of experience teachers acquired in an inven- tion project in a special needs school.
Tämän tutkielman tarkoituksena oli selvittää, millaisia kokemuksia opettajilla oli keksintöprojektin toteuttamisesta erityiskoulussa.
The teachers saw the pedagogy of inventing as an approach that utilizes cognitive skills, creativeness, innovativeness and self-support of the pupils as well as different methods across different subjects in an open-ended problem space.
Opettajien näkemyksen mukaan keksimisen pedagogiikassa on keskeistä oppilaiden yhteistyötaidot, luovuus, ideointikyky ja oma-aloitteellisuus sekä monialainen ja monipuolinen oppiaineksen hyödyntäminen avoimessa tehtävänannossa.
The aim was to give a broad general view about organizing an invention project in a special needs school.
Tutkielmassa pyrittiin luomaan laaja kokonaiskuva keksintöprojektista erityiskoulussa opettajien näkökulmasta käsin.
The qualitative analysis was done by thematic arranging and it was data driven.
Analyysi toteutettiin aineistolähtöisenä laadullisena teemoitteluna, jossa hyödynnettiin ATLAS.TI- ohjelmaa aineiston järjestelyssä.
In the central category of teachers’ experiences in organizing the invention project, the teachers brought up communication and interaction problems with their colleagues.
Opettajien kokemuksissa keskeisimmäksi teemaksi nousi hankaluudet opettajien välisessä vuorovaikutuksessa ja kommunikaatiossa.
The project also improved their social skills and the teachers were surprised how well the collaboration worked between the older and the younger students.
Opettajat kokivat, että oppilaiden vuorovaikutustaidot kehittyivät ja työskentely sujui eri-ikäisten välillä.
The teachers came up with many ways to improve the project’s organizing for the next time.
Opettajat tunnistivat lisätapaamisten tarpeen ja pohtivat erilaisia tapoja kehittää toimintaa tulevaisuuden kannalta.
The material for this thesis was collected with semi-structured interviews of the teachers in the special needs school.
Tutkielma toteutettiin keksintöprojektiin osallistuneiden erityiskoulun opettajien haastatteluina.
Teachers felt that the project developed the pupil’s skills in reflecting and planning their work.
Merkittävin löytö oppilaiden toiminnan kategoriassa oli, että keksintöprojektin kautta oppilaat voivat kehittää oman työskentelyn reflektoimista ja suunnittelua.
The thesis also examines the foundations of the ped- agogy of inventing.
Tutkielmassa perehdytään keksintöprojektissa hyödynnetyn keksimisen pedagogiikan teoriaan vaikuttaneisiin tekijöihin.
The data (N = 1203) was collected from high school students in 34 Helsinki schools in spring 2018.
Tässä tutkimuksessa käytettiin laajaa (N=1203) Bridging the Gap -kyselyaineistoa, joka kerättiin 34 helsinkiläisen koulun lukiolaisilta keväällä 2018.
The group of active users was the largest group in the material and the most popular user group among girls and boys.
Aktiivikäyttäjien ryhmä oli aineiston suurin ryhmä sekä suosituin käyttäjäryhmä tyttöjen ja poikien keskuudessa.
Four distinct groups were identified from the data: socially networked, knowledge-oriented, academically oriented, and active users.
Aineistosta paikannettiin neljä toisistaan eroavaa ryhmää: sosiaalisesti verkostoituneet, tietosuuntautuneet, akateemisesti suuntautuneet ja aktiivikäyttäjät.
Respondents were divided into groups based on participation in social media by using the Two Step Cluster analysis.
Vastaajat jaettiin ryhmiin sosiaalisen median käyttötapojen perusteella Two Step Cluster -analyysin avulla.
Differences in the use of social media by girls and boys were observed.
Tyttöjen ja poikien sosiaalisen median käyttötavoissa havaittiin eroja.
One-way analysis of variance examined whether groups differed in self-esteem.
Yksisuuntaisella varianssianalyysillä tarkasteltiin, eroavatko ryh-mät toisistaan itsetunnon suhteen.
In addition, gender differences in the distribution of social media user groups were examined.
Lisäksi tarkasteltiin sukupuolieroja sosiaalisen median käyttäjäryhmiin jakautumisessa.
Gender differences in social media usage were evaluated with Independent Samples t-Test and the relationship between with the preliminary variables were analyzed using Pearsons’ correlation factors.
Sukupuolieroja sosiaalisen median käyttö-tavoissa tarkasteltiin riippumattomien otosten t-testillä ja alustavia muuttujien välisiä yhteyksiä Pearso-nin korrelaatiokertoimen avulla.
The group of active users and socially networked were more popular among girls, while the knowledge-oriented and academically oriented groups were more popular among boys than girls.
Aktiivikäyttäjien ja sosiaalisesti verkostoituneiden ryhmä olivat suositumpia tyttöjen keskuudessa, kun taas pojilla tietosuuntautuneet ja akateemisesti suuntautuneet ryhmät olivat suositumpia kuin tytöillä.
It is important to examine adolescents’ social media user habits in order to gain more detailed information about the association between adolescents’ social media use and self-esteem.
Nuorten sosiaalisen median käyttötapojen selvittäminen on tärkeää, jotta saadaan tarkempaa tietoa nuorten sosiaalisen median käytön ja itsetunnon välisestä yhteydestä.
Social media user groups were not found to differ significantly in self-esteem, and gender or socioeconomic background did not explain the differences in user groups in self-esteem.
Sosiaalisen median käyttäjäryhmien ei löydetty eroavan merkitsevästi itsetunnossa, eikä sukupuoli tai sosioekonominen tausta selittäneet käyttäjäryhmien eroavaisuuksia itsetunnon suhteen.
Girls were found to use more social media for social networking compared to boys.
Tyttöjen todettiin käyttävän poikia enemmän sosiaalista mediaa sosiaaliseen verkostoimiseen.
Boys, in turn, were found to use more social media for knowledge-oriented and academically oriented purposes than girls.
Poikien todettiin puolestaan käyttävän sosiaalista mediaa tyttöjä enemmän tietosuuntautuneisiin ja akateemisesti suuntautuneisiin tarkoituksiin.
This study also examined whether the social media user groups differ in self-esteem and how gender and socioeconomic background are related to the relationship between social media use and self-esteem.
Tutkimuksessa tarkasteltiin myös, miten sosiaalisen median käyttäjäryhmät eroavat itsetunnossa, ja miten sukupuoli ja sosioekonominen tausta ovat yhteydessä sosiaalisen median käytön ja itsetunnon väliseen suhteeseen.
The one-way analysis of variance also examined whether socioeconomic background and gender influence how user groups differ in self-esteem.
Yksisuuntaisella varianssianalyysilla tarkasteltiin lisäksi vaikuttaako sosioekonominen tausta ja sukupuoli siihen, miten käyttäjäryhmät eroavat itsetunnossa.
The purpose of this study was to find out what kind of social media groups can be identified among high school students and what kind of gender differences exist in the use of social media.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, millaisia sosiaalisen median ryhmiä lukiolaisilla voidaan tunnistaa.
Based on this, it can be stated that most girls and boys use digital media in a very diverse way.
Tämän perusteella voidaan todeta, että sukupuolieroja löydettiin lukiolaisten sosiaalisen median käyttötavoissa sekä suurin osa tytöistä ja pojista käyttää digitaalista mediaa hyvinkin monipuolisesti.
Adolescents’ social media usage patterns and self-esteem
Lukiolaisten sosiaalisen median käyttötavat ja itsetunto
The main questions of the study are: 1.
Tutkimuksen pääkysymykset ovat: 1.
Two of the participants in the study were men and four were women, among them one couple.
Tutkimukseen osallistuneista kaksi oli miehiä ja neljä naisia, joukossa yksi pariskunta.
The data were collected by interviewing six retirees over the age of 65.
Aineisto kerättiin haastattelemalla kuutta yli 65-vuotiasta eläkeläistä.
Information coming through the media was perceived as contradictory and confusing.
Median kautta tuleva tieto koettiin ristiriitaiseksi ja aiheutti hämmennystä.
The food that was prepared was traditional home cooking.
Ruoka, jota valmistettiin, oli perinteistä kotiruokaa.
The research material was analyzed using the content analysis of the qualitative research.
Tutkimusaineisto analysoitiin käyttämällä laadullisen tutkimuksen sisällönanalyysia.