natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This study is one of the first studies in Finland that examines the morphosyntax in the Finnish-language expressions of bilingual children, whose first language is a minority language.
Tämä tutkimus on ensimmäisiä Suomessa tehtyjä ensikieleltään vähemmistökielisten lasten suomenkielisten ilmauksien morfosyntaksia käsitteleviä tutkimuksia.
Use of adverbials in verb phrases indicated that the typically developing children were able to produce more complex phrases than children with developmental language disorder.
Adverbiaalien käyttö verbilausekkeissa toi esille, että tyypillisesti kehittyvät lapset pystyvät tuottamaan informaatiosisällöltään kompleksisempia ilmauksia kuin kielihäiriöiset lapset.
Verb and noun inflection were also examined with qualitative methods.
Nomini- ja verbilausekkeiden taivutusta tarkasteltiin myös laadullisesta näkökulmasta.
Effects of crosslinguistic transfer were identified in the use of negatition, past tense and code-switching.
Venäjän kielen siirtovaikutusta suomenkielisiin ilmauksiin havaittiin kieltosanojen ja menneen ajan aikamuotojen käytössä sekä koodinvaihdoksissa.
Examining the language development of bilingual children with and without developmental language disorder is important, because more information about the linguistic features that indicate developmental language disorder is needed.
Kaksikielisten tyypillisesti kehittyvien ja kielihäiriöisten lasten kielellisen kehityksen tutkiminen on merkittävä aihe, jonka avulla saadaan enemmän tietoa kielihäiriöön viittaavista kielellistä piirteistä.
This study examines the expressions of 4–5 year old bilingual (Russian-Finnish) children with and without developmental language disorder and the aim is to examine, how the morphosyntactic repertoires of these children differ from each other, what type of morphosyntactic changes are observable in these expressions and is it possible to track traces that illustrate the effect of crosslinguistic transfer of Russian language on the morphosyntax of Finnish language.
Tavoitteena on selvittää, miten lasten morfosyntaktisten rakenteiden repertoaarit eroavat toisistaan, millaisia morfosyntaktisia muutoksia ilmauksissa on havaittavissa, sekä onko näissä muutoksissa havaittavissa joitakin piirteitä, jotka heijastavat venäjän kielen vaikutusta suomen kielen morfosyntaksiin.
In this study, the morphosyntactic features that seem to indicate developmental language disorder in the Finnish-language expressions were inappropriate use of case markers or the complete lack of case markers in noun phrases, frequent errors in subject-verb agreement, and ungrammatical word formation.
Morfosyntaksin osalta kielihäiriöön viittaavia tekijöitä kaksikielisten lasten suomenkielisissä ilmauksissa olivat sijamuotojen epäasianmukainen käyttö tai niiden puuttuminen kokonaan, verbimuodot, jotka eivät taivu persoonan mukaisesti sekä lapsen puheessa esiintyvät epäkieliopilliset sanamuodot.
The morphosyntactic repertoires of case markers in the typically developing children’s nominal phrases turned out to be more extensive than the repertoire of the children with developmental language disorder.
Nominilausekkeiden osalta tyypillisesti kehittyvien lasten paikallissijojen taivutusrepertoaarit osoittautuivat laajemmiksi kuin kielihäiriöisten lasten.
The expressions of four typically developing bilingual 4–5-year-old children and three 4-year-olds with developmental language disorder were transcribed from the video footage.
Tutkimuksen aineisto koottiin PAULA-hankkeessa tallennetusta videoaineistosta, josta litteroitiin neljän ensikieleltään venäjänkielisen tyypillisesti kehittyneen 4–5-vuotiaan lapsen sekä kolmen ensikieleltään venäjänkielisen kielihäiriöisen 4-vuotiaan lapsen ilmaukset noin tunnin kestävistä kielellisistä arviointitilanteista.
The data was analysed using exploratory factor analysis.
Analyysi toteutettiin eksploratiivisella faktorianalyysillä.
Method: 1381 students of Aalto University answered to measures of self-compassion and study burnout as a part of the AllWell?
Menetelmät: Aineisto koostuu 1381 Aalto-yliopiston opiskelijasta, jotka vastasivat itsemyötätuntoa ja opiskelu-uupumusta kartoittaneeseen AllWell?-kyselyyn vuonna 2018.
Objective: Self-compassion, described as a kind and loving stance towards oneself, has become a widely discussed topic in popular psychology in the last decade.
Tavoitteet: Itsemyötätunto, eli lempeä ja ymmärtäväinen suhtautuminen itseen, on noussut suosituksi aiheeksi populaaripsykologiassa viimeisen vuosikymmenen aikana, ja sen myönteisistä vaikutuksista hyvinvointiin on esitetty suuria lupauksia.
Results: In the explorative factor analysis, self-compassion loaded on two distinct factors, namely the positive dimension (self-compassion) and the negative dimension (self-criticism).
Tulokset: Eksploratiivisen faktorianalyysin perusteella itsemyötätuntomittari jakautui tässä aineistossa kahteen faktoriin, jotka kuvastavat itsemyötätunnon positiivista (itsemyötätunto) ja negatiivista (itsekriittisyys) ulottuvuutta.
Results from the model fit analyses between the models did not support hypotheses of a mediating or a moderating effect of self-compassion on the relationship between self-criticism and study burnout.
Mallien vertailun tulokset eivät tue ajatusta itsemyötätunnon positiivisen ulottuvuuden välittävästä tai moderoivasta vaikutuksesta itsekriittisyyden ja opiskelu-uupumuksen väliseen yhteyteen.
Self-compassion is measured with the Self-Compassion Scale (SCS), the validity of which has been questioned by recent research findings.
Itsemyötätunnon mittaamiseen käytetyn Self-Compassion Scalen (SCS) tieteellinen validiteetti on kuitenkin aiemman tutkimuksen valossa kyseenalainen.
Self-criticism was significantly related to higher levels of study burnout, whereas self-compassion was not.
Tulosten perusteella itsemyötätunnon negatiivinen ulottuvuus eli itsekritiikki oli yhteydessä korkeampaan opiskelu-uupumukseen, mutta itsemyötätunnon positiivinen ulottuvuus ei.
Further research should be directed at studying self-compassion with a wider scope in the context of psychological flexibility.
Tämän tutkimuksen tuloksen perusteella itsemyötätunnon validiteetti psykologisena käsitteenä on epäselvä, ja itsemyötätunnon selittämien vaikutusten selittymistä muilla, laajemmilla psyykkisen joustavuuden ja ystävällisyyden käsitteillä tulisi tutkia tarkemmin.
In addition, I examine the relationship of two separate concepts of self-compassion and self-criticism to study burnout.
Tässä tutkimuksessa tutkin itsemyötätuntomittarin faktorirakennetta opiskelija-aineistossa, sekä otan kantaa siihen, miten kaksikäsitteinen itsemyötätunto on yhteydessä opiskelu-uupumukseen.
Discussion: These results support the notion that previous results of the relationship between self-compassion and wellbeing should be re-evaluated.
Johtopäätökset: Tulosten perusteella itsemyötätunnon ja hyvinvoinnin välistä yhteyttä kuvaaviin aikaisempiin tutkimustuloksiin tulee suhtautua kriittisesti, ja itsemyötätuntomittarin käyttöä tulee harkita.
study wellbeing questionnaire in 2018.
–opiskeluhyvinvointikyselyssä
In addition, the data was compared to four distinct models describing the relationship between self-compassion, self-criticism and study burnout.
Lisäksi aineiston sopivuutta verrattiin neljään eri yhteyden laatua kuvaavan malliin.
The Baltic Sea is a vulnerable marine environment and susceptible to pollution.
Itämeri on hauras, saastumiselle altis merellinen ympäristö.
Accumulation of metals in the north-eastern Gulf of Finland, Baltic Sea
Metallien kerrostuminen koilisella Suomenlahdella, Itämerellä
The situation is especially severe in the case of Zn – the higher reference value PEL, above which adverse biological effects frequently occur, was exceeded even in the oxidized Ravijoki sediments.
Tilanne on erityisen vakava sinkin suhteen – ylempi raja-arvo PEL, jonka ylittyessä biologisia haittavaikutuksia usein esiintyy, ylittyi jopa happipitoisissa Ravijoen sedimenteissä.
The metal concentrations have declined during the last decades in the north eastern Gulf of Finland, indicating lower contamination input towards present day.
Metallien pitoisuudet ovat laskeneet viime vuosikymmenten aikana koillisella Suomenlahdella, mikä viittaa aiempaa vähäisempiin päästöihin.
However, in the oxidized Ravijoki core, the decline was not that obvious, probably due to metal scavenging by Fe and Mn oxides and bioturbation.
Kuitenkin happipitoisessa Ravijoen kairanäytteessä pitoisuuksien lasku ei ollut niin selkeää, mikä luultavasti johtuu metallien sitoutumisesta rauta- ja mangaanioksideihin sekä bioturbaatiosta.
The north eastern Gulf of Finland has been described as one of the most contaminated areas of the entire Baltic Sea, with extensive pollution load via river Kymi in the past.
Suomenlahden koillisosaa on luonnehdittu yhdeksi koko Itämeren saastuneimmista osista, erityisesti aiemmin Kymijoen kautta kulkeutuneiden saasteiden takia.
The regional metal distribution was strongly affected by the grain size and carbon – most metals showed high positive correlations with carbon and finer sediment fraction.
Alueelliseen metallien esiintyvyyteen vaikutti vahvasti raekoko, sekä hiili – useimmat metallit korreloivat positiivisesti hiilen ja hienon sedimenttifraktion kanssa.
The situation is especially severe in the Gulf of Finland due to a large catchment area compared to the size of the Gulf.
Tilanne saastumisen suhteen on erityisen vakava Suomenlahdella, jossa valuma-alue on laaja lahden kokoon nähden.
According to the Canadian SQGs, the sediments in the north-eastern Gulf of Finland were contaminated.
Kanadalaisten sedimentin laatusuositusten perusteella koillisen Suomenlahden sedimentit ovat kontaminoituneita.
The comparison of the metal concentrations to the natural background levels and the Canadian sediment quality guidelines (SQGs) enabled the estimation of the degree of contamination of the area.
Metallien pitoisuuksien vertaaminen taustapitoisuuksiin ja kanadalaisiin sedimentin laatusuosituksiin mahdollistivat kontaminaatioriskin arvioinnin tutkimusalueella.
Still today, the currents bring contaminants from the eastern part of the Gulf – the Neva estuary and the Bay of Viborg.
Nykyään virtaukset tuovat saasteita erityisesti lahden itäosista, kuten Nevanjoen suulta ja Viipurinlahdelta.
The distribution of Hg, Mo, Cu and Zn also suggested a possible source in the east.
Myös elohopean, molybdeenin, kuparin ja sinkin pitoisuuskartat viittaavat mahdolliseen lähteeseen idässä.
Correlation coefficients showed the effect of carbon and sediment grain size in the distribution of metals.
Korrelaatiokertoimet osoittivat orgaanisen aineksen ja sedimentin raekoon vaikutukset metallien esiintyvyyteen.
The concentrations of V, Cr, Mn, Fe, Co, Ni, Cu, Zn, As, Mo, Cd, Sb, Hg, Pb, Bi and La were studied in the surface sediments and three GEMAX cores.
Vanadiumin, kromin, mangaanin, raudan, koboltin, nikkelin, kuparin, sinkin, arseenin, molybdeenin, antimonin, elohopean, lyijyn, vismutin ja lantaanin pitoisuuksia tutkittiin sekä pintasedimenteistä että GEMAX-kairanäytteistä.
The horizontal distribution maps based on the concentrations in the surface sediments enabled the discovery of the sites with most intense metal accumulation.
Pintasedimenttien metallipitoisuuksiin perustuvien pitoisuuskarttojen perusteella pystyttiin osoittamaan ne alueet, joille on kerrostunut eniten metalleja.
The spike in the Cs concentration, indicating the Chernobyl disaster in 1986, enabled the estimation of the accumulation of studied elements over time.
Tshernobylin katastrofista vuodelta 1986 peräisin oleva cesiumin pitoisuushuippu mahdollisti sedimentin kerrostumisen ajoituksen.
The vertical distribution revealed the temporal change in the metal accumulation.
Kairausprofiilin vertikaalinen jakautuminen paljasti muutoksen sedimentin kerrostumisessa ajan myötä.
Mn was an exception, showing negative correlations with both carbon and clay, probably due to the Mn reduction at sites with high organic matter accumulation.
Negatiivinen korrelaatio todennäköisesti johtuu mangaanin pelkistymisestä paikoilla, joilla kerrostuu paljon orgaanista ainesta.
The regional distribution pattern suggested main Cd pollution arriving from the eastern part of the Gulf.
Kadmiumin pitoisuuskartta viittaa siihen, että suurin osa kadmiumista saapuu tutkimusalueelle Suomenlahden itäosista.
The highest concentrations of the elements with defined SQGs (Cd, Cr, Zn, Cu, Hg, Pb and As) exceeded the lower reference values in the surface sediments, indicating that all these metals could, at least locally, pose a severe threat to benthic species.
Niiden aineiden, joille on määritelty sedimentin laatusuositukset (kadmium, kromi, sinkki, kupari, elohopea, lyijy ja arseeni), korkeimmat pitoisuudet ylittivät alemman raja-arvon pintasedimenteissä.
High concentrations of Hg, Pb and Cu were discovered in the outlets of river Kymi.
Korkeita elohopea-, lyijy- ja kuparipitoisuuksia löytyi myös Kymijoen suulta.
Methods Participants (n =113, 86 females) were healthy older adults aged between 60 and 86 years (M = 70.72, SD = 5.39).
Menetelmät Koehenkilöt (n =113, 86 naista) olivat terveitä, iältään 60-86 vuotiaita aikuisia (M = 70.72, SD = 5.39).
Objectives Socioemotional health benefits of music have been recognized for a long time.
Tavoitteet Musiikin sosioemotionaaliset terveyshyödyt on tunnettu jo kauan.
Main results and conclusions Lower pulse strength, brightenss, and fluctuation in low-middle frequencies were the best predictors of higher autobiographical salience, familiarity and emotional responses evoked by the songs.
Päätulokset ja yhteenveto Vähäisempi pulssin voimakkuus, soinnillinen kirkkaus ja alemmissa keskitason taajuuksissa tapahtuva fluktuaatio olivat parhaita selittäjiä suuremmalle omaelämäkerralliselle tärkeydelle, kappaleen tuttuudelle ja tunnekokemuksille, joita kappaleet herättivät.
These results add to the still scarce knowledge about MEAMs in the context of specific musical features.
Nämä tulokset lisäävät toistaiseksi vähäistä tietoa musiikin herättämistä omaelämäkerrallisista muistoista tiettyjen musiikillisten piirteiden kontekstissa.
Especially the ability of music to evoke emotions has led researchers to pay attention to relationships between emotions and specific properties of music.
Erityisesti musiikin kyky herättää tunteita on kiinnittänyt tutkijoiden huomion tunteiden ja musiikin ominaisuuksien välisiin yhteyksiin.
Music and autobiographical memories are known to be largely processed by the same neural system, especially in the medial prefrontal cortex.
Tiedetään, että musiikkia sekä omaelämäkerrallisia muistoja prosessoidaan suurelta osin samoilla aivoalueilla, erityisesti etuotsalohkon keskiosassa.
The musical features of the songs were extracted using music information retrieval (MIR) software, followed by principal component analysis.
Kappaleiden musiikilliset piirteet eriytettiin käyttämällä musiikkitiedonhakuohjelmistoa, jonka jälkeen niihin sovellettiin pääkomponenttianalyysia.
However, the relationship between musical properties and music-evoked autobiographical memories (MEAM) has not been studied before.
Musiikin ominaisuuksien ja omaelämäkerrallisten muistojen välistä yhteyttä ei ole kuitenkaan tutkittu aiemmin.
Emotional intensity is also known to be linked to more efficient consolidation and recall of autobiographical memories.
Tunnekokemuksen voimakkuuden tiedetään myös olevan yhteydessä niin omaelämäkerrallisten muistojen vahvistumiseen kuin niiden muistista hakemiseenkin.
The first research question of this study was that can some acoustic (musical) features explain the autobiographical salience of the song.
Tämän tutkimuksen ensimmäisenä tutkimuskysymyksenä on se, voiko kappaleen omaelämäkerrallista tärkeyttä selittää joillakin musiikin piirteillä.
Participants listened 70 song excerpts during the experiment and rated them on valence, arousal, emotional intensity, familiarity, and autobiographical memories evoked by the song.
He kuuntelivat kokeen aikana 70 katkelmaa musiikkikappaleista ja arvioivat jokaista kappaletta sen herättämän vireystilamuutoksen, tunnekokemuksen voimakkuuden, miellyttävyyden, tuttuuden ja omaelämäkerrallisten muistojen suhteen.
The intensity of emotions and, to lesser extent, pleasantness had a mediative effect on the relationship between musical features and autobiographical salience.
Tunnekokemuksen voimakkuus, ja osittain myös miellyttävyys, välittivät musiikillisten piirteiden vaikutusta kappaleen autobiografiseen tärkeyteen.
The second research question was to determine if that relationship is mediated by subjective emotions evoked by the song, especially the intensity of evoked emotions.
Toisena tutkimuskysymyksenä on selvittää, onko tunnekokemuksella, ja erityisesti sen voimakkuudella, välittävä vaikutus tähän yhteyteen.
The relationship between musical features and listeners' ratings was assessed using regression analyses.
Lopuksi, regressioanalyysia käytettiin selvittämään muodotettujen pääkomponenttien ja koehenkilöiden tekemien arvioiden välistä yhteyttä.
Sleep difficulties have been on the rise for the past decade.
Uniongelmat ovat kasvaneet viimeisen vuosikymmenen aikana.
Furthermore, a post-hoc regression analysis was conducted between these 12 genes and their corresponding CpG sites, and health-related quality of life questionnaire responses.
Lisäksi tehtiin post-hoc regressioanalyysi näiden kahdentoista geenin, ja niihin liittyvän CpG-alueen, sekä terveyteen liittyvää elämänlaatua mittaavien kyselyvastausten välillä.
The associations to Alzheimer’s disease and cognitive performance warrant further research with a similar additive model, perhaps with a larger sample.
Alzheimerin tautiin ja kognitiiviseen suorituskykyyn liittyvät löydökset vaativat lisää tutkimusta samankaltaisella asetelmalla, ehkä hieman suuremmalla otoskoolla.
Epigenomics provides information on how environmental factors influence the genome via epigenetic mechanisms, such as DNA methylation.
Epigenomiikan avulla voidaan tutkia, kuinka ympäristölliset tekijät vaikuttavat genomiin epigeneettisten mekanismien, kuten DNA-metylaation, välityksellä.
None of the differentially methylated CpG sites identified remained significant after multiple testing correction.
Yksikään CpG-alue ei ollut monivertailukorjauksen jälkeen merkittävän eriävästi metyloitunut.
Altogether, six pathways remained significant after multiple testing correction, with a total of 12 different genes appearing in them.
Kaiken kaikkiaan merkittäviä signalointireittejä oli kuusi, joissa esiintyi yhteensä kaksitoista eri geeniä.
To gain more information regarding which biological processes the methylated sites may be part of, those CpG sites with an uncorrected p-value of <0.0005 were subjected to pathway analysis.
Jotta saataisiin lisää tietoa siitä, mihin biologisiin prosesseihin metyloituneet alueet liittyvät, jatkoanalyyseihin valittiin ne CpG-alueet, joiden p-arvo ennen monivertailukorjausta oli <0.0005.
To identify differentially methylated sites, a multivariable regression model was used with age, gender, smoking, alcohol use, cell type distribution and plate and array data as covariates.
Eriävästi metyloituneiden alueiden havaitsemiseksi käytettiin moniulotteista regressiomallia, jossa kovariaatteina olivat mukana ikä, sukupuoli, tupakointi, alkoholinkäyttö, leukosyyttijakauma sekä koetinsiruun liittyviä teknisiä tietoja.
Notable significant pathways included oxytocin- and serotonin receptor-mediated signalling pathways and Alzheimer’s disease-amyloid secretase pathway.
Merkittäviä signalointireittejä olivat muun muassa oksitosiini- ja serotoniinireseptorivälitteiset signalointireitit sekä Alzheimerin tautiin liittyvä amyloidisekretaasi-signalointireitti.
Insomnia and sleep difficulties have associations with an increased risk of overall mortality, as well as with a diverse array of complex diseases, such as coronary heart disease, major depressive disorder, fibromyalgia and Alzheimer’s disease.
Uniongelmilla ja unettomuudella on osoitettu olevan yhteys kasvaneeseen kuolleisuusriskiin, sekä useisiin monitekijäisiin sairauksiin kuten sepelvaltimotautiin, masennukseen, fibromyalgiaan ja Alzheimerin tautiin.
This thesis investigates the effects of increasing sleep difficulties on DNA methylation with an epigenome-wide association study.
Tässä tutkielmassa tutkittiin kasvavien uniongelmien vaikutusta DNA-metylaatioon epigenominlaajuisella assosiaatiotutkimuksella.
However, more knowledge is needed to determine how the severity of sleeping difficulties influence the methylome.
Tarvitaan kuitenkin lisää tietoa siitä, minkä asteiset uniongelmat vaikuttavat metylomiin.
Thus far, epigenome-wide association studies looking at the effects of sleep disturbances on the methylome have provided evidence of distinctive methylation patterns in insufficient sleep, involving biological processes related to neuroplasticity and neurodegeneration.
Tähän asti uniongelmia tutkivat epigenominlaajuiset assosiaatiotutkimukset ovat osoittaneet, että uniongelmaisilla henkilöillä esiintyy eriävää metylaatiota muuan muassa neuroplastisuuteen ja neurodegeneraatioon liittyvissä biologisissa prosesseissa.
The study sample is derived from the Health 2000 general population survey.
Tutkimuksen koehenkilöt tulevat Terveys 2000-väestötutkimuksesta, jonka aikana he olivat antaneet kokoverinäytteet.
Significant results included associations between sleep, and discomfort and symptoms (including pain).
Merkittävinä tuloksina nousivat esiin useiden alueiden assosiaatiot unen sekä häiritsevien oireiden (ml. kipu) välillä.
Subjects were divided into three different groups by their self-reported level of sleeping difficulty, and methylation measurements performed from whole blood samples utilizing the Illumina Infinium MethylationEPIC kit, encompassing >850,000 CpG sites.
Kokoverinäytteestä eristetyn DNA:n metylaatiomittaukset toteutettiin Illumina Infinium MethylationEPIC-alustalla, joka kattaa yli 850,000 CpG-aluetta.
Results included some variant trait associations to sleep, Alzheimer’s disease and cognitive performance.
Lisäanalyysinä tehtiin tietokantahaku näiden kahdentoista geenin toiminnallisuudesta ilmiasun tasolla, jonka tuloksina nousi esiin muutamien geenivarianttien assosiaatioita unen, Alzheimerin taudin ja kognitiivisen suorituskyvyn välillä.
These results are congruent with earlier studies.
Tulokset vahvistavat aikaisempien tutkimusten havaintoja.
All the participants underwent complete neurological and neuropsychological examinations.
Kaikki osallistujat tutkittiin laajoilla neurologisilla ja neuropsykologisilla testeillä.
Patients with probable Alzheimer's disease came from the Memory Research Unit of the Department of Neurology, Helsinki University Hospital.
Todennäköistä Alzheimerin tautia sairastavat henkilöt tulivat tutkimukseen Helsingin yliopistollisen keskussairaalan neurologian osaston muistitutkimusyksikön kautta.
Control subjects were volunteers from the Helsinki Aging Brain Study which started in 1989, and the controls were chosen from various age groups (55, 60, 65, 70, 75, and 80 years) by random sampling.
Vertailuryhmän osallistujat valittiin vuonna 1989 alkaneesta Helsinki Aging Brain Study -tutkimuksesta satunnaisotannalla eri ikäryhmistä (55, 60, 65, 70, 75 ja 80 vuotta).
Difficulties in naming are common already in the very early stages of Alzheimer's Disease, and the difficulties increase as the disease progresses.
Nimeämisen vaikeuksia ilmenee jo Alzheimerin taudin varhaisessa vaiheessa, ja vaikeudet lisääntyvät taudin edetessä.
Naming errors and correction attempts produced in the BNT were classified, and the scores were analyzed with the non-parametric Kruskal-Wallis one-way analysis of variance, as well as with chi-square test and Mann-Whitney U test for post hoc pairwise comparisons between groups.
Tuotetut nimeämisvirheet ja korjausyritykset luokiteltiin ja analysoitiin ei-parametrisellä Kruskal-Wallisin yksisuuntaisella varianssianalyysillä sekä post hoc -testinä Mann-Whitney U -testin ja khiin neliö -testin avulla.