natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Climate change mitigation potential through the studied cereal crop management practices seems small in the humid boreal region based on the results of this study.
Mahdollisuudet hillitä ilmastonmuutosta tutkittujen viljelymenetelmien avulla vaikuttavat tämän tutkimuksen valossa heikoilta kostealla, boreaalisella ilmastovyöhykkeellä.
Changes in SOC stocks and stabilization rates under different tillage (NT, RT, CT (conventional tillage with a moldboard plow)) and straw management (straw retention, straw removal, straw burning) practices, were studied at different sites with clayey and coarse textured soil across southern Finland.
Maaperän orgaanisen hiilen varastoja ja pysyvyyttä tutkittiin eri muokkausmenetelmin (suorakylvö, kevennetty muokkaus ja kyntö) käsitellyillä ja kasvintähteen määrän suhteen eroavilla (kasvintähteen jättäminen, poisto ja poltto) savisilla ja karkeaa maalajia edustavilla pelloilla Lounais- ja Etelä-Suomessa.
In the future, climate change could increase precipitation and freeze-thaw cycles in boreal agroecosystems possibly enhancing N2O fluxes and C losses of cultivated soils which puts pressure on finding new mitigation measures.
Tulevaisuudessa ilmastonmuutos tulee todennäköisesti voimistamaan sadannan ja jäätymis-sulamissyklien vaikutuksia agroekosysteemeissä, mikä voi mahdollisesti kasvattaa N2O-päästöjä ja maaperän hiilen hävikkiä.
Increased N2O emissions under NT on clayey soils were likely due to denser soil structure with consistently higher soil moisture content and poor aeration.
Kohonneet N2O-päästöt suorakylvössä savimailla johtuivat todennäköisesti tiiviimmästä maaperän rakenteesta, joka puolestaan kasvattaa maaperän kosteustasoa ja vähentää maan ilmavuutta.
Cumulative N2O emissions were higher under NT compared to both CT and RT at the clayey sites and lower at the coarse textured site.
Suorakylvön N2O-päästöt olivat korkeampia kuin kynnön tai kevennetyn muokkauksen savipelloilla, mutta alhaisempia karkealla maalajilla.
L. terrestris mediated the formation of soil aggregates and the increase of SOC in the topsoil but possibly enhanced the decomposition rate in the soils.
Kasteliero lisäsi välillisesti maaperän aggregaattien muodostusta sekä hiilen kertymistä isojen makroaggregaattien sisällä oleviin maapartikkeleihin, mutta mahdollisesti nopeutti karikkeen hajotusta maaperässä.
This was done by soil fractionation method (wet sieving and microaggregate isolation) to elucidate the composition of different soil fractions, namely large and small macroaggregates, microaggregates, silt and clay and macroaggregate-occluded soil fractions, and where the C is stored within them.
Tässä tutkimuksessa eriteltiin isot ja pienet makroaggregaatit, mikroaggregaatit, savi ja hiesu sekä edelleen makroaggregaattien sisältämät maapartikkelit.
Nitrous oxide fluxes were monitored biweekly for 2 years under CT, NT and RT practices using closed chambers.
N2O-päästöjä mitattiin joka toinen viikko kahden vuoden ajan.
The minimum tillage treatments did not sequester SOC at any of the study sites which had been under NT or RT for a decade and the total C stocks were lower in the 0 15 cm topsoil layer at one clayey site under RT compared to CT after implementing RT for 30 years.
Maaperän kokonaishiilipitoisuus laski kevennetyssä muokkauksessa 30 vuoden jälkeen tai pysyi samana kymmenen vuoden aikana sekä suorakylvössä että kevennetyssä muokkauksessa verrattuna kyntöön.
However, the coarse textured site under NT received slightly less N fertilizer compared to CT.
Karkean maalajin pellolla typpilannoituksen määrä oli kuitenkin alhaisempi suorakylvetyillä tutkimusaloilla verrattuna kynnettyihin tutkimusaloihin.
Measurements of several environmental and soil parameters were taken to study the underlying factors controlling the observed changes in soil C stocks and N2O emissions under the different management practices.
Maaperän orgaanisen hiilen pitoisuudessa ja pysyvyydessä sekä N2O-päästöissä tapahtuvia luonnollisia vaihteluita pyrittiin selittämään useiden mitattujen taustamuuttujien avulla.
However, although the capillary absorption was slower, the capacity for water uptake was increased.
Vaikka kapillaarinen absorptio hidastui, vedenottokapasiteetti kasvoi.
However, the results presented in this thesis show that the storage of the material may not be as easy as speculated.
Tämän väitöskirjan tulokset kuitenkin osoittavat, että materiaalin varastointi ei ehkä olekaan niin yksinkertaista kuin mitä on arveltu.
This led to high moisture contents during the storage trials.
Tämä johti korkeisiin kosteusprosentteihin varastointikokeiden aikana.
Moisture affects the entire supply chain of wood fuels negatively by complicating transport, handling, storage, and combustion.
Erityisesti kosteus vaikuttaa näiden polttoaineiden toimitusketjuihin negatiivisesti hankaloittaen kuljetusta, käsittelyä, varastointia ja polttoa.
However, only few studies exist, and the material s performance in storage has been pointed out as an important research area.
Aiheesta ei kuitenkaan ole monia tutkimuksia ja torrefioidun materiaalin varastointiominaisuuksien selvittäminen on osoitettu tärkeäksi tutkimusalueeksi.
The need to replace fossil fuels with renewable energy sources has become an increasingly important field of research and development in order to combat the global climate change.
Globaalia ilmastonmuutosta pyritään hidastamaan korvaamalla fossiilisia polttoaineita uusiutuvilla energianlähteillä ja tähän liittyvä tutkimus on maailmalla yhä tärkeämmässä asemassa.
The degradation was slow, but significant dry matter losses were recorded from certain samples in laboratory conditions.
Lahoaminen oli hidasta, mutta kuiva-ainetappioita kirjattiin laboratorio-oloissa.
The combustion would be efficient without the need to evaporate water that can form up to 60% of untreated woody biomass.
Materiaalin poltto muuttuisi tehokkaammaksi, kun siihen sitoutunutta vettä, joka muodostaa jopa 60 % esikäsittelemättömän puun massasta, ei tarvitsisi ensin haihduttaa.
Many of the properties of torrefied wood are favourable in terms of easier handling and improved combustion behaviour.
Monet torrefioidun puun ominaisuudet ovat hyödyllisiä helpomman ja tehokkaamman käsittelyn, kuljetuksen ja polton suhteen.
This thesis is made up of four studies, in which the sorption properties and fungal degradation of torrefied spruce and birch, as well as charcoal produced from the same feedstock, were investigated.
Tämä väitöskirja koostuu neljästä osajulkaisusta, joissa tutkitaan monipuolisesti torrefioidun kuusen ja koivun, sekä samoista lähdemateriaaleista valmistetun hiilen, kosteusominaisuuksia.
The working safety issues should be carefully addressed to avoid unnecessary exposure and accidents when handling the pre-treated material.
Myös työturvallisuuteen liittyvät yksityiskohdat tulisi ottaa huomioon, jotta vältyttäisiin työntekijöiden sairastumisilta ja onnettomuuksilta.
In one experiment torrefied pellets and steam explosion pellets were compared with the undensified material.
Yhdessä osajulkaisussa verrataan torrefioitujen ja höyryräjäytettyjen pellettien ominaisuuksia tiivistämättömään materiaaliin.
To tackle this challenge, this thesis aimed to provide much needed answers related to the storage properties of torrefied wood and charcoal, most importantly the effect of moisture.
Tämä väitöskirja pyrkiikin vastaamaan kysymyksiin torrefioidun puun ja hiilen varastointiominaisuuksista ja erityisesti kosteuden vaikutuksesta varastoitavuuteen.
Also it was shown that torrefied pellets do not tolerate contact with water.
Kokeissa osoitettiin myös, että torrefioidut pelletit eivät siedä vettä ja ne tulisi varastoida katettuina.
The torrefied material hosted abundant fungal flora following outside storage trials, and many of the identified genera were known allergens.
Moni tunnistetuista suvuista piti sisällään tunnettuja taudinaiheuttajia ja allergeenejä.
The hydroxyl group accessibility and the particle size of the material were also reduced.
Tutkimusmateriaali otti kokeissa itseensä vain pieniä määriä vesihöyryä, ja hiukkaskoko sekä materiaalin hydroksyyliryhmien saavutettavuus pienenivät.
The problem has been addressed by reducing the hygroscopicity of wood through the thermal pre-treatment process of torrefaction.
Tähän ongelmaan on etsitty ratkaisua lämmön avulla tehtävällä esikäsittelyllä, torrefioinnilla.
Wood is a well utilised and much studied source of energy that has some inherent problematic characteristics common to all lignocellulosic biomass.
Puulla, kuten kaikilla selluloosapohjaisilla biomassoilla, on kuitenkin joitain ongelmallisia ominaisuuksia.
During storage, the wood takes up moisture, which leads to fungal deterioration and consequently losses of heating value.
Kostuminen johtaa sopivissa oloissa sienten aiheuttamaan lahoamiseen, josta seuraa kuiva-ainetappioita ja raaka-aineen pilaantumista.
Furthermore, the fungal activity increased the material s moisture content.
Sienten takia näytteiden kosteusprosentit kasvoivat.
In addition to hydrophobicity, torrefaction leads to other beneficial characteristics that are expected to improve the performance of lignocellulosic biomass in logistics and combustion.
Torrefionti vähentää puun hygroskooppisuutta, jonka lisäksi saadaan aikaan muita polttoaineelle hyödyllisiä ominaisuuksia.
It was found that the pyrolysed material adsorbed only minor amounts of water vapour both in laboratory experiments as well as in an outside storage trial.
On sanottu, että torrefioitu materiaali ei lahoa, eikä varastoinnin aikana siten koeta kuiva-ainehäviöitä.
It was also shown that the material can serve as the sole carbon source and is therefore subjected to fungal degradation.
Kokeissa osoitettiin, että torrefioitu puu kelpaa laho- ja homesienille hiilen lähteeksi ja ulkovarastointikokeen jälkeen näytteistä eristettiin runsaasti erilaisia sieniä.
Moisture sorption properties and fungal degradation of torrefied wood in storage
Tutkimuksissa osoitettiin oikeanlaisen, katetun varastoinnin tärkeys kaikenlaiselle torrefioidulle materiaalille.
This is the first report of a genetic defect in the mitochondrial protein, DNAJC19, outside of the Canadian Dariusleut Hutterite population.
DNAJC19 on ensimmäinen raportoitu mitokondrion proteiinien geenivirhe kanadalaisen Dariusleut-hutteriittiväestön ulkopuolella.
We identified a novel homozygous variant c.1364A>C (p.Lys455Thr) in exon 12 of the CPT1A gene.
Suomalaisväestössä havaittu mutaatio on c. 1364A>C (p.Lys455Thr) CPT1A-geenin eksonissa 12.
A study on genetic mutations involving mitochondrial disorders : diagnostic approach and application of human iPSCs to understand disease pathogenesis
Geenimutaatiot ja niihin liittyvät mitokondriohäiriöt : diagnostiikka ja ihmisen indusoitujen pluripotenttien kantasolujen soveltaminen tautien syntymekanismien selvittämisessä
This defect is characterized by an unusual aetiology for an early onset recessively inherited dilated cardiomyopathy that is associated with ataxia and male genital anomalies.
Se aiheuttaa varhain puhkeavan dilatoivan kardiomyopatian ja ataksian.
We concluded that all these changes had contributed to the disruption of the RPE layer that leads to blindness in LCHAD deficiency patients.
Tämä viittaa siihen, että lipidikertymät saattavat vaikuttaa LCHAD-puutosta sairastavien potilaiden retinopatiaan.
In the third study, the pathogenesis of retinopathy in long-chain acyl-CoA dehydrogenase deficiency (LCHADD) was studied using iPSC technology.
Kolmas tutkittu geeni liittyy pitkäketjuisten rasvahappojen asyyli-CoA-dehydrogenaasi (LCHAD) -entsyymiin, joka osallistuu rasvahappojen beetaoksidaatioon auttamalla pitkäketjuisten rasvahappojen hajottamista.
Electron microscopy analysis showed an accumulation of a few melanosomes, more melanolysosomes, and large sized lipid droplets in patient RPE cells.
Morfologiset aineistot, elektronimikroskopia ja massaspektrometria paljastivat lipidikertymiä potilaiden RPE-soluissa.
In the second study, we focused on the human DnaJ (Hsp40 homolog) subfamily C, member 19 (DNAJC19) deficiency.
Kaksi ensimmäistä geenivirhettä ovat karnitiinipalmityylitransferaasi 1 A (CPT1A) ja DNAJC19.
Mitochondrial diseases are generally caused by genetic variants that may affect cell function during the process of energy generation: right from the start of protein translocation to the fatty acid degradation by beta-oxidation (β-oxidation).
Glukoosi on tärkein energianlähde, mutta kun glukoositasot ovat alhaiset (esimerkiksi paaston tai sairauden aikana), varastoidut rasvat muuntuvat energiaksi rasvahappojen beetaoksidaatioksi kutsutussa prosessissa, joka tapahtuu mitokondrioina tunnetuissa soluelimissä.
All patients were treated with a high-carbohydrate and a low fat diet.
Diagnoosin jälkeen geeniä kantavat potilaat noudattivat vähärasvaista ruokavaliota, joka paransi heidän metabolisia arvojaan.
We elucidated how a genetic variant in the FAβO cycle can disrupt the retinal pigment epithelium (RPE) that can eventually lead to blindness.
Kyseiset hiPSC:t erilaistetaan edelleen verkkokalvon pigmenttiepiteeleiksi (RPE), jotka ovat tärkeitä näkökyvylle.
The main objective of this PhD thesis is to study genetic variants that cause mitochondrial diseases and also to understand the disease pathogenesis of a known disease using the induced pluripotent stem cell (iPSC) method, a revolutionary approach in regenerative medicine.
LCHAD-potilaiden retinopatian tutkimiseen käytettiin kantasolutekniikkaa, jolla tuotettiin ihmisen indusoituja pluripotentteja kantasoluja (hiPSC) potilaiden ihosoluista käyttämällä neljää merkittävää transkriptiotekijää.
Among all defects of mitochondrial FAβO, only long-chain acyl-CoA dehydrogenase (LCHAD) and mitochondrial trifunctional protein (TFP) deficiencies have developed pigmentary retinopathy and peripheral neuropathy.
Biokemiallisten veri- ja virtsakokeiden jälkeen potilailta otettiin veri- ja ihonäytteitä (lupa saatu) DNA:n eristämistä ja geenivirheiden toteamista varten.
My research setting is multi-layered.
Tutkimusasetelma on monitasoinen.
The research opens up new viewpoints into mental illness, and provides new insights into analysis and interpretation.
Tutkimus avaa uuden näkökulman psyykkiseen sairastamiseen ja kuntoutumiseen identiteettikysymyksenä sekä tuo uusia tapoja analysoida ja tulkita kokemuksia.
I have mainly used dialogical evaluation with the other researcher, Ms. Susanna Hyväri.
Pääaineiston muodostaa vuonna 2006 minun ja toisen tutkijan, Susanna Hyvärin, kanssa käyty kirjallinen dialogi, jossa on tuotettu tietoa dialogisen vuorovaikutuksen kautta.
The second source of data is the autoeth-nographic material of my diaries in addition to letters to friends, nurses, and my psy-chotherapist.
Täydentävänä autoetnografisena aineistona käytän omia vuosien 1994 ja 2012 välisenä aikana kirjoittamiani päiväkirjamerkintöjä, sähköpostiviestejä ja kirjeitä hoitajalle, ystävälle sekä psykoterapeutille.
I have analyzed my story through and with the help of the considerations used in social work, mental health nursing, psy-chotherapy and rehabilitation.
Arvioin kokemusteni pohjalta myös psykiatrista sairaalahoitoa, asiakassuhteita, psykoterapiaa, vertaistukea ja kokemusasiantuntijatoimintaa.
Thus, the re-search method can be called an autoethnographic service user research.
Olen nimennyt lähestymistapani autoetnografiseksi kokemustutkimukseksi.
Autoethnog-raphy is a form of research that seeks to describe and analyse systematically personal experience in order to understand cultural experience.
Määrittelen autoetnografian tutkimustavaksi, jonka lähtökohtana ja aineistona ovat tutkijan omat kokemukset, tietoisuus itsestä, itsehavainnointi sekä kokemusten sijoittaminen niiden sosiaaliseen ja kulttuuriseen taustaan.
The second viewpoint has been shaped from the client-worker rela-tionship, co-operation and the meaning of working habits.
Toisella tasolla tarkastelen yhteisöllisyyttä eli vertaistuen sekä kokemusasiantuntijuuden merkitystä.
This research provides new knowledge regarding the rehabilitation process as an identity issue.
Tutkimuksen tavoitteena on valottaa psyykkisen sairastumisen ja kuntoutumisen ilmiötä tutkimalla yksittäistä kokemusta.
Also, the service user research is linked to research methodology, which strives for the participation and empower-ment of the service user.
Autoetnografisen otteen lisäksi tutkimustapani liittyy Isosta-Britanniasta lähtevään tutkimusperinteeseen, jota kutsun kuntoutujien kokemustutkimukseksi (Service User Research tai Survivor Research).
An Autoethnography of Getting Mentally Ill and Re-habilitation of It The starting point of this doctoral thesis is my personal experience of falling mentally ill, being rehabilitated and getting treatment.
Tässä väitöskirjassa tarkastelen tutkijana omia sairastumis-, sairaala- ja kuntoutumiskokemuksiani.
My research also includes a meta level reflection of the meaning of studying one s own experience.
Tutkimuksen kolmas taso lähtee tutkimustapani, oman kokemuksen tutkimisen, haasteista esimerkiksi itsereflektion ja etäännyttämisen vaatimuksesta.
It concerns the close relationship between knowledge and the firsthand experience, which it may be based on. Data in this research has been collected from different kinds of texts.
Pohdin sitä, mitä oman kokemuksen tutkiminen on ja mitkä ovat tutkimustavan edut sekä rajoitukset.
PROX1-positivity suggests that colorectal adenocarcinoma and rectal NET may, to some extent, share the same pathway in oncogenesis, which could lead to future therapeutic applications.
PROX1-ilmentymän perusteella neuroendokriinikasvaimien ja adenokarsinoomien synnyssä ja kehittymisessä saattaa olla yhtäläisyyksiä, jolla voi myöhemmin olla hoidollistakin merkitystä.
Neuroendocrine tumors of the rectum were regarded as benign, when Oberndorfer originally described the entity in 1907.
Ruuansulatuskanavan neuroendokriinikasvaimen kuvasi vuonna 1907 saksalainen patologi Siegfried Oberndorfer ja hän antoi niille nimen Karzinoide , karsinooman kaltainen.
As to G2-NETs, a thorough work-up is recommended, since most of these tumors disseminate eventually, some after several years, and a standard 5-year follow-up may not suffice.
Tulosten perusteella potilaita, joilla on matalan maligniteettiasteen kasvain, ei ole välttämätöntä seurata kauan, mutta potilailla, joilla on gradus 2 kasvain, on pitkään jatkuva seuranta aiheellinen, koska merkittävä osa kasvaimista metastasoi lopulta.
In the novel World Health Organization (WHO) classification launched in 2010, all neuroendocrine tumors of the gastrointestinal (GI) tract are malignant.
Uusimmassa, vuonna 2010 julkaistussa WHO-luokituksessa kaikkia neuroendokriinikasvaimia pidetään pahanlaatuisina ja samaa gradeerausta noudatetaan kaikkien ruuansulatuskanavan osien kasvaimissa.
These results support the validity of the WHO 2010 classification in rectal NETs.
Osatyössä 1 selvitettiin WHO 2010 luokituksen korrelaatiota ennusteeseen peräsuolen neuroendokriinikasvaimissa.
In this classification, tumors of every part of the GI tract are graded uniformly according to proliferation index and mitotic frequency, whereas the TNM-classification (tumor, node, metastasis) is specific for each site.
Nämä kasvaimet saavat alkunsa neuroendokriinisoluista, joita esiintyy hajasirotteisesti ruuansulatuskanavassa ja jotka osallistuvat tämän toiminnan säätelyyn erittämällä biogeenisia amiineja ja hormoneita.
The WHO 2010 had excellent prognostic significance; none of the G1-NETs (grade 1) metastasized, whereas G2-NETs were often disseminated, some of them at initial presentation.
Kun kasvaimet oli luokitettu uudelleen WHO 2010 kriteereiden mukaisesti todettiin, ettei matalan maligniteettiasteen (gradus 1) kasvaimista yksikään ollut lähettänyt etäpesäkkeitä.
The tumor series comprised 73 rectal NETs, with the main objective being to study the prognostic value of the WHO 2010 classification in rectal NETs: additionally, as the WHO classification has been used for a rather short time, tumor markers were tested to find a good, reliable prognostic tool.
Kasvaimia pidettiin hyvänlaatuisina, mutta vähitellen ilmaantui tapauksia, joissa viattomana pidetty kasvain oli lähettänyt etäpesäkkeitä, jolloin ennuste oli huono, metastasoineen adenokarsinooman luokkaa.
Transcription factor prospero homeobox 1 (PROX1) was immunohistochemically positive in a significant proportion of rectal NETs, and showed a correlation with metastatic potential and survival.
Korkean maligniteettiasteen (gradus 3) kasvaimia oli sarjassa vain yksi, mutta nämä kasvaimet tiedettiin ennestään huonoennusteisiksi.
Cell-cycle antigen cyclin A also correlated with prognosis, and G2-NETs with high cyclin A expression were all metastatic.
Osatöissä 2-4 tutkittiin erilaisia kasvainmarkkereita ja todettin, että PROX1, cyclin A ja HES77 korreloivan potilaiden ennusteeseen, mutta huonommin kuin WHO 2010 luokitus.
Our rather short growing season and lack of suitable varieties have hindered professional extensive outdoor viticulture.
Lyhyehkö kasvukautemme ja sopivien lajikkeiden puute on haitannut viiniköynnöksen ammattimaista laajaalaista avomaakasvatusta.
At this depth, the freezing risk for roots in winter is minor, and in spring solar radiation quickly raises the soil temperature.
Siinä juurten paleltumisvaara talvella on vähäinen, mutta keväällä auringonsäteily nostaa maan lämpötilaa nopeasti.
Experiments with outdoor viticulture were started in Southeast and Southwest Finland in the 1930s.
Viiniköynnöksen avomaakasvatusta alettiin kokeilla Kaakkois- ja Varsinais-Suomessa 1930-luvulla.
Soil temperature and grapevine growth in Finland
Maaperän lämpötila ja viiniköynnöksen kasvu Suomessa
In the winter months of December, January, March and April, when the snow cover remained thin, the correlation between snow cover and soil temperatures was weak.
Talvikuukausina joulu-, tammi-, helmi-, maalis- ja huhtikuussa, jolloin lumipeite jäi ohueksi, lumipeitteen ja maan lämpötilojen välinen riippuvuus oli heikko.
The quicker growth and development in the north can be explained by the quicker warming of the air and soil, the longer days and the abundant supply of light in early summer.
Pohjoisen nopeampi kasvu ja kehitys voi selittyä alkukesän ilman ja maaperän nopealla lämpenemisellä, pitemmällä päivällä ja runsaalla valonsaannilla.
Growth slackened as the soil temperatures fell and ceased altogether in September.
Kasvu hidastui maan lämpötilan laskiessa ja lakkasi syyskuussa.
In Central Europe, the weeping of the grapevines starts because of higher air and soil temperatures a couple of months earlier than in Southern Finland, but the flowering begins no more than one month and the harvest only 2-3 weeks earlier.
Köynnösten nestekierto käynnistyy korkeamman ilman ja maaperän lämmön vuoksi Keski-Euroopassa paria kuukautta aikaisemmin kuin Etelä-Suomessa, mutta kukinta alkaa enää kuukautta ja sadonkorjuu vain 2 - 3 viikkoa aikaisemmin.
Soil temperature has an important influence on the survival and growth of the grapevine.
Maan lämpötilalla on suuri merkitys viiniköynnöksen hengissäsäilymiselle ja kasvulle.
The flowering began earliest on June 16th and lasted for about two weeks.
Kukinta alkoi aikaisintaan 16.6. ja kesti noin kaksi viikkoa.
The grapevine varieties bred for northern conditions and the forecasted prolongation of our growing season will likely lead to viticulture in Southern Finland within the next few decades.
Pohjoista kasvatusta varten jalostetut viiniköynnöslajikkeet ja ennustettu kasvukautemme piteneminen tulevat mahdollisesti johtamaan sen ammattimaisen kasvatuksen aloittamiseen Etelä-Suomessa seuraavina vuosikymmeninä.
From the start of flowering to the start of harvest, the time elapsed was 75-92 days.
Kukinnan alkamisesta sadonkorjuun alkamiseen kului aikaa 75 - 92 vrk.
Based on this, the depth of 40-60 cm can be regarded as the optimal planting depth for grapevines in Southern and Eastern Finland.
Tämän perusteella viiniköynnöksen optimaalisena istutussyvyytenä voidaan pitää Etelä-Suomessa ja Itä-Suomessa 40 - 60 cm:n syvyyttä.