natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition we have developed a highly sensitive assay for simultaneous sensing of extracellular ATP and its metabolites and also a novel method for measuring CD39 activity in modeled to in vivo conditions.
Uusia hoitomuotoja etsiessämme löysimme mielenkiintoisen ATP-reseptorin (P2Y11), jolla ATP:n vaikutukset voitiin vaimentaa, sekä apeliinipeptidin, jolla ATP:ia pilkkovan CD39:n aktiivisuutta voitiin lisätä.
By using chronic hypoxia and PAH animal models as well as human PAH patient samples, this study was undertaken to evaluate the catalytic activities and expression levels of nucleoside triphosphate diphosphohydrolase-1 (NTPDase1, otherwise known as CD39) and other purine-converting ectoenzymes with a primary focus on vascular EC.
Potilasmateriaalin ja eläinmallien avulla saimme selville, että ATP:ia pilkkovan entsyymi CD39:n pitoisuus on vähentynyt paksuuntuneissa suonissa.
Moreover, purinergic signaling pathways could be used before vascular injury to precondition EC against irradiation or chemotherapy induced DNA damage.
Havaitsimme, että lyhytaikainen endoteelisolujen ATP-aktivointi voisi olla hyödyllistä, sillä ATP suojaa endoteelisoluja syöpähoitojen aiheuttamilta DNA-vaurioilta.
In functional assays, cells or animals were stimulated through purine signaling pathways and proliferation, apoptosis, permeability, and DNA damage were assayed.
Tämä entsyymiaktiivisuuden lasku lisää solun ulkoisen ATP:n määrää sekä pidentää signaalin kestoa, mikä lisää solujen kasvua, liikkuvuutta sekä solukuoleman vastustusta.
Irreversible vascular remodeling has a central role in a variety of pathophysiological conditions including pulmonary arterial hypertension (PAH).
Idiopaattisen muodon taustalla olevaa syytä on pitkään tutkittu ja yksi vahvimmista teorioista on toimintahäiriö verisuonia sisäpuolelta päällystävissä endoteelisoluissa.
Attenuated enzyme activities could create a niche in the vasculature where ATP levels were increased and adenosine levels were decreased.
Solut vapauttavat pieniä määriä ATP:ia solun ulkopuolelle, jossa se voi vaikuttaa sitä vapauttaneeseen soluun sekä naapurisoluihin sitoutumalla sille tarkoitettuihin reseptoreihin.
Hypoxia and inflammation are prominent features in PAH, along with hyperplasia and hypertrophy of vessel wall layers.
Tätä verisuonten paksuuntumista nähdään erityisesti keuhkoverenpainetaudissa, valtimonkovettumataudissa sekä diabetespotilailla, joilla on usein heikentynyt valtimoverenkierto.
Although, endothelial cell (EC) dysfunction is thought to drive the multiple forms of vascular remodeling, the origins of this phenomenon are poorly understood.
Keuhkoverenpainetauti on perinnöllinen ja yhteydessä tiettyihin toisiin sairauksiin, mutta se voi kehittyä myös satunnaisesti, jolloin puhutaan taudin idiopaattisesta muodosta.
For this purpose we employed thin-layer chromatographic enzyme assays with 3H-labelled nucleotide substrates, in combination with various immunoassays and qPCR.
Kaikki solut tarvitsevat korkeaenergisiä adenosiniinitrifosfaattimolekyylejä (ATP) erilaisiin solun sisäisiin aineenvaihdunnan prosesseihin sekä DNA:n rakennusaineeksi.
Yet little is known about their role in pathological vascular remodeling.
Tässä väitöskirjatyössä tutkimme solun ulkoisen ATP:n osuutta näissä vakavissa verisuonimuutoksissa.
This study implies that purinergic signaling, ATP mediated cell activation in particular, plays a truly significant role in pathological vascular remodeling, and that it could be used as a therapeutic target.
Verisuonen seinämän paksuuntuminen ja lopulta suonen umpeutuminen johtaa vakaviin ja vaikeasti hoidettaviin verisuonisaurauksiin.
Their mean age at recruitment was 16.1 years.
Heidän keski-ikänsä oli 16.1 vuotta.
The symptoms of these adolescents seem to be more severe, and this subgroup should be taken into account in psychiatric services and rehabilitation.
Tämän alaryhmän oirekuva näyttäytyy vaikeampana ja tämä ryhmä tulisi huomioida psykiatrisissa hoito- ja kuntoutuspalveluissa.
All participants had a primary IQ over 70.
Kaikkien tutkittavien primaari älykkyysosamäärä oli yli 70.
Besides the negative and positive symptoms, severe neurocognitive deficits also occur.
Negatiivisten ja positiivisten oireiden lisäksi sairauteen liittyy merkittäviä neurokognitiivisia poikkeavuuksia.
Study IV also included 15 adolescents with PDD without psychotic disorder (n = 15; 7 males, 8 females).
Osajulkaisussa IV oli mukana myös 15 nuorta, joilla oli diagnosoitu laaja-alainen kehityshäiriö, mutta ei psykoosisairautta (n = 15; 7 poikaa, 8 tyttöä).
Schizophrenia and pervasive developmental disorders share a common history.
Skitsofrenialla ja laaja-alaisilla kehityshäiriöillä on pitkä yhteinen historia.
From 1970 onwards these disorders have been regarded as separate conditions.
Vasta 1970-luvulta lähtien nämä häiriöt on virallisissa diagnoosijärjestelmissä erotettu toisistaan.
The profiles of the neurocognitive abilities and disabilities between these three groups differed.
Ryhmien neurokognitiiviset suoritusprofiilit erosivat toisistaan.
The mean age of the participants at recruitment was 15.6 years (studies I-III) and at the time of psychological assessment 16.2 years (study IV).
Tämän väitöskirjan tutkimuskohteen muodostivat skitsofreniaan sairastuneet nuoret (n = 18; 7 poikaa, 11 tyttöä), joiden keski-ikä oli 15.6 vuotta (Osajulkaisuissa I-III) ja psykologisen tutkimuksen aikaan 16.2 vuotta (Osajulkaisu IV).
Nevertheless, the clinical symptoms as well as the results of genetic and neuroimaging studies overlap.
Oirekuvien puhkeamisikä ja taudin kehityskulku poikkeavat toisistaan, mutta sekä kliinisessä oirekuvassa että geeni- että neurokuvantamistutkimusten tuloksissa esiintyy paljon päällekkäisyyttä.
Study III aimed to assess the developmental skills of adolescents with schizophrenia.
Kolmas osatyö keskittyi tutkimaan skitsofreniaan sairastuneiden nuorten kehityksellisiä taitoja.
It accounts for less than 4% of all cases of schizophrenia, the prevalence of which is about 1% worldwide.
Skitsofrenian esiintyvyys on maailmanlaajuisesti noin 1 %.
The onset of schizophrenia before the age of 18 is commonly categorized as early onset schizophrenia.
Ennen 18 ikävuotta puhkeavaa skitsofreniaa kutsutaan varhain alkavaksi skitsofreniaksi.
We found that a total of 44% of adolescents with schizophrenia had some pervasive developmental disorder already in childhood.
Tutkimuksessamme 44%:lla nuorista skitsofreniapotilaista esiintyi samanaikainen laaja-alainen kehityshäiriö.
All of the adolescents with schizophrenia exhibited some developmental delays.
Kaikilla skitsofreniaan sairastuneilla nuorilla oli havaittavissa viiveitä kehityksellisissä taidoissa.
All adolescents with schizophrenia presented many lifetime catatonic features.
Skitsofreniaan sairastuneilla nuorilla esiintyi runsaasti katatonisia oireita.
Study II evaluated the number and nature of catatonic features among adolescents with schizophrenia.
Toinen osatyö selvitti skitsofreniaa sairastavien nuorten katatonisten oireiden määrää ja laatua.
Study I of this thesis assessed the possible comorbidity of early onset schizophrenia and pervasive developmental disorders.
Väitöskirjan ensimmäisessä osatyössä selvitettiin, mikä on varhain alkavan skitsofrenian ja laaja-alaisten kehityshäiriöiden yhteissairastavuus.
These study findings showed that among adolescents with early onset schizophrenia is a subgroup of adolescents with comorbid pervasive developmental disorder.
Nämä tulokset osoittivat, että varhain alkavaan skitsofreniaan sairastuneiden nuorten joukossa on alaryhmä, jolla on samanaikainen laaja-alainen kehityshäiriö.
A further comparison was made of the nature and numbers of those features between adolescents suffering from schizophrenia alone and those schizophrenia patients with comorbid pervasive developmental disorder.
Lisäksi vertailtiin katatonisten oireiden määrää ja laatua niillä nuorilla, jotka sairastivat ainoastaan skitsofreniaa ja niillä, jotka sairastivat sekä skitsofreniaa että samanaikaista laaja-alaista kehityshäiriötä.
Adolescents with schizophrenia and comorbid pervasive developmental disorder had an earlier onset of catatonic features, more catatonic features and a greater variety of catatonic features compared to schizophrenia patients without comorbidity.
Nuorilla, joilla oli sekä skitsofrenia että laaja-alainen kehityshäiriö, katatonisia piirteitä esiintyi nuoremmalla iällä, oireita oli enemmän ja ne olivat laaja-alaisempia verrattuna nuoriin, joilla sairastivat pelkästään skitsofreniaa.
Adolescents with schizophrenia and comorbid pervasive developmental disorders exhibited more delays in developmental skills than did those schizophrenia adolescents without comorbidity.
Ne nuoret, jotka sairastivat sekä skitsofreniaa että samanaikaista laaja-alaista kehityshäiriötä omasivat enemmän viiveitä kehityksellisissä taidoissaan kuin ne nuoret, jotka sairastivat ainoastaan skitsofreniaa.
However, most of the adolescents had a correct comorbid diagnosis until the onset of psychotic symptoms and the diagnosis of schizophrenia.
Kuitenkin suurimmalle osalle nuorista kyseinen diagnoosi asetettiin vasta skitsofrenian puhkeamisen yhteydessä.
The comorbid group displayed a combination of the visual strengths those are typical for PDDs and the deficits in processing speed associated with schizophrenia.
Heidän suoriutumisessaan näkyi laaja-alaisille kehityshäiriöille tyypillinen visuaalinen vahvuus ja toisaalta skitsofreniaan liitetty prosessointinopeuden heikkous.
Study IV investigated neurocognition and social cognition between adolescents suffering from schizophrenia alone, those schizophrenia patients with comorbid pervasive developmental disorder and adolescents with pervasive developmental disorder only.
Vertailuryhmät muodostivat nuoret, jotka sairastivat skitsofreniaa, nuoret, jotka sairastivat sekä skitsofreniaa että laaja-alaista kehityshäiriötä sekä nuoret, joilla oli diagnosoitu laaja-alainen kehityshäiriö ilman skitsofreniaa.
Premorbid abnormalities seem to be very typical, and prognosis is often poor.
Varhain puhkeavalle skitsofrenialle tyypillisiä piirteitä ovat kehitykselliset poikkeavuudet ennen psykoosioireiden puhkeamista sekä huono ennuste.
These disorders have different ages of onset as well as developmental courses.
Ongelmat eivät olleet laaja-alaisempia niillä nuorilla, jotka sairastivat sekä skitsofreniaa että laaja-alaista kehityshäiriötä.
Fluid evolution in fractured bedrock at the Olkiluoto site in Finland was investigated by examining the stable oxygen and carbon isotope composition of secondary calcite and sulfur isotope composition of secondary sulfide minerals.
Tutkimuksessa tarkasteltiin muinaisten kalliopohjavesien geokemiallista kehitystä käyttäen hyväksi kallion rakojen pinnoille kiteytyneiden kalsiitin ja sulfidimineraalien stabiilien happi-, hiili- ja rikki-isotooppien suhteita.
The aim of this study was to characterize the latest fracture fillings and use the isotope composition of these fillings as a proxy of past geochemical conditions.
Tämän lähtökohdan pohjalta tutkimuksessa keskityttiin karakterisoimaan rakopintojen viimeisimmät kiteymät ja käyttäen hyväksi niiden isotooppisuhteiden vaihteluita rakentamaan kuva muinaisesta matalien lämpötilojen pohjavesiympäristöstä.
After the precipitation of calcite in Groups 1-2, the methanic environment in the depth range of ~60-300 m has been replaced by sulfidic conditions.
Muutos sulfaattia pelkistävästä ympäristöstä metaania tuottavaan on tapahtunut noin 50-60 metrin syvyydellä, mutta merkkejä sulfaatin pelkistyksestä on havaittu vielä 111 metrin syvyydellä.
The study site, located on the western coast of Finland, is the planned site for the geological disposal of spent nuclear fuel.
Tutkimuskohteelle on rakenteilla ydinjätteiden loppusijoitustilat, joihin on suunniteltu sijoitettavan nyt käytössä olevien ydinvoimalaitosten polttoaineesta muodostuva jäte.
The results demonstrated a high variability in isotopic composition of mineral grains within a few tens of micrometers.
Stabiilien isotooppien määräsuhteiden vaihtelu mineraaleissa on seurausta niistä olosuhteista, jotka vallitsivat mineraalien kiteytyessä.
Furthermore, a comparison with the groundwater data showed that the late-stage fillings are generally not in isotopic equilibrium with the current groundwaters.
Tutkimuksessa havaittiin, että myöhäisimmät rakomineralisaatiot eivät ole kiteytyneet nykyisistä kalliopohjavesistä, vaan edustavat aiempaa pohjavesien kiertoa kallioperän raoissa.
The study material consists of drill core sections hosting fracture infills, obtained from water conducting fractures in hydrologically active zones in the bedrock.
Ne ovat osittain kiteytyneet uudelleen aktivoituneisiin rakovyöhykkeisiin, joissa on ennestään ollut massiivisia, hydrotermiseen kiertoon liittyviä raontäytteitä.
A characteristic feature of the late-stage fillings (Group 1, 2) is small-scale variations in stable isotope compositions, indicating the influence of microbial processes on groundwater conditions.
Myöhäisimpien rakomineralisaatioiden erityispiirre on niiden stabiilien hiili- ja rikki-isotooppikoostumusten voimakas vaihtelu.
Based on the results obtained in this work, the following characteristics of the paleogroundwaters representing Group 1-2 mineralizations can be identified: Transitions between geochemically distinct environments can be identified in the shallow bedrock, at depths < 100 m. The upper ca. 30 m were characterized by bacterial sulfate reduction (BSR) and depths < 54 m characterized by methanogenetic activity.
Tämä vaihtelu on osoitus biogeenisesta toiminnasta, jota on karakterisoinut mikrobien välittämä sulfaatin pelkistys, metaanin tuotto ja pienissä määrin myös metaanin anaerobinen hapetus.
Changes to this environment were most likely associated with the infiltration events related to deglaciation events and glacioisostatic land movements, which have occurred repeatedly during the Quaternary period (< 2.58 Ma).
Yleisesti voidaan sanoa että mineraaliaineksesta saatu informaation osoittaa biogeenisten prosessien merkityksen kalliopohjavesien olosuhteiden muokkaajina, ja että nämä prosessit ovat aktiivisia erityisesti kallion pintaosissa
The latest fracture fillings were identified from the surfaces of open fractures as clear, platy or euhedral fillings (Group 1) which occasionally contained minor amount of silicate inclusions (Group 2).
Tutkimuksessa havaittiin rakopintojen viimeisten mineralisaatioiden koostuvan pienistä kalsiitti ja pyriittikiteymistä.
Data 1 consisted 4953 dogs, where 107 were hypothyroid and 4846 were assumed to be healthy.
Ensin analysoitiin 4953 koiraa, joista 107 oli sairasta ja 4846 oletettiin terveiksi.
Fixed effects were chosen by using the backward method and the applicable model was chosen by using e.g. Akaike’s information criterion, AIC.
Kiinteät tekijät valittiin käyttäen backward-menetelmää ja mallin sopivuutta arvioitiin mm. Akaiken informaatiokriteerin (Akaike’s information criterion, AIC) avulla.
The aim of this study was to estimate the heritability of the hypothyroidism in Finnish Hovawart population.
Tutkimuksen tavoitteena on selvittää suomalaisen hovawartpopulaation hypotyreoosin periytymisaste.
The influence of fixed effects and covariate were tested with a generalized linear model.
Kiinteiden tekijöiden ja kovariaatin vaikutus sairastumiseen testattiin yleistetyn lineaarisen mallin (generalized linear model) avulla.
The influence of gendre, birth year and month, size of the birth litter, breeders living area, colour and inbreeding were studied.
Tutkimuksessa selvitettiin ensin sukupuolen, syntymävuoden ja -kuukauden, pentuekoon, kasvattajan asuinpaikan, koiran värin sekä sukusiitosasteen vaikutus hypotyreoosiin sairastumiseen.
However, it is not possible to exclude all hypothyroid dogs and their close relatives from breeding.
Kaikkia sairaita koiria ja niiden lähisukulaisia ei voida sulkea pois jalostuksesta, eikä kaikkia sairaita koiria havaita ennen niiden jalostusikää.
Few hundred dogs are registered annually in Finland.
Koiria rekisteröidään muutamia satoja yksilöitä vuodessa ja niitä voidaan nähdä sekä harrastuskentillä että kotikoirina.
The animal model and the REML method was used in variance component analyses.
Varianssikomponenttien analysointiin käytettiin eläinmallia ja ne laskettiin REML-menetelmällä.
For comparison, heritability was also estimated with a linear model.
Lisäksi ominaisuus käsiteltiin tavallisesti lineaarimallilla.
To decrease the prevalence of hypothyroidism there is a need for an appropriate tool to support breeders’ choices.
Hypotyreoosin karsimiseen populaatiosta kasvattajille olisi tarjottava luotettava työkalu jalostusvalintojen avuksi.
Efficiency requires openness within breed and collecting and offering the data to public use.
Tehokas karsiminen edellyttää harrastajilta avoimuutta ja sairaiden koirien tietojen tarjoamista kaikkien saataville.
Hypothyroidism is treated medically by substituting natural hormone production with medical hormones.
Hypotyreoosia hoidetaan korvaamalla kehon oma kilpirauhastuotanto kilpirauhashormonilääkityksellä.
Lymphocytic thyroiditis is an autoimmune disease which destroys the thyroid gland.
Hypotyreoosin taustalla on usein autoimmuunisairaus (lymfosyyttinen tyreoidiitti) joka tuhoaa kilpirauhasen.
In Hovawart breeding program (JTO) hypothyroidism is mentioned as a one of the most common hereditary diseases and is usually caused by lymphocytic thyroiditis.
Hovawarttien jalostuksen tavoiteohjelmassa kilpirauhasen vajaatoiminta eli hypotyreoosi mainitaan yhdeksi yleisemmistä hovawarttien perinnöllisistä sairauksista.
In data 2, hypothyroid dogs were the same as in data 1 but only dogs used for breeding were considered as healthy (739 dogs).
Toiseksi analysoitiin jalostukseen käytetyt koirat; siinä oli mukana 739 terveeksi oletettua koiraa.
Heritability of hypothyroidism is moderate and can be considered even as high, hence the prevalence of hypothyroidism can be decreased by breeding.
Hypotyreoosilla on kohtalainen periytymisaste ja sen yleisyyttä rodussa voidaan vähentää jalostuksen avulla.
Since hypothyroidism is a binary factor logit and probit models were used.
Koska ominaisuus oli kaksiluokkainen (binääri), varianssikomponenttien estimoinnissa käytettiin logit- ja probit-malleja.
Dogs born between 1990 and 2010 were included in the study.
Tutkimusaineisto saatiin Suomen Kennelliitto ry:ltä ja Suomen Hovawart ry:ltä ja mukaan otettiin vuosina 1990–2010 syntyneet koirat.
The χ2 test was used to evaluate the influence of individual factors.
Yksittäisten tekijöiden yhteyttä sairastumiseen testattiin χ2-testillä.
Heritabilities by probit model were 0.24 and 0.23 and by linear model 0.21 and 0.44 for data 1 and 2, respectively.
Lineaarisella mallilla laskettuna hypotyreoosin periytymisaste aineistossa 1 oli 0,21 ja aineistossa 2 0,44.
In data 2 colour, birth litter size and gender were significant.
Jalostuskoirissa sairastumiseen vaikuttivat pentuekoko, väri ja sukupuoli.
In data 1 colour and birth litter size were significant.
Laajemmassa aineistossa sairastumiseen vaikuttivat väri ja pentuekoko.
The method was validated and proven to be fit for purpose.
Menetelmä todettiin tarkoitukseen sopivaksi.
Uncertainty of the method was 26 %.
Menetelmän mittausepävarmuudeksi arvioitiin 26 %.
Validation sample was prepared without heat treatment.
Validointinäyte valmistettiin ilman lämpökäsittelyä.
Repeatability and reproducibility of the method were determined by analysing a pooled sample consisting of Finnish tomatoes.
Menetelmän toistettavuus ja uusittavuus määritettiin analysoimalla suomalaisista tomaateista valmistettua kokoomanäytettä.
The method includes a 16 hour starch hydrolyzing incubation that was presumed to stimulate enzyme activity in tomato.
Menetelmään kuuluu tärkkelystä hajottava 16 tunnin inkubaatio, jonka arveltiin kiihdyttävän entsyymitoimintaa tomaatissa.
The effect of endogenous enzyme activity was examined with preliminary experiments, which included keeping the sample at room temperature before analysis, inactivation of enzymes with heat treatment and performing the analysis without incubation.
Entsyymitoiminnan vaikutusta tuloksiin selvitettiin esikokeilla, joita olivat näytteen seisottaminen huoneenlämmössä ennen analyysia, entsyymien inaktivointi lämpökäsittelyllä sekä analyysin suorittaminen ilman inkubaatiota.
Reproducibility was 11 % (TDF), 12 % (IDF) and 17 % (SDFP).
Uusittavuudeksi saatiin 11 % (TDF), 12 % (IDF) ja 17 % (SDFP).
The aim of this thesis was to validate the AOAC integrated total dietary fibre method (2011.25) for tomato.
Työn tavoitteena oli AOAC:n entsymaattis-gravimetrisen kokonaisravintokuidun määritysmenetelmän (2011.25) validointi tomaatille.
The amount of TDF (total dietary fibre) in digested samples was 1.3 % (1.1 % IDF and 0.2 % SDFP).
Kokonaisravintokuitupitoisuudeksi (TDF) inkuboiduissa näytteissä saatiin 1,3 % (1,1 % IDF, 0,2 % SDFP).
The method measures separately insoluble dietary fibre (IDF), dietary fibre soluble in water but precipitated in ethanol (SDFP) and dietary fibre soluble in water and not precipitated in ethanol (SDFS; oligosaccharides).
Käytetyllä menetelmällä voidaan määrittää erikseen veteen liukenematon ravintokuitu (IDF), vesiliukoinen etanolilla saostuva ravintokuitu (SDFP) sekä veteen ja etanoliin liukoinen ravintokuitu (SDFS, oligosakkaridit).
Repeatability of the method was 11 % (TDF), 13 % (IDF) and 23 % (SDFP).
Menetelmän toistettavuus ravintokuitufraktion mukaan oli 11 % (TDF), 13 % (IDF) ja 23 % (SDFP).
In incubated and heat treated samples, and in samples kept at room temperature the amount of IDF was lower and the amount of SDFP was higher compared to the samples prepared without incubation.
Seisotetuissa, lämpökäsitellyissä ja inkuboiduissa näytteissä IDF-fraktion osuus oli pienempi ja SDFP-fraktion osuus suurempi verrattuna ilman inkubaatiota valmistettuihin näytteisiin.
The literature review focused on the background of dietary fibre analysis, method development and dietary fibre composition of vegetables.
Kirjallisuustutkimuksessa perehdyttiin ravintokuituanalytiikan taustaan, menetelmäkehitykseen sekä kasvisten ravintokuituun.
Oligosaccharides were found only in trace amounts.
Oligosakkaridien pitoisuus oli erittäin pieni.
This was propably due to pectin depolymerisation and solubilisation by enzymes.
Syynä oli oletettavasti pektiinin entsymaattinen pilkkoutuminen ja liukoisuuden lisääntyminen.
Additional purpose of this study was to update dietary fibre values in Finnish food composition database Fineli.
Samalla tuotettiin uutta tietoa elintarvikkeiden koostumustietopankkiin Fineliin.
Repeatability and reproducibility were propably impaired by the inhomogeneity of the sample matrix.
Tomaattimatriisin epähomogeenisuus saattoi heikentää menetelmän toistettavuutta.
Validation was performed with incubated samples, because standard deviation for non-incubated samples was markedly higher.
Validointiparametrit määritettiin menetelmäohjeen mukaan inkuboiduille näytteille tämän käsittelytavan paremman toistettavuuden vuoksi.
The effect of other compounds (for example starch in oat) could be one of the structure weakening factors.
Muiden yhdisteiden vaikutus näytteessä (esimerkiksi kauran sisältämä tärkkelys) voisi olla yksi rakennetta heikentävä tekijä.
Proteins contribute to network structures in foods not only when soluble as monomers but as various meso-scaled structures.
Proteiinit edistävät verkkorakenteiden muodostumista elintarvikkeissa eivätkä vain liukoisina monomeereinä, vain myös erilaisina meso-skaalan rakenteina.
Texture analysis showed no significant (p<0.05) difference in firmness of soy or milk gels.
Rakenne-analyysi ei osoittanut tilastollisesti merkittävää (p <0,05) eroa soija tai maito –näytteiden lujuudessa.
Confocal Laser Scanning Microscope (CLSM) pictures demonstrated a difference in gel network; the higher the soy protein content, the denser the protein network was.
Confocal Laser Scanning Microscope (CLSM) kuvilla nähtiin näytteiden erot geeliverkostossa; mitä korkeampi soija proteiinipitoisuus, sitä tiheämpi proteiiniverkko muodostui.