natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Direct measurements of the local climate and simulated heat and water fluxes indicated the development of a more severe climate and physical conditions on the fire-disturbed site.
Paikallisilmaston mittaukset ja ilmakehämallilla tehdyt simuloinnit osoittivat, että ilmasto oli muuttunut palon vaurioittamalla alueella ankarammiksi.
Maps of the mean, maximum and minimum temperatures, the frost-free period and the growing season indicate that the most favourable thermal conditions exist in the south-western part of Lapland, around large water bodies and in the Kemijoki basin, while the coldest regions are in highland and fell Lapland.
Keskilämpötilojen sekä ylimpien- ja alimpien lämpötilojen, kasvukauden pituuden ja lämpösumman alueelliset jakaumat sekä pakkasjaksojen ajoittuminen osoittavat, että suotuisimmat kasvuolosuhteet löytyvät Lounais-Lapista suurien vesialueiden ympäriltä sekä Kemijoen alueelta.
This research was initiated with the objective of examining the influence of natural conditions on the small-scale spatial variation of climate in Finnish Lapland, and to study the interaction and feedback mechanisms in the climate-disturbances-vegetation system near the climatological border of boreal forest.
Tutkimuksessa selvitetään myös kuinka ulkoiset häiriötekijät vaikuttavat ilmaston ja kasvillisuuden muodostaman järjestelmän sisäisiin vuorovaikutuksiin ja palautemekanismeihin lähellä boreaalisen metsän ilmastollista rajaa.
The impact of human-induced disturbances, i.e., forest fires, on local climate and its implication for forest recovery near the northern timberline was evaluated in the Tuntsa area of eastern Lapland, damaged by a widespread forest fire in 1960 and suffering repeatedly-failed vegetation recovery since that.
Ulkoisten häiriötekijöiden, kuten esimerkiksi metsäpalojen vaikutusta paikallisilmastoon ja metsien uudistumiseen pohjoisen metsänrajan lähellä arvioitiin Itä-Lapin Tuntsan-alueella.
This shift in the distribution of vegetation might be decelerated or even halted by local topoclimatic conditions and by the expected increase in the frequency of disturbances.
Paikallisesti kasvillisuuden levinneisyyden muutokset voivat kuitenkin hidastua tai jopa pysähtyä jos paikallisten häiriötekijöiden, kuten metsäpalojen, esiintymistiheys kasvaa ilmastonmuutoksen seurauksena.
The projected global change is likely to have a pronounced effect on the distribution and productivity of different species, generating large changes in the equilibrium at the tree-line.
Ennustetulla maailmanlaajuisella ilmaston-muutoksella on suuri vaikutus eri kasvi- ja eläinlajien elinoloihin myös pohjoisella puurajalla.
Removal of the original, predominantly Norway spruce and downy birch vegetation and its substitution by tundra vegetation has generated increased wind velocity and reduced snow accumulation, associated with a large variation in soil temperature and moisture and deep soil frost.
Alkuperäisen, pääosin kuusen ja hieskoivun muodostuman kasvillisuuden korvautuminen matalalla tundra-kasvillisuudella voimisti tuulen nopeuksia lähellä maanpintaa.
In turn, movement of the tree-line and the redistribution of species produce feedback to both the local and the regional climate.
Puurajalla kasvustossa tapahtuvat muutokset vaikuttavat puolestaan sekä paikalliseen että alueelliseen ilmastoon.
The structure and function of northern ecosystems are strongly influenced by climate change and variability and by human-induced disturbances.
Ilmaston vaihtelut ja ilmastonmuutos sekä ulkoiset häiriötekijät vaikuttavat merkittävästi pohjoiseen ekosysteemiin.
The high (1 km) resolution spatial variation of climate parameters over northern Finland was determined by applying the Kriging interpolation method that takes into account the effect of external forcing variables, i.e., geographical coordinates, elevation, sea and lake coverage.
Käytetty menetelmä huomioi ulkoisten tekijöiden, kuten maantieteellisten sijainnin, korkeuden ja meren ja järvien vaikutuksen.
The changed structural parameters of the canopy have determined changes in energy fluxes by reducing the latter over the tundra vegetation.
Tässä tutkimuksessa on selvitetty mitkä luonnolliset tekijät selittävät ilmaston alueellistan vaihtelua Suomen Lapissa.
Traditionally Protected Forests and Sacred Forests of Zigua and Gweno Ethnic Groups in Tanzania
Tansanian Zigua- ja Gweno-etnien pyhät ja perinteisesti suojellut metsät
The same is happening with male initiation rites.
Samanlainen peruuttamaton muutos on menossa poikien initiaatioriittien kanssa.
About 2% of the land area of the communities was still protected by the precolonial structures.
Edelleenkin tutkittujen yhteisöjen kaikista maista n. 2 % on suojeltu perinteisesti.
Many of the most respected sacred sites do not have a ritual maker or even a person who knows how to perform rituals any longer.
Moni kulttipaikka on ilman sateentekijää, eikä paikkaan sopivaa rituaalia enää edes osata, koska tekijät eivät ole siirtäneet taitoa jälkipolville.
In the Zigua case study villages, only two out of five first comer clans have performed rain rituals in the past 30 years.
Metsiä hoitavat instituutiot ovat suuressa muutospaineessa, ja tutkituista 5 klaanista ainoastaan 2 oli viimeisen 30 vuoden aikana järjestänyt saderituaalin.
Positive developments have also taken place.
Tällaista tutkimusta ei ole aiemmin juuri tehty.
Moreover, during the field study it was found that many young people are ignorant about their village's TPF sites, but interested in learning about their history and values.
Monet ziguanuoret eivät enää tiedä pyhistä metsistään, mutta osoittautuivat hyvinkin kiinnostuneiksi omasta identiteetistään kuultuaan asiasta.
This study covers material from over 900 forests.
Tutkimusaineisto käsittää yli 900 metsää, näistä 40 % koskemattomuutta oli vanhinten mukaan häiritty tavalla tai toisella.
Nowadays, the Forest Act of 2002 is in effect, which works as a cornerstone of community-based land ownership and also allows elders to protect TPFs, and by-laws are created with the support of different projects.
Gwenojen pyhien metsien suojelijat ovatkin yhdistyneet ja sopineet menettelytavoista viranomaisten kanssa mikäli metsiä loukannut henkilö kieltäytyy perinteisistä sanktioista kuten esimerkiksi uhraamasta härkää vainajahengille.
In Tanzania, indigenous forests can still be found whose existence is based on the management systems of precolonial society.
Näiden metsien suojelu on perustunut vanhoihin esikolonialistisiin perinteisiin.
In this study they are called traditionally protected forests (TPFs).
Tutkimuksessa selvitettiin perinteisesti suojeltujen metsien merkitystä koillis-Tansaniassa.
In earlier research elsewhere, it has been commonly understood that spiritual reasons played the main role in the protection of these environments.
Tämän järjestelmän suuri vaikutus ympäristönsuojeluun on ollut aiemmin tuntematonta.
This study discusses the opportunities that the local people have had to decide on how to conserve, maintain, utilise, and manage their environment during different political periods.
Metsien koko, sijainti, topografia, puusto, hoitajat ja perinteinen käyttötarkoitus selvitettiin.
The communities have established their protection systems for different reasons, not only because of their beliefs but also because of different secular and clearly environmentally motivated reasons.
Maallisempia syitä, joiden vuoksi metsiä on suojeltu, ovat mm. niissä tapahtuva piileskely, oikeudenkäynti ja koulutus.
There are similar types of forests elsewhere in Africa, and similar forests can also be found in indigenous cultures on every continent.
Siirtomaaisännät näkivät metsät vain pakanallisina kulttipaikkoina ja heidän silmissään niillä ei ollut lainkaan merkitystä ympäristönhallinnassa.
The study explains what kinds of changes have taken place in these forests and institutions in northeastern Tanzania among the matrilinear Zigua and patrilinear Gweno ethnic groups.
Tansanian metsäntutkimuslaitoksen TAFORI:n kanssa yhteistyössä tehty kasvillisuusselvitys pyhissä metsissä paljasti ne luonnon monimuotoisuuden kannalta merkittäviksi.
The field study was carried out during the years 1997-2003 using participatory methods.
Uusi metsälaki vuodelta 2002 (jonka valmistelussa tutkimustuloksia on hyödynnetty) on yleisesti ottaen tuonut tullessaan paljon hyvää yhteisöjen metsänhallintaan.
The number of those who neither respect indigenous regulations nor accept indigenous penalties is growing.
Metsien koskemattomuus on perustunut sanktioihin ja tabuihin.
They have a high level of endemism and a rich biodiversity.
Metsien yksi erikoisuus on ihmisten intensiivisen toiminnan ja koskemattomien 0,1-200 hehtaarin kokoisten metsäalueiden yhdistelmä.
The role of indigenous people and their institutions in the development of the physical environment is a central issue in the debate.
Kylien alueilta löytyneiden metsien suuri määrä - n. 25/ kylä - oli yllätys.
An active debate is going on concerning the capacity of local communities to manage their environment.
Mahdollisuutta käyttää metsiä endeemisten kasvi- ja eläinlajien suojelussa selvitettiin.
Contested Lands : Land Disputes in Semi-Arid Parts of Northern Tanzania : Case Studies of the Loliondo and Sale Divisions
Kiistellyt maat : maakiistat puolikuivilla alueilla Pohjois-Tansaniassa : Paikkatutkimukset Ngorongoron piirikunnan Loliondon ja Salen kunnista
Case Studies of the Loliondo and Sale Division in the Ngorongoro District concentrates on describing the specific land disputes which took place in the 1990s in the Loliondo and Sale Divisions of the Ngorongoro District in northern Tanzania.
Case Studies of the Loliondo and Sale Division in the Ngorongoro District tarkastelee Pohjois-Tansanian alueella asuvien karjanhoitaja-maasaiden ja maanviljelijä-sonjojen välisiä maakiistoja muuntuneen tilallisuuden, paikan, territoriaalisuuden, omistusoikeuden ja maalakia koskevan teoriasovelluksen avulla.
The reduction of future land disputes will succeed only when/if local property rights to land and resources are acknowledged, especially in rural lands of the Tanzanian State.
Tansanian maaseudun monimuotoisia maakiistoja voidaan vähentää, jos ja kun paikallisten etnisten ryhmien maan- ja luonnonvarojen omistusoikeudet tunnustetaan laillisesti.
Generally, from the 1980s onwards, increases in human population within both Divisions have put pressure on land/resources.
Taloudellis-liberaaliselta 1980-luvulta lähtien maan arvo ja kysyntä on kasvanut luonnonsuojelualueilla.
In the analysis of the land disputes issues such as use of territoriality, boundary construction and property claims, in geographical space, are highlighted.
Ristiriidat - rajakiistat, maan- ja luonnonvarojen omistuskiistat tai kiistat luonnonvarojen käyttöoikeuksista - kärjistyivät alueella.
This has led to the increased control of land/resource, to the construction of boundaries and finally to formalized land rights on village lands of the Loliondo Division.
Mutkallinen maankäytön tilanne johti laillisten maaoikeuksien korostamiseen ja uusien rajojen muodostamiseen.
The study shows the territorial and historical transformation of territories and property and their relation to the land disputes of the 1990s'.
1980-luvulta alkaen Loliondon maasai-karjanhoitajien liikkuva ja yhteisöllinen laidunnus- ja maankäyttö sekä oikeudet luonnonvaroihin olivat uhattuina.
The land disputes have thus been linked to the use of legal power and to the re-creation of the boundary (informal or formal) either by the Maasai or the Sonjo on the Loliondo and Sale village lands.
Maakiistat juontavat juurensa kolonialistisen hallinnon ajoilta, jolloin alkuperäisille asukkaille koko Ngorongoron piirikunnassa joko myönnettiin tai heiltä poistettiin omistusoikeus maahan ja luonnonvaroihin.
Keywords: participation, municipal democracy, knowledge base for planning, experiential knowledge
Avainsanat: osallistuminen, kuntademokratia, suunnittelun tietopohja, kokemuksellinen tieto
The study argues that the normal practice of municipal administration does not support the systematic utilisation of local residents experience.
Tutkimuksen tuloksena esitetään, että kunnallishallinnon käytännöt eivät tue kuntalaisten kokemuksellisen tiedon systemaattista hyödyntämistä.
The second part of the study discusses the utilisation of this information and knowledge acquired through the participation of local residents and all those involved in political and administrative processes in municipalities.
Toisessa osassa kuntalaisten tuottaman informaation hyödyntämistä tarkastellaan kuntalaisten ja poliittis-hallinnollisten prosessien toimijoiden omien kokemusten kautta.
This research looks at whether the conception of knowledge employed in municipal planning allows for this kind of active role for local citizens.
Tutkimuksessa kysytään, mahdollistavatko kuntien suunnittelun ja päätöksenteon käytännöt kuntalaiselle myös tällaisen roolin.
The intention is to provide an overview of the Finnish cross-disciplinary debate on resident participation.
Tavoitteena on tuottaa yleiskuva suomalaisesta monitieteisestä osallistumiseen liittyvästä keskustelusta, jota peilataan kuntien toimintatapojen muutoksia käsittelevään keskusteluun.
Methodologically the study employs an hermeneutic approach.
Menetelmällisesti tutkimus kiinnittyy ymmärtävään, hermeneuttiseen tutkimusperinteeseen.
The present study examines citizen participation in local government and municipal democracy.
Tutkimus käsittelee kuntalaisten osallistumista ja kuntademokratian toimivuutta.
The study suggests that the solution is in the complementary concept of knowledge, which implicitly acknowledges the politics of knowledge.
Ratkaisuksi esitetään komplementaarista tietokäsitystä, jossa tietämisen politiikka on itsestään selvästi läsnä myös todellisuuteen liittyvien tulkintojen tasolla.
In conclusion, a theoretical model is constructed to explain how the various modes of operation in regional municipalities affect the purpose of resident participation and the utilisation of information received through this participation.
Lopuksi rakennetaan tulkintakehikko, jossa erilaisia kunnan toiminnan tapoja vertaillaan kuntalaisten mahdollisuuksiin määritellä suunnittelun tietopohjaa.
The goal is to understand how political and administrative practice affects opportunities for local residents to participate and contribute.
Tavoitteena on ymmärtää millä tavalla poliittis-hallinnollisten prosessien käytännöt jo sinällään määrittelevät laadukasta ja tarpeellista tietoa ja siten ehdollistavat kuntalaisten mahdollisuutta aktiivisen tiedon tuottamiseen.
Firstly, the purpose of participation and the opportunities for local residents to contribute is examined theoretically with reference to previous studies.
Kuntalaisten mahdollisuutta pätevän (legitiimin) tiedon tuottamiseen tarkastellaan ensin käsitteellisistä lähtökohdista, aikaisempaan tutkimuskirjallisuuteen nojautuen.
Previous research has shown that the prerequisite for active citizenship lies in the opportunities available for local residents to determine which perspectives and planning needs are relevant.
Toimivan kuntademokratian edellytyksenä nähdään kuntalaisten mahdollisuus määritellä niitä asioita, joita kuntien suunnittelussa pitäisi käsitellä.
The core of this analysis is based on the pragmatic conception of knowledge employed in municipal administration.
Tarkastelun ytimessä on kunnallishallinnon pragmaattinen tietokäsitys ja erityisesti kysymys siitä, missä kohdin suunnittelun prosesseja on tilaa erilaisten näkökulmien kohtaamiselle.
Construing the rationality of one s own behaviour is seen as a prerequisite for meaningful action.
Demokraattinen toiminta edellyttää mahdollisuutta asioiden politisoimiseen.
Moreover, interannual and seasonal variation and extreme events can exert an important influence on vegetation reshuffling.
Pitkäaikaisten muutosten lisäksi vuodenaikaiset ja vuosittaiset vaihtelut ja äärimmäiset ilmastotapahtumat voivat vaikuttaa ratkaisevasti kasvillisuuden järjestäytymiseen.
Additional geochemical and isotopic tracers facilitated the interpretation of pollen- and oxygen-isotope data.
Myös muita geokemiallisia muuttujia ja isotooppeja käytettiin selkeyttämään tulosten tulkintaa.
This salient step in north-European vegetation history, the development of the modern boreal ecosystem, cannot be unambiguously explained by current evidence of postglacial climate changes.
Merkittävä poikkeus saattaa olla kuusen leviäminen idästä, ja siihen liittyvä boreaalisen metsäekosysteemin synty, jota ei voida täysin selittää tämänhetkisillä tiedoilla jääkauden jälkeisistä ilmastonvaihteluista.
The results of this work highlight that plant populations, including long-lived trees, may be able to respond strikingly rapidly to changes in climate.
Tämä väitöskirjatyö osoittaa, että kasvi- ja puupopulaatiot saattavat reagoida varsin nopeasti ilmastonmuutoksiin.
The findings of this work are in agreement with recent paleoecological and genetic evidence suggesting that scattered populations of tree species persisted at higher latitudes, and that these taxa were likely limited to boreal trees.
Tulos on kuitenkin yhtenevä joidenkin viimeaikaisten paleoekologisten ja geneettisten tutkimusten kanssa, joiden mukaan hajanaisia puupopulaatioita, erityisesti boreaalisia lajeja, esiintyi jääkauden aikana myös pohjoisemmilla leveysasteilla.
Postglacial climate changes and vegetation responses in northern Europe
Tässä väitöskirjatyössä selvitettiin ilmastonvaihteluja sekä kasvillisuuden ja ilmastonmuutosten suhdetta jääkauden jälkeisen ajan Pohjois-Euroopassa.
The early Holocene (~11,700-8000 cal yr BP) was overall cool, moist and oceanic, although the earliest Holocene effective humidity may have been low particularly in the eastern part of northern Europe.
Varhaisholoseenin ilmasto oli viileä, kostea ja mereinen, joskin välittömästi myöhäisglasiaalin jälkeen epätyypillinen viileä mutta kuiva ilmasto vallitsi mahdollisesti ainakin itäisessä osassa Pohjois-Eurooppaa.
Low-frequency trends, high-frequency events and rapid shifts in temperature and moisture balance were probed using pollen-based quantitative temperature reconstructions and oxygen-isotopes from authigenic carbonate and aquatic cellulose, respectively.
Lämpötilan trendejä ja äkillisiä muutoksia holoseenikaudella (noin viimeiset 11,000 vuotta) selvitettiin siitepölyn ja lämpötilan suhdetta nyky-ympäristössä hyödyntäviä matemaattisia menetelmiä käyttäen, kun taas lämpötilan, kosteusolojen ja ilmakehän kiertoliikkeiden vaihteluja tarkasteltiin sedimentin selluloosan ja karbonaatin happi-isotooppikoostumuksen muutosten avulla.
The results show that the common boreal trees were present in the Baltic region (~55°N) during the Lateglacial, which contrasts with the traditional view of species refuge locations in the south-European peninsulas during the glacial/interglacial cycles.
Tämä tulos poikkeaa yleisestä käsityksestä, jossa puulajien levinneisyysalueiden on katsottu sijainneen Etelä-Euroopan niemimailla glasiaalikausien aikana.
Postglacial climate changes and vegetation responses were studied using a combination of biological and physical indicators preserved in lake sediments.
Koska satojen ja tuhansien vuosien mittakaavoissa tapahtuvista ilmaston ja ekosysteemien muutoksista ei ole mitattuja tilastoja, paleoklimatologia ja –ekologia hyödyntävät luonnonarkistoissa säilyviä biologisia, fysikaalisia ja kemiallisia indikaattoreita.
The combination of physical and biological proxy archives is a pivotal aspect of this work, because non-climatic factors, such as postglacial migration, disturbances and competitive interactions, can influence reshuffling of vegetation and hence, pollen-based climate reconstructions.
Fysikaalisten ja biologisten indikaattorien rinnakkainen käyttö oli tässä väitöstutkimuksessa merkittävää, sillä biologisiin organismeihin voivat vaikuttaa myös ilmastosta riippumattomat tekijät.
Hence, if scattered populations are not provided and tree populations are to migrate long distances, their capacity to keep up with predicted rates of future climate change may be lower than previously thought.
Mikäli tällaisia paikallisia leviämiskeskuksia ei ole tarjolla, tulevaisuuden puupopulaatioiden ja metsäekosysteemien muutokset tuskin pysyvät ilmastonmuutosten vauhdissa.
This mid-Holocene peak warmth was coupled with low lake levels, low effective humidity and summertime drought.
Lämpömaksimin aikana varsinkin kesät olivat Pohjois-Euroopassa kuivia ja järvien vedenpinnat olivat matalalla.
The oxygen-isotope records and other physical proxies presented in this work manifest that postglacial climate changes were the main driver of the establishment and expansion of temperate and boreal tree populations, and hence, large-scale and long-term vegetation patterns were in dynamic equilibrium with climate.
On tärkeää huomata, että tässä työssä havaitut puulajien levinneisyysalueiden nopeat, ilmastonvaihtelujen kanssa yhtäaikaiset muutokset olivat mahdollisia myöhäisglasiaalin ja holoseenin aikana, koska hajanaisia, paikallisia populaatioita esiintyi vallitsevan kasvillisuuden joukossa.
Following the deglaciation of the Northern Hemisphere and the early Holocene reorganization of the ice-ocean-atmosphere system, the long-term temperature trends followed gradually decreasing summer insolation.
Myöhäisholoseenin aikana auringon säteilymäärän laskiessa tasaisesti myös lämpötilat laskivat ja vastaavasti suhteellinen kosteus lisääntyi, joskin myöhäisholoseenissa myös lyhyempiaikaiset vaihtelut saattoivat olla tyypillisempiä kuin aiemmin.
Postglacial climate trends in northern Europe were characterized by rise, maxima and fall in temperatures and related changes in moisture balance.
Holoseenikauden ilmastoa luonnehti varhaisholoseenin lämpötilan nousu, keskiholoseenin lämpömaksimi ja myöhäisholoseenin viileneminen, sekä pääasiassa lämpötilan trendejä seuraavat kosteustasapainon muutokset.
Moreover, the results demonstrate that stepwise changes in plant communities took place in concert with major climate fluctuations of the glacial/interglacial transition.
Tulokset myös osoittavat, että myöhäisglasiaalin ja holoseenin taitekohtaan liittyvät äärimmäiset ilmastonvaihtelut olivat kasvillisuuden koostumuksessa havaittujen nopeiden muutosten tärkein syy.
Pollen and plant macrofossils were employed to shed light on the presence and response rates of plant populations in response to climate changes, particularly focusing on common boreal and temperate tree species.
Ilmaston ja ekosysteemien välisen suhteen mittakaavojen ymmärtäminen on olennaista tutkittaessa ilmastonmuutosten vaikutusta lajien leviämiseen ja ekosysteemien uudelleenjärjestäytymiseen.
Despite their uncertainties when compared with modern meteorological data, early temperature measurements offer direct and daily information about the weather for all months of the year, in contrast with other proxies.
Vaikka päiväkirjojen tiedot mittalaitteiden sijoittamisesta, täsmällisistä havaintopaikoista ja havaintoperusteista ovat usein puutteelliset, ne tarjoavat päivittäistä tietoa säästä ympäri vuoden, mihin muut proksiaineistot eivät yllä.
The coldest springtimes occurred around the 1840s and 1850s and the first decade of the 19th century.
Kylmimmät vaiheet ajoittuvat 1850-luvun molemmin puolin, 1810-luvun seutuville sekä 1780-luvulle.
Analyses showed that the correlations between ring widths and mid-summer (July) temperatures did not vary significantly as a function of time.
Tutkimuksessa todettiin myös, ettei Lapin puunlustojen paksuuskasvun ja heinäkuun lämpötilojen välisessä yhteydessä eli sensitiivisyydessä ole tapahtunut merkittävää vähenemistä kuluneen kolmen sadan vuoden aikana.
Particularly warm periods occurred in the 1760s, 1790s, 1820s, 1930s, 1970s and from 1987 onwards, although in this period cold springs occurred, such as the springs of 1994 and 1996.
Lämpimimmät keväät ovat esiintyneet vuodesta 1987 lähtien, 1930-luvulla sekä 1820-luvulla.
The indices were found to be reliable indicators of the February to June temperature variations.
Tutkimuksessa oli mukana myös puunlustoaineistoja, joista havaittiin ajan suhteen muuttuva riippuvuus helmi-kesäkuun lämpötiloihin.