natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The purpose of this research is to study women’s employment evolution and to connect their personal interpretations about labour migration to previous academic research.
Tämän tutkielman tavoitteena on tutkia naisten työurien kehitystä ja kytkeä heidän omakohtaisia tulkintoja työperäisestä siirtolaisuudesta aiempaan tutkimukseen.
The overrepresentation of women in some migration flows from the global South has been explained in academic research especially by changes in the global labour market, which have increased women’s employment possibilities in the informal sector.
Naisten yliedustusta tietyissä globaalista etelästä tulevista siirtolaisvirroissa on perusteltu akateemisessa tutkimuksissa varsinkin globaalien työmarkkinoiden murroksella, mikä on mahdollistanut naisten aiempaa paremman työllistymisen epävirallisille sektoreille.
This research looks at women’s global migration within a threefold theoretical framework: It combines an analysis about the available niched sources of employment for migrant women in the countries of destination in relation to the recolonization of migration.
Tutkimuksessa tarkastellaan naisten globaalia siirtolaisuutta kolmikantaisen teoreettisen viitekehyksen puitteissa: Se yhdistää analyysiä siirtolaisnaisille tarjolla olevista lokeroituneista työmahdollisuuksista (niche formation) kohdemaissa suhteessa siirtolaisuuden jälleenkolonisaatioon (recolonization of migration).
The research focuses on the migratory experiences of Colombian and Ecuadorian women in Spain.
Tutkielma tarkastelee kolumbialaisten ja ecuadorilaisten naisten kokemuksia siirtolaisuudesta Espanjassa.
The research also uses the life-course perspective for the study of the personal experiences of Colombian and Ecuadorian women.
Analyysissä kolumbialaisten ja ecuadorilaisten naisten omakohtaisista kokemuksista puolestaan hyödynnetään elämänkulkuperspektiiviä (life-course perspective).
Libya still received considerable amount of American economic aid at the beginning of the 1960s, even though it had started to receive large revenues from oil exports.
Libya sai sotilastukikohdan takia USA:lta merkittävässä määrin taloudellista apua vielä 60-luvun alussa, vaikka se alkoi tuolloin saada myös merkittäviä tuloja öljynviennistä.
The primary source material consists of various documents from both administrations.
Tutkimus perustuu molempien presidenttien hallintojen asiakirjoihin.
North Africa was considered to be a strategically important region, and the United States had large military bases in Libya and Morocco.
Pohjois-Afrikkaa pidettiin strategisesti tärkeänä alueena, minkä lisäksi USA:lla oli Libyassa ja Marokossa tärkeitä sotilastukikohtia.
During the Kennedy era however, actual development objectives gained importance, because of which the aid directed to Tunisia increased dramatically during this period.
Kennedyn kaudella kehitystavoitteiden merkitys kuitenkin kasvoi, mikä osaltaan vaikutti siihen, että Tunisian saama apu nousi merkittävästi hänen kaudellaan.
In Libya s case the United States was ready to fund many developments projects aimed at warding off Egypt s growing influence in the country.
Libyan tapauksessa Yhdysvallat oli myös 50-luvun lopulla valmis rahoittamaan monia kehitysprojekteja, joiden tarkoitus oli torjua Egyptin kasvavaa roolia maassa.
However, at the end of the 1950s, Great Britain was forced to cut its economic assistance for Libya due to economic problems and France withheld part of its aid to Morocco and Tunisia in order to pressure them to stop supporting Algerian freedom fighters.
Iso-Britannia joutui kuitenkin taloudellisten syiden takia vähentämään tukeaan Libyalle 50-luvun lopulla, ja samaan aikaan Ranska rajoitti taloudellista apuaan Marokolle ja Tunisialle painostaakseen näitä rajoittamaan tukeaan Ranskan siirtomaavaltaa vastaan taisteleville algerialaisille.
What motives are revealed and what were the potential reasons for the reduction or increase of the aid?
Selvitän työssäni, mitä motiiveja avun antamiselle nousee esille, millä perusteilla apua mahdollisesti vähennettiin tai lisättiin ja kuinka paljon apupolitiikka muuttui presidentin ja hallinnon vaihtuessa.
During the 1950s and 60s, political and strategic interests caused by the Cold War had a huge influence on how economic and technical aid was given to North African countries, which had gained their independence during the 1950s.
1950- ja 60-luvuilla kylmän sodan poliittiset ja sotilaalliset tarpeet vaikuttivat merkittävästi USA:n taloudellisen ja teknisen avun jakamiseen Libyalle, Marokolle ja Tunisialle, jotka kaikki olivat saavuttaneet itsenäisyyden 50-luvun kuluessa.
At least Libyan and Tunisian officials tried exploit this and pressured the United States to increase its assistance by talking about offers of aid made by the Soviet Union.
Ainakin Libya ja Tunisia yrittivät käyttää tätä hyväksi: vetoamalla Neuvostoliiton avuntarjouksiin ne koettivat taivuttaa USA:n lisäämään omaa apuaan.
Great Britain had had a significant role in supporting Libya since the end of the Second World War, and France was supposed to promote development in its former colonies Morocco and Tunisia.
Iso-Britannialla oli ollut merkittävä rooli Libyan avustamisessa ja Ranska oli tarkoitus tukea entisiä siirtomaitaan Marokkoa ja Tunisiaa.
In both cases the United States had to increase its economic support in order to fill the gaps left by its allies, even though Eisenhower Administration was reluctant to take on a larger role in North Africa.
Molemmissa tapauksissa USA joutui lisäämään tukeaan korvatakseen liittolaistensa tuen leikkaukset, vaikka se oli pitkään haluton ottamaan tärkeimmän avun antajan roolia alueella.
At the same time supporting Tunisia was believed to have a positive impact on the external image of the United States in the Third World.
Taustalla tässä tapauksessa vaikutti kuitenkin myös se, että Tunisian suunnitelman tukemisen katsottiin toimiva hyvänä mallina länsivaltojen ja kehitysmaiden kehitysyhteistyöstä ja samalla parantavan USA:n ulkoista kuvaa.
United States was ready to increase its economic support to these countries as long as the governments were sympathetic to retaining US military presence.
USA oli valmis lisäämään niille suunnattua apua, jotta maiden johto olisi suhtautunut myönteisesti tukikohtien säilyttämiseen.
The thesis examines the motivations behind the US economic and technical aid to Libya, Morocco and Tunisia during the Eisenhower and Kennedy administrations (i.e. between 1953 and 1963).
Pro gradu työni tutkimuskohteena on USA:n Libyalle, Marokolle ja Tunisialle antamaan taloudelliseen ja tekniseen apuun vaikuttaneet tekijät Dwight D. Eisenhowerin ja John F. Kennedyn presidenttikausilla, eli vuosina 1953 1963.
US Foreign Aid to Libya, Morocco and Tunisia : The Eisenhower and Kennedy Administrations
Yhdysvaltain taloudellinen ja tekninen apu Libyalle, Marokolle ja Tunisialle Eisenhowerin ja Kennedyn presidenttikausilla
Besides Cold War enemies, certain European allies caused some headaches to Eisenhower and Kennedy administrations in connection to economic assistance for North African countries.
Kylmän sodan vihollisten lisäksi USA:n omat liittolaiset aiheuttivat sille päänvaivaa apuasioissa Pohjois-Afrikassa.
Unlike Libya or Morocco, Tunisia had a valid development plan, and the Kennedy administration was willing to support it. American officials saw supporting Tunisia as a good model for future development cooperation between Western developed nations and developing countries.
Syynä tähän oli se, että toisin kuin Libyalla ja Marokolla, Tunisialla oli pätevä kehityssuunnitelma, jota Kennedyn hallinto oli valmis tuke-maan.
United States even had an agreement with Libya about giving economic aid in return for the right to operate the large Wheelus Air Base, and when the United States negotiated with Morocco about the fate of its military bases in the country, the Americans brought up the issue of economic assistance.
Libyan kanssa USA:lla oli jopa sopimus taloudellisen avun antamisesta tukikohtaoikeuksia vastaan, vaikka tätä USA ei ollut valmis virallisesti myöntämään.
Because of the strategic importance of the region, it was also important to both administrations that the leaders of all three countries maintained good relations with the United States, and kept their distance to the Soviet Union and Nasser s Egypt.
Alueen tärkeyden takia USA ei myöskään halunnut Libyan, Marokon ja Tunisian solmivan liian läheisiä suhteita Neuvostoliittoon tai Egyptiin, jonka johtaja Nasser suhtautui hyvin kielteisesti länsivaltoja kohtaan.
One of the main issues tied to US aid to Libya, Morocco and Tunisia during the Eisenhower and Kennedy years was political and economic stability.
USA:n apuun liittyi niin Eisenhowerin kuin Kennedynkin kaudella vahvasti myös poliittisen ja taloudellisen vakauden säilyttäminen Libyassa, Marokossa ja Tunisiassa.
It seems clear that during the Eisenhower and Kennedy administrations, achieving economic and social development was often secondary compared to US political and military objectives in North Africa.
Varsinaiset kehityspoliittiset tavoitteet tuntuvat olleen toisarvoisia verrattuna poliittisiin ja sotilaallisiin tavoitteisiin molempien presidenttien aikana.
The friction between France and Morocco and Tunisia continued well to the Kennedy era and often frustrated American officials.
Ongelmat Ranskan suhteen jatkuivat pitkälle Kennedyn kaudelle.
These results should be taken into account when considering the biosafety of GM trees.
Tulokset tulisi ottaa huomioon GM-puiden riskinarvioinnissa.
The palatability of transgenic trees was studied in the feeding experiments using the lepidopteran herbivores rusty tussock moth and buff-tip (Orgyia antiqua L., Phalera bucephala L.) and the mammalian herbivores mountain hare and roe deer (Lepus timidus L., Capreolus capreolus L.).
Syöttökokeissa tutkittiin siirtogeenisten puiden kelpaavuutta ravintona perhosille täplätupsukas ja härkäpää (Orgyia antiqua L., Phalera bucephala L.) sekä nisäkkäille metsäjänis ja metsäkauris (Lepus timidus L., Capreolus capreolus L.).
The relative growth rate of O. antiqua on transgenic birches was lower in comparison to wild-type birches.
O. antiquan suhteellinen kasvu oli heikompaa siirtogeenisellä kuin kontrolliravinnolla.
Risks in forest ecosystems are difficult to predict, due to the long life cycles of trees and their complex ecological interactions.
Siirtogeenin vaikutuksia on vaikeaa ennakoida monimutkaisessa metsäekosysteemissä kasvaviin pitkäikäisiin puihin ja niitä ravintonaan käyttäviin eläimiin.
Ecological interactions between herbivores and silver birch and aspen trees genetically modified for fungal disease resistance
Ekologiset vuorovaikutukset kasvinsyöjien ja siirtogeenisten sienitautikestävyystutkimusta varten muunneltujen rauduskoivujen ja haapojen välillä
The results suggest that the impact on herbivores is species- dependent.
Tulokset viittaavat siihen, että tutkittujen GM-puiden vaikutukset herbivoreihin ovat lajiriippuvaisia.
The studies revealed that sugar beet chitinase IV caused unintentional effects on silver birch: the transgenic trees were smaller and their red leaf colour indicated stress.
Sokerijuurikkaan kitinaasi IV -siirtogeeni aiheutti puille ennakoimattomia vaikutuksia: Niiden kasvu oli heikompaa kuin kontrollien ja niiden lehtien punainen väritys indikoi stressiä.
No difference in the palatability to mammals was found between transgenic and wild-type trees.
Nisäkkäiden syöttökokeissa siirtogeenisten ja kontrollipuiden välillä ei ollut eroa maistuvuudessa.
The pleiotropic effects of the transgenes affecting plant-herbivore interaction can explain these impacts.
Vaikutusten taustalla voivat olla siirtogeenin pleiotrooppiset vaikutukset, jotka vaikuttivat kasvi-herbivori-vuorovaikutukseen.
Many risks and environmental concerns have been linked with the cultivation of genetically modified (GM) trees.
Siirtogeenisten puiden (GM-puut) kasvatukseen liittyy riskejä ja ympäristöongelmia.
There were differences in herbivore pressure between transgenic and wild-type birches: GM trees had a higher aphid density but a lower diversity of insect species and visible leaf damages.
Herbivoripaine erosi siirtogeenisten ja kontrollipuiden välillä: Siirtogeenisillä puilla esiintynyt lajisto ja lehtivauriot olivat yksipuolisempia, mutta kirvatiheys suurempi kuin kontrollipuilla.
Among the most frequently mentioned risks are the unintentional/pleiotropic effects of transgenes on organisms or plant properties that are not the targets of genetic modification.
Yksi suurimmista riskeistä liittyy siirtogeenisen aineksen pleiotrooppisiin tai tahattomiin vaikutuksiin, jolloin yksi geeni voi vaikuttaa useampaan kuin yhteen fenotyypin ominaisuuteen.
Tree growth and quality, and insect density and composition were studied during the field trial.
Kenttäkokeella selvitettiin, poikkeavatko siirtogeenisten koivujen kasvulliset ja laadulliset ominaisuudet ja niiden kohtaama hyönteissyönti kontrollipuista.
This thesis is focused on the interactions between insect and mammal herbivores and transgenic trees.
Tässä väitöskirjassa tarkasteltiin kasvinsyöjähyönteisten ja -nisäkkäiden ja siirtogeenisten puiden, rauduskoivun (Betula pendula Roth) ja haapojen (Populus sp.) välisiä vuorovaikutuksia.
The situation changed in the early 1990’s when EC turned into European Union.
Tilanne kuitenkin muuttui 1990-luvun alussa kun Euroopan yhteisöstä tuli Euroopan unioni (EU).
The thesis focuses on four objects of support, namely the political community, regime principles, regime performance and regime institutions.
Tutkielmassa keskitytään neljään poliittisen kannatuksen kohteeseen, joita ovat poliittinen yhteisö, poliittisen järjestelmän periaatteet, järjestelmän toimivuus sekä instituutiot.
Finnish public opinion will be analysed through quantitative measures, using the European Commission's Standard Eurobarometer poll from November 2013 (EB 80.1).
Aineistona käytetään vakiomuotoista eurobarometriaineistoa marraskuulta 2013 (EB 80.1).
This resulted in a fundamental institutional reform and introduced supranational elements to decision-making, thus adding a new political dimension to the integration.
EU:ssa tapahtui perustavanlaatuisia institutionaalisia muutoksia, päätöksentekoon lisättiin ylikansallisia elementtejä ja unioni sai uuden, poliittisen ulottuvuuden.
This thesis studies public euroscepticism in Finland using David Easton’s theory of diffuse and specific political support, further elaborated by Pippa Norris.
Tässä pro gradu -tutkielmassa tutkitaan suomalaisten EU-kriittisyyttä käyttäen teoreettisena viitekehyksenä David Eastonin teoriaa diffuusista ja spesifistä poliittisen järjestelmän kannatuksesta, jota Pippa Norris on sittemmin työstänyt edelleen.
The level of support can be seen as ranging in a continuum from the most diffuse support for the system down through successive levels to the most concrete, specific support.
Kannatuksen taso käsitetään jatkumona laajasta järjestelmän kannatuksesta yksityiskohtaiseen kannatukseen.
The results also show that on average, Finns tend to hold more positive than negative feelings towards the European Union.
Tuloksista käy ilmi että suomalaisilla on keskimäärin melko positiivinen suhde Euroopan unioniin.
Economic considerations are not found to have a big impact, nor are there clear indicators of diffuse or specific support as such.
Taloudellisilla kysymyksillä ei tutkimuksen mukaan näytä olevan suurta merkitystä, eikä aineistosta nouse esiin tekijöitä jotka suoraan selittäisivät diffuusin tai spesifin kannatuksen puutetta.
In its early years, the European project was an elite-driven venture in which the political elite of the original six member states aimed to create a European Community (EC) based on tight economic cooperation between European nation-states.
Euroopan yhteisö (EY) oli alkujaan poliittisen eliitin ajama hanke, jonka päämääränä oli taloudellisen yhteistyön tiivistäminen läntisessä Euroopassa.
Because of the economic nature of the integration, there was no pressing need to engage the public in the process, and thus popular opinion played only a minor role in the integration process.
Integraation puhtaasta taloudellisesta luonteesta johtuen julkisella mielipiteellä ei juurikaan ollut painoarvoa, eikä jäsenvaltioiden kansalaisia ollut tarpeen sitouttaa taloudelliseen yhteistyöhön.
These factors account for 63% of the total variance.
Tutkimusaineistosta voidaan johtaa neljä erillistä faktoria jotka selittävät 63% havaitusta varianssista.
It has become widely accepted that citizens have the ability and the willingness to constrain, modify, and eventually forestall the integration process.
1990-luvulta lähtien julkisen mielipiteen tärkeys on tunnustettu myös EU:ssa, ja nykyään tiedostetaan että kansalaisilla on sekä kykyä että halua estää, muokata ja viivyttää integraation etenemistä.
The objective is to determine whether the four objects of support are independently manifested, to assess how much of Finnish euroscepticism can be accounted for by the four objects of support and to find out which independent variables explain the perceived dimensions of euroscepticism more specifically.
Tutkimuksen tarkoituksena on faktori- ja regressioanalyysien avulla määrittää kannatuksen alalajien esiintyvyyttä, jotta voidaan arvioida kuinka suomalainen euroskeptisyys näyttäytyy tämän typologian valossa.
Consequently, the European project became a more salient issue on national political agendas, which in turn was followed by a more systematic and persistent opposition towards it.
Euroopan integraatio alkoi kiinnostaa poliitikkoja ja kansalaisia myös kansallisella tasolla, mikä puolestaan johti myös EU-kriittisiin asenteisiin ja mielipiteisiin jäsenvaltioissa.
A few distinct topics arise from the results: The overall favourable attitudes of the Finnish public, using of national proxies as basis for opinion formation and identification to the nation instead of Europe.
Kansalliset tekijät EU-mielipiteiden muodostuksessa sekä samaistuminen kansallisvaltioon ovat myös tärkeitä tekijöitä suomalaisten EU-kriittisyyden taustalla.
This trend has also affected the field of European studies.
Lisäksi on tarkoitus selvittää mitkä taustamuuttujat vaikuttavat suomalaisten euroskeptisyyteen.
Several administrative and health registers are linked to the data.
Lukuisia viranomais- ja terveysrekistereitä on yhdistetty aineistoon.
Researching the effects of over-indebtedness is topical: in 2013 the number of credit default entries exceeded those following the 1990’s depression, suggesting that over-indebtedness is a persisting problem.
Ylivelkaantumisen tutkiminen on ajankohtaista: vuonna 2013 maksuhäiriömerkintöjen määrä ylitti 1990-luvun laman määrän, mikä kertoo ylivelkaantumisen olevan jatkuva ongelma.
However, the health effects of parental over-indebtedness on children are less well known, and longitudinal panel data and health registers haven’t been used for this purpose.
Vanhempien ylivelkaantumisen vaikutuksista lasten terveyteen on kuitenkin hyvin vähän tietoa, eikä pitkittäisaineistoja ja terveysrekistereitä ole käytetty tähän tarkoitukseen.
This thesis is a part of the currently ongoing Social Consequences of Recession research project, studying the long and short term effects of recession periods on income, illness and mortality.
Tutkielma on osa Suomen Akatemian rahoittamaa Lamakausien sosiaaliset seuraukset -tutkimusprojektia, jossa tutkitaan lamakausien lyhyt- ja pitkäaikaisia vaikutuksia tuloihin, sairastavuuteen ja kuolleisuuteen.
The aim of this thesis is to test whether parental over-indebtedness is a determinant for depression in the Finnish national 1987 birth cohort, consisting of 59476 individuals.
Tutkimusaineistona käytetään 1987-syntymäkohorttia, joka käsittää 59476 henkilöä.
Over-indebtedness is more common in already disadvantaged groups and exacerbates social disparity.
Ylivelkaantuminen kytkeytyy huono-osaisuuteen ja voi täten kasvattaa sosiaalista eriarvoisuutta.
The results suggest that financial distress in the childhood home intertwines with other childhood risk factors of depression and contributes to the clustering of adverse childhood experiences.
Tulosten valossa taloudellinen ahdinko lapsuudenkodissa kytkeytyy muihin lapsuuden ajan masennuksen riskitekijöihin ja on osa huono-osaisuuden kasautumista.
Two different explanations are considered to explain the possible connection found between parental over-indebtedness and depression: the life-course approach and the family economic stress model.
Mahdollista havaittua yhteyttä vanhempien ylivelkaantumisen ja lasten masennukseen välillä selitetään elämänkaarinäkökulmasta sekä family economic stress model -mallin valossa.
By reducing economic and social resources in a childhood environment that may be necessary for upward social mobility, it could add to the intergenerational transmission of inequality.
Heikentämällä taloudellisia ja sosiaalisia resursseja lapsuusiässä, ylivelkaantuminen saattaa olla osatekijä huono-osaisuuden ylisukupolvisessa ketjussa.
Hazard rates for over-indebted parents are estimated with the Cox regression model.
Tämän jälkeen seuranta-ajalla ilmenevää riskiä estimoidaan Coxin suhteellisten vaarojen mallilla.
The results indicate that children of over-indebted parents face elevated risk for depression, even when adjusted for previously well-known and studied predictors of adolescent depression.
Tulokset osoittavat, että ylivelkaantuneiden lapsilla on suurempi masennuksen riski senkin jälkeen, kun muut tunnetut riskitekijät – vanhempien koulutus, vanhempien aviotilanne ja vanhempien masennus – kontrolloidaan.
The cumulative rate of new purchases among children with an over-indebted parent and others will be assessed using Kaplan-Meier estimates.
Kaplan-Meier -kuvaajilla estimoidaan lääkeostojen kumulatiivista insidenssiä ylivelkaantuneiden lapsilla ja muilla.
Over-indebtedness has been identified as a risk factor for several health outcomes.
Ylivelkaantumisen on havaittu olevan yhteydessä velkaantuneiden huonompaan terveyteen.
Survival analysis is used to analyze the cumulative incidence for antidepressants purchases, which are used as a proxy for psychiatric morbidity.
Psykiatrisen sairastavuuden mittarina käytetään ensimmäistä antidepressiiviostoa.
Parental over-indebtedness as a predictor for children’s psychiatric morbidity : A 13 year follow-up of the 1987 birth cohort
Tutkielman tarkoitus on selvittää, onko vanhempien ylivelkaantuminen determinantti lasten psykiatriselle sairastavuudelle.
The study is a qualitative study utilizing interpretative phenomenological analysis as its method.
Kyseessä on laadullinen tutkimus, jonka menetelmä on tulkitseva fenomenologinen analyysi (IPA).
The significance of social support is especially evident in the cases where it lacks.
Sosiaalisen tuen merkitys ilmenee etenkin kuvauksissa, joissa käsitellään sen puutetta.
Theories used to give perspective to the results are Breakwell’s theory of threatend identity (1986), Berry’s cathegorization of acculturation strategies (1997), Festinger’s theory of cognitive dissonance (1957) and Kuusisto-Arponen’s concepts and considerations concerning the traumatized sense of belonging (2009, 2008a & 2008b).
Tuloksia tarkastellaan aikaisempien empiiristen tutkimusten valossa ja Breakwellin identiteettikriisin teorian (1986), Berryn akkulturaatiostrategioiden luokittelun (1997), Festinferin kognitiivisen dissonanssin teorian (1957) ja Kuusisto-Arposen näkemysten ja käsitteistön (2009, 2008a & 2008b) kautta.
The sample consists of six child evacuees.
Tutkimus perustuu kuuden evakkolapsen haastatteluun.
This study deals with experiences of children evacuated from the Finnish Karelia during the Second World War (1939 and 1944).
Tämä tutkimus käsittelee Karjalasta vuosina 1939 ja 1944 evakuoitujen lasten kokemuksia.
The study has been divided into two parts: 1) experiences concerning the acute psychological stress of the evacuation period and the psychosocial factors relieving it, and 2) later psychological effects of the evacuation and the subjects’ ways of processing it.
Tutkimuksessa käsitellään 1) evakkoajan akuuttia psyykkistä kuormitusta ja sitä helpottaneita psykososiaalisia tekijöitä sekä 2) evakkouden myöhempiä psyykkisiä vaikutuksia ja niiden prosessointia.