natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This thesis is about the development of the statistical inference for sample surveys.
Tämä tutkimus käsittelee sitä, miten otostutkimukset ja tilastollinen päättely niiden yhteydessä kehittyivät.
Jerzy Neyman adopted Fisher s inference model and applied it to finite populations with the difference that Neyman s inference model does not include any assumptions of the distributions of the study variables.
Puolasta Lontooseen muuttanut Jerzy Neyman omaksui Fisherin päättelymallin ja sovelsi sen otostutkimusten tarpeisiin.
Fisher s theory did not include a priori probabilities.
Neymanin mallissa ei ole juuri ollenkaan perusjoukon luonnetta koskevista oletuksista.
He also developed the theory of statistical inference for finite populations.
Tilastotieteen professorina hän kehitti myös otostutkimusten päättelyteorian, joka perustui Laplacen malliin.
Neyman s last contribution to survey sampling presented a theory for double sampling.
Vuonna 1938 Neymanin julkaisi artikkelin, jonka aiheena oli kaksivaiheinen otanta.
It is still prevailing.
Tämä ajatus on edelleen otostutkimuksissa keskeinen.
Prioritisation is necessary to be able to focus on the most promising candidates.
Pisteytyksellä jatkotutkimukset voidaan kohdistaa lupaavimpiin ehdokkaisiin.
Gene mapping is a systematic search for genes that affect observable characteristics of an organism.
Geenikartoitus on organismin havaittaviin piirteisiin vaikuttavien geenien järjestelmällistä etsintää perimästä.
Simulated data is useful for evaluating hypothesised gene-mapping study designs and computational analysis tools.
Simuloidut aineistot ovat hyödyllisiä tutkimussuunnittelussa, jolloin niillä voidaan arvioida suunniteltujen aineistojen tilastollisia ominaisuuksia sekä käytettävien analysointimenetelmien toimintaa.
We then demonstrate how to find and evaluate connections between entities, such as genes and diseases, from this unified schema by graph mining techniques.
Lisäksi näytetään kuinka tällaisesta aineistosta voidaan etsiä ehdokasgeenien ja tutkittavan sairauden välisiä yhteyksiä ja pisteyttää niitä verkonlouhinta-algoritmien avulla.
As an example of such evaluation, we demonstrate how a population-based study design can be a powerful alternative to traditional family-based designs in association-based gene-mapping projects.
Tulosten perusteella väestöpohjainen tapaus-verrokkitutkimusasetelma vaikuttaa olevan tilastollisesti voimakas vaihtoehto kalliimmille perhe- ja sukupuupohjaisille asetelmille.
In this thesis we offer computational tools to improve the efficiency of (disease) gene-mapping efforts.
Väitöskirjassa esitetään uusia menetelmiä, joilla voidaan tehostaa sairauksille altistavien geenien kartoitusta.
Finally, in the last part of the thesis, we define the concept of reliable subgraph and the corresponding subgraph extraction problem.
Lopuksi työssä esitetään luotettavan aliverkon eristämisongelma ja algoritmeja sen ratkaisemiseen.
We show how to harness the current biomedical knowledge for the prioritisation task by integrating various publicly available biological databases into a weighted biological graph.
Työssä esitetään kuinka tällä hetkellä erillissä tietokannoissa oleva biologinen tieto voidaan esittää yhteinäisessä verkkomuodossa.
Reliable subgraphs concisely describe strong and independent connections between two given vertices in a random graph, and hence they are especially useful for visualising such connections.
Ongelmassa tavoitteena on poimia suuresta verkosta suhteellisen pieni aliverkko, joka sisältää vahvoja ja toisistaan riippumattomia yhteyksiä kahden annetun verkon solmun välillä.
In the first part of the thesis we propose an efficient simulation procedure for generating realistic genetical data from isolated populations.
Väitöskirjan alussa tarkastellaan perimän simulointia (tyypillisesti maantieteellisesti) eristäytyneissä populaatioissa ja esitetään tarkoitukseen soveltuva uusi simulaattoriohjelmisto.
In the second part of the thesis we consider a prioritisation of a (typically large) set of putative disease-associated genes acquired from an initial gene-mapping analysis.
Toinen osa väitöskirjaa käsittelee mahdollisesti sairauksille altistavien ns. ehdokasgeenien pisteytystä sen mukaan, kuinka vahvat yhteydet niillä on tutkittavaan sairauteen.
While our application focus is in genetics, the concepts and algorithms can be applied to other domains as well.
Luotettavia aliverkkoja voidaan soveltaa perinnöllisyystieteen lisäksi myös muilla aloilla, kuten sosiaalisten verkkojen analyysissä.
Detection and molecular epidemiology of tick-borne encephalitis virus infections
Puutiaisaivokuumevirusinfektioiden osoittaminen ja molekyyliepidemiologia
The number of listeriosis cases in recent years has increased in many European countries, including Finland.
Listerioosi-tapaukset ovat viime vuosina lisääntyneet monissa Euroopan maissa, myös Suomessa.
Thus, the safety of fresh-cut produce cannot rely on washing with disinfectants, and high-quality raw material and good manufacturing practices remain important.
Pilkottujen ja pestyjen vihannesten turvallisuutta ei voida taata desinfektioaineilla, vaan laadukkaat raaka-aineet ja hygieeniset tuotantotavat ovat tärkeitä.
Listeria monocytogenes is the causative agent of the severe foodborne infection listeriosis.
Listeria monocytogenes on vakavan ruokamyrkytyksen, listerioosin, aiheuttaja.
L. monocytogenes was commonly found in wild birds, the pig production chain and in pork production plants.
L. monocytogenestä esiintyi yleisesti luonnonvaraisissa linnuissa sekä sianlihan tuotantoketjussa ja tuotantolaitoksessa.
Contamination routes and control of Listeria monocytogenes in Food Production
Listeria monocytogeneksen kontaminaatioreitit ja hallinta elintarvikkeiden tuotannossa
Control of L. monocytogenes can be implemented throughout the food chain.
L. monocytogeneksen hallintaa voidaan toteuttaa koko elintarvikeketjussa pellolta pöytään.
The majority of genotypes recovered from birds were also detected in foods, food processing environments and other animal species and birds may disseminate L. monocytogenes into food chain.
Linnuista eristettyjä kantoja esiintyi myös elintarvikkeissa, ruoantuotantolaitoksissa ja muissa eläinlajeissa ja linnut voivat levittää Listeriaa elintarvikeketjuun.
In the pork processing plant, the prevalence of L. monocytogenes increased in the brining area, showing that the brining was an important contamination site.
Sianlihan tuotantolaitoksessa L. monocytogeneksen esiintyvyys kasvoi suolauksen yhteydessä, osoittaen että suolaus on merkittävä kontaminaatiolähde tuotantoprosessissa.
Farm-specific factors affected the prevalence of L. monocytogenes and good farm-level practices can therefore be utilized to reduce the prevalence of this pathogen on the farm and possibly further in the food chain.
Sikaloiden toimintatavat vaikuttivat L. monocytogeneksen esiintyvyyteen ja hyvillä toimintatavoilla voidaan vähentää Listerian esiintyvyyttä jo alkutuotannossa ja mahdollisesti siten myöhemmin elintarvikeketjussa.
L. monocytogenes was detected in higher levels in sausages without the protective culture than in sausages with this protective strain, although numbers of L. monocytogenes by the end of the ripening decreased to the level of < 100 MPN/g in all sausages.
L. monocytogeneksen pitoisuudet laskivat kaikissa kestomakkaroissa alle 100/g, mutta pitoisuudet olivat alhaisimpia makkaroissa, joissa käytettiin pediosiinia tuottavaa suojakantaa.
The aim of this study was to evaluate contamination routes of L. monocytogenes in the food chain and to investigate methods for control of the pathogen in food processing.
Väitöskirjatutkimuksen tavoitteena oli selvittää L. monocytogeneksen leviämisreittejä ja hallintakeinoja elintarvikkeiden tuotantoketjussa.
Similar genotypes were found in different pigs on the same farm, as well as in pigs on farms and later in the slaughterhouse.
Samoja kantoja eristettiin yksittäisen sikalan useista sioista ja samanlaisia kantoja esiintyi niin tuotantotilalla kuin myöhemmin teurastamossa, joten Listeria levisi tilalla ja tilalta peräisin oleva patogeeni voi levitä edelleen ruoantuotantoketjussa.
The food processing plant, especially the brining area, should be subjected to disassembling, extensive cleaning and disinfection to eliminate persistent contamination by L. monocytogenes, and replacing brining with dry-salting should be considered.
Tuotantolaitoksessa erityisesti liemisuolaukseen liittyvillä alueilla tarvitaan tehokasta puhdistusta ja desinfiointia.
Recovery of the inoculated L. monocytogenes strains showed that there were strain-specific differences in the ability to survive in lettuce and dry sausage.
L. moncytogenes-kannoissa oli eroja niiden kyvyssä säilyä salaatissa erilaisten pesujen yhteydessä ja kestomakkarassa kypsytyksen aikana.
All of the evaluated washing solutions decreased the populations of L. monocytogenes on precut lettuce, but did not eliminate the pathogen.
Pesuaineilla pystyttiin vähentämään Listerian määrää salaatissa enemmän kuin vedellä, mutta niilläkään Listeriaa ei saatu eliminoitua.
It was found most frequently in birds feeding at landfill site, organic farms, tonsil samples, and sites associated with brining.
Yleisimmin patogeeni esiintyi kaatopaikan linnuissa, luomutiloilla, nielurisoissa ja liemisuolaukseen liittyvissä sianlihan tuotantovaiheissa.
Well separated areas in a pork production plant had low prevalences of L. monocytogenes, thus showing that compartmentalization controls the pathogen in the processing line.
Sianlihantuotantolaitoksessa esiintyi vähiten Listeriaa alueilla, joissa materiaalivirrat eivät risteilleet ja hyvällä laitoksen suunnittelulla voidaan ehkäistä patogeenin leviämistä.
Contamination of the pathogen needs to be minimized and growth to high numbers in foods prevented in order to reduce the incidence of human cases.
Sairastuvuuden vähentämiseksi L. monocytogeneksen leviäminen elintarvikeketjussa ja patogeenin kasvu elintarvikkeissa tulee estää.
Protective starter cultures provide an appealing hurdle in dry sausage processing and assist in the control of L. monocytogenes.
Suojakantoja voidaan käyttää yhtenä osatekijänä Listerian hallinnassa kestomakkaroiden valmistuksessa.
Incoming raw pork in the processing plant was frequently contaminated with L. monocytogenes and genotypes in raw meat were also found in processing environment and in RTE products.
Sianlihan tuotantolaitoksen raaka-aineista eristettiin Listeriaa ja samoja kantoja esiintyi tuotantotiloissa ja elintarvikkeissa, joten raaka-aineet ovat todennäköisesti merkittävä Listarian lähde elintarvikkeiden tuotantotiloihin.
Since 2007 the disease has occurred in the Caucasus region and in 2011 near the border of Finland: the Leningrad region and the Kola Peninsula.
Vuodesta 2007 lähtien tautia on esiintynyt Kaukasuksen alueella ja vuonna 2011 lähellä Suomen rajaa: Leningradin alueella ja Kuolan niemimaalla.
In the risk profile different routes and chains of events which could lead to the African swine fever entering Finland for the first time are identified and described.
Tässä riskiprofiilissa kartoitetaan reitit ja tapahtumasarjat, jotka voivat johtaa siihen, että afrikkalainen sikarutto tulee Suomeen ensimmäisen kerran.
The African swine fever is a viral disease that spreads easily to domestic pigs and wild boar and has considerable socioeconomic consequences as well.
Afrikkalainen sikarutto on lakisääteisesti vastustettava helposti leviävä sikojen ja villisikojen virustauti, jolla on myös vakavia sosioekonomisia vaikutuksia.
The correct dose cannot be reliably extrapolated based on other species or human.
Oikeaa lääkeainemäärää ei voida luotettavasti ekstrapoloida toisten eläinlajien tai ihmisten perusteella.
The most important variables were AUC0-_, Cmax and Tmax.
Keskeiset tutkimuksessa määritettävät muuttujat olivat AUC0-_, Cmax ja tmax.
Tmax was slightly over one hour after administration.
tmax oli kaikilla antotavoilla hieman yli tunnin kuluttua lääkkeenannosta.
Information of correct ketoprofen doses in different animal species is limited.
Tietoa ketoprofeenin oikeista annosmääristä eri eläinlajeilla on saatavilla rajallisesti.
Many urine enzyme concentrations increased.
Useiden entsyymien pitoisuus nousi virtsassa.
The study was performed as a randomized, cross-over study.
Tutkimus suoritettiin satunnaistettuna vaihtovuorotutkimuksena.
The bioavailability was excellent in all routes of administration.
Hyötyosuus oli erittäin hyvä kaikilla antotavoilla.
AUC- and Cmax -values were over tenfold compared to the therapeutic dose, so the values did not rise linearly as the dose reached a toxic level.
AUC- ja Cmax -arvot olivat suhteessa suurempia kuin terapeuttisella annoksella, joten tutkimuksen perusteella kyseiset arvot eivät nousseet lineaarisesti annoksen noustessa toksiseksi.
The objective of the study with sheep was to figure out if the kinetics of ketoprofen is altered by a tenfold overdose, study the effect of the overdose to kidneys and find out a way to diagnose overdose by a simple urine test.
Lampailla tehdyn tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, muuttuuko ketoprofeenin kinetiikka kymmenkertaisella yliannoksella, tutkia yliannoksen vaikutusta munuaisiin ja löytää yksinkertainen tapa diagnosoida yliannos virtsasta.
Drug concentration and pharmacokinetic analysis were carried out in the Faculty of Pharmacy.
Ketoprofeenimääritykset ja farmakokineettinen analyysi suoritettiin Farmasian tiedekunnassa.
Cmax and AUC were 5,1 mg/l and 32 mg l-1 h after oral 3 mg/kg dose and 7,6 mg/l and 37 mg l-1 h after intramuscular dose.
Oraalisen 3 mg/kg -annoksen Cmax oli 5,1 mg/l ja AUC 32 mg l-1 h ja intramuskulaarisen vastaavat arvot olivat 7,6 mg/l ja 37 mg l-1 h. Oraalisen ketoprofeenin annostasojen AUC- ja Cmax -arvot korreloivat keskenään, joten ketoprofeenin kinetiikka oli lineaarista.
Ketoprofen is a non-steroidal anti-inflammatory drug (NSAID) widely used for the treatment of pain in sheep and swine.
Ketoprofeeni on yleisesti käytetty ei-steroidinen tulehduskipulääke (NSAID) lampaiden ja sikojen kivunlievityksessä.
Plasma ketoprofen concentrations were measured by high-performance liquid chromatography (HPLC).
Plasman ketoprofeenipitoisuus analysoitiin korkean erotuskyvyn nestekromatografialla (HPLC).
The doses were 3 mg/kg of oral, intramuscular and intravascular, and 6 mg/kg of oral ketoprofen.
Tutkittaville kahdeksalle sialle annosteltiin 3 mg/kg intravaskulaarista, intramuskulaarista ja oraalista ketoprofeenia sekä 6 mg/kg oraalista ketoprofeenia.
The problem in cases of suspected overdose is knowing whether the given dose was toxic.
Epäillyissä tulehduskipulääkemyrkytyksissä ongelmana on tietää, oliko eläimen saama lääkeannos toksinen.
Ketoprofen distribution volume and clearance did not differ significantly between different routes of administration.
Ketoprofeenin jakautumistilavuudessa ja puhdistumassa ei ollut tilastollisesti merkitsevää eroa eri antotapojen välillä.
The objective of the study with swine was to figure out the bioavailability and pharmacokinetics of ketoprofen after oral, intramuscular and intravenous administration.
Sioilla tehdyn tutkimuksen tavoitteena oli selvittää ketoprofeenin biologista käytettävyyttä ja ketoprofeenin farmakokinetiikkaa sioilla intravaskulaarisella, intramuskulaarisella ja peroraalisella annolla.
The tenfold dose of ketoprofen was toxic in sheep.
Lampaiden kymmenkertainen ketoprofeeniyliannos oli toksinen.
30 mg/kg ketoprofen was administered intravenously to six sheep.
Kuudelle lampaalle annettiin 30 mg/kg i.v.
The sheep were finished off 24 hours after the administration and the possible damage to kidneys was evaluated from histological samples.
24 tunnin kuluttua lääkkeenannosta lampaat lopetettiin ja munuaiset tutkittiin histologisesti.
The difference of the elimination rates between oral and intravascular administration was statistically significant.
Intravaskulaarisen ja oraalisen annon puoliintumisajoissa oli tilastollisesti merkitsevä ero.
The in vivo -studies of both of the studies as well as the histological study of the kidneys, and the urine and blood analysis except for the analysis of ketoprofen concentration, were carried out by the researchers of the Faculty of Veterinary Medicine.
Samoin munuaisten histologinen tutkimus ja virtsasta ja verestä tehdyt määritykset, lukuun ottamatta ketoprofeeninpitoisuuden analysointia.
Blood and urine samples were analysed to detect enzyme markers indicating possible renal failure.
Veri- ja virtsanäytteistä tutkittiin muun muassa mahdollisesta munuaisvauriosta kertovia entsyymejä.
Bioequivalence of ketoprofen in swine was not observed between different routes of administration.
Sioille annetut ketoprofeenivalmisteet eivät olleet biologisesti samanarvoisia keskenään.
Compared with the therapeutic dose, overdose did not affect ketoprofen elimination rate from plasma, so the kinetics of ketoprofen was not altered.
Ketoprofeenin eliminaation puoliintumisaika toksisella annoksella oli samaa suuruusluokkaa kuin aiemmissa tutkimuksissa terapeuttisella annoksella, joten yliannos ei muuttanut ketoprofeenin kinetiikkaa.
Pharmacokinetic parameters were calculated and bioequivalence evaluated afterwards.
Lisäksi tutkittiin valmisteiden biologinen samanarvoisuus.
The concentration of ketoprofen in swine plasma was followed for 48 hours after administration.
Ketoprofeenin pitoisuuksia seurattiin plasmanäytteillä 48 tunnin ajan lääkkeenannosta ja kaikille antotavoille laskettiin farmakokineettiset parametrit.
The concentration of ketoprofen in sheep plasma was followed for 24 hours.
Ketoprofeenin pitoisuuksia seurattiin 24 tunnin ajan plasmanäytteillä, joiden perusteella määritettiin farmakokineettiset parametrit.
Thus Heidegger, Merleau-Ponty, Dōgen, and Nishida often illustrated it by identifying fundamental polarities, such as being and nothing, seer and seen, truth and illusion, etc.
Juuri näin Heidegger, Merleau-Ponty, Dōgen ja Nishida usein havainnollistivat totaliteettia osoittamalla perustavanlaatuisia ääripäitä: oleminen ja tyhjyys, näkijä ja nähty, totuus ja kuvitelma, jne.
The research is based on the structuralist notion (specifically, on that found in the narratology of Algirdas Julius Greimas), that the universal grammar functions as an abstract principle, underlying all kinds of discourse.
Tutkimus perustuu strukturalistiselle lähtökohdalle (erityisesti siten kuin se on ymmärrettävissä Algirdas Greimasin narratologiassa), jonka mukaan universaalikielioppi toimii abstraktina periaatteena, joka ohjaa jokaista diskurssia.
Totality and belongingness are the key philosophical concepts presented herein.
Totaliteetti ja kuuluminen ovat filosofiset käsitteet, jotka tässä tutkimuksessa ovat avainasemassa.
The study thus aims to demonstrate how this grammar is manifested in philosophical, aesthetic, and musical texts and how the semiotic homogeneity of these texts can be explained on this basis.
Tutkimus pyrkii siten osoittamaan, kuinka tällainen kielioppi ilmenee filosofisissa, esteettisissä ja musiikkia koskevissa teksteissä, ja kuinka tällä perusteella tekstien semioottinen samansyntyisyys tulee selitetyksi.
Instead of dialectic syntagms, differentiated unity is considered as paradigmatic and the study demonstrates how this is manifested in traditional Japanese and Heideggerian aesthetics, as well as in the aspects of music of Claude Debussy and Tōru Takemitsu.
Kyse ei olekaan dialektisista syntagmeista vaan tunnusomaista on eriytetty ykseys ; tutkimus osoittaa kuinka eriytetty ykseys ilmenee perinteisessä japanilaisessa estetiikassa ja Heideggerilla, sekä musiikillisesti Claude Debussyllä ja Toru Takemitsulla.
Accordingly, totality was schematically presented as an all-encompassing middle of the semiotic square.
Tästä syystä totaliteetti on esitetty semioottisessa neliössä kaiken itseensä sisällyttävänä keskuksena.
Similar values can be found in aesthetics and arts.
Estetiikassa ja taiteessa on mahdollista tavata vastaavia arvoja.
As distinct from logocentrism manifested as substantializations of the world of ideas , god or mind, which was characteristic of previous Western paradigms, totality was defined as the coexistence of opposites.
Näin on nähtävissä selvä ero logosentrismiin, jossa oletetaan todellisina lähtökohtina ideoiden maailma , jumala tai mieli, nämä läntisen filosofian paradigmat.
This study investigates the affinities between philosophy, aesthetics, and music of Japan and the West.
Ramunas Moitiekaitisin väitöstutkimus tarkastelee, kuinka itä ja länsi kohtaavat toisensa filosofiassa, estetiikassa ja musiikissa.
c) Normative ethical theories.
c) Normatiiviset eettiset teoriat.
This method suggests a possibility of implementing an institution solution.
Tällä tavalla ehdotetaan mahdollisuutta toteuttaa institutionaalinen ratkaisu.
This draws attention to a specific question which provides for a conceptual framework for this work.
Se kiinnittää huomiota erityiseen kysymykseen, joka on tämän työn käsitteellinen kehys.
d) The notion of human dignity used as the lowest common denominator for the interpretation of the European morality clause.
d) Käsitys ihmisarvosta, jota on käytetty pienimpänä yhteisenä nimittäjänä eurooppalaisen moraalilausekkeen tulkinnassa.
Overall, the present approach of patenting human embryonic stem cell related inventions is unsatisfactory and ineffective.
Kaiken kaikkiaan nykyinen lähestymistapa ihmisalkioiden kantasoluja koskeviin keksintöihin on epätyydyttävä ja tehoton.
In fact, the ability to obtain patents represents a pivotal factor in the economic success or failure of this new biotechnology.
Itse asiassa kyky hankkia patentteja on ratkaisevan tärkeä tekijä tämän uuden bioteknologian taloudellisen menestyksen tai epäonnistumisen kannalta.
Key research questions that arise from these objectives and which continuously thread throughout the monograph are: 1.
Näistä tavoitteista nousevat tärkeimmät tutkimuskysymykset, joita käsitellään kautta koko monografian, ovat: 1.
Given the existence of the morality clause in form of Article 6(1) of the Directive 98/44/EC of the European Parliament and of the Council of 6 July 1998 on the legal protection of biotechnological inventions which corresponds to Article 53(a) European Patent Convention, a special emphasis is put on Europe as a guiding principle for Australia and the United States.
Ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston 6. heinäkuuta 1998 antaman, bioteknologisten keksintöjen lainsuojaa koskevan direktiivin 98/44/EY artiklassa 6(1) olevan moraalilausekkeen, joka vastaa Euroopan patenttisopimuksen artiklaa 53(a), erityistä huomoita kiinnitetään Eurooppaan, joka edustaa Australiaa ja Yhdysvaltoja koskevaa johtavaa periaatetta.
In essence, this should become a highly favoured patenting priority.
Pohjimmiltaan tämän tulisi olla tärkein patentoimista koskeva seikka.
b) Australian, American and European patent offices presently and in the past, including other relevant legal precedents on the subject matter.
b) Australian, Yhdysvaltain ja Euroopan patenttitoimistot ennen ja nyt, mukaan lukien aiheeseen liittyvät muut asiaankuuluvat juridiset ennakkotapaukset.
However, the emergence of stem cell research has resulted in intense debates about its promises and dangers.
Kantasolututkimuksen kehittyminen on kuitenkin johtanut kiivaisiin väittelyihin sen lupauksista ja vaaroista.
The patent system is premised upon the fundamental principle of balance which ought to ensure that the temporary monopoly awarded to the inventor equals that of the social benefit provided by the disclosure of the invention.
Patenttijärjestelmän lähtökohtana on perustavanlaatuinen tasapainoa koskeva periaate, jonka tulisi varmistaa, että keksijälle myönnetty tilapäinen monopoli vastaa keksinnön paljastamisen tarjoamaa sosiaalista hyötyä.
Human embryonic stem cells are undifferentiated, immature cells that possess an amazing ability to develop into almost any body cell such as heart muscle, bone, nerve and blood cells and possibly even organs in due course.
Ihmisalkion kantasolut ovat erilaistumattomia, epäkypsiä soluja, joilla on hämmästyttävä kyky kehittyä lähes miksi tahansa kehon soluksi kuten sydänlihas-, luu-, hermo- ja verisoluiksi sekä ajan mittaan mahdollisesti jopa elimiksi.