natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The physical phenomena involving minuscule atmospheric aerosol particles pose many important and currently unresolved questions.
Ilmakehän aerosolihiukkasiin liittyvistä fysikaalisista kysymyksistä monet ovat toistaiseksi ratkaisematta.
The dynamics and stability of the small sulfuric acid and dimethylamine clusters were further studied by first-principles molecular dynamics simulations.
Rikkihappoa ja dimetyyliamiinia sisältävien pienryppäiden liikettä ja vakautta tutkittiin vielä tarkemmin kvanttimekaanisten molekyylidynamiikkasimulaatioiden avulla.
Further calculations suggest that dimethylamine also enhances the growth of the small clusters with respect to sulfuric acid much more effectively than am- monia.
Elektronirakennelaskut myös osoittavat, että dimetyyliamiini edesauttaa pienryppäiden kasvua rikkihapon suhteen paljon tehokkaammin kuin ammoniakki.
Sulfuric acid is known to correlate well with the aerosol particle formation observations in most locations.
Rikkihapon tiedetään olevan vahvasti sidoksissa ilmakehän aerosolihiukkasten muodostumisen kanssa mitä erilaisimmissa ympäristöissä.
This thesis investigates the very first steps of new-particle formation, that is, atmospherically relevant molecular clustering.
Työssä tutkitaan aerosolihiukkasten syntymekanismien aivan ensiaskeleita eli ilmakehässä tapahtuvaa molekyylien rypäytymistä (klusterointia).
Based on the electronic structure calculations, the stabilizing effect of the amines is strong enough, so that even relatively small concentrations can be expected to significantly enhance the sulfuric acid driven new-particle formation.
Näiden laskujen perusteella amiinien vakauttava rooli on niin suuri, että jo suhteellisen pienillä pitoisuuksilla voidaan olettaa olevan huomattava vaikutus rikkihappovetoiseen hiukkasmuodostukseen.
Although all of these agents have a stabilizing effect on the clustering of sulfuric acid, in general the magnitude of the stabilization is too weak to account for most of the atmospheric measurements.
Vaikka kaikki nämä yhdisteet tekevät rikkihapporyppäistä jonkin verran vakaampia, eivät ne silti kykene selittämään suurinta osaa havainnoista.
However, it is further known that sulfuric acid alone cannot be responsible for the ambient observations.
Tiedetään myös, että suurinta osaa havaituista aerosolihiukkasten syntytapahtumista ei kyetä selittämään yksistään rikkihapon avulla.
The main tools used in the research were electronic structure calculations and first-principles molecular dynamics simulations basically, applied quantum mechanics.
Pääasiallisena työkaluna tutkimuksessa käytetään sovellettua kvanttimekaniikkaa - elektronirakennelaskuja ja kvanttimekaanisia molekyylidynamiikkasimulaatioita.
The performed first-principles molecular dynamics simulations demonstrate that the method is well fitted to investigate the atmospheric molecular clustering, and suggest that in future formation free energy calculations, the entropic contributions merit a more detailed treatment.
Lisäksi simulaatiot osoittivat, että tulevissa muodostumisenergialaskuissa entropian rooli on syytä huomioida entistä tarkemmin.
In equilibrium, the clusters exhibited pronounced thermal molecular motion, which was observed to be anharmonic.
Tasapainosimulaatiot vakiolämpötilassa osoittivat, että molekyylien lämpöliike on melko voimakasta ja luonteeltaan epäharmonista.
The lead role in the presented cluster studies is played by sulfuric acid.
Rikkihapolla on tässä väitöskirjatutkimuksessa olennainen rooli.
Bone morphogenetic protein 4 (BMP4) inhibited the outgrowth of the ureteric bud from the Wolffian duct in organ culture.
Munuaisviljelmään lisätty luun morfogeeninen kasvutekijäproteiini 4, BMP4, esti uretersilmun uloskasvua Wolffin tiehyestä ja myöhempää ureterin toistuvaa haarautumista.
BMP4 promotes the recruitment of mesenchymal cells around the ureter and their differentiation into smooth muscle.
BMP4 myös edisti sileän lihassolukerroksen kehittymistä virtsanjohtimen ympärille.
Embryonic cells undergo sequential specification processes to generate multiple cell types of mature organs.
Yksilönkehityksen aikana solut erilaistuvat aikuisen lukuisiksi solutyypeiksi.
In mice overexpressing GDNF in the testis, spermatogenesis was arrested and large clusters of spermatogonia accumulated in prepubertal animals.
Tutkimuksessamme selvitettiin GDNF:n pitoisuuden merkitystä siittiöiden esiastesolujen, erilaistumattomien spermatogonioiden, kohtalovalinnoissa.
The stromal cells are apparently essential for the formation and maintenance of the cap condensate.
Täten, GDNF on välttämätön kasvutekijä siittiöiden kantasolujen jakautumiselle ja kantasolupopulaation ylläpidolle.
Thus, high GDNF concentration promotes the propagation of undifferentiated spermatogonia, whereas low GDNF levels allow SCCs to differentiate in excess and make them prone to depletion.
Gdnf-geenin yli-ilmentäminen kiveksessä johti siittiöiden erilaistumisen estymiseen ja esiastesolujen kertymiseen suuriksi solurykelmiksi.
It also had an inhibitory effect on subsequent ureteric branching.
Munuainen kehittyy uretersilmun ja munuaismesenkyymin välisen vuorovaikutuksen tuloksena.
Glial cell line-derived neurotrophic factor (GDNF), essential for ureteric branching morphogenesis, is also crucial to the self-renewal of the SSCs.
Gliaperäinen kasvutekijä, GDNF, ylläpitää aivojen dopaminergisiä hermosoluja sekä säätelee uretersilmun kehitystä.
Haploinsufficiency of the Gdnf gene in Gdnf+/- mice caused segmental exhaustion of stem cells, resulting in germ cell loss in old mice.
Gdnf-poistogeeniset hiiret kuolevat pian syntymän jälkeen, mutta havaitsimme, että niissä hiirissä, joilla on yksi toimiva Gdnf alleeli, osassa siementiehyitä siittiöiden kantasolut menetetään eläinten vanhetessa.
They serve as stem or progenitor cells, and provide both new stem cells (self-renewal) and offspring for differentiation.
Solulla voidaan ajatella olevan kolme kehityksellistä vaihtoehtoa: se voi jäädä kantasoluksi tai lähteä asteittaiselle erilaistumistielle; suuri määrä soluja myös kuolee kehityksen aikana.
In some organs, such as the testis, the maintenance of stem cells throughout the life span is essential to the normal function, e.g. the formation of sperm cells.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin, miten kaksi kasvutekijää vaikuttaa solujen kohtalovalintoihin kahdessa erilaisessa hiirimallissa: munuaisen alkioaikaisessa kehityksessä sekä läpi aikuisiän jatkuvassa siittiöiden muodostuksessa, spermatogeneesissä.
The developmental fates of these cells that also surround the ureter and nascent nephrons, i.e. the kidney stroma, are poorly understood.
Erilaistumispolun aikana solun sisäiset säätelytekijät ja naapurisolujen tuottamat kasvutekijät ohjaavat yhdessä uusien geenien ilmentymistä.
The fate of some cells is to die by programmed cell death.
Solujen erilaistuminen johtuu muutoksista geenien ilmentymisessä.
BMP4 maintained the isolated metanephric mesenchymes while suppressing the nephrogenic potential, suggesting that BMP4 acts as a survival/differentiation factor for the stromal progenitors.
Tutkimukseni perusteella BMP4 on kasvutekijä useille mesenkymaalisille solupopulaatioille, jotka osallistuvat munuaisen epiteelirakenteiden kehityksen säätelyyn.
This periureteric cell population likely has a regulatory function in subsequent ureteric growth and differentiation.
Tutkimukseni perusteella tämä vaikutus välittyy pääasiassa munuaismesenkyymin kautta ja on erityisen selvä munuaisen takaosassa, mikä paljastaa, että näennäisesti symmetrisessä elimessä on alueellisia eroja kehityksen aikana.
Daughters of SSCs both replenish the stem cell pool and enter the differentiation pathway into spermatozoa.
Sekä aikuisen kudosten uusiutuminen että nopea alkiokauden kehitys perustuvat kanta- ja esiastesolupopulaatioiden toimintaan.
The rejection of both positivism and Chomskyan methodological naturalism leads to methodological dualism.
Esimerkiksi empiirisen ihmiseen kohdistuvan metodin näkökulmaa, osallistujan roolia tutkimuksessa ja evidenssin laatua ei voi Chomskyn metodologisessa naturalismissa eikä Itkosen metodologisen dualismin käsitejärjestelmissä täysin tyydyttävästi hahmottaa.
A systematic analysis of empirical and experiment in Itkonen AND Pajunen (2010) reveals how the meaning of the concept of empirical is build up by several conceptual systems.
Pääasiallinen tutkimusaineisto on Itkosen ja Pajusen (2010) Empiirisen kielitieteen metodologia, joka toimii heuristisena esimerkkinä siitä, millä tavoin metodologiset määritelmät ovat sidoksissa tieteenfilosofisiin taustakäsitejärjestelmiinsä.
They study the question of whether the term experiment currently used in linguistics, e.g. experimental syntax and experimental semantics, corresponds to the conventional meaning of the term in methodology and other human sciences.
Tutkimuksessa on vastattu seuraaviin kysymyksiin: Miten eksperimentti-termin menetelmäopillinen määritelmä ja kielitieteen metodiikassa esiintynyt määritelmä näyttäytyvät rinnakkain?
This dissertation is interested in the metatheory and ethics of linguistics.
Päämääränä on ollut myös hahmottaa kielitieteellisen eksperimentin ja etiikan välisiä yhteyksiä.
The initial hypothesis is that a conflict between differing conceptual systems in the philosophy of linguistics is motivating the terminology.
Tutkimuksen tavoitteena on joidenkin kielitieteen metodologiseen argumentaatioon vaikuttavien käsitejärjestelmien eksplikoiminen filosofisen nykytietämyksen valossa.
By analyzing one particular unconventional use of the term experiment, this study seeks to reveal the conceptual background systems through which empirical methods, particularly experiments, are conceptualized in linguistics.
Keskeisten argumenttien merkityssisältöjä on lähestytty käsite- ja argumenttianalyysein, mikä on johtanut taustakäsitejärjestelmien purkamiseen relevantin kansainvälisen kirjallisuuden valossa.
This points to a necessity to study further the metatheoretical frameworks for empirical research.
Tulos osoittaa uuden metateoreettisen ja tieteenfilosofisen näkökulman tarvetta kielitieteessä.
This question is of interest as since the 1990's an increasing amount of studies in linguistics are presented under the term experiment.
Tutkimuksen aineistona ja lähtökohtana on ollut suomalaisessa kielitieteellisessä diskurssissa esiintynyt eksperimentti-termin käyttö, jota on analysoitu.
The aim of this study is to 1) discover the philosophy of linguistics as applicable to experiments 2) define the correct use of the term and 3) clarify those concepts with which the ethics of experiments in linguistics can be adequately discussed.
Tutkimuksen tavoitteena on ollut selkeyttää joidenkin kielitieteen metateoreettisessa diskurssissa käytettyjen peruskäsitteiden merkitysrakenteita ja kartoittaa metodiikan yhteyksiä kielitieteen tieteenfilosofian peruskysymyksiin ja siten edesauttaa metateoreettista keskustelua kielitieteen metodien luonteesta.
The research questions are concerned with the use of methodological terms and concepts.
Mitä implikaatioita on eksperimentti-termin erilaisilla käyttömerkityksillä tutkimukselle ja sen validiteetille?
To answer ethical questions concerning empirical methods, it is essential to understand the relation the method has to human subjects.
Tutkimus osoittaa, että empiria-käsitteen määritelmä voi vaikuttaa metodien ymmärrykseen ja sen kautta siihen, miten tutkimuksen kuluessa tehtyjä tutkimuksellisia ratkaisuja perustellaan.
These conceptual systems and lack of other concepts motivate the use of terms such as loose experiments.
Tutkimuksen tuloksena voidaan todeta, että menetelmäopin perusmääritelmistä poikkeavat empiria- ja eksperimentaatio-termien merkitykset voivat vaikeuttaa keskeisiä tutkimuseettisiä pohdintoja.
Furthermore, our simulations showed that a tight prehistoric bottleneck can still have an effect on genetic diversity, even after thousands of years.
Simulaatiomme osoittivat, että ahdas esihistoriallinen pullonkaula voi vieläkin vaikuttaa geneettiseen diversiteettiin, jopa tuhansien vuosien päähän.
With this kind of approach, we can evaluate the evidence in a more detailed fashion compared to solely an archeological or genetic approach.
Tällä lähestymistavalla on mahdollista arvioida tuloksia perusteellisemmin kuin yksinomaan arkeologisella tai geneettisellä lähestymistavalla.
We found similar evidence for a marked increase in the archaeological signal 4000-3500 cal BC followed by a distinct weakening.
Löysimme todistusaineistoa arkeologisen signaalin voimistumisesta 4000-3500 cal BC jota seurasi signaalin selvä heikentyminen.
Moreover, we show that immigration from neighbouring populations, even if very limited but constant over prolonged time periods, can have drastic effects on a population s genetic composition.
Tutkimuksemme mukaan naapuripopulaatioista tullut migraatio, vaikkakin rajallinen mutta pitkäaikainen, voi merkittävästi vaikuttaa populaation geneettiseen rakenteeseen.
We ran different simulation scenarios to evaluate genetic effects of past demographic events and the results were compared with the known population genetic features of the current gene pool.
Kokeilimme erilaisia simulaatioskenaarioita arvioidaksemme demografisten tapahtumien geneettisisiä vaikutuksia ja vertasimme tuloksia nykyisen geenipoolimme tunnettujen geneettisten piirteiden kanssa.
The prehistoric Finnish population has not been previously simulated to this extent with population genetic simulations.
Suomen esihistoriallista väestöä ei ole aikaisemmin näin laajasti simuloitu geneettisin simulaatiomenetelmin.
This is the first time the Database including thousands of objects belonging to several Mesolithic and Neolithic time periods has been data mined to a large extent.
Tämä on ensimmäinen kerta kun tuhansia mesoliittiselle ja neoliittiselle kivikaudelle kuuluvia esineitä sisältävää tietokantaa on tutkittu laajemmassa mittakaavassa.
The main results of the study are: Archaeological and genetic evidence, together with the Stone Artefact Analysis, indicate that there has been at least one Neolithic bottleneck in Finland.
Tutkimuksen päätulokset ovat: arkeologinen ja geneettinen todistusaineisto yhdessä kiviesinetietokanta-analyysin kanssa viittaa siihen, että Suomessa on ollut ainakin yksi neoliittinen populaatiopullonkaula.
This model is based on image analysis and assumes similarity of neighbouring areas in geospatial applications.
Tämä malli perustuu kuva-analyysiin ja olettaa naapurialueiden muistuttavan toisiaan maantieteellis-spatiaalisesti.
Previously, the Stone Artefact Database has been used to study singular artefacts and a few artefact types exclusively.
Kiviesinetietokantaa on aikaisemmin käytetty ainoastaan yksittäisten esineiden ja harvojen esinetyyppien tutkimiseen.
The analyses were carried out within the framework of Bayesian spatial modelling, using the Besag-York-Mollie (BYM) model to build spatial distributions of various archaeological datasets in Finland.
Analyysit tehtiin bayesilaisen spatiaalisen mallin viitekehyksessä käyttäen Besag-York-Mollie (BYM) -mallia jolla analysoitiin erilaisten arkeologisten aineistojen jakautumista Suomessa.
In addition to genetic simulations, we performed analyses of the Stone and Ceramic Artefact Database as well as the radiocarbon date database to find out temporal differences in the intensity of the archaeological signal.
Geneettisten simulaatioiden lisäksi analysoimme kivi- ja keramiikkatietokantaa sekä radiohiiliajoitusten tietokantaa selvittääksemme arkeologisen signaalin vahvuutta eri aikoina.
The simulations were carried out in the forward time population genetic simulation environment simuPOP.
Simulaatiot tehtiin simuPOP -nimisessä eteenpäin ajassa kulkevassa populaatiosimulaatioympäristössä.
Furthermore, we carried out a Bayesian spatial analysis of radiocarbon datings and archaeological finds from Finland and ceded Karelia, to better understand the overall geographical distribution of human activity through time.
Teimme bayesilaisen spatiaalisen analyysin radiohiiliajoituksista sekä arkeologisista löydöistä, jotka on löydetty Suomesta ja luovutetusta Karjalasta ymmärtääksemme paremmin ihmisaktiviteetin maantieteellistä jakaumaa eri aikoina.
This doctoral dissertation combines archaeological and genetic methodology to find evidence of prehistoric population bottleneck(s) in Finland.
Tässä väitöskirjassa yhdistetään arkeologisia ja geneettisiä menetelmiä Suomen esihistoriallisten populaatiopullonkaulojen todentamiseen.
In this thesis the focus in the simulations was on uniparental markers, the mitochondrion and the Y chromosome.
Tässä väitöskirjassa keskityimme mitokondriaaliseen ja Y-kromosomaaliseen tutkimukseen.
The methodology presented here is one of the first efforts of applying Bayesian spatial analysis with different types of archaeological data in Finland.
Bayesilaista spatiaalista analyysiä käytetään tässä tutkimuksessa ensimmäisiä kertoja erilaisten arkeologisten aineistojen tutkimiseen Suomessa.
This was performed by applying forward-time population genetic simulations with archaeologically justified development of population size.
Yhdistimme geneettisiä simulaatioita ja arkeologiseen todistusaineistoon perustuvia väestömäärän arvioita.
A total of 883 participants from the oldest age group responded to the first questionnaire.
Ensimmäisellä kerralla vanhimmasta ikäryhmästä kyselyyn vastasi 883 osallistujaa.
Most of the respondents had experienced tiredness during the month before completing the questionnaire, and one-fourth had experienced considerable tiredness.
Vastaajista suurin osa oli tuntenut väsymystä kyselyä edeltäneen kuukauden aikana ja neljäsosalla sitä oli huomattavasti.
The panel data, which were used in publications II IV, included all 629 participants who responded to both questionnaires.
Seuranta-aineistoon otettiin mukaan kaikki molemmilla kerroilla vastanneet, joita oli 629.
The project participants have been randomly selected from the Population Register.
Osallistujat poimittiin tutkimukseen väestörekisteristä satunnaisotannalla.
The study is part of the Good Aging in the Lahti Region (Ikihyvä Päijät-Häme) research project that explores the aging of people born in 1926 30, 1936 40 and 1946 50.
Tutkimus on osa Ikihyvä Päijät-Häme -seurantatutkimusta, jossa tutkitaan ikääntyvän väestön vanhenemista vuosina 1926 30, 1936 40 ja 1946 50 syntyneillä.
Tiredness is also a social construct manifested in the form permitted by each era.
Väsymys on myös sosiaalisesti rakentunutta ja se saa ilmiasunsa aina kunkin aikakauden sallimissa puitteissa.
As expected, those who felt tired also reported a higher incidence of illness, insomnia and pains and aches than did the other respondents, although in this study, illness did not predict tiredness.
Väsyneillä oli odotetusti enemmän sairauksia, kipuja ja unettomuutta kuin muilla vastaajilla, vaikka sairastavuus ei tässä tutkimuksessa ennakoinut väsymystä.
An easy way to identify tiredness is simply to enquire about it. Keywords: tiredness, daily living skills, service use, elderly, aging, older people, old age
Avainsanat: väsymys, arjessa suoriutuminen, palvelujen käyttö, ikääntyvä, ikääntynyt, ikäihminen, vanhuus
Tiredness must be recognised in service situations, and its background and significance must be understood so that each individual can benefit from appropriate assistance and support.
Väsymyksen tunnistaminen palvelutilanteissa ja sen taustojen sekä merkityksen ymmärtäminen on tärkeää, jotta ikääntyneelle voidaan tarjota juuri hänelle sopivaa apua ja tukea.
Although the prevalence of tiredness showed no change during the follow-up period, some respondents felt more energetic and others more tired toward the end of the period.
Seuranta-aikana väsymyksen esiintyvyys ei kokonaisuutena muuttunut, mutta yksittäisistä vastaajista osa koki itsensä virkeämmäksi ja osa puolestaan väsyneemmäksi seurannan lopussa.
The study also explored changes in tiredness, daily living skills and the use of services over a three-year follow-up period.
Lisäksi selvitettiin väsymyksen, arjessa suoriutumisen ja palvelujen käytön muutoksia kolmen vuoden seuranta-aikana.
The subjects provided the study data through questionnaires in 2002 and 2005.
Tässä tutkittavina olivat vuosina 1926 30 syntyneet päijäthämäläiset ja aineistona käytettiin heiltä vuosina 2002 ja 2005 kyselylomakkeilla kerättyjä tietoja.
This study sought to investigate tiredness among the elderly namely, its features and underlying factors and to establish whether it is linked to daily living skills and the use of services that support independent living.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia ikääntyneiden väsymystä, sen olemusta, sen taustalla olevia tekijöitä ja sitä, ennakoiko väsymys arjessa suoriutumista ja kotona asumista tukevien palvelujen käyttöä.
Tiredness was more common among women and care givers.
Väsymys oli tavallisempaa naisilla ja ikääntyneillä, jotka kantoivat hoivavastuuta läheisestään.
Tiredness and loss of energy are common complaints among the elderly that often fail to receive the attention they deserve even when raised by the sufferers themselves.
Käytännön hoito- ja hoivatyössä siihen ei kuitenkaan kiinnitetä riittävästi huomiota edes silloin, kun ikäihminen sitä itse valittaa.
Tiredness among the elderly is a multifaceted phenomenon with a number of contributory factors related to interpersonal relationships, self-confidence and health-related lifestyles, and cannot be reduced to a mere physical symptom or individual pathology.
Ikääntyneiden väsymys on monisäikeinen ilmiö, jonka taustalla on ihmissuhteisiin, itseluottamukseen ja elintapoihin liittyviä seikkoja.
Investigating tiredness should be a part of the comprehensive assessment of the health and functional ability of the elderly.
Väsymyksen selvittäminen tulisikin liittää osaksi ikäihmisten terveyden ja toimintakyvyn laaja-alaista arviointia ja se voidaan tunnistaa yksinkertaisesti kysymällä ikäihmiseltä itseltään siitä.
In particular, the analysis focused on the link between the tiredness that the elderly experience and their care responsibilities, health-related lifestyles and confidence in daily living skills.
Erityisesti tutkittiin hoivavastuun, elintapojen ja omaan selviytymiskykyyn luottamuksen yhteyttä ikääntyneiden väsymykseen.
Those who were physically less active than others of their age also experienced more tiredness, whereas regular social interaction and confidence in one s daily living skills provided protection from tiredness.
Säännöllinen sosiaalinen kanssakäyminen ja luottamus omiin kykyihin suoriutua arjen haasteista puolestaan suojasivat väsymykseltä.
Although tiredness alone does not cause an elderly person to fare poorly or to require more assistance than others of his or her age group, it is a serious complaint that serves as an early indicator of reduced functional ability and greater need for services.
Väsymys on kuitenkin vakavasti otettava vaiva, koska se antaa varhaisen vihjeen siitä, että toimintakyky on heikkenemässä ja palvelujen tarve kasvamassa.
Tiredness did, however, predict poor daily living skills and more frequent use of services, but was not an independent predictor when adjusting for baseline living skills and service use.
Väsymys ennusti sekä huonoa arjessa suoriutumista että lisääntynyttä palvelujen käyttöä.
The subjects examined in this study were born between 1926 and 1930 and living in the Päijät-Häme region of Finland.
Väsymys vanhuudessa : Tutkimus vuosina 1926-30 syntyneiden päijäthämäläisten väsymyksestä ja sen yhteydestä arjessa suoriutumiseen
A better understanding of the factors that regulate or protect beta cell mass and function is important for the development of new treatments for all forms of diabetes.
Beetasoluja suojaavien tai niiden syntyä lisäävien mekanismien tuntemuksella on suuri merkitys uusien diabeteslääkkeiden kehittämisessä.
Epidermal growth factor receptor in pancreatic beta cell mass regulation
Haiman beetasolumassan säätelymekanismit
The major aim of the present study was to elucidate the role of epidermal growth factor receptor (EGFR) in beta cell mass regulation and protection against diabetogenic insults.
Väitöskirjassani tutkin epidermaalisen kasvutekijän reseptorin (EGFR) roolia beetasolumassan säätelyssä.