natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For spring diatoms, no species–area or species–isolation relationships were found; instead, local environmental variables and catchment characteristics were most strongly associated with species richness and community composition.
Lähteissä esiintyvien piilevien lajirunsaus ei ollut riippuvainen ekosysteemin koosta tai eristyneisyydestä paikallisen ympäristön ja valuma-aluetekijöiden säädellessä lajirunsautta ja yhteisökoostumusta.
Ponds at both ends of the elevational gradient harboured taxonomically unique microbial communities.
Lajistoltaan ainutlaatuisia mikrobiyhteisöjä esiintyi korkeusgradientin molemmissa päissä.
At the relatively small spatial scale studied, diatom biodiversity was apparently not constrained by dispersal-related factors.
Subarktisissa pienvesissä mikrobien biodiversiteettiä tutkittiin erityisesti suhteessa korkeusgradienttiin.
Microbial biodiversity in such systems is shaped by multiple factors prevailing at hierarchical spatial scales, the relative importance of which depends on the study system and microbial group.
Lampien mikrobiyhteisöihin vaikuttivat paikalliset ympäristötekijät, lampea ympäröivän maaekosysteemin tuottavuus ja lammen sijainnin korkeus.
Effects of cognitive training on cognition and quality of life in older adults with dementia
Kognitiivisen harjoittelun vaikuttavuus muistisairaiden kognitioon ja elämänlaatuun
The FINCOG participants (n = 147) were randomized in two arms: CT intervention (n = 76), and control groups (n = 71).
Interventioryhmän (n = 76) ja vertailuryhmän (n = 71) arviot tehtiin ennen ryhmiin satunnaistamista sekä kolme ja yhdeksän kuukautta ensimmäisestä arviosta.
Beneficial effects of CT were primarily reported on global cognition, training-specific functioning, and occasionally on mood, however, several limitations in research methodology decrease the current grade of evidence.
Useissa tutkimuksissa harjoittelun havaittiin jossain määrin kohentavan tai ylläpitävän joko muistisairaiden yleistä kognitiivisen toiminnan tasoa tai toimintakykyä harjoittelun kaltaisissa tehtävissä, sekä joskus myös mielialaa, mutta tulokset olivat ristiriitaisia ja tutkimusmenetelmät usein vaatimattomia.
The limited efficacy of current pharmacological treatments has directed research increasingly to various non-pharmacological therapies, such as cognitive training (CT).
Saatavilla olevien lääkehoitojen mahdollisuudet vaikuttaa muistisairauksien kulkuun ovat rajalliset ja tutkimus kohdentuu myös lääkkeettömiin hoitomuotoihin.
The systematic review focused on 35 eligible RCTs including participants with dementia, using restorative or compensatory CT programs, and concerning the effects of CT on cognition, functional abilities, psychological well-being, and quality of life of patients.
Systemaattisessa katsauksessa tarkasteltiin 35 aiempaa kontrolloitua tutkimusta, jotka sisälsivät joko heikentyneen toiminnan palauttamiseen tai oireiden kompensaatioon tähtäävää kognitiivista harjoittelua.
Dementia is an age-related, progressive and chronic syndrome, which is characterized by cognitive decline from a person’s prior performance level, neuropsychiatric symptoms, and severe inability to manage everyday activities.
Alzheimerin taudin ja muiden etenevien muistisairauksien aivomuutokset johtavat sairastuneen kognitiivisen ja päivittäisen toimintakyvyn vähittäiseen heikkenemiseen.
The effects of CT on participants’ cognition, psychological well-being, and health-related quality of life (HRQoL) were investigated in a Finnish Cognitive Intervention (FINCOG) trial among older home-dwelling patients with mild to moderate dementia who participated in regular adult day care.
Harjoittelun vaikutuksia osallistujien kognitioon, psyykkiseen hyvinvointiin ja terveyteen liittyvään elämänlaatuun tutkittiin vakiintuneilla arviointimenetelmillä.
Regular CT was found to be feasible, and subjective gain was achieved by 76 % of the feedback responders.
Vaikka harjoittelun arvioi itselleen yleisesti hyödylliseksi 76 % palautekyselyyn vastanneista, ei harjoittelu vaikuttanut vastaajien kognitioon tai elämänlaatuun.
The two aims of this thesis were (1) to systematically evaluate the current evidence on the effects of CT in dementia; and (2) to explore the feasibility and effectiveness of a systematic CT program for patients with established dementia in a randomized controlled trial (RCT).
Huolellisesti suunnitellun satunnaistetun kontrolloiden asetelman avulla tutkittiin säännöllisen kognitiivisen harjoittelun soveltuvuutta ja vaikuttavuutta iäkkäillä muistipotilailla, joiden sairaus oli lievässä tai keskivaikeassa vaiheessa (n = 147, keski-ikä 83 vuotta, 83 % diagnoosina Alzheimerin tauti).
Low methodological quality of a trial resulted predominantly from low statistical power, poorly described randomization methods, and non-robust statistical methodology.
Vain neljä tutkimusta täytti tutkimusmetodiikaltaan hyvätasoisen hoitotutkimuksen laatukriteerit.
Furthermore, CT interventions were highly heterogeneous, trial drop-outs inadequately described, and intention-to-treat analysis as well as long-term follow-up infrequently used.
Kaikki tutkimushenkilöt osallistuivat säännöllisesti ikääntyneiden päivätoimintaan, mikä saattoi vähentää eroja interventio- ja kontrolliryhmien välillä.
Competitive pressures, internationalization, and the growth of cooperatives call for an examination of new avenues for acquiring investment capital, as the traditional cooperative structure may fail to provide sufficient incentives to urge members to contribute to the long-term success of the cooperative.
Kiristynyt kilpailu, kansainvälistyminen ja osuuskuntien kasvu edellyt-tävät investointipääoman lähteiden ja saatavuuden tarkasteluun uutta näkökulmaa, koska perinteinen osuuskuntamuoto ei tarjoa riittäviä sijoittamisen kannustimia jäsenille osuuskunnan pitkäjänteiseen kehittämiseen sitoutumiseksi.
The farmer survey examined member preferences concerning the use of cooperative surplus for investments as well as their views on new cooperative investment instruments.
Tuottajakyselyllä tutkittiin jäsenten preferenssejä koskien osuuskunnan yli-jäämän käyttöä investointeihin sekä jäsenten näkemyksiä uusista osuuskuntien rahoitus-instrumenteista.
This dissertation consists of four essays around the theme of investment behavior in agricultural producer cooperatives.
Tämä väitöskirja koostuu neljästä es-seestä, jotka käsittelevät sijoituskäyttäytymistä maatalouden tuottajaosuuskunnissa.
The analyses are based on questionnaire data from Finnish dairy farmers and financial market professionals.
Analyysi perustuu kahteen kyselyaineistoon, joista ensimmäisen otoksessa oli suomalai-sia maidontuottajia ja toisen otoksessa rahoitusalan ammattilaisia edustaen potentiaalisia sijoittajia.
The investor survey studied the willingness of non-members to invest in agricultural production and the behavioral motivations affecting their investment decisions.
Sijoittajakyselyllä tutkittiin jäsenkunnan ulkopuolista kiinnostusta maa-taloustuotantoa kohtaan sijoituskohteena sekä sijoituspäätökseen vaikuttavia käyttäyty-misen motiiveja.
The study methods applied here are novel to the context of investment in cooperatives.
Väitöskirjassa käytetyt menetelmät edustavat uudenlaista lähestymis-tapaa osuuskuntiin sijoittamista käsittelevässä tutkimuskirjallisuudessa.
In the wake of the modernization of agriculture and agricultural markets, the role of the farmer has increasingly moved towards that of an owner and investor in agricultural producer cooperatives.
Maatalouden rakennemuutos sekä maatalousmarkkinoiden kansainvälistyminen ovat korostaneet viljelijöiden roolia tuottajaosuuskuntien omistajina ja niihin pääomaa sijoit-taneina tahoina.
Moreover, the preferences of potential non-member investors beyond cooperative boundaries remain practically unexplored.
Tämän lisäksi jäsenkunnan ulkopuolisten sijoittajien näkemyksiä osuuskunnista potenti-aalisina sijoituskohteina ei ole tutkittu aiemmin.
An understanding of investor preferences will facilitate the design of new financing mechanisms for cooperatives.
Sijoittajien käyttäytymisen ja preferenssien ymmärtäminen – niin jäsenkuntaan kuuluvien kuin jä-senkunnan ulkopuolisten sijoittajien – luo edellytykset uudenlaisten rahoitusvälineiden kehittämiselle osuuskuntien käyttöön.
Despite an emerging multitude of new cooperative structures, the investment preferences of cooperative members are not sufficiently understood.
Vaikka kansainvälisessä tutkimuskirjallisuudessa on esitetty havaintoja uudenlaisista tuottajaosuuskuntien raken-teista eri näkökulmista tarkastellen, osuuskunnan jäsenten näkemyksiä niistä ei tunneta.
The results offer insights into new possibilities to develop capital sourcing strategies for use by growth-seeking agricultural producer cooperatives.
Kasvua tavoitte-levat maatalouden tuottajaosuuskunnat voivat hyödyntää väitöskirjan tuloksia ja johto-päätöksiä käytännössä pääomanhankinnan strategioita suunnitellessaan.
The study inspects 1.
Tutkimuksessa tarkastellaan 1.
The research material can be divided into seven categories: research literature, professional magazine material, archive material, interviews, newspaper articles, statistics and observation material.
Tutkimuksen aineisto voidaan jakaa seitsemään ryhmään: tutkimuskirjallisuus, ammattilehtiaineistot, arkistolähteet, haastattelut, sanomalehtiartikkelit, tilastot ja havainnointiaineisto.
This change has been associated with changes in the city roles, especially the weakening of the industrial role and the strengthening of city roles related to services.
Muutos on liittynyt kaupunkiroolien murrokseen, erityisesti teollisen roolin heikkenemiseen ja palvelualoihin liittyvien kaupunkiroolien vahvistumiseen.
In the planning of the inner city, there has been a slow comeback of traditional, urban city construction.
Kantakaupungin suunnittelussa on tehty hidasta paluuta kohti perinteistä, urbaania kaupunkirakentamista.
The revival of the traditional elements of inner city building has not, however, been complete.
Paluu perinteisen kantakaupunkimaisen rakentamisen elementteihin ei kuitenkaan vielä ole kokonaisvaltainen.
How the inner city of Helsinki has been developed in different times, especially from the viewpoint of the city spaces and physical structures, but also from the viewpoint of functions and for what reasons, 2.
Miten Helsingin kantakaupunkia on eri aikoina pyritty kehittämään ennen kaikkea tilallis-fyysisen rakenteen, mutta myös toimintojen näkökulmasta ja mistä syistä, 2.
This doctoral thesis examines the development of the inner city of Helsinki during a long timespan, from the birth of the city to the present day (1550‒2018).
Tässä väitöskirjatutkimuksessa on tarkasteltu Helsingin kantakaupungin kehittymistä pitkällä aikavälillä aina Helsingin synnystä nykypäivään (v. 1550‒2018).
By city roles I mean those livelihoods that are crucial for the existence of the city and through which the the role of the city in the hierarchies and networks of cities is determined.
Kaupunkirooleilla tarkoitan niitä kaupungin olemassaolon kannalta keskeisiä elinkeinoja, joiden kautta määrittyy kaupungin rooli kaupunkien välisissä hierarkioissa ja verkostoissa eri aluetasoilla.
The central theoretical framework of the research consists of the theory of city roles.
Tutkimuksen keskeisenä teoreettisena viitekehyksenä ovat kaupunkiroolit.
Some of the city roles of Helsinki have ceded, and new city roles have replaced them, but many roles have had continuity, and several city roles have accumulated during the centuries.
Osa Helsingin kaupunkirooleista on väistynyt ja uusia on tullut tilalle, mutta monilla rooleilla on ollut jatkuvuutta ja vuosisatojen saatossa Helsingille on kasautunut useita kaupunkirooleja.
How the recent neighbourhoods have been formed and what kind of needs for further development there are in the inner city of Helsinki?
Miten kantakaupungin tuoreimmat kaupunginosat ovat toteutuneet ja millaisia kehittämistarpeita Helsingin kantakaupungissa on?
According to the path dependency theory, historical events and choices have influence on how the city appears physically and functionally and on what possibilities and challenges the city will have ahead in the future.
Tutkimuksen toisen merkittävän teoreettisen tarkastelunäkökulman tarjoaa polkuriippuvuuden käsite, jonka mukaan historialliset tapahtumat ja valinnat vaikuttavat siihen, millainen kaupunki fyysisesti ja toiminnallisesti on ja siihen, minkälaisia mahdollisuuksia ja haasteita sillä on tulevaisuudessa edessään.
International influences on the planning of the inner city of Helsinki have mostly come from the Baltic Sea region and European cities, but especially during the second half of the 20th century also from the United States.
Vaikutteita on saatu ennen kaikkea Helsingin lähikontekstista, eli Itämeren alueelta ja eurooppalaisista kaupungeista, mutta etenkin 1900-luvun jälkipuoliskolla myös Yhdysvalloista.
City roles and changes in them have historically had a tremendous significance in the development of the inner cities.
Kaupunkirooleilla ja kaupunkiroolien muutoksilla on historiallisesti ollut valtavan suuri merkitys keskusta-alueiden suunnittelussa.
The decisions that other cities have made and the paths they have chosen have influenced the planning of Helsinki.
Muissa kaupungeissa aiemmin tehdyt ratkaisut ja valitut polut ovat vaikuttaneet Helsingin suunnitteluun.
Although there has been many well-meaning and successful efforts to regenerate the inner city, there are still things to do. During the 21st century, Helsinki has succeeded extremely well in different international comparisons of cities.
Vaikka Helsingin kantakaupungissa on tehty runsaasti kehittämistoimenpiteitä viime vuosikymmeninä ja useita onnistumisiakin nähty, myös erilaisia kehittämistarpeita on. Helsinki on 2000-luvulla menestynyt erinomaisesti erilaisissa kansainvälisissä vertailuissa.
Keywords: Helsinki, inner city, city roles, path dependency, urban planning, architecture, history of urban planning, history of architecture, urban history, urban geography, history of Helsinki, planning influences, city centres, development of city centres
Tutkimuksessa on pohdittu, onko Helsingillä 2000-luvulla ollut kultainen kausi, jolloin kaupunki olisi toiminut kansainvälisenä edelläkävijänä ja mitä haasteita tällaisen aseman saavuttamiselle ja/tai säilyttämiselle on. Asiasanat: Helsinki, kantakaupunki, kaupunkiroolit, polkuriippuvuus, kaupunkisuunnittelu, arkkitehtuuri, kaupunkisuunnittelun historia, arkkitehtuurin historia, kaupunkihistoria, kaupunkimaantiede, Helsingin historia, suunnitteluvaikutteet, kaupunkikeskustat, keskustojen kehittyminen, keskustojen kehittäminen
What kind of influence the local context, more closely the history of inner city neighbourhoods, has had on the development the neighbourhoods?
Millainen vaikutus paikallisella kontekstilla, erityisesti kaupunginosien historialla, on ollut kantakaupungin kaupunginosien kehittämisessä?
There are still pivotal differences between modern and traditional urban building in architecture, building practices and in the way local services are organized.
Keskeisiä eroja perinteiseen kantakaupunkimaiseen rakentamiseen on mm. arkkitehtuurissa, rakentamisen tavassa ja lähipalvelutarjonnan järjestämisessä.
How various international, especially European trends, of city planning and architecture have influenced the planning of Helsinki inner city in different time periods?
Miten ja mitkä kansainväliset, etenkin eurooppalaiset kaupunkisuunnittelun ja arkkitehtuurin suuntaukset ovat vaikuttaneet Helsingin kantakaupungin suunnittelussa eri aikakausina?
During the last few decades, after the long period of emphasizing suburban planning, focus in the city planning of Helsinki has moved towards more compact urban development.
Viime vuosikymmeninä Helsingin kaupunkisuunnittelussa on pitkän esikaupunkirakentamista painottaneen ajanjakson jälkeen painopiste siirtynyt kohti aiempaa tiiviimpää kaupunkirakentamista.
In the history of Helsinki, this study recognises several city roles that have considerably determined what has been built in the inner city of Helsinki during different times.
Tutkimus tunnistaa Helsingin historiasta useita kaupunkirooleja, jotka ovat merkittäviltä osin määrittäneet sitä mitä Helsingin kantakaupunkiin on milloinkin rakennettu.
The present study examines path dependency especially in the city planning and architecture of the inner city of Helsinki.
Tutkimuksessa polkuriippuvuutta on tarkasteltu etenkin Helsingin kantakaupungin kaupunkisuunnittelussa ja arkkitehtuurissa.
It describes closely the international influences in the planning of the inner city of Helsinki in different times.
Tutkimuksessa on kuvattu tarkkaan Helsingin kantakaupungin kaupunkisuunnitteluun ja arkkitehtuuriin eri aikoina tulleita kansainvälisiä vaikutteita.
The local context has also, in one way or another, always influenced and has been taken into account in the planning of the inner city of Helsinki.
Helsingin kantakaupungin suunnittelussa on eri aikoina vaikuttanut ja huomioitu tavalla tai toisella myös paikallinen konteksti ja suunnitteluhistoria, mm. arkkitehtonisin ja asemakaavallisin viittauksin.
Architecture has generally reflected the heyday of a city role.
Arkkitehtuurissa on kuvastunut kulloinkin kukoistanut kaupunkirooli.
Our results implicated three regions with suggestive evidence for linkage, including region 8q24.2-q24.3 (LOD = 2.09), which encompasses 49 genes, including several candidate genes for psychiatric disorders.
Näistä 8q24.2-q24.3-alueella (LOD = 2.09) sijaitsee 49 geeniä, joista useat ovat psykiatristen sairauksien kandidaattigeenejä.
As these aspects can be controlled for in animals, animal models are often used to administer specific stressors in a uniform manner and to obtain brain tissue at a precisely chosen time point.
Eläinkokeissa näitä tekijöitä voidaan kontrolloida, ja samalla keskittyä tiettyyn stressitekijään sekä kerätä aivokudosnäytteitä valittuna ajankohtana.
We used two inbred mouse strains with different basal anxiety levels, the innately non-anxious C57BL/6NCrl (B6) and innately anxious DBA/2NCrl (D2).
Käytimme kahta sisäsiittoista hiirikantaa, jotka eroavat sisäsyntyisen ahdistuneisuuden suhteen: C57BL/6NCrl (B6) -kannalla on synnynnäisesti alhainen ahdistuneisuustaso, kun taas DBA/2NCrl (D2) -kanta on luontaisesti ahdistunut.
Keywords: anxiety disorders, chronic social defeat stress (CSDS), panic disorder, acrophobia, linkage analysis, gene expression, protein abundance, multi-omics studies
Avainsanat: ahdistuneisuushäiriö, sosiaalisen lannistamisen hiirimalli, paniikkihäiriö, korkeanpaikankammo, kytkentäanalyysi, geenien ilmentyminen, proteomiikka, RNA-sekvensointi
This conveys an important message about the necessity of finding new clinically relevant drug targets leading to the development of novel personalized treatment practices.
Olisikin tärkeää löytää uusia kliinisesti merkittäviä lääkkeitä yksilöllistettyjen hoitomenetelmien kehittämiseksi.
Their high prevalence (14%) places them as one of the most common mental disorders within the European Union.
Ahdistuneisuushäiriöt ovat yleisimpiä mielenterveyden häiriöitä, ja niistä kärsii vuosittain 14% väestöstä.
Anxiety disorders manifest themselves as a prolonged or exaggerated response to a threatening situation, which can be either real or perceived.
Ahdistuneisuushäiriöt ovat joukko sairauksia, joihin liittyy jokapäiväistä elämää haittaava pitkittynyt tai voimakas pelko tai ahdistuneisuus.
Second, we identified molecules and biological pathways affected by chronic social defeat stress (CSDS), a mouse model of chronic psychosocial stress, in the following three brain regions: medial prefrontal cortex (PFCM), ventral hippocampus (HIPV), and bed nucleus of the stria terminalis (BNST).
Toisessa osatyössä tutkittiin ahdistuneisuushäiriöille tärkeän riskitekijän, kroonisen psykososiaalisen stressin, vaikutusta kolmen aivoalueen, etuaivokuoren, ventraalisen hippokampuksen ja stria terminaliksen bed-tumakkeen (BNST), geenien ilmentymiseen.
To conclude, our results suggest (1) brain-region and mouse strain-specific differences in myelination in susceptibility and resilience to stress and (2) dysregulation of mitochondrial pathways associated with anxiety-related behavior in both mice and humans.
Väitöskirjatyön tulokset osoittavat, että (1) eri sisäsiittoiset hiirikannat reagoivat krooniseen stressiin erilaisin selviytymisstrategioin, (2) geneettisellä taustalla on suuri merkitys stressialttiudelle ja -resilienttiydelle sekä käyttäytymisen että geeniekspression tasoilla, (3) myelinisaatioon vaikuttavien geenien ilmentyminen ja myeliinin paksuus muuttuvat kroonisen stressin seurauksena, ja (4) mitokondrioiden toimintaan vaikuttavien geenien ilmentyminen muuttuu paniikkihäiriössä ihmisillä ja kroonisen stressin seurauksena hiirillä.
The phenotypic heterogeneity of human populations and high variability of external environmental factors, along with limited access to brain tissue samples, presents some of the main challenges to studying anxiety disorders in humans.
Suurimmat haasteet ahdistuneisuushäiriöiden ihmistutkimukselle ovat geneettinen heterogeenisyys, ympäristötekijöiden suuri vaihtelevuus ja aivokudosnäytteiden rajallinen saatavuus.
Taken together, our results provide further insight into the complex genetic architecture of anxiety disorders and support the suitability of cross-species approaches to studying biological mechanisms underlying anxiety disorders.
Lisäksi ne tukevat eri lajeja hyödyntävien menetelmien sopivuutta ahdistuneisuushäiriöiden taustalla olevien biologisten mekanismien tutkimuksessa.
Furthermore, to translate our results to human anxiety disorders, we performed transcriptome profiling in blood cells of CSDS-subjected mice and compared it with gene expression patterns from blood cells of panic disorder patients who underwent exposure-induced panic attacks.
Koska ahdistuneisuushäiriöpotilailta on mahdotonta saada aivonäytteitä, tutkimme verisolujen geenien ilmentymistä paniikkihäiriöpotilailla ennen paniikkikohtausta, sen aikana, ja sen jälkeen.
As oligodendrocytes are known for their function in axon myelination, we followed the results from transcriptomic analyses with transmission electron microscopy (TEM) and established that B6 stress-susceptible mice had thicker myelin in BNST axons compared to controls.
Koska oligodendrosyytit muodostavat myeliinitupen hermosolujen aksonien ympärille, tutkimme transmissioelektronimikroskopian avulla myeliinin paksuutta stressin jälkeen.
To facilitate this process, efforts should be focused on gaining a deeper understanding of the complex molecular, biochemical, and system-level mechanisms behind the neurobiology of stress, and the role of stress as one of the main etiological factors in anxiety-related psychiatric disorders.
Uusien lääkkeiden ja hoitomenetelmien kehitys vaatii kuitenkin syvällistä ymmärrystä ahdistuneisuuden biologisista mekanismeista sekä siitä, miten ympäristötekijät, kuten krooninen psykososiaalinen stressi, vaikuttavat ahdistuneisuushäiriön syntyyn.
Third, using the CSDS model, we further investigated the role of the BNST through additional studies of gene regulatory networks (GRN) of mRNAs and miRNAs and protein-protein interaction networks.
Yhdistämällä tulokset mikroRNA-sekvensoinnista, RNA-sekvensoinnista ja proteomiikka-analyysistä havaitsimme muutoksia mitokondrioiden toimintaa säätelevissä molekyyliverkostoissa.
Following analysis of RNA sequencing results, we discovered that differentially expressed (DE) oligodendrocyte-related genes were over-represented in gene set enrichment analysis (GSEA) of all studied brain regions.
RNA-sekvensointi osoitti, että oligodendrosyyttien toiminta ja erityisesti myelinisaatioon liittyvien geenien ilmentyminen muuttui kroonisen stressin seurauksena.
We then followed with integrative gene set enrichment analysis of mouse and human data, which showed systemic genetic background-specific enrichment of mitochondria-related gene sets.
Tässä väitöskirjatyössä yhdistettiin sekä ihmis- että hiirigeneettisiä lähestymistapoja ahdistuneisuuden molekyylibiologisen taustan selvittämiseksi.