natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This study problematizes many meanings and dimensions of responsibility in the context of international climate politics from the theoretical perspectives of the English School of International Relations.
Tämä tutkimus tarkastelee vastuullisuuden monia merkityksiä ja ulottuvuuksia kansainvälisessä ilmastopolitiikassa kansainvälisten suhteiden englantilaisen koulukunnan näkökulmasta.
In addition, the study contributes to the English School’s continuing debate on the definitions and roles of institutions in international society, using the lenses of the so-called "practice turn of social sciences".
Lisäksi tutkimus osallistuu englantilaisen koulukunnan meneillä olevaan keskusteluun kansainvälisen yhteisön instituutioiden määritelmistä ja roolista niin sanotun yhteiskuntatieteiden "käytännesuuntauksen" näkökulmasta.
In particular, it studies how China has shaped the evolution of international climate practices and how international climate practices have shaped China’s domestic practices.
Tutkimus on erityisen kiinnostunut siitä, miten Kiina on vaikuttanut kansainvälisten ilmastokäytänteiden muotoutumiseen, ja vastaavasti kuinka kansainväliset ilmastokäytänteet ovat vaikuttaneet Kiinan kansallisiin käytänteisiin.
Therefore, this study investigates the generation and evolution of the international practice of climate responsibility and analyses China’s interpretations of and contribution to it.
Sen vuoksi tämä tutkimus tarkastelee ilmastovastuullisuuden kansainvälisen käytänteen muotoutumista ja analysoi Kiinan tulkintoja ilmastovastuullisuudesta ja osallistumista käytänteen kehittymiseen.
China and the International Practice of Climate Responsibility In recent years, there has been much talk about responsibility in world politics in general, and in international climate politics in particular.
Kansainvälisessä politiikassa, ja erityisesti kansainvälisessä ilmastopolitiikassa, on puhuttu viime vuosina paljon vastuullisuudesta.
These matters may influence the quality of care, impede seeking services or access to them or lead to early drop out.
Nämä erot voivat vaikuttaa palvelujen laatuun, estää palveluihin pääsyn tai palveluihin hakeutumista tai ne voivat vaikuttaa hoidon ennenaikaiseen keskeyttämiseen.
Culture and Trauma : Cultural factors in mental health, psychotherapy and help-seeking
Kulttuuri ja trauma : kulttuuriset tekijät traumaperäiseen stressiin liittyvissä psyykkisissä oireissa, psykoterapiassa ja avun hakemisessa
Somatic complaints were expressed more by South Eastern European subjects than Central African survivors.
Kaakkoiseurooppalaiset yksilöt kokivat enemmän somaattisia oireita kuin Keski-Afrikasta tulleet kidutuksen uhrit.
The dissertation study involves multiple settings and methods; statistical analysis of covariance to test main and interaction effects in a quantitative cross-sectional data (study I), a qualitative case study (study II) and structural equation modeling analysis (study III).
Tutkimus sisältää kolme aineistoa ja eri tutkimusmenetelmiä: tilastollisen kovarianssi-analyysin (study I), kvalitatiivisen tapaustutkimuksen (study II), sekä tilastollisen rakenneyhtälö-mallintamisen (structural equational modeling, SEM) kolmannessa osatutkimuksessa (study III).
The first study highlighted the significant role of culture in influencing clinical symptom representation.
Ensimmäinen tutkimus korostaa kulttuurin merkittävää roolia psyykkisten oireiden ilmenemismuodossa.
In the third study, structural equation modeling was used to explore the influence of cultural factors on the mental health help-seeking process in three diverse immigrant groups of Somali, Russian, and Kurdish origin (N=1356).
Kolmannessa tutkimuksessa kulttuuristen tekijöiden vaikutusta mielenterveyshoitoon hakeutumisessa tutkittiin rakenneyhtälömallin avulla kolmesta eri kulttuurista – Somali, Venäjä ja Kurdi – tulevien maahanmuuttajaryhmässä (N=1356).
The challenges in the mental health treatment of traumatized refugees include among others, differences in the definition of mental health and illness symptoms, and an unfamiliarity with mental health treatment embedded in Western cultural traditions.
Traumatisoituneiden pakolaisten mielenterveyshoidossa haasteita tuovat osin psyykkisten oireiden ymmärrys ja tunnistamisen vaikeus sekä hoidollisten menetelmien vieraus, jotka pohjautuvat länsimaiseen kulttuuriin.
In the first study, posttraumatic, depressive, anxiety and somatization symptoms of tortured refugees from different countries (N= 78) seeking mental health treatment were assessed and four cultural groups were compared for differences.
Ensimmäisessä tutkimuksessa kartoitettiin ja vertailtiin neljästä eri kulttuuripiiristä tulevien ja psykiatriseen hoitoon hakeutuvien kidutettujen pakolaisten (N=78) posttraumaattisia, masennuksen, ahdistuksen ja somatisaation oireita.
In the third study, the influence of cultural factors on the mental health help-seeking process in three diverse immigrant groups was explored using structural equation modeling.
Kolmannessa tutkimuksessa kulttuuristen tekijöiden vaikutus mielenterveyspalveluihin hakeutumisen suhteen tutkittiin kolmen kulttuurisesti erilaisessa maahanmuuttajaryhmässä, hyödyntäen rakenneyhtälömallia (SEM).
The second aim was to examine the use of the universal human experience of dreaming as a tool in psychotherapy with traumatized non-Western refugees originating from diverse cultures.
Toisena tavoitteena oli tutkia unien sisältöjen käyttöä traumatisoituneiden ei-länsimaisesta kulttuuripiiristä tulevien potilaiden psykoterapiassa.
The first aim of the present study was to explore the influence of culture in the manifestation of symptoms of complex psychological trauma.
Tämän tutkimuksen ensimmäinen tavoite oli tutkia kulttuurin vaikutusta posttraumaattisten oireiden ilmenemismuotojen suhteen.
More knowledge about the cultural diversity in the symptom presentation of posttraumatic stress, possible ways of adapting therapeutic tools in a culturally sensitive way for diverse cultural groups, and recognition of the barriers in mental health help-seeking of migrants from diverse cultures in Finland are needed to develop services adequately.
Palvelujen kehittämiseen tarvitaan enemmän tietoa kulttuurisesta monimuotoisuudesta ja posttraumaattisen stressin oireiden ilmenemisen muodoista, kulttuurisensitiivisistä hoidollisista menetelmistä, sekä hoitoon hakeutumisen esteistä, joita traumaattisten kokemusten takia hoitoa tarvitsevat pakolaistaustaiset henkilöt voivat kohdata Suomessa.
In the second study, the mental health function of dreams and dream work in integrative culturally sensitive psychotherapy with two refugee women from different cultural backgrounds was examined.
Toisessa tutkimuksessa unien mielenterveydellistä funktiota ja unityön merkitystä kulttuurisensitiivisessä psykoterapiassa tutkittiin kahden eri kulttuurista tulevan kidutusta kokeneen naisen yksilöpsykoterapiassa.
The results of the three studies should be considered in the development of culturally sensitive health services for the immigrant and ethnic minority populations in Finland.
Tutkimusten tuloksia olisi hyvä huomioida terveyspalveluiden kehittämisessä kulttuurisensitiivisempään suuntaan.
The diverse cultural groups reported significant differences in the experience of mental health symptoms.
Neljä kulttuurista ryhmää edustavien potilaiden välillä esiintyi merkittäviä eroja oireissa.
In the second study, dream work was found to be a successful additional element in the individual psychotherapies of two traumatized female torture survivors.
Toisessa tutkimuksessa kulttuurisensitiviinen unityö näytti merkittävästi vaikuttavan yksilöpsykoterapiaprosesseihin molempien traumatisoituneiden naispotilaiden yksilöpsykoterapioissa.
The differences in help-seeking between men and women depicted culturally anchored gender roles.
Kulttuurisissa ryhmissä naisten ja miesten välillä oli havaittavissa eroja avun hakemisessa.
In addition, a comparison of women participants with men was attempted.
Lisäksi kaikissa osatutkimuksissa sukupuolieroihin ja naisen näkökulmaan ja kokemukseen kiinnitettiin huomiota.
Intramolecular regulation of Janus kinases
Janus-kinaasien molekyylinsisäinen säätely
We found that all JAK JH2s have functional nucleotide-binding sites accessible to ATP and small molecule inhibitors.
Tutkimuksissa havaittiin, että kaikissa JAK JH2:ssa on toiminnallinen nukleotidinsitomistasku, joka kykenee sitomaan ATP:ta ja pienmolekyylisiä inhibiittoreita.
JAKs are multidomain proteins, in which the tyrosine kinase domain (JH1) is preceded by a pseudokinase domain (JH2).
JAKit ovat monidomeenisia proteeineja, joissa viestivää, aktiivista tyrosiinikinaasidomeenia (JH1) edeltää nk. pseudokinaasidomeeni (JH2).
In the work presented here, we analysed the functions of JH2 and its mutations in the regulation of JAK activity.
Tässä työssä esitellyissä tutkimuksissa selvitettiin JH2:n sekä sen mutaatioiden toimintaa JAK-säätelyssä.
These inhibitors would be a distinct improvement over inhibitors of JAK2 currently used to treat MPNs, as current inhibitors do not distinguish between mutated and wild-type JAK2, and are unable to eradicate the disease.
Tällaiset inhibiittorit, jotka estäisivät kohdennetusti mutatoituneen (muttei villityyppisen) JAKin toimintaa, olisivat merkittävä parannus verrattuna nykyisiin JAK-estäjiin, jotka eivät kykene erottelemaan villityyppisen ja mutatoituneen JAKin välillä, eivätkä siten pysty parantamaan tautia.
Janus kinases (JAKs) are non-receptor tyrosine kinases that mediate signalling of around sixty different cytokines governing various biological processes from the regulation of the immune system, to control of haematopoiesis, metabolism, and development.
Janus-kinaasit (JAKit) ovat ei-reseptorisia tyrosiinikinaaseja, jotka välittävät yli 60 sytokiinin viestejä soluissa.
Most importantly, we found that disruption of ATP binding to JAK2 JH2 suppresses ligand-independent activation, thus identifying the JAK2 JH2 ATP-binding site as a potential drug target for the development of mutation-specific inhibitors.
Tärkeimpänä löydöksenä havaittiin, että ATP:n sitoutumisen estäminen JAK2 JH2:n ATP-sitomistaskuun alentaa ligandiriippumatonta JAK2-aktivaatiota.
These mutations, which cause ligand-independent JAK activation, underlie various diseases—most notably haematopoietic malignancies caused by somatic JAK2 JH2 mutations.
Domeenista onkin löydetty lukuisia kliinisesti merkittäviä mutaatioita, kuten autosomaalisia JAK2-mutaatioita, jotka aiheuttavat ligandiriippumatonta JAK-aktivaatiota ja siten johtavat hematopoieettisiin maligniteetteihin.
Moreover, we refine our understanding of ligand-mediated and ligand-independent activation of JAKs by presenting a systematic analysis of JAK2 mutations capable of inhibiting ligand-independent hyperactivation.
Lisäksi suoritettiin systemaattinen analyysi JAK2-mutaatioista, jotka voivat estää tautia aiheuttavan JAK2-hyperaktivaation.
We also present a collaboration effort leading to a simulation-based model for JH2-mediated inhibition of JH1, thereby providing rationale for most known clinical JAK2 mutations.
Tutkimuksissa kehitettiin yhteistyöprojektina myös molekyylimalli JH2:n toiminnasta JH1:n aktiivisuuden säätelijänä.
We further identify a novel interface in JAK2 JH2, which is needed for heteromeric JAK2 activation in interferon-γ signalling.
Tämä analyysi tarkentaa ymmärrystämme JAKien toiminnasta sytokiinivälitteisessä sekä sytokiineista riippumattomassa JAK-aktivaatiossa ja samalla tunnistaa aiemmin tuntemattoman JAK2 JH2 rajapinnan, joka on välttämätön interferoni-γ signaloinnille.
JH2 has critical regulatory functions and is a hotspot for many known oncogenic driver mutations.
JH2 on ensisijaisen tärkeä JAK-aktiivisuuden säätelyssä.
Analyses were performed according to the intention-to-treat principle.
Tilastolliset analyysit toteutettiin intention-to-treat periaatteiden mukaisesti.
However, the blood pressure levels did not differ between the treatment arms.
Verenpaineessa ei ollut eroa ryhmien välillä.
Telemonitoring interventions should be carefully designed to target patients who are likely to adhere to them and likely to benefit from such interventions.
Lisäksi on tärkeää suunnitella etämittausinterventiot huolellisesti ja kohdistaa ne potilaille, jotka sitoutuvat käyttöön ja todennäköisesti hyötyvät interventiosta.
This indicates that telemonitoring as such might not be effective in improving chronic disease outcomes.
Etämittaaminen itsessään ei välttämättä ole riittävää kroonisten sairauksien hoitotulosten parantamiseksi.
In all studies the control group consisted of patients receiving standard care.
Kaikissa kolmessa tutkimuksessa kontrolliryhmä sai tavanomaista hoitoa.
In all studies, telemonitoring involved self-monitoring of chronic condition related health parameters on a weekly basis, and sharing these data with healthcare professionals using a mobile phone.
Kaikissa tutkimuksissa etämittausinterventio käsitti pitkäaikaissairauteen liittyvien terveysparametrien viikoittaista seurantaa sekä mittausarvojen välittämisen terveydenhuollon ammattilaisten käyttöön matkapuhelimen avulla.
This thesis presents three randomized controlled trials that assessed the effect of telemonitoring interventions on health outcomes in individuals with type 2 diabetes (T2D), heart failure (HF) and coronary artery diseases (CAD).
Tässä väitöskirjassa esitellään kolme satunnaistettua kontrolloitua tutkimusta, joissa arvioitiin etämittausinterventioiden vaikuttavuutta terveyteen liittyviin muuttujiin tyypin 2 diabeetikoilla, sydämen vajaatoimintapotilailla sekä sepelvaltimotautipotilailla.
Two of the studies showed no improvement in health outcomes although participants were actively involved with telemonitoring.
Korkea sitoutuminen ei kuitenkaan johtanut positiivisiin terveysvaikutuksiin; kahdessa tutkimuksista ei havaittu positiivisia terveysvaikutuksia, vaikka potilaat tekivät aktiivisesti etämittauksia.
Study II, the Heart at Home study, was conducted at the Cardiology Outpatient Clinic of Helsinki University Central Hospital and included 94 patients with systolic heart failure.
Tutkimus II, Heart at Home -tutkimus, toteutettiin sydän ja keuhkokeskuksen poliklinikalla Helsingin yliopistollisessa sairaalassa.
Participants monitored their weight, blood pressure, steps and/or blood glucose.
Potilaat ohjeistettiin mittamaan painoa, verenpainetta, askelia ja/tai verensokeria viikoittain.
The telemonitoring intervention in Study I demonstrated a statistically significant improvement in glycemic control by reducing HbA1c by 0.44 percentage points.
Etämittausinterventio tutkimuksessa I johti glykohemoglobiinin tilastollisesti merkitsevään vähenemiseen.
The participants in the intervention arm recorded their weight, blood pressure, steps and/or blood glucose.
Etämittausryhmässä potilaat ohjeistettiin mittaamaan painoa, verenpainetta, askelia ja/tai verensokeria.
The primary aim of Study III was to improve the health-related quality of life in all patients, and to reduce HbA1c in patients with T2D.
Primääritavoite tutkimus III:ssa oli parantaa potilaiden elämänlaatua sekä tyypin 2 diabeetikoiden osalta madaltaa veren glykohemoglobiinia, jota mitattiin HbA1c:n avulla.
Neither did it reduce HbA1c in patients with T2D.
Myöskään glykohemoglobiini ei vähentynyt tyypin 2 diabeetikoilla.
The primary aim of Study II was to reduce HFrelated hospitalizations during the 6-month follow-up.
Tutkimuksen II primääritavoite oli sydämen vajaatoimintaan liittyvien sairaalakäyntien määrän vähentäminen.
Study I, the Mobile Sipoo study, was conducted at the healthcare center of Sipoo, and included 51 patients with T2D who were followed for 10 months.
Tutkimus I, Mobile Sipoo -tutkimus, toteutettiin Sipoon terveyskeskuksessa.
However, telemonitoring interventions might increase the use of healthcare resources, especially personnel resources by requiring more time of the responsible nurse.
Etämittausinterventiot saattavat kasvattaa terveydenhuollon resurssien käyttöä, erityisesti sairaanhoitajien työkuormaa, joten tarvittavat resurssit tulisi varmistaa ja etämittausintervention mahdolliset hyödyt punnita muiden tulosten valossa.
In addition, each participant received individual health coaching calls every 4 to 6 weeks to empower the patients and to teach them appropriate self-management skills tailored for each condition.
Etämittausten lisäksi osallistujat saivat henkilökohtaisen terveysvalmentajan, joka oli heihin puhelimitse yhteydessä 4–6 viikon välein.
The primary aim of Study I was to improve glycemic control, measured as HbA1c, and decrease blood pressure.
Tutkimus I:n primääritavoite oli potilaiden glykohemoglobiinin ja verenpaineen alentaminen.
Sustained, fairly high adherence seen in all studies suggests that weekly telemonitoring of health-related parameters is feasible.
Nämä havainnot viittaavat siihen, että viikoittainen etämittaaminen on toteutettavissa.
In study II, the telemonitoring intervention did not significantly reduce HF-related hospital admissions but, in fact, the utilization of the healthcare resources increased with the number of appointments and calls to the HFnurse being 2–5 times higher in the telemonitoring arm, and more unplanned visits to the cardiology clinic.
Itse asiassa terveydenhuollon resurssien käyttö lisääntyi; sydänhoitajan vastanottoaikoja ja puhelinkontakteja oli 2–5 kertaa enemmän etämittausryhmässä.
Positive health effects were seen only in study I, where the individuals received real-time, behavioral-theory based feedback messages that summarized the TM data, and motivated and guided patients to take actions to promote self-management.
Positiivisia terveysvaikutuksia saavutettiin ainoastaan tutkimus I:ssä, jossa osallistujat saivat etämittaustensa pohjalta käyttäytymisteoriaan perustuvia palauteviestejä.
Information- and communication technologies provide tools to promote the management of chronic conditions.
Informaatio- ja kommunikaatioteknologiat tarjoavat mahdollisuuksia pitkäaikaissairaiden potilaiden hoidon kehittämiseksi ja paremman hoitotasapainon saavuttamiseksi.
Putting the results together, the findings of this work support earlier research findings on the importance of grounding interventions on behavioral theory and providing timely feedback with enriched content to promote self-management and further improve the health outcomes of individuals with chronic conditions.
Tämän työn tulokset ovat linjassa aiempien tutkimustulosten kanssa, jotka korostavat käyttäytymisteorioihin perustuvien interventioiden tärkeyttä.
In addition, each study had a specific patient decision support component linked to the telemonitoring data.
Etämittausten tueksi jokaisessa tutkimuksessa interventioon sisältyi erilainen potilaan päätöksentukikomponentti.
These data were further linked with an automatic feedback system that provided patients with real-time, behavioral theory-based feedback messages that summarized the telemonitoring data, and motivated patients and provided them with behavioral skills to strengthen their self-management practices.
Käyttäytymisteoriaan pohjautuvat palauteviestit sisälsivät tiivistettyä tietoa potilaan pitkäaikaismittauksista, motivoivat muutokseen ja tarjosivat käytännön keinoja muutoksen saavuttamiseksi.
A combination of telemonitoring and health coaching in Study III did not improve the health-related quality of life in patients with T2D, HF or CAD.
Etämittausinterventio tutkimuksessa III, jossa yhdistettiin etämittaukset sekä henkilökohtainen terveysvalmennus, ei johtanut elämänlaadun parantamiseen.
As adherence is a prerequisite for achieving the intervention effects, adherence to the telemonitoring interventions was investigated in detail using the log files, and was defined as a percentage of weeks including at least one health parameter recorded.
Koska terveysvaikutusten saavuttaminen edellyttää potilaiden sitoutumista interventioon, potilaiden sitoutumista etämittausinterventioihin tutkittiin yksityiskohtaisesti lokitietojen avulla.
The intervention participants were instructed to monitor their weight, blood pressure, heart rate and symptoms, and the data were linked with real-time, short feedback messages that summarized the data in relation to pre-specified individual target values.
Etämittausryhmän potilaat ohjeistettiin viikoittain mittaamaan painoa, verenpainetta, sykettä sekä sydämen vajaatoimintaan liittyviä oireita.
The increasing burden of chronic conditions creates a need to develop more effective approaches to improve management and health outcomes of chronic conditions.
Kroonisten sairauksien hoitoon vaaditaan tehokkaampia ratkaisuja.
Study III, the Renewing Health study, was conducted at healthcare centers in South Karelia and included 519 patients with T2D (n=250), CAD (n=227) or HF (n=42).
Tutkimukseenosallistui 519 potilasta; 250 tyypin 2 diabeetikkoa, 227 sepelvaltimotautipotilasta ja 42 sydämen vajaatoimintapotilasta.
Reform ideas do not necessarily turn into action.
Uudistamisen ideat eivät välttämättä muutu käytännön toiminnaksi.
Solutions in improving efficiency are ambiguous and may cause new problems, and new development goals replace the original goals.
Tehokkuuden parantamisen ratkaisut ovat monitulkintaisia ja voivat johtaa uudenlaisiin ongelmiin tai kehittämistavoitteet korvataan uusilla päämäärillä.
However, the operationalizing this objective is problematic.
Tavoitteen operationalisointi julkispalveluissa on kuitenkin ongelmallista.
The New Public Management doctrine argues that public services should provide customers more value for their tax money.
Uuden julkisjohtamisen doktriinissa on vaadittu, että julkispalvelujen tulisi tuottaa asiakkailleen enemmän vastinetta verorahoille.
The results show that facilitating access had indirect effects on service cost structure and resource allocation.
Osajulkaisujen perusteella hoitoon pääsyn helpottamisella oli välillisiä vaikutuksia palvelujen kustannusrakenteeseen ja voimavarojen allokaatioon.
With the economic crisis of the welfare state, cost containment and individual rights have become the central arguments in international reform policy rhetoric.
Kustannusten hallinnasta ja yksilön oikeuksista on hyvinvointivaltion talouskriisin myötä tullut keskeisiä argumentteja kansainvälisessä reformiretoriikassa.
This study makes visible real-world decision-making situations.
Tutkimukseni tekee näkyväksi päätöksenteossa syntyviä todellisia valintatilanteita.
However, unlike in business, in the publicly funded system, the key principles of decision-making and responsiveness are universalism and equality.
Toisin kuin liiketoiminnassa, verorahoitteisessa järjestelmässä päätöksentekoa ja responsiivisuutta määrittävät universalismin ja oikeudenmukaisuuden periaatteet.
Interpreting customer responsiveness as a linguistic phenomenon represents the underlying assumptions on which the idea of efficient public administration is based.
Tulkinta asiakasresponsiivisuudesta kielellisenä ilmiönä kuvaa taustaolettamuksia, joihin idea julkishallinnon tehokkaasta hallinnasta perustuu.
A rhetorical analysis of reform arguments and their legitimization describes how political–administrative problems are framed and justified.
Uudistustarpeiden legitimoinnin retorinen tarkastelu kertoo siitä, miten poliittishallinnollisia ongelmia kehystetään ja perustellaan.
Responding to individual needs and segmenting services is problematic since improving responsiveness of one group might deteriorate the status quo of another group.
Yksilöllisiin tarpeisiin vastaaminen ja palvelujen segmentointi on ongelmallista, koska yhden ryhmän asiakasresponsiivisuuden parantaminen voi tarkoittaa asiantilan heikentämistä toisaalla.
The aim of customer responsiveness is to transform the traditional political and administrative accountability in a horizontal direction, satisfying both the voters and the customers.
Asiakasresponsiivisuus muuttaa perinteistä poliittista ja hallinnollista vastuukäsitystä horisontaalisemmaksi, jossa on yritettävä vastata sekä äänestäjien että asiakkaiden tarpeisiin.
Walk-in clinics as an instrument for developing primary care
Terveyskioski perusterveydenhuollon kehittämisinstrumenttina