natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Scattering and Refraction as Contrast Mechanisms in X-Ray Imaging
Sironta ja taittuminen kontrastimekanismeina röntgenkuvantamisessa
Differentiation of various types of soft tissues is of high importance in medical imaging, because changes in soft tissue structure are often associated with pathologies, such as cancer.
Lääketieteellisessä kuvantamisessa on usein tarve erottaa toisistaan tiheydeltään hyvin samankaltaisia kudoksia, erityisesti pehmytkudoksista tehtävien tutkimusten yhteydessä, kuten mammografiassa.
This is especially true when the consideration of patient dose limits the available signal-to-noise ratio.
Erityisesti kiinnitettiin huomiota siihen, kuinka suuri potilaaseen kohdistuva säteilyannos tarvitaan sironnan luotettavan näkymisen mahdollistamiseksi.
The work focuses on the study of analyzer based imaging, where the information about the sample is recorded in the rocking curve of the analyzer crystal.
analyzer based imaging, ABI) mahdollistaa säteen kulkusuunnassa tapahtuneiden muutosten mittaamisen mikroradiaania paremmalla tarkkuudella.
The results indicate that the differences in scattered intensities from healthy and malignant breast tissues are distinguishable to some extent with reasonable dose.
Tulokset osoittavat, että sironnan kokonaismäärässä tapahtuvat muutokset voivat olla hyvä kontrastin lähde lääketieteellisen kuvantamisen kannalta, mahdollistaen sellaisten kudosten erottamisen toisistaan, jotka eivät tavallisessa vaimenemiseen perustuvassa kuvantamisessa erotu.
Refraction is more sensitive than absorption to changes in the density, and small angle x-ray scattering on the other hand contains information about the macromolecular structure of the tissues.
Eräs tapa havaita nämä pienet suunnanmuutokset säteiden kulussa on käyttää kidehilaa heijastamaan tiettyyn kulmaan tulevat röntgensäteet.
In this work the visibility of small-angle scattering and refraction in the context of medical imaging has been studied using computational methods.
Tässä työssä tutkittiin sirontakuvioiden näkymistä kun nämä käytännön tilanteissa rajoittavat tekijät otetaan huomioon.
Ray-tracing methods are used to calculate the refraction and attenuation of the beam, and a scattering halo is accumulated, including the effect of multiple scattering.
Tässä tutkimuksessa mallinnettiin tietokoneella ABI-kuvausmenetelmää, ja tutkittiin laskennallisesti eri tyyppisistä näytteistä tulevan sironnan näkymistä.
The scattering properties mimic various features of measured small-angle scattering curves.
Kudokset sirottavat ja taittavat röntgensäteitä hyvin pienelle kulma-alueelle, joten havaintojen tekemiseen tarvitaan erityisen herkkiä laitteita.
The changes in the shape of the rocking curve are analyzed with different methods, including diffraction enhanced imaging (DEI), extended DEI (E-DEI) and multiple image radiography (MIR).
Tällaista hilaa kutsutaa analysaattorikiteeksi, ja sen asentoa muuttamalla saadaan mitattua eri kulmissa tulevien röntgensäteiden voimakkuuksia.
Computational phantoms based on simple geometrical shapes with differing material properties are used.
Sirontaa kudoksista on tutkittu pääasiassa ohuilla kudosnäytteillä, käyttämällä hyvin voimakasta röntgensäteilyä.
The wave functions of moving bound states may be expected to contract in the direction of motion, in analogy to a rigid rod in classical special relativity, when the constituents are at equal (ordinary) time.
Ratkaisusta nähdään, että atomi on kutistunut liikkeen suunnassa samalla tavalla kuin kiinteät kappaleet (klassisessa) erityisessä suhteellisuusteoriassa.
The second topic of this thesis concerns single spin asymmetries measured in scattering on polarized bound states.
Näistä muut kuin painovoima kuuluvat hiukkasfysiikan standardimallin piiriin, ja niitä voidaan täsmällisesti kuvata kvanttikenttäteorialla.
In this thesis I use the Bethe-Salpeter formalism to study the wave function of a weakly bound state such as a hydrogen atom or positronium in a general frame.
Yksi teorian sovelluskohteista ovat sen sidotut tilat, esimerkiksi vetyatomi, jonka pitää koossa ytimen (protonin) ja elektronin välinen sähköinen vuorovaikutus.
Such spin asymmetries have so far mainly been analyzed using the twist expansion of perturbative QCD.
Spinriippuvuuden tutkiminen tuo uutta tietoa protonin rakenteesta ja kvanttikenttäteorian soveltamisesta suuren energian törmäyksiin.
An analogous asymmetry may arise in p p^\uparrow -> \pi + X from Pomeron-Odderon interference, if the Odderon has a helicity-flip coupling.
Väitöskirjan loppuosan pääaiheena on, miten protonin sisäinen impulssimomentti, spin, vaikuttaa sironnassa.
I note that QCD vacuum effects may give rise to a helicity flip in the soft rescattering of the struck quark, and that this would cause a nonvanishing spin asymmetry in \ell p^\uparrow -> \ell' + \pi + X in the Bjorken limit.
Vaikka teoria määrää kvarkkien ja gluonien väliset yksittäiset vuorovaikutukset, niiden yhteisvaikutuksesta muodostuvan sidotun tilan, kuten protonin, rakennetta ei vielä osata laskea.
However, only few field theory studies exist of equal-time wave functions in motion.
Tässä väitöskirjassa ratkaistaan lähtien kvanttielektrodynamiikasta lähes valon nopeudella liikkuvan vetyatomin rakenne.
The approaches selected for examination are Joshua Cohen’s mainstream ideal of deliberative democracy, David Estlund’s influential epistemic proceduralism, and Thomas Christiano’s egalitarian proceduralism.
Tarkasteluni kohteena ovat Joshua Cohenin deliberatiivinen demokratiaihanne, David Estlundin episteeminen proseduralismi, sekä Thomas Christianon demokraattista tasavertaisuutta korostava käsitys.
For this reason, and for both critical and constructive purposes, it is essential that we understand the grounds of democracy.
Niin demokraattisten prosessien kritisoimisen kuin petraamisenkin kannalta on oleellista ymmärtää mihin demokratian legitimiteetti nojaa.
In this dissertation I examine normative justifications for democratic decision-making procedures through the lens of political philosophy.
Jäsennän väitöskirjassani poliittisen filosofian keinoin demokraattisten päätöksentekoprosessien oikeutusta.
All three bring to the fore important, topical themes in relation to procedural justification, yet, as I argue case by case, they all face difficulties.
Nämä kolme käsitystä nostavat esiin keskeisiä teemoja demokraattisten prosessien ja sisällöllisempien arvojen suhteesta, mutta kuten työssäni osoitan, niissä kaikissa on myös perustavanlaatuisia ongelmia.
The main thesis I defend is that democratic procedures can be valuable not just on contingent, instrumental grounds, but also intrinsically: that democratic procedures can be justified intrinsically as constituting egalitarian relations.
Väitän, että demokraattisilla prosesseilla voi olla paitsi kontingenttia välinearvoa myös itseisarvoa – toisin sanoen demokraattiset prosessit eivät ole ainoastaan välineitä edistää mahdollisesti parempia päätöksiä, vaan ne voivat tietyin edellytyksin olla myös itsessään arvokkaita.
Leaning on the ideas of Emanuela Ceva, I maintain that what appears to be relevant from an intrinsic perspective is interactive justice or, in other words, that we recognize each other as equals on the verge of disagreement.
Lopuksi tarkastelen kysymystä demokraattisten prosessien itseisarvosta julkisen demokraattisen päätöksenteon kannalta, ja arvioin, että tästä näkökulmasta oleellisinta on vuorovaikutuksellinen reiluus – se, että tunnistamme toisemme tasavertaisiksi erimielisyyden partaalla.
In the first, critical part of the work, I provide a systematical analysis of three key approaches in the field, each of which combines procedural and procedure-independent elements in the justification of democratic procedures in a different way.
Työn ensimmäisessä, kriittisessä osassa analysoin demokraattisten prosessien oikeutusta kolmen merkittävän nykyteoreetikon näkemysten kautta.
These relations require the absence of social inferiority and superiority; in other words, equality of democratic opportunities.
Pyrin kuitenkin hahmottelemaan tasavertaisuuden kautta rakentuvaa itseisarvoa ja sen edellyttämää demokraattisten mahdollisuuksien tasa-arvoa minimaalisesti, siten että se olisi yhteensopivaa monien erilaisten yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta koskevien näkemysten kanssa.
Nevertheless, I argue that democratic procedures are to be understood as constituting valuable egalitarian relations, and, thus, they can have intrinsic value.
Tutkimukseni keskeinen väite on, että demokraattiset prosessit voivat olla itsessään arvokkaita sikäli, kun ne konstituoivat kansalaisten keskinäistä (niin kutsuttua relationaalista) tasavertaisuutta.
In particular, I analyze how the justification of democratic procedures is related to procedural and procedure-independent values, a topic which is a focal axis in current debates.
Jälkimmäisessä rakentavammassa osassa jäsennän demokraattisten prosessien itseisarvoa suhteessa välinearvoon sekä itseisarvon rakennetta.
A total of 84/196 (43%) students and 20/21 (95%) teachers were responded.
Opiskelijoista 84/196 (43%) ja opettajista lähes 20/21 (95%) vastasi kyselyihin.
The average overall rating on a scale of five for a session by the students was 4.27 (IQR: 4-5 n=84).
Opiskelijoiden antamien yleisarvosanojen (1-5) keskiarvo oli 4,27 (kvartiiliväli 4-5 n=84).
Both students and teachers perceived the sessions useful.
Sekä opettajien että opiskelijoiden mielestä teemailtapäivät olivat hyödyllisiä.
We recruited teachers from 11 different specialties to prepare a voluntary skills training session for medical students.
Kurssin opetukseen rekrytoitiin 11 eri erikoisalan kliinistä opettajaa, jotka valmistelivat kädentaitojen harjoitteluun keskittyvän teemailtapäivä-opetuksen.
Teachers were motivated in organizing the sessions and felt that the participants were excited, indicating that the sessions were a pleasant experience.
Opettajien näkökulmasta teemailtapäivien järjestäminen oli motivoivaa ja he kokivat opiskelijat innostuneiksi.
The aims of this study were to describe a voluntary skills laboratory course and how students and teachers perceived the experience.
Tutkielmani tavoitteena oli kuvata vapaavalinnaisen "Lääkärin kädentaidot simulaatiomenetelmin" -kurssin kulku ja oppilaiden sekä opettajien kokemukset kurssin teemailtapäivä-opetuksista.
In addition, we analyzed 10 learning diaries from the voluntary course for similarities.
Lisäksi valinnaisen kurssin suorittaneiden opiskelijoiden oppimispäiväkirjat analysoitiin etsien yhtäläisyyksiä ja toistuvia havaintoja.
The sessions used the faculty skills laboratory equipment and were targeted towards skills that would be needed in clinical rotations and working as substitute for resident doctors at hospitals and as general practitioners in health centers.
Teemailtapäivien sisältö kohdistettiin kliinisen vaiheen käytännön harjoittelujaksoilla ja terveyskeskustyössä tarvittaviin toimenpidetaitoihin.
The voluntary skills sessions and voluntary skills course were a strong proof of concept and could provide an effective way to promote independent learning in the skills lab.
Teemailtapäivät ja Lääkärin kädentaidot simulaatiomenetelmin -kurssi olivat onnistunut kokeilu ja niiden kehitystyön jatkaminen voi lisätä ja parantaa opiskelijoiden kliinisten taitojen harjoittelua.
The students could, however, choose to enroll for a voluntary skills course, which required participation in 5 voluntary sessions, 40 hours of independent practice and studying, and a learning diary of the whole experience.
Osallistumalla viiteen teemailtapäivään, suorittamalla 40 tunnin edestä itsenäistä harjoittelua ja palauttamalla oppimispäiväkirjan, 3. vuosikurssin ja sitä myöhempien kurssien opiskelijat saivat suoritusmerkinnän valinnaisesta kurssista.
The sessions were generally open to students from all course levels, and registration was separately carried out for each session.
Ilmoittautuminen kuhunkin teemailtapäivään oli erillinen ja avoin kaikille lääketieteen lisensiaatin tutkintoa suorittaville vuosikurssista riippumatta.
Voluntary skills training course for medical students provides a flexible way to promote simulation training amongst medical students
Helsingin yliopiston lääketieteellinen tiedekunta pyrkii kehittämään toimenpideopetusta simulaatiotekniikoin.
As graduating medical students in Finland wish for more skills training and lack proficiency in some of the core procedures expected by a graduating doctor or a GP, the Faculty of Medicine of the University of Helsinki aims to improve teaching and learning methods based on simulating techniques.
Valmistuvat lääketieteen opiskelijat toivovat kyselytutkimuksien mukaan lisäkoulutusta toimenpiteistä ja toimenpiteiden koulutuksessa on myös valtakunnallisesti havaittu puutteita.
Reviewing difficult case studies was also a common desire.
Vaikeiden case-tapausten läpikäyminen oli myös yleinen toive.
The web questionnaire was sent to the 1222 members of the association in December of 2016.
Kysely lähetettiin sähköisesti puheterapeuttiliiton kautta liiton 1222 jäsenelle joulukuussa 2016.
Well-being at work consists of finding one's job meaningful and rewarding.
Työhyvinvointiin kuuluu työn kokeminen mielekkäänä ja palkitsevana.
The survey data was analyzed quantitatively using the IBM SPSS Statistics 24-software, with which means, frequencies, and percentages were calculated from answers to the survey’s multiple-choice questions.
Aineistoa analysoitiin määrällisesti IBM SPSS Statistics 24 -ohjelmalla, jolla laskettiin valintakysymyksistä keskiarvoja, frekvenssejä ja prosenttiosuuksia.
Work-counselling has been discovered to be particularly meaningful with employees within the healthcare sector.
Työnohjauksen on huomattu olevan erityisen merkityksellistä terveydenhuollon ammattiryhmissä.
Results and conclusions: 91% of the respondents reported having received work-counselling and close to half of them had received at least six work-counselling periods.
Kyselyyn vastanneista 91 prosenttia ilmoitti saaneensa työnohjausta ja heistä lähes puolet ilmoitti saaneensa vähintään 6 työnohjausjaksoa.
330 SLTs participated in the survey, resulting in a response rate of 27%.
Kyselyyn vastasi 330 puheterapeuttia ja vastausprosentiksi muodostui 27 %.
Very little research data on the experiences of speech and language therapists (SLT) with work-counselling exists in Finland or globally.
Puheterapeuttien kokemuksista työnohjauksesta on vielä hyvin vähän tutkimustietoa sekä Suomessa että kansainvälisesti.
The open-ended answers in the survey were analyzed qualitatively by means of content analysis, classification, and grouping of the responses.
Avoimet vastaukset analysoitiin laadullisesti sisällönanalyysin avulla ryhmittelemällä ja teemoittelemalla vastausten sisältöjä.
The respondents expressed wishes to receive support in matters relating to occupational safety and their professional skills, including dealing with their professional roles, reviewing practical working methods, exchanging experiences, and professional tips and ideas.
Puheterapeutit toivoivat saavansa työnohjauksestaan sekä työsuojelullista, että ammatillista tukea, johon lukeutui mm. ammattiroolin käsittely, käytännön työmenetelmien läpikäyminen, kokemuksien vaihtaminen ja ammatilliset vinkit sekä ideat.
In most cases, the expenses of the latest work-counselling period were covered by the SLT's employer, and 32% of the respondents reported having paid for their own work-counselling.
Suurimmalla osalla työnantaja oli maksanut viimeisimmän työnohjausjakson ja 32 prosenttia kertoi maksaneensa työnohjauksensa itse.
The decision to seek work-counselling was in most cases initiated by the SLT.
Työnohjauksessa käytiin useimmiten omasta aloitteesta.
Methods: The study was carried out in survey form via a web questionnaire by the University of Helsinki.
Tutkimus toteutettiin kyselytutkimuksena Helsingin yliopiston sähköisellä E-lomakkeella.
84% of the respondents that had received work-counselling perceived it as beneficial and 15% reported having experienced varying benefits.
Työnohjauksessa käyneistä 84 prosenttia koki työnohjauksen hyödylliseksi ja 15 prosenttia kertoi kokemuksen hyödyllisyydestä vaihtelevan.
Work-counselling aims to assist people in improving as employees and addressing problematic situations and experiences related to their work by means of reflective conversation.
Työnohjauksen avulla pyritään kehittymään työntekijänä ja käsittelemään työssä esiin nousseita ongelmallisia tilanteita ja kokemuksia reflektiivisen keskustelun avulla.
The target group of the study were the members of the Finnish Association of Speech Therapists.
Kyselyn kohderyhmänä olivat Puheterapeuttiliittoon kuuluvat puheterapeutit.
The results of this thesis increase the understanding of SLTs' experiences with work-counselling.
Tämän kyselyn tulokset lisäävät ymmärrystä puheterapeuttien työnohjauskokemuksista.
In previous studies, work-counselling has been shown to be an effective method in supporting people's personal growth and ability to function in their professional lives as well as improving their well-being at work.
Työnohjauksen on todettu aiemmissa tutkimuksissa olevan toimiva keino tukea ammatillista kasvua ja työelämässä toimimisen valmiuksia sekä parantavan työhyvinvointia.
Additionally, the contents and guidelines of work-counselling as well as the goals and desires of SLTs relating to work-counselling were examined.
Lisäksi selvitettiin työnohjauksen sisältöä, linjaussuositusten toteutumista sekä puheterapeuttien omia työnohjaukseen liittyviä tavoitteita ja toiveita.
Considering the results presented in this thesis it can be concluded that SLTs experienced work-counselling as an important part of their professional activity that plays a significant role in securing their well-being at work.
Tutkimustulosten valossa voidaan todeta, että puheterapeutit kokevat työnohjauksen tärkeänä osana ammatillista toimintaansa sekä merkittävänä työhyvinvointia turvaavana tekijänä.
Matters relating to occupational safety, such as well-being at work, improving the functionality of the working community, and interaction were also mentioned as desired topics in work-counselling.
Vuorovaikutus sekä työsuojelulliset asiat, kuten työhyvinvointi ja työyhteisön toimivuuden parantaminen olivat myös toiveena työnohjaukselle.
The aim of this thesis was to find out how common work-counselling is with SLTs in Finland and how its impact on e.g. well-being at work are perceived by the SLTs.
Tämän pro gradu -tutkielman tavoitteena oli selvittää, kuinka yleisesti puheterapeutit saavat työnohjausta ja kuinka sen koetaan vaikuttavan mm. työhyvinvointiin.
Abstract Study aims: For many, working is a significant part of their daily life and thus well-being at work is considered important.
Työ on monille merkittävä osa arkea, ja näin ollen myös työhyvinvoinnista huolehtimista pidetään tärkeänä.
Induced mood was measured using POMS-A-questionnaire.
Aktivoitua tunnetilaa arvioitiin POMS-A-kyselyn avulla.
Results and conclusions: There was a significant difference in ERPs between positive and negative mood.
Tulokset ja johtopäätökset: Tapahtumasidonnaisten jännitevasteet erosivat merkitsevästi positiivisen ja negatiivisen tunnetilan välillä.
Subjects were instructed to direct their attention to a silent movie while musical stream was played through earphones.
Tämän jälkeen koehenkilöiden tehtävänä oli keskittyä äänettömän elokuvan katsomiseen samalla kun heille soitettiin kuulokkeiden kautta melodioista koostuvaa äänivirtaa.
Methods: Positive and negative mood was induced in a counterbalances order to all subjects with self-chosen music and congruent Velten-sentences.
Menetelmät: Koehenkilöille aktivoitiin joko positiivinen tai negatiivinen tunnetila heidän itse valitsemansa musiikin sekä musiikin tunnetilan kanssa yhdenmukaisten Velten-lauseiden avulla.
Differences in ERPs between positive and negative mood was analyzed with repeated-measures ANOVA.
Eroja jännitevasteissa positiivisen ja negatiivisen tunnetilan välillä analysoitiin toistettujen mittausten varianssianalyysillä.
One group started with positive mood induction followed by negative mood induction and the other group did vice versa.
Koehenkilöt jaettiin kahteen ryhmään, joista toiselle aktivoitiin ensin positiivinen ja sitten negatiivinen tunnetila, kun taas toisen ryhmän kanssa toimittiin päinvastoin.
Especially the ERPs for deviants were more negative in the negative mood than in the positive mood in the posterior medial parts of the scalp.
Erityisesti poikkeaville ärsykkeille syntyi negatiivisessa tunnetilassa merkitsevästi negatiivisemmat vasteet kuin positiivisessa tunnetilassa.
Induced mood was mild and only lasted for a short period of time.
Aktivoitu tunnetila oli lievä ja lyhytkestoinen, ja tutkimuskäynti päätettiin kaikilla positiiviseen tunnetilaan.
MMNs were expected to be more negative in positive mood state which would reflect better learning of auditory similarities in positive mood state.
Positiivisessa tunnetilassa odotetaan syntyvän negatiivisempia MMN-vasteita kuin negatiivisessa tunnetilassa, jolloin äänissä esiintyviä säännönmukaisuuksia opittaisiin paremmin positiivisessa kuin negatiivisessa tunnetilassa.
Responses on deviants appearing on the musical stream were recorded.
Koehenkilöiltä mitattiin tapahtumasidonnaisia jännitevasteita äänivirrassa esitettyihin poikkeamiin.
This refers to effect of mood on learning of similarities in auditory sequencies.
Tämä viittaa tunnetilan vaikuttavan äänivirran säännönmukaisuuksien oppimiseen.
The current study examined effects of positive and negative mood on neural mechanisms of auditory learning.
Tässä tutkimuksessa selvitetään tunnetilan vaikutusta kuulonvaraisen oppimisen hermostollisiin mekanismeihin mittaamalla tapahtumasidonnaisia jännitevasteita ja niistä erityisesti poikkeavuusnegatiivisuusvasteita (engl.
Hence, mood affected processing of deviant tones.
MMN-tulosten perusteella tunnetila vaikutti poikkeavien äänten käsittelyyn.
The sample (n=97) was split into very mild/mild (n=55) and moderate (n=42) Alzheimer's disease using the Clinical Dementia Rating scale (CDR).
Aineisto (n=97) jaettiin hyvin lievään/lievään AT:iin (n=55) ja keskivaikeaan AT:iin (n=42) Clinical Dementia Rating -asteikon (CDR) perusteella.
The study sample consisted of relatively aged individuals (mean age 83.53 years), which is meritable, since very few analogous studies have been conducted with as old a sample.
Tutkimuksen aineisto oli varsin iäkästä (keski-ikä 83.53 vuotta), mikä tuo oman lisäarvonsa, sillä näin iäkkäillä vastaavanlaista tutkimusta on tehty hyvin vähän.
The relationship between cognition and functional capability is an important research topic as it concerns the ecological validity of clinical neuropsychology.
Kognition yhteys arjen toimintakykyyn on kliinisen neuropsykologian ekologisen validiteetin kannalta tärkeä tutkimuskohde.
There might have been notable dementia comorbidity, physical morbidity and old age fragility within the sample which have had an impact on the results.
Aineistossa saattoi olla runsaastikin muistisairauskomorbiditeettia, fyysistä sairastavuutta sekä korkeaan ikään liittyvää haurastuneisuutta, joilla saattoi olla vaikutusta saatuihin tuloksiin.
The sample of this study consisted of Alzheimer's disease patients who participated in an intervention study involving elderly dementia patients by Helsinki University Central Hospital during 2014–2016.
Tutkimuksen aineisto koostui AT-potilaista, jotka osallistuivat vuosina 2014–2016 HYKS:n iäkkäillä muistisairailla tehtyyn interventiotutkimukseen.
Moreover, functional capability was conceptualized using only the total score of the ADL measure.
Lisäksi arjen toimintakykyä käsitteellistettiin ainoastaan ADL-mittarin kokonaispistemäärän keinoin.
In the future functional capability should be measured more minutely, inspecting the individual items of the selected ADL measure.
Jatkossa arjen toimintakykyä tulisi tutkia tarkemmin, yksittäisten ADL-toimintojen tarkkuudella.
A further goal was to investigate the effect of dementia severity on the relationship between executive functioning and functional capability.
Lisäksi oli tarkoituksena kartoittaa dementian tason vaikutusta toiminnanohjauksen ja arjen toimintakyvyn väliseen yhteyteen.