natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Continual unilateral use of sulfonylureas has resulted in development of sulfonylurea resistant weeds.
Niiden jatkuvan yksipuolisen käytön myötä rikkakasvit ovat alkaneet muodostaa resistenssiä sulfonyyliureoita vastaan.
This study was organized as a field experiment in Somero during summer 2012 a randomized complete block design.
Koe järjestettiin kasvukaudella 2012 Somerolla peltolohkolla, jolla oli havaittu esiintyvän sulfonyyliurearesistenttiä pihatähtimöä.
After treatments, the number of chickweed was counted, its biomass was weighed and N content analysed.
Käsittelyjen jälkeen pihatähtimöiden populaatiotiheyden muutos laskettiin ja niiden biomassa ja biomassan typpipitoisuus määritettiin.
Sulfonylurea Express 50 SX did not control chickweed as effectively as expected.
Sulfonyyliureoihin kuuluvan Express 50 SX:n teho lohkon populaatioon oli selvästi heikompi kuin normaaliin pihatähtimöön.
Furthermore, the coverage of chickweed and the herbicide efficacy was evaluated visually.
Lisäksi pihatähtimön peittävyys ruuduissa ja käsittelyjen teho pihatähtimöön arvioitiin visuaalisesti.
Common chickweed [Stellaria media (L.) Vill.] is common weed in Finland, which is known to have developed sulfonylurea resistance.
Pihatähtimö on yleinen rikkakasvi Suomessa ja sen on havaittu muodostaneen resistenssiä sulfonyyliureoita vastaan.
Control of sulfonylurearesistant common chickweed and effect to the yield and quality of barley
Sulfonyyliurearesistentin pihatähtimön torjunta ja sen vaikutus ohran satoon ja laatuun
Further attention paid to the effect of weed control to the barley grain yield and its quality.
Lisäksi selvitettiin torjunnan vaikutus ohran satoon ja sen laatuun.
Experiment included 14 herbicide treatments.
Kokeessa oli 14 rikkakasvintorjunta-ainekäsittelyä, joista yksi oli sulfonyyliurea.
Efficacy of Oxytril was better when applied at early timing.
Oxitrilin teho oli odotettua heikompi.
Barley was harvested and the grain yield and its quality was analysed.
Ohran sato ja sadon laatuominaisuudet määritettiin.
Loss of biodiversity in the Finnish agricultural environment has increased during the last decades due to the agricultural intensification.
Maataloustuotannon tehostumisen seurauksena suomalaisen maatalousympäristön luonnon monimuotoisuus on viime vuosikymmeninä köyhtynyt.
Traditional methods have been found to be laborious, time-consuming and subjective, and having poor repeatability.
Perinteisten menetelmien on todettu olevan työläitä, aikaavieviä, subjektiivisia ja heikosti toistettavissa.
The study gave important theoretical and practical information about the photographic method, its strengths and weaknesses.
Tutkimus antoi tärkeää teoreettista ja käytännön tietoa valokuvausmenetelmän vahvuuksista ja heikkouksista.
The data was collected during the summer 2010 from environmental fallows and set-asides.
Aineisto kerättiin kesällä 2011 Pirkanmaan luonnonhoitopelloilta ja Helsingin Viikin kasvipeitteisiltä kesannoilta.
The main objective of this study was to find out if it is possible to improve vegetation surveys with digital photographs and an object-based image analysis.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, voitaisiinko kasvillisuustutkimuksia täydentää digitaalisen valokuvauksen ja segmentointiin perustuvan kuva-analyysin avulla.
This study focuses on the assessment of vegetation structure and species diversity.
Tässä tutkimuksessa keskitytään pelkästään kasvien lajistollisen ja rakenteellisen monimuotoisuuden arviointiin.
The VM was based on ocular estimation of the total vegetation cover.
Visuaalinen menetelmä perustui tutkijan silmämääräiseen arvioon kasvuston kokonaispeittävyydestä.
Photographic methods are still under development and further research is needed but they hold promise for the future.
Valokuvausmenetelmä on vasta kehitysasteella, joten lisää tutkimusta tarvitaan, jotta menetelmän olisi mahdollista päästä laajempaan käyttöön.
There was a clear correlation between the cover measures in the VM and the PM, so it can be assumed that the PM is suitable for the assessment of the vegetation cover.
Visuaalisella ja valokuvausmenetelmällä saatujen peittävyysarvioiden välillä oli selkeä yhteys, joten valokuvausmenetelmän voidaan olettaa sopivan hyvin kasvuston peittävyyden arviointiin.
Digital photographs and object-based image analysis in vegetation surveys
Kasvillisuustutkimus digitaalisten valokuvien ja segmentointiin perustuvan kuva-analyysin avulla
The computer used in this survey was inefficient, thus the image analysis took more time than expected and as a result the PM was in its entirety slower than the VM.
Aineiston kerääminen maastossa valokuvausmenetelmällä oli visuaalista menetelmää nopeampaa, mutta ajansäästöä ei syntynyt, sillä kuva-analyysi vei odotettua enemmän aikaa käytetyn tietokoneen tehottomuuden takia.
However, using only the PM, it is not possible to get a reliable estimate of the vegetation structure or species diversity.
Menetelmän avulla ei ole kuitenkaan mahdollista saada varmaa tietoa tut-kimusruudun kasvilajirikkaudesta tai kasvuston rakenteellisista ominaisuuksista.
Accurate, efficient and repeatable sampling methods are important to follow the impacts of the measures to enhance biodiversity.
Monimuotoisuutta edistävien toimenpiteiden vaikutusten seuraaminen tarkkojen, tehokkaiden ja toistettavien arviointime-netelmien avulla on ensiarvoisen tärkeää.
Using a software program called Definiens, the photographs were divided into segments, which were then classified into bare ground, litter, monocots and dicots to estimate the covers for each category.
Valokuvausmenetelmässä otettiin kuva kasvuston päällyskerroksesta noin 1,5 metrin korkeudelta kohtisuoraan alaspäin ja selvitettiin Definiens -kuva-analyysiohjelman avulla paljaan maan, karikkeen sekä yksi- ja kaksisirkkaisten kasvilajien peittävyydet.
To answer this question, a visual method (VM) was compared with a photographic method (PM).
Kysymykseen pyrittiin vastaamaan vertaamalla visuaalista menetelmää ja valokuvausmenetelmää toisiinsa 30 tutkimusruudulla.
Vegetation cover is one of the most common measures to assess vegetation biodiversity.
Yksi yleisimmistä tavoista mitata kasvilajiston monimuotoisuutta on kasvuston peittävyyden arviointi, joka on tehty perinteisesti piste-, linja- ja ruutumenetelmillä.
It addresses applicable law and the case law of the International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia (ICTY) and Rwanda (ICTR), the Special Court for Sierra Leone (SCSL), and the (permanent) International Criminal Court (ICC).
Tutkielma käsittelee sovellettavaa lakia ja oikeuskäytäntöä entisen Jugoslavian alueen ja Ruandan sotarikostuomioistuimissa (ICTY ja ICTR), Sierra Leonen erikoistuomioistuimessa (SCSL) sekä pysyvässä kansainvälisessä rikostuomioistuimessa (ICC).
Although these courts’ primary function is to apply existing law, not to create it, their case law forms an essential part of the formation process of customary international law.
Vaikka näiden tuomioistuimien ensisijainen tehtävä on soveltaa lakia, eikä luoda sitä, niiden oikeuskäytäntö muodostaa keskeisen osan kansainvälisen tapaoikeuden muodostumisprosessia.
By addressing the methods and arguments used in judicial reasoning it examines whether international criminal courts have fulfilled the requirements of the principle of legality in their work.
Tarkastelemalla oikeudellisissa ratkaisuissa käytettyjä metodeja ja argumentteja se tutkii ovatko kansainväliset rikostuomioistuimet täyttäneet laillisuusperiaatteen asettamat vaatimukset tuomiovallan käyttäjälle.
But uniting the legislative and judicial processes together diminishes the legitimacy of the resulting rules.
Lainsäädäntövallan ja tuomiovallan yhdistäminen yhdeksi prosessiksi on kuitenkin omiaan tuhoamaan oikeuskäytännössä syntyneiden sääntöjen legitiimiyden.
It elaborates on the interplay between customary law and judicial decision and examines how traditional and modern approaches to custom formation deal with international courts as entities capable of forming new rules of customary law.
Se tutkii tapaoikeuden ja oikeudellisten ratkaisujen välistä vuorovaikutusta ja selvittää kuinka tapaoikeuden traditionaalinen ja moderni teoria suhtautuvat kansainvälisiin tuomioistuimiin tapaoikeuden muodostajina.
Their contribution to the corpus of international criminal law has been indispensable.
Näiden tuomioistuimien myötävaikutus kansainvälisen rikosoikeuden sisältöön on ollut korvaamaton.
However, the judicial creativity practiced by the modern international criminal courts seems to be on the decline as the ad hoc Tribunals (ICTY and ICTR) are concluding their work and the ICC begins to lead the way for the future application of international criminal law.
Kansainvälisessä rikosoikeudessa vallinnut juridinen luovuus näyttää kuitenkin vähenevän tulevaisuudessa, sillä lähes yksinomaan tapaoikeutta soveltaneet Jugoslavian ja Ruandan ad hoc tuomioistuimet ovat lopettamassa toimintansa, ja vahvasti kirjoitettuun lakiin tukeutuva ICC saa toimia suunnannäyttäjänä tulevaisuuden kansainväliselle rikosoikeudelle.
However, throughout the history of international criminal law international criminal courts have been remarkably productive in their interpretations.
Tästä huolimatta kansainvälisten rikostuomioistuimien laintulkinnat ovat olleet tässä suhteessa huomattavan innovatiivisia läpi kansainvälisen rikosoikeuden historian.
This thesis examines the role that contemporary international criminal courts play in the formation of customary international law.
Tämä tutkielma tutkii nykyisten kansainvälisten rikostuomioistuimien roolia kansainvälisen tapaoikeuden muodostumisessa.
The principle of legality –inherent to criminal law– prohibits retroactive crime creation and punishment and thus seems to prohibit courts from interpreting law expansively.
Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate kieltää nimenomaisesti taannehtivan lainkäytön ja rankaisemisen.
Finally, it analyzes critically how rules of customary law have been discovered and identified in contemporary international criminal courts.
Lopuksi työ analysoi kriittisesti kuinka nykyiset kansainväliset rikostuomioistuimet ovat identifioineet kansainvälisen tapaoikeuden sääntöjä.
More specifically, this thesis provides answers as to the role customary law plays as a source of applicable law in these courts and further, the role these courts play in developing the content of customary law.
Tutkielma vastaa erityisesti kysymyksiin, minkälainen rooli kansainvälisellä tapaoikeudella on oikeuslähteenä edellä mainittujen tuomioistuimien oikeuskäytännössä sekä toisaalta, missä määrin nämä tuomioistuimet ovat vaikuttaneet kansainvälisen tapaoikeuden muodostumiseen.
The main argument of this thesis is that international criminal courts operate in the very heart of the customary law-making process.
Tutkielman pääargumentti on, että kansainväliset rikostuomioistuimet toimivat kansainvälisen tapaoikeuden muodostamisprosessin ytimessä ja osallistuvat tapaoikeuden kehittämiseen vahvasti.
International criminal courts serve as important entities in discovering and interpreting existing rules of customary international law.
Kansainväliset rikostuomioistuimet toimivat tärkeinä tekijöinä kansainvälisen tapaoikeuden olemassaolon ja sisällön määrittäjinä.
This thesis examines the role of customary law in the practice of contemporary international criminal courts.
Tämä työ tarkastelee erityisesti kansainvälisen tapaoikeuden muodostumisprosessia kansainvälisten rikostuomioistuimien oikeuskäytännössä.
The problem comes to the fore when international criminal courts broaden the scope of individual criminal liability by expanding the definitions of international crimes.
Varsinkin yksilön rikosvastuun laajentaminen lainkäyttövaiheessa tulkitsemalla rikosten tunnusmerkistöä ja määritelmiä laveasti on koettu ongelmalliseksi.
The study comprised 263 adult recipients of a LT between 2000 and 2006 at the Helsinki University Central Hospital, Finland.
Tutkimusaineiston muodostivat 263 aikuista maksansiirtopotilasta, joille tehtiin maksansiirto Suomessa vuosina 2000-2006.
This risk was independent of age, gender, etiology of acute liver failure, waiting-list time, MELD score, or level of immunosuppression.
Riski oli riippumaton useista sekoittavista tekijöistä, kuten iästä, hyljinnänestolääkityksesta, maksasairauden vaikeusasteesta tai siirron odotusajasta.
After a minimum 2-year follow-up (median follow-up 6 years, range 2-11), all 84 eligible LT recipients were recruited for a new oral health examination according to a fixed protocol.
Kun maksansiirrosta oli kulunut vähintään 2 vuotta, 84 potilaan suun terveys tutkittiin uudelleen ja iän sukupuolen, ja asuinpaikan mukaan valitut verrokit saatiin Terveys 2000 -tutkimuksesta.
Post-transplant infection risk, especially sepsis, was higher in those acute liver disease patients who received no dental treatment before LT due to their more urgent need for LT compared with that of patients who had received dental treatment (OR=8.54, 95%CI: 1.82 40.1, P less than 0.05).
Riski maksansiirron jälkeisille vakaville infektiokomplikaatioille (mm. sepsikset) oli 8-kertainen niillä potilailla, joille ei ehditty tehdä hampaistosaneerausta verrattuna hoidettuihin potilaisiin.
Dental health status of LT candidates varied depending on the etiology and severity of their liver disease.
Maksansiirtoa odottavan potilaan suun terveys oli hyvin erilainen riippuen siirron taustalla olevasta maksasairaudesta ja sen vaikeusasteesta.
Several dental infections in cirrhotic patients associated with worsening of the liver disease as seen in the shorter time between diagnosis and LT operation.
Useat hammasinfektiot näyttivät liittyvän maksakirroosin huononemiseen, sillä ne potilaat joilla oli eniten hammasinfektioita, päätyivät aiemmin maksansiirtoon.
Liver transplantation (LT) is the treatment of choice for patients with severe liver disease.
Tutkimuksen tulokset osoittavat hyvän suun terveyden merkitystä infektioherkillä maksansiirtopotilailla.
Alcohol cirrhosis patients (n=37) had significantly more tooth extractions before LT than did primary sclerosing cholangitis patients (n=54) (6 vs. 3, P less than 0.005).
Alkoholikirroosi-ryhmässä oli huomattavasti enemmän hammasinfektioita kuin esim. primääri sklerosoiva kolangiitti-ryhmässä.
The study investigated the effect of differing liver disease etiology and severity on oral health status; the effect of dental infections on the progression of liver cirrhosis was further studied in a subgroup of 116 cirrhotic patients awaiting LT. Of the study patients, 51 (19%) had acute or subacute liver failure; these were further stratified by whether or not they received pretransplant dental treatment.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin maksansiirtopotilaan suun terveyttä ennen ja jälkeen maksansiirron ja toisaalta tutkittiin miten hammasinfektioiden hoito vaikuttaa maksansiirtopotilaan ennusteeseen.
All possible infectious foci, including dental infections, should thus be treated prior to LT.
Kaikki piilevätkin hammasinfektiot on hoidettava ennen siirtoa ja myös siirron jälkeen hammashoidosta ja hyvästä suuhygieniasta tulee huolehtia, jotta voidaan välttyä vakavilta siirron jälkeisiltä infektiokomplikaatioilta.
Compared to controls, immunosuppressive and other xerogenic medications predisposed especially the chronic LT recipients to more dry-mouth-related symptoms and caries, and led to a higher risk for oral mucosal lesions, of which some were precancerous.
Kroonisen maksasairauden vuoksi maksansiirron saaneilla potilailla oli merkitsevästi enemmän suun kuivumista, hampaiden reikiintymistä sekä suun limakalvomuutoksia kuin terveillä väestöverrokeilla.
Drug-induced gingival overgrowth was the most common type of oral lesion, and its prevalence was significantly higher in chronic LT recipients than in their controls (16% vs. 1%, P less than 0.001).
Limakalvomuutoksista yleisin oli ikenen liikakasvu mutta myös suusyövälle altistavia limakalvomuutoksia esiintyi kroonisilla potilailla kaksinkertaisesti verrokkeihin nähden.
Among cirrhotic patients, several dental infections were reflected in the liver disease progression.
Hyljinnänesto- ja muu lääkitys näkyi maksansiirtopotilaan suun terveydessä monin eri tavoin.
Quality of life of patients after LT may be comparable to that of the general population, but permanent immunosuppression poses a high risk for infections.
Hyvä suun ja hampaiden terveys on osa yleisterveyttä ja hammasinfektioiden on osoitettu olevan altistavana tekijänä monille kroonisille sairauksille.
Post-transplant systemic infectious complications were evaluated from the Finnish Liver Transplant Registry.
Maksasairauden ja suun välisiä yhteyksiä on kuitenkin tutkittu vähän ja erityisesti maksansiirtopotilaiden hampaistotutkimuksia on rajoitetusti.
A structured questionnaire was used to assess dry-mouth-related symptoms, with oral Candida cultivated, and salivary flow rates measured.
Tietoja saatiin sairaskertomuksista, röntgenkuvista, kyselytutkimuksesta sekä Maksarekisteristä.
Lymphomas are classified into Hodgkin and non-Hodgkin lymphomas (HL and NHL), and they are further categorized into tens of different subtypes.
Lymfoomat ovat imukudoksen kasvaimia, jotka luokitellaan Hodgkinin ja non-Hodgkin lymfoomiin (HL ja NHL), sekä edelleen useisiin eri alatyyppeihin.
A missense change c.5533C>A (His1845Asn) was detected in the MLL gene and was the only non-database variation residing in linked regions and segregating in lymphoma affected family members.
Suvussa tunnistettiin MLL-geenin variantti c.5533C>A (His1845Asn), jota ei löytynyt terveiltä henkilöiltä tai geneettisistä tietokannoista.
Altogether 693 patients with NLPHL were identified, and a family member cohort comprising of the first-degree relatives of 692 patients was collected.
Syöpärekisteristä löydettiin 693 NLPHL-potilasta, ja heidän ensimmäisen asteen sukulaisensa selvitettiin.
This thesis has focused on two rare lymphoma subtypes: nodular lymphocyte predominant Hodgkin lymphoma (NLPHL) and primary mediastinal large B-cell lymphoma (PMBCL).
Väitöskirjatutkimuksessa selvitettiin kahden harvinaisen lymfoomatyypin, nodulaarisen lymfosyyttivaltaisen Hodgkinin lymfooman (NLPHL) sekä primaarin mediastinaalisen suurisoluisen B-solulymfooman (PMBCL), periytyvän muodon geenitaustaa.
The results suggest that germline mutations of KLHDC8B do not underlie familial NLPHL susceptibility.
Geenivirheitä ei todettu, mikä viittaa siihen, että KLHDC8B-geenin geenivirheet eivät ole perheittän esiintyvän NLPHL:n syy.
In addition, the primary tumor samples from 20 first-degree relatives with HL diagnosis were histopathologically reviewed.
Lisäksi HL:an sairastuneiden sukulaisten kasvainnäytteitä tutkittiin uudelleen hematopatologin toimesta.
An increased relative risk for NHL and cHL was also observed.
Myös klassisen HL:n sekä NHL:n riski oli sukulaisjoukossa suurempi kuin muulla väestöllä.
Although the majority of lymphomas are sporadic, a familial component has been observed in both HL and NHL.
Suurin osa lymfoomista on sattumalta syntyneitä, mutta pienen osan on havaittu esiintyvän perheittäin.
In this study, the KLHDC8B gene was analyzed in four families with NLPHL, but mutations were not detected.
KLHDC8B-geeni analysoitiin neljästä tunnetusta NLPHL-suvusta.
Cancer data for the relatives was derived from the FCR.
Sukulaisten syöpätiedot kerättiin syöpärekisteristä, ja niiden perusteella tarkasteltiin eri lymfoomien esiintyvyyttä sukulaisjoukossa.
To our knowledge, this is the first description of familial clustering of PMBCL.
Väitöskirjan neljännessä osassa tunnistettiin suomalainen PMBCL-suku, joka on tiettävästi ensimmäinen raportoitu tapaus, jossa PMBCL esiintyy perheittäin.
HL is classified into NLPHL and classical Hodgkin lymphoma (cHL).
HL:n päätyypit ovat klassinen HL sekä NLPHL.
Subsequently, NPAT was screened in a number of familial and sporadic HL cases, and an in-frame deletion of one serine residue was found to be more frequent in the cases versus healthy controls (odds ratio 4.11, p = 0.018).
Jatkoselvityksissä tutkittiin suurta määrää suomalaisia ja englantilaisia HL-potilaita, ja tunnistettiin toinen NPAT-geenin muutos, jota esiintyi merkittävästi enemmän HL-potilailla kuin terveillä henkilöillä.
Germline mutations of the KLHDC8B gene have been observed in some families with cHL.
Klassisen HL:n periytyvän muodon taustalta on kuvattu geenivirheitä KLHDC8B-geenissä.
Genetic Basis of Familial Lymphoma Predisposition
Perheittäin esiintyvien lymfoomien etiologia ja geenitausta on kuitenkin huonosti tunnettu.
Thus, a high familial risk in NLPHL was observed, suggesting that familial factors contribute to NLPHL susceptibility.
Tutkimustulos viittaa siihen, että familiaaliset tekijät, kuten ympäristö- tai geneettiset tekijät, voivat vaikuttaa NLPHL:n riskiin.
To clarify the genetic basis of NLPHL predisposition, a Finnish family with NLPHL susceptibility was studied with new genome-wide methods, SNP microarray and exome sequencing.
Sukua tutkittiin genominlaajuisen SNP-mikrosirun ja eksomisekvensoinnin avulla.
Our findings suggest that sometimes PMBCL may arise in the context of familial predisposition, and MLL was identified as a candidate gene for PMBCL susceptibility.
Tutkimustulokset mahdollistavat uusien PMBCL-perheiden tunnistamisen, mikä edesauttaisi tämän uuden tautikokonaisuuden kliinistä ja geneettistä karakterisointia.
The aim of this thesis was to study the genetic background of familial NLPHL and PMBCL predisposition.
Tutkimuksen toisessa osassa tavoitteena oli tunnistaa NLPHL:lle altistava geenivirhe suomalaisessa NLPHL-suvussa.
The familial risk in NLPHL was studied by using the Finnish Cancer Registry (FCR) and the Finnish Population Registries.
Väitöstyön kolmannessa osassa arvioitiin Suomen syöpärekisteristä kerätyn tiedon avulla erityyppisten lymfoomien riskiä NLPHL-potilaiden ensimmäisen asteen sukulaisilla.
In the family member cohort, the SIR for NLPHL was 19.
Tutkimuksessa havaittiin, että lähisukulaisilla oli noin 19-kertainen sairastumisriski NLPHL:an muuhun väestöön verrattuna.
Thus, NPAT was identified as a candidate gene for NLPHL predisposition.
Näin ollen tutkimuksessa tunnistettiin mahdollinen perinnöllisen NLPHL:n alttiusgeeni.
EU has set the aim to achieve 9 % energy saving by year 2016 compared to average energy consumption in years 2001-2005.
EU:n energiapalveludirektiivissä on asetettu 9 %:n energiansäästötavoite vuoteen 2016 mennessä vuosien 2001 - 2005 vuosien keskiarvokulutukseen verrattuna.
Ministry of agriculture and forestry has started energy program in agriculture, which aims to energy saving in agriculture.
Maa- ja metsätalousministeriö on käynnistänyt maatilojen energiaohjelman, jolla pyritään vähentämään maatalouden energiankäyttöä.
The most common method of preservation is drying.
Yleisin säilöntämenetelmä on kuivaus.
11 % of energy consumption in a grain growing chain is used in drying.
Kuivaukseen käytetään 11 % viljanviljelyn energiasta.
Energy Efficiency in Grain Drying : finding out by simulation
Viljankuivauksen energiatehokkuuden selvittäminen simuloimalla
In Finland grain has to handle that seeds will stay in good condition in storage.
Suomessa viljasato joudutaan lähes aina käsittelemään, jotta se säilyy varastossa.
The aim of this study was to find out by computer simulation how to get the best energy efficiency in grain drying in different conditions.
Työn tavoitteena oli selvittää tietokonesimuloinnin avulla, millä säädöillä viljankuivauksessa saavutetaan paras energiatehokkuus eri olosuhteissa, sekä selvittää tietokonesimulaattorin toimivuus.
The simulator givesreliable results for energy consumption when grain moisture is more than 17% (w.b.)
Simulaattorin todettiin toimivan energiankulutuksen osalta, paitsi jos vilja on lähes varastointikelpoista (kosteus alle 17 % w.b.).
By adjusting grain drying process it is possible to save remarkable amount of energy.
Ku iva usprosessin oikeilla säädöillä voidaan saavuttaa merkittäviä energiansäästöjä.
The best energy efficiency was achieved when high drying air temperature, fast grain circulation and small amount of air were used.
Simulointisarjan perusteella todettiin, että paras energiatehokkuus saavutetaan korkealla kuivauslämmöllä, nopealla viljan kierrolla ja pienellä ilmamäärällä.