natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this study research utilization competence is described as a process involving attitudes, knowledge and skills.
Tutkimustiedon käytön osaamisella tarkoitetaan tässä tutkimuksessa suhtautumista tutkimustiedon käyttöön sekä tutkimustiedon käytön tietoja ja taitoja.
Appreciation of and commitment to research utilization, application, critical reading and acquisition of research information as well as process of producing research correlated with each other.
Tutkimustiedon käytön osaamisen osa-alueista tutkimustiedon käytön arvostaminen, -sitoutuminen, -hankintataidot, -lukutaidot -käyttöönottotaidot ja tutkimustiedon tuottamisprosessi olivat yhteydessä toisiinsa.
Skills related to research utilization was self-assessed as little better than moderate.
Tutkimustiedon käytön taitonsa hoitotieteen opiskelijat itsearvioivat hieman keskinkertaista paremmiksi.
Research utilization is a broad phenomenon and competence related to that have encountered challenges.
Näyttöön perustuva toiminta perustuu tutkimustiedon käyttöön, jonka osaaminen on todettu haastavaksi.
Early stage Nursing Science students’ research utilization competence needs be developed as a designed process.
Hoitotieteen alkuvaiheen opiskelijoiden on kehitettävä suunnitelmallisena prosessina tutkimustiedon käytön osaamista, koska he ovat tulevaisuuden asiantuntijatehtävissä tärkeässä roolissa näyttöön perustuvan toiminnan edistämisessä.
Therefore it is considered important to understand their pharmacological differences from humans also at the molecular level.
Siksi on tärkeää tutkia ja ymmärtää näiden eläinten ja ihmisten farmakologisten ominaisuuksien eroavaisuuksia myös molekyylitasolla.
<b>Alpha<sub>2</sub>-Adrenoceptors: structure and ligand binding properties at the molecular level</b> The mouse is the most frequently used animal model in biomedical research, but the use of zebrafish as a model organism to mimic human diseases is on the increase.
<b>Alpha<sub>2</sub>- Adrenoseptorit: rakenne ja lääkeaineiden sitoutumisominaisuudet molekyylitasolla</b> Biolääketieteen tutkimuksessa hiiri on yleisimmin käytetty koe-eläin, mutta seeprakalan käyttö ihmisen sairauksien mallinnuksessa on lisääntymässä.
Ligand binding experiments revealed that substitutions in XL2 reversed the binding profiles of the human and mouse Alpha<sub>2-</sub>-adrenoceptors for yohimbine, rauwolscine and RS-79948-197, evidence for a role for XL2 in the determination of species-specific ligand binding.
Näillä muokatuilla reseptoreilla tehdyt sitoutumiskokeet osoittivat kolmen testatun lääkeaineen, johimbiinin, rauwolskiinin ja RS-79948-197:n, sitoutumishanakkuuden muuttuvan vastaavasti.
The pharmacological properties of the human and zebrafish Alpha<sub>2-</sub>-adrenoceptors were found to be quite well conserved.
Ihmisen ja seeprakalan alpha<sub>2</sub>-adrenoseptorien farmakologiset ominaisuudet todettiin hyvin samanlaisiksi.
The zebrafish Alpha<sub>2-</sub>adrenoceptors were expressed in mammalian cells and the binding affinities of 20 diverse ligands were determined and compared to the corresponding human receptors.
Seeprakalan alpha<sub>2</sub>-adrenoseptoreja tuotettiin nisäkässoluissa ja verrattiin 20 erilaisen lääkeyhdisteen sitoutumista niihin ja ihmisen vastaaviin reseptoreihin.
We prepared chimaeric Alpha<sub>2-</sub>-adrenoceptors where the first transmembrane (TM1) domain was exchanged between the three human Alpha<sub>2-</sub>-adrenoceptor subtypes.
Sen vuoksi valmistettiin ns. kimeerisiä alpha<sub>2</sub>-reseptoreja, joissa ensimmäistä solukalvon läpäisevää rakennejaksoa (TM1) vaihdeltiin systemaattisesti ihmisen kolmen alpha<sub>2</sub>-reseptorialatyypin välillä.
Docking simulations indicated that indirect effects, such as allosteric modulation, are more likely to be involved in this phenomenon rather than specific side-chain interactions between ligands and receptors.
Reseptorien tietokonemalleilla suoritetut lääkeaineiden sovittamissimulaatiot viittasivat siihen, että lisääntynyt sitoutumishanakkuus ei johdu spesifisistä vuorovaikutusten muutoksista reseptorien sitomiskohtien ja lääkeaineiden välillä vaan epäsuorista vaikutuksista reseptorien kolmiulotteiseen muotoon.
Reciprocal mutations were generated in the mouse and human Alpha<sub>2-</sub>-adrenoceptors.
Erilaiset aminohapot vaihdettiin hiiren ja ihmisen alpha<sub>2</sub>-adrenoseptorien välillä toistensa kaltaisiksi.
Receptor models based on the crystal structures of bovine rhodopsin and the human Beta<sub>2</sub>-adrenoceptor revealed that most structural differences between the paralogous and orthologous Alpha<sub>2-</sub>-adrenoceptors were located within the second extracellular loop (XL2).
Naudan rodopsiinin ja ihmisen beta<sub>2</sub>- adrenoseptorin kiderakenteisiin perustuvat alpha<sub>2</sub>-reseptorien rakennemallit osoittivat, että suurimmat rakenne-erot sekä reseptorialatyyppien että eri eläinlajien reseptorien välillä löytyvät reseptorien toisesta solunulkoisesta silmukkarakenteesta (XL2).
Previous mutagenesis studies had not been able to explain the subtype preference of several large Alpha<sub>2-</sub>-adrenoceptor antagonists.
Aiemmat reseptorien muokkaamiseen perustuvat tutkimukset eivät olleet kyenneet selittämään isokokoisten alpha<sub>2</sub>-reseptoreja salpaavien lääkeainemolekyylien valikoivaa sitoutumista alpha<sub>2</sub>-reseptorialatyyppeihin.
The binding affinities of spiperone, spiroxatrine and chlorpromazine were observed to be significantly improved by TM1 substitutions of the Alpha<sub>2a-</sub>-adrenoceptor.
TM1-jakson vaihdon seurauksena kolmen reseptorinsalpaajan, spiperonin, spiroksatriinin ja klooripromatsiinin havaittiin sitoutuvan aiempaa selvästi hanakammin alpha<sub>2</sub>-reseptoreihin.
The degradation of freshwaters causes notable costs for societies.
Sisävesien laadun heikkeneminen aiheuttaa huomattavia yhteiskunnallisia kustannuksia.
Flow in and out of the treatment systems was measured with water pressure sensors from April to December in 2017.
Altaisiin tulevaa ja niistä lähtevää virtaa-maa seurattiin vedenpaineanturien avulla huhtikuusta joulukuuhun vuonna 2017.
Eutrophication degrades the quality of freshwaters and hinders their utilisation.
Rehevöityminen heikentää sisävesien laatua ja hankaloittaa niiden hyödyntämistä.
Flow patterns should be taken into account in planning.
Virtauskentät tulisi huomioida suun-nitteluvaiheessa.
Water residence time seems to be an important factor for water purification but good hydraulic efficiency does not necessarily lead to retention of suspended solids.
Veden viipymä vaikuttaa olevan tärkeä toimintaa edistävä tekijä, mutta hyvä hydraulinen tehokkuus ei au-tomaattisesti johda kiintoaineskuorman pidättymiseen.
The advantage of this thesis com-pared to previous studies is the utilisation of accurate, measurement-based modelling of pond and wetland topography.
Tut-kielman etuna aikaisempaan tutkimukseen verrattuna on kosteikkojen topografian tarkka, mittauksiin perustuva mallintaminen.
Water quality data was derived from continuous turbidity sensor data that was calibrated and converted to TSS content with water samples analysed in laboratory.
Vedenlaatuaineisto koostui jatkuvatoimisten sa-meusmittarien tuottamasta aineistosta, joka kalibroitiin ja muunnettiin kiintoainespitoisuu-deksi laboratoriossa analysoitujen vesinäytteiden avulla.
The goal of this thesis is to improve knowledge on how geometry and flow conditions of ponds and wetlands affect their ability to retain TSS load.
Tämän pro gradu -tutkielman tavoitteena on lisätä ymmärrystä siitä, miten kosteikkoaltaiden geometria ja virtausolosuhteet vaikuttavat altaiden kykyyn pidättää kiintoaineskuormaa.
Pond–wetland treatment systems are one of the means used in water protection to purify runoff from these areas.
Laskeutusaltaiden ja kosteikkojen muodostamat rakenteet ovat yksi vesiensuojelun keino, jolla valumavesiä pyri-tään puhdistamaan.
This study compares two pond–wetland treatment systems in SW Finland.
Tutkimuksessa vertaillaan kahta Säkylän Pyhäjärven va-luma-alueella sijaitsevaa laskeutusallas–kosteikko-rakennetta.
Combined DEMs were used as input data in 2D and quasi-3D flow modelling that simu-lated flow during seasonal peak discharges.
Tarkkoja korkeusmal-leja käytettiin 2D- ja näennäis-3D-virtausmallien tausta-aineistona, joilla simuloitiin altaiden virtauskenttiä eri vuodenaikojen virtaamahuipuissa.
Much of the nutrients causing eutrophication are introduced to water bodies in runoff from agricultural and residential areas.
Pitkälti syy on maatalouden ja yhdyskuntien valumavesien sisältämissä ravinteissa.
Dry topography was mapped with terrestrial laser scanning and bathymetry of the treatment systems was mapped with the use of integrated sonar of an ADCP platform and VRS-RTK-GNSS.
Altaiden vedenpäälliset pinnanmuodot kartoitettiin maastolaserkeilauksella ja vedenalaiset osat ADCP:n integroidun kaikuluotaimen sekä VRS-RTK-GNSS:n avulla.
The combination of different data was utilised to analyse connections between water quality and discharge, the changes in the treatment systems’ water area and volume and finally the effects of flow patterns on TSS sedimentation and resuspension.
Aineistojen yhdistelmällä tarkastel-tiin vedenlaadun yhteyttä virtaamaan, altaiden vesipinta-alojen ja tilavuuksien vaihtelua sekä virtauskenttien vaikutuksia kiintoaineen laskeutumiseen ja uudelleensuspensioon.
In pond–wetland treatment systems flow characteristics and geometry of the downstream wetland in particular seem to be of importance to retention performance.
Laskeutusallas–kosteikko-rakenteessa varsinkin alajuoksun puoleisen kos-teikkoaltaan virtausolosuhteilla ja pinnanmuodoilla näyttäisi olevan merkitystä kiintoaineen pidättymiselle.
Operation of ponds and wetlands should be monitored throughout the year with high frequency data on discharge together with nutrient and TSS loads.
Vesiensuojelualtaiden toimintaa olisi hyödyllistä tarkastella läpi vuoden ajalli-sesti tiheällä aineistolla virtaamista sekä ravinne- ja kiintoaineskuormista.
In the Finnish climate their retention performance relies heavily on sedimentation of total suspended solids (TSS) and attached nutrients.
Suomen ilmasto-oloissa toiminta perustuu pitkälti siihen, että virtauksen hidastumisen seurauksena kiintoaines ja siihen sitoutuneet ravinteet laskeutuvat altaiden pohjalle.
Results show that single factors thought to influence the treatment process do not ade-quately indicate the way a treatment system functions.
Tutkielman tulokset osoittavat, etteivät yksittäiset vesiensuojelurakenteen toimintaa selittä-vät suureet riitä indikoimaan kiintoaines- tai ravinnekuormien pidättymistä.
These discretionary performance measures that are not based on any common accounting rules have become increasingly popular over the past twenty years.
Näiden tavallisten tilinpäätössääntöjen ulkopuolella olevien tunnuslukujen käyttö on yleistynyt huomattavasti kahdenkymmenen viime vuoden aikana.
Prior research on the value of non-GAAP reporting is mixed: while the adjusted figures can be backed by both theoretical and practical arguments and evidence, plenty of evidence exists also on misuse of these figures.
Aiemmat tutkimustulokset ei-GAAP raportoinnin arvosta ovat osin ristiriitaisia: vaikka näiden oikaistujen lukujen käyttöä tukevat useat teoreettiset sekä käytännölliset argumentit ja tulokset, niin näyttöä on myös siitä, kuinka näitä lukuja väärinkäytetään opportunistisesti.
The results are valuable to users of financial information to evaluate the messaging of the companies, as well as for regulators for evaluating the sufficiency of the current regulation.
Tulokset ovat arvokkaita tilinpäätösinformaation käyttäjille, kun he arvioivat yhtiöiden raportointia, sekä sääntelijöille kun he arvioivat nykyisen ei-IFRS sääntelyn riittävyyttä.
When companies are engaging in high levels of impression management the quality of the non-IFRS adjustments drops significantly, which is aligned with previous results.
Kun yhtiöt harjoittavat voimakasta vaikutelmien hallintaa ei-IFRS oikaisujen laatu tippuu merkittävästi, joka on linjassa aiempien tutkimusten kanssa.
The main objective of the thesis is to evaluate the quality of non-IFRS earnings reporting among Finnish listed companies.
Tämän tutkielman tavoitteena on arvioida suomalaisten listayhtiöiden ei-IFRS raportoinnin laatua.
This result could highlight differences in country-specific or time-variant characteristics compared to previous studies since prior results mostly support to the opposite conclusion.
Aiemmat tutkimukset ovat enimmäkseen löytäneet päinvastaisia tuloksia, joten tämä tutkielman eriävät tulokset saattavat liittyä maa- tai aikaperiodikohtaisiin ominaisuuksiin, jotka eroavat aiemmista tutkimuksista.
The results suggest that from 2012 to 2018 the quality of non-IFRS earnings reporting has been good among the Finnish sample: the adjusted figures are used consistently with the stated definitions.
Tulokset tukevat ei-IFRS raportoinnin olleen keskimärin laadukasta ja esitettyjen määritelmien mukaista vuosien 2012 ja 2018 välillä.
In the empirical tests the quality of non-IFRS earnings reporting is analyzed through the persistence of non-IFRS earnings adjustments.
Empiirisissä testeissä ei-IFRS tulosraportointia analysoidaan ei-IFRS tulosoikaisujen pysyvyydellä.
By considering not only the adjusted figure but also the surrounding communications (through the applied impression management score) this thesis provides comprehensive picture on non-IFRS reporting quality.
Huomioimalla oikaistuja lukuja ympäröivän viestinnällisen aspektin osana raportoinnin laadun arviointia tämä tutkielma tuo uutta näyttöä ei-IFRS raportoinnin laadusta.
When firms are presenting low-quality adjusted earnings figures they are seen to also employ aggressive impression management to create a misleading view of the performance.
Kun yhtiöt esittävät heikkolaatuisia ei-IFRS tuloslukuja, niin myös näitä lukuja ympäröivä viestintä on aggressiivisempaa, jotta haluttu harhaanjohtava vaikutelma saadaan maksimaalisesti luotua.
The empirical tests also analyze whether impression management and the implementation of related ESMA regulation have further effects on the quality.
Lisäksi empiirisissä testeissä tarkastellaan ajallisesti otoksen puolivälissä implementoidun ESMA sääntelyn sekä yritysten harjoittaman vaikutelmien hallinnan vaikutusta ei-IFRS raportoinnin laatuun.
The ESMA Guidelines on alternative performance measures are not seen to have any effect on the quality of non-IFRS earnings figures.
Ajallisesti otoksen puolivälissä implementoitujen ESMA sääntöjen ei nähdä vaikuttaneen ei-IFRS raportoinnin laatuun.
This thesis examines the use of alternative performance measures (APMs), more commonly referred to as non-GAAP or non-IFRS figures.
Tämä tutkielma tarkastelee vaihtoehtoisten tunnuslukujen eli ei-IFRS tai ei-GAAP tunnuslukujen käyttöä listayhtiöiden raportoinnissa.
While the reporting entities argue that the APMs may offer valuable information on top of the normal GAAP figures, the adjusted figures also leave room for deception due to the limited regulation governing their use.
Ei-IFRS lukuja raportoivat yhtiöt tyypillisesti perustelevat oikaistujen lukujen käyttöä niiden paremmalla informaatioarvolla, mutta paljon huolta on myös kannettu siitä, kuinka näiden niukasti säänneltyjen lukujen avulla on mahdollista vääristellä kuvaa yrityksen suorituskyvystä kauden aikana.
61 % of the participants were women and 39 % were men.
Vastaajista naisia oli 61 % ja miehiä 39 %.
The data consisted of responses from 400 patients (18–87 years).
Aineisto käsitti 400 kuvantamistutkimuksessa käyneen potilaan (18–87-vuotta) kyselylomakkeen vastaukset.
The data was collected from the three university hospitals using the Nursing Care Feedback questionnaire which has been approved by the American Nurses Credentialing Center (ANCC).
Aineisto kerättiin kolmesta yliopistosairaalasta Hoitotyön potilaspalaute (HoPP) -mittarilla, joka on saanut American Nurses Credentialing Centerin (ANCC) hyväksynnän.
Based on the results radiographer’s practice is of high quality.
Tulosten perusteella röntgenhoitajien toiminta on korkea laatuista.
The questionnaire contained 22 items with a 5-point Likert scale and one open-ended question.
Mittari koostui 22 väittämästä ja yhdestä avoimesta kysymyksestä.
Background variables of age and gender had no relation with patient satisfaction.
Taustamuuttujista iällä ja sukupuolella ei ollut yhteyttä potilaiden kokemaan tyytyväisyyteen.
The quantitative data was analyzed statistically, and qualitative content analysis was used for text material.
Määrällinen aineisto analysoitiin tilastollisin menetelmin ja tekstiaineisto laadullisella sisällönanalyysillä.
Patient satisfaction was highest in the areas of courtesy and respect, care coordination and careful listening.
Potilaiden tyytyväisyys oli korkeinta kohteliaisuuden ja kunnioituksen, hoidon koordinoinnin ja huolellisen kuuntelemisen osa-alueissa.
Patient satisfaction surveys are an opportunity to hear patient needs and thus to improve the implementation of patient-centered care.
Potilastyytyväisyyskyselyt ovat mahdollisuus kuulla potilaan tarpeita, ja siten edistää potilaslähtöisen hoidon toteutumista.
Patients were very satisfied with care they received during the imaging examinations.
Potilaat olivat hyvin tyytyväisiä kuvantamistutkimuksissa saamaansa hoitoon.
The aim was to produce information about the work of the radiographers and thus to promote the development and improvement of the quality of the radiographer's practice.
Tavoitteena oli tuottaa röntgenhoitajan työtä koskevaa tietoa, ja siten edistää röntgenhoitajan työn kehittämistä ja laadun parantamista.
The lowest patient satisfaction was in the area of the service recovery.
Matalinta potilaiden tyytyväisyys oli tyytymättömän potilaan luottamuksen palauttamisen osa-alueessa.
The target group of the study was patients who were undergoing imaging examinations.
Tutkimuksen kohderyhmänä olivat kuvantamistutkimuksissa käyvät potilaat.
Nursing-sensitive quality assessment will be needed in radiographer’s practice to ensure quality and to find areas of improvement.
Hoitotyösensitiivistä laadun arviointia tarvitaan röntgenhoitajan työn osalta jatkossakin laadun varmistamiseksi ja kehittämiskohteiden löytämiseksi.
The original questionnaire was modified to evaluate the radiographer’s practice better.
Alkuperäistä mittaria muokattiin siten, että se soveltui käytettäväksi myös röntgenhoitajan toiminnan arviointiin.
According to the patients’ responses the development areas of radiographer's practice are the improvement of interaction skills in the category of courtesy and respect, staying on schedule in the category of care coordination and giving instructions understandably and loudly in the category of patient education.
Röntgenhoitajan työn kehittämiskohteet potilaiden arvioimina ovat kohteliaisuuden ja kunnioittamisen osa-alueen osalta vuorovaikutustaitojen parantaminen, hoidon koordinoinnin osa-alueen osalta kuvausaikataulussa pysyminen ja potilasohjauksen osa-alueen osalta varmistuminen, että potilas ymmärtää ja kuulee annetut ohjeet.
The purposes of this Master’s thesis were to describe a patient satisfaction with the radiographer’s practice in imaging examinations, to analyze relationship between patient satisfaction and background factors as age and gender and to find out the development areas of the radiographer’s practice.
Lisäksi tarkoituksena oli selvittää iän ja sukupuolen yhteyttä potilaiden tyytyväisyyteen ja löytää röntgenhoitajan työn kehittämiskohteita potilaiden arvioimina.
Biglycan as a molecule is highly similar to decorin, but its tissue distributions in humans and other mammals vary significantly.
Biglykaani on dekoriinin kaltainen proteoglykaani, mutta sen kudosjakauma elimistössä eroaa merkittävästi dekoriinin jakaumasta.
This study shows that Dbps have different binding properties to decorin and decorin expressing cells.
Tutkimuksessa havaittiin eri Borrelia-alalajien Dbp-proteiineilla olevan erilainen kyky sitoutua dekoriiniin ja dekoriinia ilmentäviin soluihin.
The aim, therefore, of this study is to characterize and compare the biological activities of DbpA and B of the three genospecies and elucidate the role of these interactions in the pathogenesis of Lyme borreliosis.
Tutkimuksen tavoitteena oli kuvata eri Borrelia-alalajien Dbp-proteiinien sitoutuminen dekoriiniin ja muihin mahdollisiin ligandeihin, sekä selvittää tämän sitoutumisaktiivisuuden merkitys Lymen borrelioosin patogeneesissä.
In addition to decorin, the Dbps facilitate bacterial adhesion to another proteoglycan, biglycan, and biglycan expressing cells.
Lisäksi Dbp-proteiinien havaittiin sitoutuvaan biglykaani-nimiseen molekyyliin, ja sitä ilmentäviin soluihin.
Borrelia is able to attach to human vascular endothelial cells through an interaction with biglycan, and the Dbps of B. garinii facilitate the flow tolerant bacterial adhesion to endothelial cells.
Borrelia-bakteerin kyky sitoutua soluväliaineen dekoriiniin DbpA- ja DbpB-adhesiiniproteiinien (engl.
Furthermore, DbpA and B adhesins are both needed for full arthritis development in mice, and they enable the bacteria to persist as DNA after the antibiotic treatment in mice.
Tutkimuksessa havaittiin Dbp-proteiineilla olevan tärkeä merkitys myös bakteerin leviämisessä, nivelturvotuksen synnyssä ja antibioottihoidon jälkeisessä DNA-persistoinnissa Lymen borrelioosin hiirimallissa.
This study demonstrates the biological differences of DbpA and B of B. burgdorferi sensu stricto, B. garinii and B. afzelii, and reveals a greater role of the adhesins in the pathogenesis of Lyme borreliosis than was previously assumed.
Keskeinen havainto oli B. gariniin-alalajin DbpA- ja B-proteiinien merkitys endoteelisitoutumisessa myös virtauksen alla verenkiertoa simuloivassa koeasetemassa.
The Borrelia bacteria have several surface proteins, or adhesins, which mediate attachment to different tissues and molecules in the host.
Nämä tutkimustulokset tuovat merkittävästi lisää tietoa eri Borrelia-alalajien Dbp-proteiinien sitoutumisominaisuuksista, sekä näiden sitoutumisominaisuuksien merkityksestä Borrelia-infektion leviämisessä, niveltulehduksen synnyssä ja antibioottihoidon jälkeisessä bakteeri-DNA:n persistoinnissa.
The study is based on two different sources: parliamentary documents and interviews.
Tutkimus perustuu kahteen erilaiseen aineistoon: valtiopäiväasiakirjoihin ja haastatteluaineistoon.
In the beginning, the remigration was ruled by the regulations of the authorities, until in the year 1996 a section regulating the remigration was annexed the Aliens Act Later there have been changes in legislation in 2003, 2004 and 2011.
Aluksi paluumuuttoa säädeltiin viranomaissäädöksin, kunnes vuonna 1996 ulkomaalaislakiin liitettiin paluumuuttoa säätelevä pykälä, jota sittemmin muutettiin vuosina 2003, 2004 ja 2011.
The Ingrian Finns and other ethnic Finns of the former Soviet Union get the right of return to Finland in 1990.
Inkerinsuomalaiset ja muut entisen Neuvostoliiton alueen etniseltä taustaltaan suomalaiset saivat paluumuutto-oikeuden Suomeen vuonna 1990.
To study the progress of the remigration as a cultural heritage process is a way to perceive those multidimensional and temporal meanings which have an impact on how we define things and even the way how we prescribe the laws.
Paluumuuton kehityksen tarkasteleminen kulttuuriperintöprosessin näkökulmasta hahmottaa niitä moniulotteisia ja ajallisia merkityksiä, jotka vaikuttavat tapaamme määrittää asioita ja jopa säätää lakeja.
Among the cultural heritage studies, the methodological basis of the study is in narrative studies, memory studies and oral history.
Kulttuuriperinnön tutkimuksen ohella tutkimuksen metodologinen pohja löytyy kerronnantutkimuksesta, muistitutkimuksesta sekä muistitietotutkimuksesta.