natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Differences between identity groups were detected in all of the factors examined: belief to god, religious attitudes, thinking styles and ontological confusions.
Lisäksi tavoitteena oli tutkia, eroavatko identiteettiryhmät toisistaan jumalauskon, uskonnollisten asenteiden, ajattelutyylien ja ydintiedon sekaannusten osalta ja jos eroavat, mitkä tutkituista tekijöistä tai niiden yhdistelmistä erottelevat uskonnottomia parhaiten toisistaan.
Based on these differences, the participants were divided into four groups.
Identiteettiryhmien kesken havaittiin eroja kaikissa tutkituissa tekijöissä.
Because of the contradictory results, it is important to study the topic further in the future.
Ristiriitaisten tulosten vuoksi aihetta on hyvä tutkia jatkossa lisää.
The families of the more optimistic mothers were generally better functioning.
Optimistisempien äitien perheet olivat yleisesti toimivampia.
Of the children selected in the sample, 113 (53.1%) were girls.
Otokseen valituista lapsista 113 (53.1%) oli tyttöjä.
The connections between optimism and family functioning were studied by linear regression analysis.
Optimismin ja perheen toimivuuden välisiä yhteyksiä tutkittiin lineaaristen regressioanalyysien avulla.
The data consisted of mothers and children who participated in the Finnish Glycyrrhiz in Licorice (GLAKU) follow-up study.
Tutkimuksen aineisto koostui suomalaiseen Glycyrrhizin in Licorice (GLAKU) -seurantatutkimukseen osallistuneista äideistä ja lapsista.
Child’s optimism decreased between 7-8 years and 11-13 years.
Lapsen optimismi laski 7-8 vuoden ja 11-13 vuoden iän välillä.
The trait of optimism is known to be associated with better social relationships, but optimism as the predictor of family functioning has not been studied yet at all.
Optimismin piirteen tiedetään olevan yhteydessä parempiin sosiaalisiin suhteisiin, mutta optimismia perheen toimivuuden ennustajana ei ole tutkittu lainkaan.
The results of the connections between child's optimism and family functioning were contradictory as the child's optimism at the age of 11-13 was not connected to the dimensions of the family functioning and, on the other hand, the decrease in child's optimism was associated with better family responsiveness and emotional involvement.
Tulokset lapsen optimismin yhteydestä perheen toimivuuteen olivat ristiriitaisia, sillä lapsen itsearvioima optimismi 11-13 vuoden iässä ei ollut yhteydessä perheen toimivuuden osa-alueisiin ja toisaalta lapsen optimismin lasku oli yhteydessä perheen parempaan responsiivisuuteen ja tunnepitoiseen osallistumiseen.
A total of 213 mother-child pairs were selected from the original GLAKU study to the sample.
Otokseen valikoitui GLAKU-tutkimuksen alkuperäisestä aineistosta yhteensä 213 äiti-lapsiparia.
The aim of the study is to examine the relationship of mother's and child's optimism on family functioning.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää äidin ja lapsen optimismin yhteyttä perheen toimivuuteen.
According to the study, the trait of optimism can be utilize as a resource when helping families with children to improve the functioning of the family and when promoting the well-being of children and parents.
Tutkimuksen valossa optimismin piirrettä voidaankin hyödyntää voimavarana lapsiperheiden kanssa tehtävässä työssä perheen toimivuuden parantamiseksi sekä lasten ja vanhempien hyvinvoinnin edistämiseksi.
In addition, it is aimed to determine the stability of child’s optimism in transition from childhood to adolescence.
Lisäksi tavoitteena on selvittää lapsen optimismin pysyvyyttä ikävaiheessa, jossa lapsi siirtyy kohti alkavaa nuoruutta.
However, the understanding of the importance of individual strengths to family functioning is significantly more limited compared to the knowledge of connection between risk factors and family functioning.
Ymmärrys yksilöiden vahvuuksien merkityksestä perheen toimivuudelle on kuitenkin riskitekijöihin verrattuna merkittävästi vähäisempää.
The study examined the link between optimism and McMaster model's dimensions of family functioning: general family functioning, problem-solving, communication, roles, affective responsiveness, affective involvement, and behavioral control.
Tutkimuksessa tarkasteltiin optimismin yhteyttä McMasterin mallin mukaiseen yleiseen perheen toimivuuteen sekä kuuteen perheen toimivuuden osa-alueeseen: ongelmanratkaisuun, kommunikaatioon, rooleihin, responsiivisuuteen, tunnepitoiseen osallistumiseen ja käyttäytymisen kontrolliin.
Mother's optimism was measured by a Life Orientation Test - Revised (LOT-R) questionnaire based on self-assessment at the child's age of 7-8 years and 11-13 years.
Äitien optimismia mitattiin itsearviointiin perustuvalla Life Orientation Test – Revised (LOT-R) -kyselyllä lapsen 7-8 vuoden ja 11-13 vuoden iässä.
Abstract Aims.
Tiivistelmä Tavoitteet.
Mothers' higher optimism was associated with better problem solving skills, better communication and emotional involvement.
Äitien korkeampi optimismi oli yhteydessä perheen parempiin ongelmanratkaisutaitoihin, parempaan kommunikaatioon sekä tunnepitoiseen osallistumiseen.
Child's optimism at 11-13 years of age was measured by the child's own assessment with the Youth Life Orientation Test (YLOT) questionnaire.
Lapsen optimismia 11-13 vuoden iässä mitattiin lapsen itse täyttämällä Youth Life Orientation Test (YLOT) -kyselyllä.
Families with higher child’s optimism at 7-8 years of age were also better functioning when the child was 11-13 years old.
Myös perheet, joissa äidin arvioima lapsen optimismi 7-8 vuoden iässä oli korkeampaa, olivat yleisesti toimivampia lapsen ollessa 11-13-vuotias.
The family functioning was measured according the McMaster model by the mother assessment of the Family Assessment Device (FAD) questionnaire at the child's age of 11-13.
McMasterin mallin mukaista perheen toimivuutta mitattiin äidin täyttämällä Family Assessment Device (FAD) -kyselyllä lapsen 11-13 vuoden iässä.
Child's optimism at the age of 7-8 years was measured by the mother's assessment with the Parent-rated Life Orientation Test (PLOT) questionnaire.
Lapsen optimismia 7-8 vuoden iässä mitattiin äidin arvion avulla Parent-rated Life Orientation Test (PLOT) -kyselyllä.
The child's higher optimism at the age of 7-8 was related to better problem solving skills, affective responsiveness, affective involvement and better behavior control.
Lapsen korkeampi optimismi 7-8 vuoden iässä oli yhteydessä perheen parempiin ongelmanratkaisutaitoihin, responsiivisuuteen, tunnepitoiseen osallistumiseen sekä parempaan käyttäytymisen kontrolliin.
Optimism seems to be a significant psychological resource especially for mothers, and it may promote the processes that support the family functioning.
Tulokset lisäävät ymmärrystä optimismin merkityksestä sosiaalisille suhteille, sillä optimismi vaikuttaa olevan etenkin äideille merkittävä psykologinen voimavara, joka saattaa edistää perheen toimivuutta tukevia prosesseja.
Family functioning plays an important role in the development, health and well-being of the child. Research literature has shown the connection between the characteristics and distress of family members and the family functioning.
Tutkimuskirjallisuudessa on osoitettu useiden perheenjäsenten ominaisuuksien ja heidän kokemansa ahdingon yhteys perheen toimivuuteen.
LIGHT AND LIVELY?
Kevyt ja pirteä kynä?
The main research questions are: who were these women, why were they hired and what was it like to work in a masculine working environment?
Tutkimus kysyy keitä nämä naiset olivat, miksi heitä palkattiin ja minkälaista oli heidän työnsä arki.
As writers, women were considered to be lively, light and approachable.
Naisten oletettiin kirjoittavan kevyttä, eläväistä ja pirteää tekstiä.
In the newsroom, there was also room for a female reporter, who was writing so called hard news.
Toisaalta lehdessä oli tilaa monenlaisille naisille ja esimerkiksi reportteri Vappu Roos teki myös niin sanottuja kovia uutisia.
It was not the Second World War that brought women in the editing office, but the commercialization and the aim to increase circulation.
Väitöskirja osoittaa, että naisten määrä ei lähtenyt kasvuun sodan pakottamana, vaan markkinoiden vaatimuksesta.
The first wave of female journalists in Helsingin Sanomat in the interwar period This doctoral dissertation studies female journalists in the Finnish newspaper Helsingin Sanomat on the interwar period.
Väitöskirja tarkastelee sanomalehdistön kehitystä, toimittajan ammattia ja erityisesti naistoimittajana työskentelyä Suomen suurimmassa lehdessä, Helsingin Sanomissa.
The study is based on various archive materials and formerly unexamined correspondence and it brings forth forgotten figures and hidden work women performed.
Väitöskirjan lähdeaineisto on erittäin monipuolista ja suurelta osin ennen tutkimatonta.
Therefore, they were beneficial to a newspaper trying to reach a wider audience.
Näillä ominaisuuksilla oli uudenlaista arvoa lehdessä, joka tavoitteli laajaa levikkiä ja koetti saada myös kodin kulutuksesta vastaavia naisia lukijoikseen.
I argue, that the amount of female journalists started to grow earlier than previous studies had recognized.
Tutkimus ajoittuu sotien väliseen aikaan ja osoittaa, että tällöin naisten määrä Helsingin Sanomien toimituksessa alkoi kasvaa, toisin kuin aiempi tutkimus on esittänyt.
Seere Salminen, industrious writer who was famous for her amusing columns, took advantage of these expectations and was the highest paid woman in the editing office.
Osa naisista saattoi hyödyntää näitä oletuksia, kuten kevyiden pakinoiden kirjoittajana tunnettu Seere Salminen.
It also gave Roos power to raise the awareness of the topics she felt meaningful, such as the importance of family planning and the availability of contraceptives.
Se osoittaa naisten merkityksen kaupallisilla markkinoilla toimivalle sanomalehdelle ja kertoo myös niistä mahdollisuuksista, joita suurlehdessä työskentely naiselle tarjosi.
However, since 1927 Helsingin Sanomat took a turn to serve even more popular and reader-friendly content with its new owner and manager Eljas Erkko.
Viihteellistä sisältöä lisättiin, kun omalle puolueelle uskollisten lukijoiden lisäksi houkuteltiin laajempaa yleisöä.
Women "held the markets in their hands", as a Finnish advertisers’ journal put it in 1934, and as consumers they were crucial to the advertisers, their clients and the newspapers.
Tutkittavana aikana sanomalehdistö kokonaisuudessaan ja Helsingin Sanomat erityisesti toimi yhä selkeämmin kaupallisten periaatteiden ohjaamana.
However, new and better practices have been introduced in recent years.
Uusia aiempaa parempia toimintatapoja on kuitenkin viime vuosina otettu käyttöön.
The research belongs to the field of socio-scientific environmental research.
Tutkimus asettuu yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen kenttään.
The thesis consists of seven separate articles published in domestic and foreign scientific publications.
Väitöskirja koostuu seitsemästä erillisartikkelista, jotka on julkaistu kotimaisissa ja ulkomaisissa tieteellisissä sarjoissa.
The data was gathered through surveys and interviews – thus the materials and methods of analysis are quantitative and qualitative.
Käytetyt aineistot ovat kysely- ja haastattelututkimusaineistoja – aineistot sekä analyysimenetelmät ovat siten määrällisiä ja laadullisia.
The roles and motivations of the stakeholders in environmental conflict situations are often unclear or problematic, and often no shared understanding of the nature, causes and possible consequences of the dispute can be reached.
Osapuolten roolit ja motiivit ympäristökiistojen käsittelyssä ovat usein epäselvät tai ongelmalliset, eikä jaettua ymmärrystä kiistan luonteesta, syistä ja mahdollisista seurauksista useinkaan synny.
The geographical focus of study is in the home district of the Saami people in Upper Lapland, but is not strictly limited to this area.
Tutkimuksen maantieteellinen pääpaino on saamelaisten kotiseutualueella Ylä-Lapissa, ei kuitenkaan tiukasti sinne rajautuen.
Cultural Factors of Environmental Disputes in Lapland
Lapin ympäristökiistojen kulttuuriset tekijät
In the future, nature conservation projects will be in favour of exploiting cultural information related to nature and its use, together with ecological knowledge, so that projects receive positive reception.
Luonnonsuojeluhankkeissa kannattaa jatkossa hyödyntää luontoon ja sen käyttöön liittyvää kulttuurista tietoa yhdessä ekologisen tiedon kanssa, jotta hankkeet saavat myönteisen vastaanoton.
Keywords: Lapland, environmental conflict, cultural sustainability, nature conservation, natural resource management, Saami people.
Avainsanat: Lappi, ympäristökiista, kulttuurinen kestävyys, luonnonsuojelu, luonnonvaro­jen hallinta, saamelaiset.
Social and cultural sustainability, as well as conflict management, are the basic concepts and themes permeating this academic dissertation, which is based on several case studies.
Sosiaalinen ja kulttuurinen kestävyys sekä konfliktinhallinta ovat väitöskirjan läpäiseviä peruskäsitteitä ja teemoja, joiden toteutumista tarkastellaan useiden eri tapaustutkimusten kautta.
In Upper Lapland, which has undergone rapid cultural transformation, the past is strongly present and explains the valuations and meanings of local people’s use of nature.
Nopean kulttuurimuutoksen läpikäyneessä Ylä-Lapissa menneisyys on vahvasti läsnä ja selittää paikallisten ihmisten luonnonkäyttöön liittämiä arvostuksia ja merkityksiä.
The theoretical framework for the articles is anchored in the management of natural resources and environmental disputes, as well as the theories of shared cultural meanings.
Artikkeleiden teoreettinen viitekehys ankkuroituu luonnonvarojen ja ympäristökiistojen hallintaa koskeviin sekä kulttuurintutkimuksen jaettujen merkitysten teorioihin.
The main findings of the study stress that environmental disputes and their management in Lapland are characterised by the diversity of stakeholders that often do not share the same views.
Tutkimuksen keskeisiä havaintoja on, että Lappiin sijoittuvia ympäristökiistoja ja niiden hallintaa luonnehtii toimijoiden moninaisuus ja kohtaamattomuus.
Cultural Factors of Environmental Disputes in Lapland studies the cultural meanings of Lapland’s nature and its use.
Lapin ympäristökiistojen kulttuuriset tekijät tarkastelee Lapin luontoon ja sen käyttöön liittyviä kulttuurisia merkityksiä ja käsityksiä.
For governmental natural resource management, there has been a lack of institutional structures and processes which are culturally sensitive and socially sustainable.
Suomalaiselta yhteiskunnalta ja valtion maita hallinnoivalta Metsähallitukselta on puuttunut sellaisia institutionaalisia rakenteita ja toimintatapoja, jotka ovat kulttuurisensitiivisiä ja kykenevät sosiaalisesti kestävästi hallinnoimaan Lapin luonnonvaroja ja niitä koskevia kiistoja.
In Lapland, the importance and appreciation of traditional livelihoods such as reindeer herding and subsistence-use of natural resources are emphasised.
Lapissa korostuu perinteisten elinkeinojen kuten poronhoidon ja luonnonvarojen kotitarvekäytön merkitys ja arvostus, mutta niiden saamia kulttuurisia sisältöjä ei aina tunnisteta.
This thesis argues that more cultural sensitive approaches are needed in resource and environmental conflict management.
Väitöskirjan teesi on, että luonnonkäytön ja ympäristökiistojen hallinnassa tarvitaan kulttuurisensitiivistä otetta.
The focus is on the shared meanings and practices of local people and natural resource management.
Huomio on Lapin paikallisissa ihmisissä ja luonnonvarojen käyttöä ja ympäristökiistoja ohjaavassa hallinnossa.
Successful and sustainable conservation should use transparent and culturally novel approaches to achieve the approval and support of the local population.
Luonnonsuojelu on varsinkin Ylä-Lapissa merkittävä maankäyttömuoto, jonka toteuttaminen kaipaa kulttuuriset tekijät tunnistavia ja avoimempia lähestymistapoja saavuttaakseen paikallisväestön hyväksynnän ja tuen.
This thesis consists of five original studies, which relied on interview data and larger scale questionnaire data.
Tämä väitöstutkimus koostuu viidestä osatutkimuksesta, joissa hyödynnettiin sekä haastatteluaineistoa että laajempia kyselyaineistoja.
Adolescents’ socio-digital engagement and its relation to academic well-being, motivation, and achievement
Nuorten sosio-digitaalinen osallistuminen ja sen yhteydet kouluhyvinvointiin, motivaatioon, ja koulumenestykseen
Moreover, cynicism towards school and feelings of inadequacy predicted increased engagement with social media and action gaming.
Kyynisyyden kokeminen koulua kohtaan sekä riittämättömyyden tunteet oppilaana sen sijaan näyttivät ennustavan lisääntyvää sosiaalisen median käyttöä sekä toimintapelien pelaamista.
To conclude, adolescents’ socio-digital engagement is fundamentally multidimensional and should be treated as such.
Yhteenvetona voidaan todeta, että nuorten sosio-digitaalinen osallistuminen on moniulotteista ja ruutuajan käsitteestä tulisi luopua.
The results revealed that motivationally indifferent students were more likely to engage in social media and gaming.
Tulokset osoittivat, että opiskelutavoitteiltaan välinpitämättömämmät nuoret osallistuvat aktiivisemmin sosiaalisessa mediassa sekä pelasivat digitaalisia pelejä intensiivisemmin.
In turn, knowledge-oriented digital engagement was cross-sectionally related to higher study engagement, and digital learning preference predicted higher schoolwork engagement over time.
Toisaalta, tietosuuntautunut digitaalinen osallistuminen näytti tuottavan voimavaroja; se oli yhteydessä korkeampaan kouluintoon ja suuntautuminen teknologiavälitteiseen oppimiseen ennusti lisääntyvää kouluintoa.
The gap might emerge because of out-of-school digital engagement that is not recognized in school or the gap might emerge due to problems in school leading to increased time spent with digital media.
Kuilu saattaa revetä, mikäli koulun ulkopuolella hankittua osaamista ei tunnisteta koulussa, mutta yhtä hyvin se voi syntyä seurauksena vieraantumiselle koulun käytännöistä.
The first aim was to determine the multidimensional structure of socio-digital participation orientations that students’ different digital activities reflect.
Tutkimuksen ensimmäinen päätavoite oli selvittää, minkälaisia sosio-digitaalisen osallistumisen taustalla olevia orientaatioita nuorten toiminta digitaalisen median parissa heijastelee.
The results showed support to the gap hypothesis, but the results also suggest that the manifestation of this gap is dependent on multiple factors, both individual and contextual.
Tulokset antoivat tukea kuilu-hypoteesille, mutta myös osoittivat ilmiön olevan monimutkainen.
Intensive socio-digital engagement may also increase the daily psychological demands to such an extent that it hinders schoolwork, leading to symptoms of school burnout, but it can also increase the psychological resources supporting schoolwork given that congruence with academic practices is achieved.
Intensiivinen sosio-digitaalinen osallistuminen saattaa kuormittaa nuorta, lisäten psykologisia vaatimuksia johtaen uupumukseen.
The first main finding was that the variation in digital activities can be explained with a complex structure of socio-digital participation orientations, which appear to be consistent across different age groups.
Ensimmäinen keskeinen tulos tässä väitöstutkimuksessa oli, että nuorten sosio-digitaalinen osallistuminen on rakenteeltaan perustavanlaatuisesti moniulotteista, mikä oli tunnistettavissa samankaltaisesti eri-ikäisillä nuorilla.
Students who preferred digital learning but did not have the chance to digitally engage at school experienced a decrease in school engagement over time.
Ne opiskelijat, jotka olivat syventyneet teknologiavälitteiseen oppimiseen koulun ulkopuolella, mutta jotka samaan aikaan kokivat tarvetta hyödyntää digitaalista teknologiaa enemmän myös koulutyössä, kokivat kouluintonsa laskevan.
Longitudinally, social media engagement and emotional exhaustion were reciprocally related at the within-person level; exhaustion predicted an increase in social media engagement and vice versa.
Intensiivinen sosiaalisen median käyttö oli vastavuoroisessa yhteydessä uupumuksen kanssa yli ajan, molemmat ennustivat toisiaan.
The second aim was to examine the extent to which the orientations of socio-digital participation are related to academic and emotional functioning cross-sectionally and in different educational levels.
Toinen päätavoite oli tutkia miten nämä orientaatiot ovat yhteydessä akateemisen hyvinvointiin ja suoriutumiseen eri-ikäisillä nuorilla.
The third aim was to examine the longitudinal relations of socio-digital engagement with academic well-being and achievement, especially focusing on the direction of the effects.
Kolmas tavoite oli kartoittaa miten akateeminen hyvinvointi ja suoriutuminen ovat ajallisesti yhteydessä sosio-digitaaliseen osallistumiseen ja oppimiseen kolmen vuoden ajanjaksolla.
However, some adolescents reported socio-digital engagement that reached out to a wider audience, building an extended network of developing expertise in the process.
Tästä huolimatta aineistossa oli myös nuoria, joiden sosio-digitaalinen osallistuminen oli syventynyt myös kattamaan laajempia kokonaisuuksia, heidän osallistumisensa sisälsi mm. omien taiteellisten teosten tuottamista ja jakamista, peliserverin ylläpitämistä sekä sitä kautta laajan oppimista tukevan verkoston osana toimimista.
Towards that end, the gap hypothesis, that is, the hypothesis that students who prefer learning with digital media outside of school are less engaged in traditional school, was examined both cross-sectionally and longitudinally.
Kuilu-hypoteesi perustuu väitteelle, jonka mukaan aktiivisesti vapaa-ajallaan digiteknologian parissa olevat nuoret kokisivat alhaisempaa kouluintoa.
The third main finding was that digital participation yields both demands and resources and that these are tied together via multiple processes.
Kolmas päätulos tässä tutkimuksessa oli, että sosio-digitaalisen osallistuminen näyttää tarjoavan nuorille sekä voimavaroja että vaatimuksia.
Social media engagement was cross-sectionally related to lower study engagement and/or to higher symptoms of burnout, especially exhaustion.
Alakoulussa ja lukiossa intensiivisempi osallistumisen sosiaalisessa mediassa oli yhteydessä joko alhaisempaan kouluintoon tai korkeampaan uupumukseen.
This thesis examined how adolescents’ engagement with digital media is associated with academic and emotional functioning and the continuities and discontinuities between these two contexts.
Tämä väitöstutkimus tarkasteli nuorten digitaalisen osallistumisen ja koulunkäynnin välisiä yhteyksiä, keskittyen erityisesti "kuilu-hypoteesin" tarkasteluun.
Cardiovascular diseases are the leading cause of mortality worldwide, and they have become the most important and most significant cause of non-communicable diseases.
Sydän- ja verisuonitaudit ovat maailmanlaajuisesti yleisin kuolinsyy, ja niistä on tullut tärkein ei-tarttuva sairaus.
In the Western world, they also rank first when listed by disability-adjusted life years (DALY).
Läntisessä maailmassa ne ovat myös johtava sairausryhmä, kun mitataan alentunutta toimintakykyä ja menetettyjä elinvuosia (DALY).
In particular, ischemic heart disease is still a major burden to the society, causing up to one third of the deaths of persons over 35 years.
Iskeemiset sydänsairaudet aiheuttavat joka kolmannen yli 35 vuotiaan kuoleman.
Vascular endothelial growth factors (VEGFs) are major regulators of blood and lymphatic vessel development and growth.
VEGF-B kuuluu VEGF (vascular endothelial growth factor) kasvutekijäperheeseen, jonka jäsenet ovat elintärkeitä säätelijöitä veri- ja imusuonten kehityksessä ja uudismuodostuksessa.
My aim in this thesis was to investigate the translational potential of vascular endothelial growth factor B (VEGF-B) and the downstream Bone marrow kinase X (Bmx) tyrosine kinase in the treatment of pathological cardiac conditions, such as myocardial ischemia, pathological cardiac hypertrophy and cardiotoxicity.
Väitöskirjaprojektissani tutkin verisuonikasvutekijä VEGF-B:n ja siihen liitetyn tyrosiinikinaasin Bmx:n mahdollista terapeuttista potentiaalia sydän-ja verisuonisairauksien hoidossa ja ehkäisyssä.