natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Primarily, the research employed the qualitative research approach and data analyses were based on the data-based content analysis method.
Peruslähestymistavaltaan tutkimus oli kvalitatiivinen, ja aineiston analyysi perustui aineistolähtöiseen sisällönanalyysiin.
The first purpose of the study was to provide a description of the phenomenon of joy at school as perceived by students.
Tutkimuksen ensimmäisenä tavoitteena oli tuottaa kuvaus kouluilon ilmiöstä oppilaiden kuvaamana.
The third task was to research how to collaborate with parents so that they could participate in their children’s school work and support their joy at school.
Kolmanneksi tarkasteltiin sitä, miten yhteistyötä vanhempien kanssa voidaan toteuttaa niin, että heidät saadaan osallistumaan lastensa koulunkäyntiin ja tukemaan kouluiloa.
The study provided means not only to develop basic education but also to develop teacher training and in-service training.
Tutkimus antaa välineitä perusopetuksen kehittämiseen, mutta myös opettajien perus- ja täydennyskoulutukseen.
The study showed that new pedagogical methods had a considerable connection with the students’ experiences of joy at school.
Tutkimus osoitti, että uusien pedagogisten toimintamallien yhteys oppilaiden kokemaan kouluiloon oli huomattava.
This study produced very practical information that can be applied in any school levels when creating positive, inspiring, and student-oriented methods and practices.
Tutkimuksen tuottama tieto on hyvin käytännönläheistä ja se on sovellettavissa mille tahansa luokka-asteelle etsittäessä myönteisiä, innostavia ja oppilaslähtöisiä menetelmiä ja toimintatapoja.
By operationalizing the elements of PERMA, it was possible to create practices and pedagogical models that were utilized in the class-room during the research year.
Operationalisoimalla PERMA-teorian osatekijät muotoutuivat ne toimintatavat ja pedagogiset mallit, joita luokassa käytettiin tutkimusvuoden aikana.
The school culture in the classroom was built with simple, con-crete, and easily realizable pedagogical methods that formed an entity that changed the everyday school life into a year of joy.
Luokan toiminta- ja koulunkäyntikulttuuri rakentui yksinkertaisista, konkreettisista ja helposti toteuttavista pedagogista menettelytavoista muodostaen kokonaisuuden, joka muutti kouluarjen ilon vuodeksi.
During the research period, the school work was directed by cherishing of positive emotions and communality, recognition and employment of students’ strengths, and providing manifold experi-ences of successes to each student.
Koulutyötä ohjasi tutkimusvuoden ajan myönteisten tunnekokemusten ja yhteisöllisyyden vaaliminen, oppilaiden vahvuuksien etsiminen ja hyödyntäminen sekä onnistumisen kokemusten monipuolinen tarjoaminen jokaiselle oppilaalle.
In addition to pedagogical practices, the teacher’s personality and methods had their own important influence on joy at school.
Pedagogisten käytänteiden lisäksi opettajan persoona ja toimintatavat heijastuivat oppilaiden kouluiloon merkittävällä tavalla.
The research data com-prised of student interviews in the fall and spring of the research year and initial and intermediate measures of joy at school among students and their parents.
Tutkimusaineisto koostui tutkimuslukuvuoden syksyllä ja keväällä toteutetuista oppilaiden haastatteluista sekä kouluilon muutosta kartoittavista alkumittauksesta ja välimittauksista, joihin oppilaat ja vanhemmat vastasivat.
This study was based on the trust in teachers’ opportunities to create such a teaching and learning atmosphere that could enhance posi-tive emotions and relationships, thriving at school, study motivation, and success at school.
Tutkimuksen lähtökohtana oli luottamus opettajan mahdollisuuksiin luoda opetus- ja oppimisilmapiiri sellaiseksi, että se edistää myönteisiä tunteita ja ihmissuhteita, kouluviihtyvyyttä, opiskelumotivaatiota sekä niiden myötä koulumenestystä.
The second purpose was to investigate which pedagogical methods could promote students’ joy at school.
Toisena osa-alueena selvitettiin sitä, millaiset pedagogiset menettelyt edistävät oppilaiden kouluiloa.
Furthermore, the methods in question apparently increased positive atmosphere and inter-action in the classroom, which are proven to be important factors to students’ thriving and success at school.
Samoin kyseiset menetelmät sekä välittävän opettajuuden periaatteet näyttävät lisäävän luokan myönteistä ilmapiiriä ja vuorovaikutusta, minkä on huomattu olevan merkityksellinen taustatekijä oppilaiden koulussa viihtymisen ja menestymisen näkökulmasta.
The fourth task was to analyze how the pedagogical methods that promote joy at school could influence inter-action in the classroom during the research period.
Neljäntenä tavoitteena oli selvittää, millainen yhteys kouluiloa edistävillä pedagogisilla menettelyillä oli luokan vuorovaikutussuhteisiin tutkimusvuoden aikana.
The purpose of the study was to find and create such concrete and positive psychological practices and methods in teaching that promote students’ joy at school.
Tutkimuksen tarkoituksena oli etsiä ja luoda opettajan toimintaan sellaisia konkreettisia ja positiiviseen psykologiaan perustuvia pedagogisia käytänteitä ja toimintatapoja, joiden avulla on mahdollista edistää oppilaiden kouluiloa.
This study leaned on positive psychology which has introduced the idea of positive education to provide a positive and strength-based approach to school work.
Se on nostanut maailmanlaajuisen kiinnostuksen kohteeksi positiivisen kasvatuksen, joka tarjoaa koulutyöhön myönteisen ja voimavaraperustaisen suhtautumistavan.
Relationships with classmates and teacher, parents’ support, work methods in the class-room, classroom atmosphere and culture, experiences of successes, shared activities after school days, and contentment with the esthetic nature and coziness of the classroom defined joy at school.
Tulosten perusteella kouluilo hahmottui oppilaiden kertomana suhteellisen pysyväksi ilmiöksi, jota luonnehtivat suhteet luokkakavereihin ja opettajaan, vanhempien tuki, luokan työskentelytavat, toimintakulttuuri ja ilmapiiri, koulussa koetut onnistumisen kokemukset, koulupäivän ulkopuolinen yhteinen toiminta sekä luokkaympäristön esteettisyys ja viihtyisyys.
In addition, the study offered new viewpoints to support teachers’ coping and thriving at work.
Tutkimus tarjoaa uusia näkökulmia myös opettajien työssä jaksamiseen ja työviihtyvyyteen.
Furthermore, methods promoting joy at school seemed to have a positive influence on the quality of interaction in the classroom.
Edelleen kouluiloa edis-tävillä menettelyillä oli selkeä myönteinen yhteys luokan vuorovaikutussuhteiden laatuun.
In addition, decrease in scores in the PISA 2012 comparisons have led to increase in discussions about how to develop schooling.
Koulun uudistamiseksi käytävää kehittämiskeskustelua lisäsi myös viimeisen PISA 2012 -tutkimuksen osoittama selkeä lasku oppilaidemme osaamistasossa.
In this study, they are called "the perceived joy at school".
Näistä myönteisistä piirteistä käytetään yhteistä nimitystä kouluilo.
The study provided encouraging information about the chances of promoting positive school-related feelings, motivation, and thriving in students by using methods that were based on positive psy-chology.
Tutkimus tuotti rohkaisevaa tietoa siitä, että sisällyttämällä luokkatoimintaan positiiviseen psykologiaan perustuvia menetelmiä on mahdollista edistää oppilaiden kouluun liittyviä myönteisiä tunteita sekä kouluintoa ja -viihtyvyyttä.
More and more attention has been paid on practices that could enhance their well-being.
Koululais-ten hyvinvointia edistäviin toimintoihin on alettu kiinnittää maassamme huomiota.
The purpose of the Magenta project in between 2011-2013 was to increase employment for artists working in Lapland, and by educating them and encouraging art management.
Vuosina 2011-2013 toteutetun Magenta-hankkeen tavoitteena oli lappilaisten taiteilijoiden työllistymisen ja toimintaedellytysten parantaminen kehittämällä alueellista täydennyskoulutusta, manageriosaamista ja kansainvälisiä toimintoja.
Continuing education and art management provided skills for those artists actively participating in the Magenta project.
Täydennyskoulutustilaisuudet ja manageritoiminta muodostivat eheän tukiverkoston niissä aktiivisesti mukana olleille hanketaiteilijoille.
This resulted in improved career planning, expanded networks and provided new professionals tools for artists work.
Magenta-hanke laajensi hanketaiteilijoiden verkostoitumista ja tarjosi uusia työkaluja ammatillisen osaamisen kehittämiseen.
Interviews of project artists included pedagogic development suggestions to organize continuing education and art management in Lapland.
": kuvataiteilijoiden puheenvuoroja täydennyskoulutuksen ja manageritoiminnan kehittämisestä Lapissa
The aim of the research was to discover, whether or not the continuing education and arts management fulfilled the development needs of the artists.
Tutkimustehtävänä oli selvittää täydennyskoulutustilaisuuksien ja manageritoiminnan sisältöjä suhteessa hanketaiteilijoiden ajankohtaisiin osaamis- ja koulutustarpeisiin työelämässä.
The interviews illustrated that today artists needs to update their professional image and skills, so that they can find employment and interact more efficiently with the various operators of today’s society.
Tutkimustuloksissa havaittiin, että kuvataiteilijat tunnistivat tarpeen kehittää ammatillista osaamistaan työllistymisensä turvaamiseksi.
This qualitative study focuses on five Lappish professional artists and the effectiveness of their continuing education and arts management.
Magenta-hankkeeseen valittiin viisi hanketaiteilijaa, joiden kokemuksia kartoittamalla kehitettiin täydennyskoulutustilaisuuksia ja manageritoimintaa.
The method of research involved interviewing these five project artists about their experiences during Magenta project.
Tutkielma käsittelee Lapin ammattitaiteilijoille suunnattua taiteen täydennyskoulutusta Magenta-hankkeessa.
Continuing education and art management should be developed in the future to serve more artist needs.
Tutkielma sisältää pedagogisia ja kuvataiteilijoiden arkea palvelevia kehitysehdotuksia tulevaisuuden kuvataiteen täydennyskoulutuksen järjestämiselle Lapissa.
Lappish artists require more local and international connections to be able to work in modern art field.
Kuvataiteen täydennyskoulutusta tulee hanketaiteilijoiden kokemusten pohjalta kehittää kohti laajempia paikallisia ja kansainvälisiä yhteistyöprojekteja ja työelämälähtöisiä käytäntöjä.
In the study, five enthusiastic Lappish artists in different phases of their careers were selected from the Lapland region.
Tutkimusaineisto kerättiin teemahaastattelun menetelmää käyttäen järjestämällä viisi erillistä hanketaiteilijahaastattelua.
Her body of work includes over thirty books, plays, poems, and journal articles.
Hänen tuotantonsa käsittää yli kolmekymmentä teosta, näytelmiä, runoja ja lehtiartikkeleita.
In addition, she was a popular speech giver and lecturer.
Sen lisäksi hän oli suosittu juhlapuhuja ja luennoitsija.
Kariniemi’s environmental awakening started gradually beginning in the 1950s.
Kariniemen ympäristöherääminen tapahtui vähitellen jo 1950-luvulta alkaen.
According to this model, successful environmental education requires the simultaneity of all these dimensions.
Sen mukaan ympäristökasvatuksen onnistuminen edellyttää kaikkien kolmen ulottuvuuden huomioon ottamista samanaikaisesti.
This year is the one-hundred-year anniversary of author Annikki Kariniemi’s birthday (b. July 24, 1913).
Tänä vuonna tulee kuluneeksi sata vuotta kirjailija Annikki Kariniemen syntymästä (24.7.1913).
When discussing who has the right to defi ne nature, the relationship with nature has a societal level that includes confl icting interests.
Keskustelussa siitä, kenellä on oikeus määritellä luonto, tullaan luontosuhteen yhteiskunnalliselle sektorille, johon liittyy myös toisilleen vastakkaisia intressejä.
The study showed that Kariniemi’s relationship with nature was based on many factors of successful environmental education: positive early childhood experiences with nature, nature-oriented hobbies of signifi cant others, personal interest toward the nature ignited by school teachers, and personal connection with nature.
Tutkimuksen perusteella Kariniemen luontosuhteen taustalta löytyi monia onnistuneen ympäristökasvatuksen elementtejä: lapsuuden varhaiset, myönteiset luontokokemukset, merkityksellisten henkilöitten luontoharrastus, koulussa opettajien herättämä kiinnostus luontoa kohtaan ja luonnon henkilökohtainen merkitys ihmiselle.
Later on, she paid attention to clearfelling, nature pollution, and damming.
Myöhemmin hän kiinnitti huomiota metsien avohakkuisiin, luonnon saastumiseen ja jokien patoamiseen.
The relationship is seen as a life-long process infl uenced by several factors.
Luontosuhde nähdään elämänikäisenä prosessina, johon vaikuttavat monet tekijät.
The author participated in the contemporary societal discussion defending the nature and culture of Lapland.
Kirjailija alkoi osallistua aikakauden yhteiskunnalliseen keskusteluun, missä hän puolusti Lapin luontoa ja kulttuuria.
Societal attitudes changed in tandem with environmental awakening, infl uenced by the radical movements of the 1960s and 1970s.
Luonnonsuojeluajattelun ohessa näkyi myös yhteiskunnallisten asenteitten muuttuminen, johon vaikuttavat 1960–1970 -lukujen radikaalit liikkeet.
Kariniemi’s course of life was analyzed through the signifi cant autobiographical turning points (Denzin’s epiphanies).
Kariniemen elämänkulkua tarkasteltiin merkittävien elämäkerrallisten käännekohtien (Denzinin epifanien) kautta.
This analysis leaned on Palmer’s division of cognitive, affective, and conative dimensions was employed.
Tässä tarkastelussa käytettiin hyväksi ympäristökasvatuksen Palmerin mallin mukaista jakoa kognitiiviseen, affektiiviseen ja konatiiviseen ulottuvuuteen.
The purpose of this study is to describe author Annikki Kariniemi’s course of life and her relationship with nature, and the development of this relationship.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on kuvata kirjailija Annikki Kariniemen elämänkulku sekä hänen luontosuhteensa ja sen kehitys.
Kariniemi was one of the fi rst women authors of Lapland and the fi rst woman in the fi eld of hunting literature in Finland.
Kariniemi oli Lapin ensimmäisiä naiskirjailijoita ja Suomen ensimmäinen naispuolinen eräkirjailija.
The development of Annikki Kariniemi’s relationship with the nature is discussed in the context of three autobiographical books covering three periods in her life: childhood, time as an author of hunting literature, and radicalism.
Annikki Kariniemen luontosuhde-narratiivin muutosta tarkasteltiin hänen omaelämäkerrallisten kertomustensa valossa kolmena aikakautena: lapsuudessa, eräkirjailijavaiheessa ja radikalismin aikana.
The research approach is micro-historical and narrative-autobiographical.
Siinä käytettiin hyväksi mikrohistoriallista lähestymistapaa sekä narratiivista omaelämäkertatutkimusta.
The research is interdisciplinary and uses multiple methods.
Tutkimus on monitieteinen ja -menetelmäinen.
The author expressed her concern over the extinction of lax as the result of damming of the Kemijoki River.
Kirjailija ilmaisi huolensa Kemijoen patoamisen aiheuttamasta lohen sukupuutosta.
This study introduces Annikki Kariniemi as a conservationist.
Tämä tutkimus nostaa esille kirjailija Annikki Kariniemen luonnonsuojelijana.
During her fi nal years, Kariniemi was an activist in a northern-Finnish environmental movement.
Elämänsä viimeisinä vuosina hän oli aktiivisesti mukana lappilaisessa ympäristöliikkeessä.
The study contributes a multidisciplinary analysis of the relationship with nature.
Tutkimuksessa tarkastellaan luontosuhdetta monitieteisenä käsitteenä.
I have researched this theme by interpreting strategic thinking amongst operational management in Mantsinen Group Ltd Oy.
Ilmiötä olen selvittänyt tutkimalla strategista ajattelua Mantsinen Group Ltd Oy:n johtohenkilöstön keskuudessa.
Interviews were transcripted and themed; results are shown in chapter 5.
Tulokset esitetään luvussa 5.
The goal of this study is to help understanding the idea of strategy by operational management.
Tutkimuksen tavoitteena on auttaa ymmärtämään operatiivisen johdon tulkintaa strategiasta ja sen merkityksestä päivittäisessä työnkuvassa.
The Methodological framework for this study is content theming and contextual inquiry.
Työn metodologinen viitekehys perustuu aineiston teemoitteluun ja osallistuvaan havainnointiin.
The theoretical framework is focused on strategy schools and organizational theories about competitive advantage.
Tutkimuksen teoreettinen viitekehys rakentuu kilpailuetua ja strategiakoulukuntia korostavista organisaatioteorioista sekä niitä kritisoivasta kompleksisuusajattelusta.
As a result of the study it can be shown that the grounding theories of strategic management can still be used, but in the implementation, interaction and social complexity among people must be taken as a part of the strategy plan.
Tutkielmassa havaittiin, että perinteisiä strategisen johtamisen malleja voidaan yhä käyttää strategian suunnittelussa, mutta varsinkin jalkauttamisvaiheessa on tärkeä panostaa ihmisten välisen vuorovaikutuksen huomioimiseen sekä strategian liikkumavaran havainnollistamiseen operatiiviselle johdolle.
Company’s operational management was interviewed (n=12).
Tutkimus on puolistrukturoidulla teemahaastattelulla (n=12) toteutettu laadullinen tutkimus.
Strategy should be seen as a symbolic framework for operational management to be able to do decisions based on common agreement in the organization.
Strategian voidaan katsoa olevan kerronnallinen viitekehys, jonka perusteella johto voi tehdä päätöksiä ja henkilöstö saada lisää merkitystä tehdylle työlle.
Traditional way of understanding strategy has been criticized, because strategies rarely happen as planned and the dominant discourse over strategy often fails to emphasize interpersonal transaction and emergent issues rising from conflicts in organization.
Strategia ei yleensä toteudu suunnitellulla tavalla ja dominantti strategiapuhe ei huomioi tarpeeksi ihmisten välisessä vuorovaikutuksessa tapahtuvaa tiedon ja strategian muokkaantumista.
When planning the strategy, the tendency is to view it as a task to create a long term.
Lopulta strategian konkretisoituminen on mitattavissa, jotta voidaan tietää onko se onnistunut.
Therefore management must know the possibilities to extend the strategy frame.
Tämän lisäksi tutkielmassa teen jalkauttamisen perusteet, joilla strategia voidaan viedä käytäntöön.
Research type is case study and theme interviews are the main method for data collection.
Tekemässäni tapaustutkimuksessa (case study research) tutkitaan yrityksen johtoa ja pyritään saamaan systemaattinen ja totuudenmukainen kuva strategian tulkinnasta ja kokemisesta.
The nature of strategy in dominant discourse is more of a document, which guides the organization when implemented properly.
Strategian ajatellaan olevan organisaatiota ohjaava asiakirja, joka pannaan täytäntöön jalkauttamisen kautta, mutta tällainen perinteinen strategiamalli saa paljon kritiikkiä.
The total of the questions was 63.
Kysymyksiä oli 63.
The study was carried out in the School of Vocational Teacher Education in Oulu, Finland in 2007–2008.
Tutkimus toteutettiin Oulun seudun ammatillisessa opettajakorkeakoulussa 2007–2008.
142 student teachers out of 222 answered the questions.
Kyselyyn vastasi 142 opettajaopiskelijaa 222:sta.
The working orientations as generic terms seemed to belong to metacognitive strategies.
Toimintaorientaatiot yläkäsitteenä näyttivät kuuluvan metakognitiivisiin strategioihin.
The affordances offered by the technology were understood from a personal point of view.
Teknologian tarjoamat affordanssit he ymmärsivät usein henkilökohtaisista näkökulmista käsin.
On the basis of the drafted out orientation profiles about one half of the student teachers had the readiness to utilize all of the orientations.
Laadittujen orientaatioprofiilien mukaan noin neljänneksellä opettajaopiskelijoista oli valmius hyödyntää kaikkia orientaatioita.
The data were gathered using the Internet-based Webropol questionnaires.
Tutkimusaineisto kerättiin Webropol-verkkokyselyjärjestelmää käyttäen.
On the basis of the grouping analysis five working orientations were described: Social surfers, consistent networkers, interactive communicators, logical searchers of information and independent performers.
Ryhmittelyanalyysin perusteella kuvattiin viisi toimintaorientaatiota: sosiaaliset surffaajat, johdonmukaiset verkkotyöskentelijät, vuorovaikutteiset viestijät, loogiset tiedonhakijat ja itsenäiset suorittajat.
Some social, epistemological and cognitive tensions could be noticed between the orientations.
Orientaatioiden välillä oli havaittavissa sosiaalisia, epistemologisia ja kognitiivisia jännitteitä.
The following infrastructures were examined: 1) technical, 2) social, 3) information and communication, 4) assignment and 5) resources.
Verkko-oppimisympäristössä tarkasteltavina olivat 1) tekninen, 2) sosiaalinen, 3) informaatio- ja viestintä-, 4) tehtävä- ja 5) resurssi-infrastruktuuri.
The cognitive tension was mainly connected with tutoring and the source of support.
Kognitiivinen jännite liittyi pääsääntöisesti ohjauksen ja tuen lähteisiin.
The epistemological tension referred to different conceptions of information and learning.
Episteeminen jännite viittasi erilaisiin tiedonkäsityksiin ja oppimisnäkemyksiin.
The open questions were useful in interpreting the results.
Vapaapalaute hyödynnettiin tulosten tulkinnan apuna.
The informants consisted of student teachers.
Tutkimusjoukkona olivat opettajaopiskelijat.
The working orientations were characterized by three tendencies: communication, information search and searching of resources.
Toimintaorientaatioita karakterisoivat ominaisuudet kiteytyivät kolmeen tendenssiin: viestintä, tiedonhaku ja resurssien haku.
The research consisted of the following phases: 1) adjusting the conceptual framework of the pedagogical learning infrastructures into a tool for examining the e-learning environment, 2) testing the devised framework, 3) building up a new e-learning environment guided by the framework and 4) executing a survey of the pedagogical usability of the e-learning environment.
Design-strategiasta kannustimia saanut tutkimus koostui seuraavista vaiheista: 1) oppimisen pedagogisten infrastruktuurien käsitteellisen viitekehyksen mukauttaminen verkko-oppimisympäristön tarkastelun työvälineeksi, 2) laaditun tarkastelukehyksen testaus, 3) uuden verkko-oppimisympäristön rakentaminen tarkastelukehyksen ohjaamana ja 4) verkko-oppimisympäristön pedagogista käytettävyyttä selvittävän kyselyn toteuttaminen.
Certain demands were placed on the learning environment in which the personalization of the working environment, the indexation of the contents and saving the student’s own workspace should be answered.
Oppimisympäristölle asetettiin vaatimuksia, joihin vastaaminen edellyttäisi teknologialta työskentely-ympäristön personoinnin, sisällön indeksoinnin ja omien työtilojen tallentamisen ominaisuuksia.
The largest of those, social tension, referred to the role of the learning environment as a place in which to hand in the tasks.
Niistä laajin, sosiaalinen jännite, viittasi oppimisympäristön rooliin tehtävien palautuspaikasta aina sosiaaliseen foorumiin saakka.
The parts of e-learning dimensions were operationalized on the content ele ment level of e-learning and the relations between them.
Verkko-oppimisen ulottuvuudet operationalisoitiin verkko-oppimisympäristöjen sisältöelementtien ja niiden välisten suhteiden tasolle.
The central combinations of the pedagogical infrastructures from the students’ perspectives were detected using principal components analysis.
Opiskelijoiden näkökulmasta keskeiset pedagogisten infrastruktuurien kombinaatiot selvitettiin pääkomponenttianalyysillä.
The results show that the structures of an e-learning environment should correspond to the structure of the study unit.
Tulokset osoittivat, että verkko-oppimisympäristön rakenteen tulisi vastata opintojakson rakennetta.