natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The aim of the study was to investigate if there was a correlation between seedling stage trichome abundance, or seed glucosinolate content, and flea beetle damage in Brassica rapa subsp.
Tutkielman tavoitteena oli selvittää rypsin taimivaiheen solukarvojen runsauden, sekä siementen glukosinolaattipitoisuuden, mahdollista yhteyttä kirppavaurion muodostumiseen.
The usability of trichomes and seed glucosinolates in increasing plant resistance against flea beetles was evaluated according to the results.
Tulosten perusteella arvioitiin solukarvojen ja glukosinolaattien hyödynnettävyyttä rypsin vastustuskyvyn lisäämisessä kirppoja vastaan.
Repelling substances are needed especially at the early seedling stage, because plants are most vulnerable to flea beetle damage at this growth stage.
Suurimman riskiajankohdan kannalta karkottavat yhdisteet tulisi saada ilmenemään varhaisessa taimivaiheessa, mutta ei siemenissä, jotta rypsin ravinto- ja rehuarvo eivät laske.
Three different milk powders were used (one lactose-containing and two lactose-free skimmed milk powders) in experiments, so that the milk protein content of mass was 8, 10 and 12 % (from solids) and water content 14, 16 and 18 %.
Kokeissa käytettiin kolmea eri maitojauhetta (yksi laktoosia sisältävä ja kaksi laktoositonta rasvatonta maitojauhetta) siten, että massan maitoproteiinipitoisuudet olivat 8, 10 ja 12 % (kuiva-aineesta) ja vesipitoisuudet 14, 16 ja 18 %.
Lowering the sugar content did not affect the properties of extrudates significantly.
Sokeripitoisuuden alentaminen ei vaikuttanut ekstrudaattien ominaisuuksiin merkittävästi.
Increasing the water content of the mass decreased the expansion and increased the hardness of extrudates.
Massan vesipitoisuuden lisääminen vähensi ekstrudaattien ekspansiota ja lisäsi kovuutta.
The literature review covered extrusion process in general while the effect of different components of grain and milk powders in extrusion was examined more closely, and also different methods to evaluate the properties and the quality of extrusion products were examined.
Kirjallisuuskatsauksessa käsiteltiin ekstruusioprosessia yleisesti, jonka lisäksi perehdyttiin tarkemmin viljan eri komponenttien ja maitojauheiden vaikutuksiin ekstruusiossa sekä käytiin läpi erilaisia menetelmiä, joilla voidaan arvioida ekstruusiotuotteiden ominaisuuksia ja laatua.
Extrusion is a versatile thermomechanical food processing technology, and cereal based snack products made with extrusion are one of the most significant ready-to-eat products.
Ekstruusio on monikäyttöinen lämpömekaaninen elintarvikkeiden prosessointimenetelmä, ja ekstruusiolla valmistetut viljapohjaiset snack-tuotteet ovat yksi merkittävimmistä valmistuoteryhmistä.
Increasing the milk protein content of the mass increased the typical positive features of extrudates when lactose-containing milk powder was used, but when lactose-free milk powders were used the effect was the opposite.
Massan maitoproteiinipitoisuuden lisääminen lisäsi ekstrudaatille tyypillisiä positiivisia ominaisuuksia, kun maitojauheena käytettiin laktoosia sisältävää jauhetta, mutta laktoosittomilla maitojauheilla vaikutus oli päinvastainen.
The effect of sugar composition (lactose vs. glucose/galactose mixture) and sugar content (lowering the milk sugar content to about 60 % from solids) in extrusion was also examined.
Lisäksi arvioitiin maitojauheiden sokerikoostumuksen (laktoosi vs. glukoosi-galaktoosiseos) ja -pitoisuuden (maitosokeripitoisuuden alentaminen noin 60 %:iin kuiva-aineesta) vaikutusta ekstruusiossa.
In sensory analysis (n=6) the effect of different milk powders and water contents on extrudates were evaluated.
Aistinvaraisessa arvioinnissa (n = 6) vertailtiin eri maitojauheiden ja massan vesipitoisuuksien vaikutuksia ekstrudaateissa.
The objective of the experimental study was to study the effects of sugar content and composition as well as the effects of different milk protein and water contents of the mass on the properties (water content, expansion and hardness) and organoleptic quality of extrudates.
Kokeellisen osan tavoitteena oli selvittää, kuinka maitojauheen sokerikoostumus ja -pitoisuus ja lisäksi massan eri maitoproteiini- ja vesipitoisuudet vaikuttivat ekstrudaattien ominaisuuksiin (vesipitoisuus, ekspansio ja kovuus) ja aistinvaraiseen laatuun.
In sensory analysis the major differences were observed in the darkness of color and the diameter of the extrudates.
Aistinvaraisessa arvioinnissa suurimmat erot havaittiin ekstrudaattien värin tummuudessa ja halkaisijassa.
However, lactose-containing milk powder may be a better alternative in extrusion compared to the lactose-free milk powder.
Laktoosia sisältävä maitojauhe saattaa kuitenkin olla ekstruusion kannalta parempi vaihtoehto kuin laktoositon maitojauhe.
Experiments were carried out by using twin-screw extruder and the main component of extrudates was a mixture of oat flour and waxy maize starch.
Kokeet toteutettiin kaksiruuviekstruuderilla, ja ekstrudaattien pääraaka-aineena oli kaurajauhon ja vahamaisen maissitärkkelyksen seos.
It may be possible, to some extent, to lower the sugar content of the extrudates that contain lactose-free milk powders without compromising the structural and organoleptical quality of the extrudates.
Laktoosittomia maitojauheita sisältävien ekstrudaattien sokeripitoisuutta saattaa olla mahdollista pienentää jonkin verran ilman, että ekstrudaattien rakenne tai aistinvarainen laatu heikkenee merkittävästi.
According to the results of the present study it is possible to obtain extrudates with good structure using lactose-containing milk powder as well as lactose-free milk powder.
Tämän tutkimuksen tulosten perusteella sekä laktoosia sisältävän että laktoosittoman maitojauheen käyttämisellä on mahdollista saada rakenteeltaan hyvälaatuisia ekstrudaatteja.
More expanded and less hard extrudates were obtained by adding milk powder that contained lactose compared to lactose-free milk powders.
Laktoosia sisältävällä maitojauheella saatiin ekspandoituneempia ja vähemmän kovia ekstrudaatteja kuin laktoosittomilla maitojauheilla.
The water content, hardness and expansion of extrudates were measured.
Ekstrudaateista mitattiin vesipitoisuutta, kovuutta ja ekspansiota.
The experimental part of the study was divided into two parts.
Kokeellinen tutkimus jaettiin kahteen osaan.
Controlling crystallization is an important factor in the production of food, whether it is preventing crystallization or enabling it, depending on the food product.
Kiteytymisen hallinta on tärkeää laadukkaan elintarvikkeen valmistuksessa, oli se sitten kiteytymisen estämistä tai sen aikaansaamista, elintarviketyypistä riippuen.
To control crystallization, one must understand the theory behind crystallization and the components in food that affect crystallization.
Kiteytymisen hallitsemiseksi tulee ymmärtää kiteytymisen teoriaa sekä tuntea elintarvikkeessa olevat komponentit, jotka liittyvät kiteytymiseen.
The shelf-life of the donuts was found to be shortest in those icings that had less water or if the water was less free in the icing.
Kuorrutettujen munkkien säilyvyyskokeessa todettiin kuorrutteen säilyvän huonoiten, kun siinä oli vähemmän vettä tai siinä oleva vesi oli sidotumpaa verrattuna niihin kuorrutteisiin, joissa vettä oli enemmän tai se oli vapaampana kuorrutteessa.
In these preliminary tests the aim was to measure the temperature and relative humidity during the melting of donuts in its packaging and to evaluate the applicability of ultracentrifuge and Karl Fischer titration in the measurement of the sugar icings properties.
Aluksi suoritettiin esikokeita, joissa selvitettiin munkkilaatikon olosuhteita sulatuksen aikana erilaisissa sulatusolosuhteissa, ultrasentrifuugimittauksen ja Karl Fischer -titrauksen soveltuvuutta sokerikuorrutteelle sekä niiden mittaustuloksien luotettavuutta.
In the main experiment part, the water activity was measured from the different parts of the donut, the freezing of the sugar icing as well as its viscosity were evaluated and the shelf-life of the sugar icing on top of the donuts was evaluated.
Varsinaisissa kokeissa tutkittiin munkin eri osien veden aktiivisuus, sokerikuorrutteen jäätymistä ja viskositeettia sekä munkkien säilyvyyttä.
Karl Fischer titration was found to be a suitable method for measurement of water content of sugar icings.
Karl Fischer -titrauksen soveltuvuuden selvittämisessä sokerikuorrutteen vesipitoisuuden mittaamiseen todettiin menetelmän sopivan melko hyvin tähän tarkoitukseen.
In the measurement of the conditions during the melting of the donuts it was detected that the conditions in the package that was open during the melting of the products, balanced with the conditions surrounding the packaging rather quickly.
Sulatusolosuhteiden mittaamisessa munkkilaatikoista havaittiin auki sulatettujen munkkilaatikoiden olosuhteiden tasapainottuvan melko nopeasti ympäröivien olosuhteiden kanssa, kun vastaavasti kiinni sulatettujen munkkilaatikoiden olosuhteet laatikon sisällä erosivat eri ympäristön olosuhteissa vain hieman.
Also, the ultracentrifuge was found to be a suitable method to measure the liquid phase of the sugar icing.
Myös ultrasentrifuugauksen käyttöä sokerikuorrutteen ominaisuuksien tutkimiseen pidettiin toimivana.
The aim of this study was to prolong the shelf-life of the sugar icing on top of the donuts and to understand the phenomena that have an influence on the quality of the sugar icing during freezer storage.
Sokerikuorrutteen komponenteista sokeri ja vesi ovat ehkäpä selkeimpiä kyseisen tuotteen kiteytymisen kannalta, mutta myös pakkasvarastoinnilla on tärkeä rooli kiteytymisen kannalta Maisterintutkielman tavoitteena oli parantaa kuorrutettujen munkkien ja erityisesti sokerikuorrutteen säilymistä sekä ymmärtää ilmiöitä, jotka vaikuttavat sokerikuorrutteen laatumuutoksiin pakkasvarastoinnin aikana.
Also, the phenomena affecting the quality of the sugar icing during frozen storage were discovered to some extent but to understand them even further requires more research.
Kuorrutteen säilymiseen vaikuttavia ilmiöitä saatiin selville sekä pystyttiin löytämään tapoja, joilla kuorrutteen säilymistä saatiin parannettua.
The longest shelf-life was found to be in the coated sugar icings.
Sokerikuorrutteen säilyminen pakkasvarastossa
Anti-browning agents regulated by (EU) N:o 1129/2011 can be used in processing and vegetables are usually treated with compounds after washing and cutting.
Prosessoinnissa voidaan käyttää komission asetuksessa (EU) N:o 1129/2011 mainittuja tummumisenestoaineita, joihin kasvikset yleensä dipataan pesun ja pilkkomisen jälkeen.
The three major phenolic com-pounds of Granny Smith were (-)-epicatechin, (+)-catechin and chlorogenic acid.
Granny Smithin yleisimmät fenoli-set yhdisteet olivat (-)-epikatekiini, (+)-katekiini ja klorogeenihappo.
The concentra-tions of catechins were higher in the peel than in the flesh but for chlorogenic acid it was the opposite.
Katekiinien pitoisuudet oli-vat suuremmat omenan kuoressa kuin hedelmälihassa, mutta klorogeenihapon osalta tilanne oli päinvastainen.
Also compounds in the mixtures had the ability to inhibit the PPO because the apples did not start to brown immediately as the control samples treated with water.
Myös seosten yhdisteillä oli kyky estää entsyymin toiminta, koska koeasetelman omenat eivät alkaneet tummua heti kuten veteen dipatut vertailunäytteet.
The results confirmed previous results from the literature that calcium ascorbate is an effective anti-browning agent and therefore it is one of the most common anti-browning agents in the fresh-cut industry.
Tulokset vahvistivat kirjallisuudessa esitettyjä toteamuksia siitä, että kalsiumaskorbaatti on tehokas tummumisenes-toaine ja siksi yksi tuorekasvisteollisuuden yleisimmistä tummumisenestoaineista.
The colour of the treated apples was measured using a colorimeter, the activity of PPO was determined spec-trophotometrically and the concentrations of the most common phenolic compounds of Granny Smith were determined by Ultra-High Performance Liquid Chromatography (UHPLC).
Omenoiden värimuutoksia seurattiin värimittarilla, poly-fenolioksidaasi-entsyymin aktiivisuus määritettiin spektrofotometrisesti ja Granny Smithin ylei-simpien fenolisten yhdisteiden pitoisuudet määritettiin erittäin korkean erotuskyvyn nestekroma-tografilla (UHPLC).
Polyphenol oxidase enzyme (PPO) in vegetables ox-idises phenolic compounds to quinones and brown melanin pigments are formed when reactive quinones polymerize.
Kasvisten polyfenolioksidaasi-entsyymi hapettaa fenolisia yhdisteitä kinoneiksi, ja ruskeita melaniinipigmenttejä muodostuu, kun reaktiiviset kinonit polymeroituvat.
Prevention of enzymatic browning of fresh-cut apples using processing aids
Tuoreiden omenoiden entsymaattisen tummumisen estäminen apuaineilla
The concentrations of anti-browning agents of the mixtures in PLSR model did not have a statis-tically significant effect on colour and the coefficient of determination was satisfactory.
PLSR-mallissa seosten tummumisenestoaineiden pitoisuudet eivät vaikuttaneet tilastollisesti merkitsevästi väriin ja mallin selitysaste oli tyydyttävä.
The aim of the experimental study was to find a mixture of anti-browning agents classified as a processing aid for fresh-cut apple with the help of the experimental design.
Kokeellisen osan tavoitteena oli löytää koeasetelman avulla apuaineeksi luokiteltava tummu-misenestoaineseos tuoreelle pilkotulle omenalle.
The ap-ples from the experimental design maintained their colour over one but less than five days and the apples treated with calcium ascorbate maintained their colour for one week which was the targeted shelf life.
Värin perusteella koeasetelman näytteet säilyivät tummumattomina yli yhden mutta alle viisi vuorokautta ja kalsiumaskorbaatilla käsitel-lyt omenat säilyivät tavoitteena olleen viikon ajan.
The standard deviations of concentrations of phenolic compounds were high and no clear trend re-garding the change of concentrations and browning was noticed.
Fenolisten yhdisteiden pitoisuuksien hajonnat olivat suuria eikä pitoisuuksien muutok-sessa tummumisen suhteen ollut havaittavissa selvää trendiä.
A common quality issue in fresh-cut vegetables is enzymatic browning.
Tuorekasvistuotteiden yleinen laatuongelma on entsymaattinen tummuminen.
In addition, apples treated with three different concentrations of calcium ascorbate were also investigated.
Lisäksi tutkittiin pelkän kalsiumaskorbaatin toi-mivuutta kolmella eri pitoisuudella.
The shelf life of one week was not achieved with the mixtures of the experimental design but calcium ascorbate acted effectively.
Kolmen yhdisteen seoksilla ei saavutettu viikon säilyvyyttä, mutta kalsiumaskorbaatti toimi toi-votulla tavalla.
The PPO activity of the samples from the experimental design increased during the storage but activity of the samples treated with calcium ascorbate was zero all the time.
Koeasetelman näytteillä entsyymin aktiivisuus kasvoi säilytyksen aikana, mutta kalsiumaskorbaatilla käsitellyillä omenoilla sitä ei havaittu ol-lenkaan.
The literature review focused on phenolic compounds of apples, the mech-anism of action and inhibition of PPO.
Tutkielman kirjallisuuskatsauksessa perehdyttiin ome-noiden fenolisiin yhdisteisiin, polyfenolioksidaasin toimintamekanismiin ja sen inhibointiin.
In addition, the review covered anti-browning agents in-vestigated in previous studies and physical inhibition methods for enzymatic browning.
Li-säksi käsiteltiin aiemmin testattuja tummumisenestoaineita ja entsymaattisen tummumisen fysi-kaalisia inhibitiomenetelmiä.
Only the replicase protein A is required for its replication.
Vain yksi lisääntymisproteiini (nimeltään proteiini A) tarvitaan lisääntymiseen.
An efficient FHV trans-replication system was established in mammalian cells.
Rakensimme tehokkaan trans-replikaatiosysteemin FHV:lle nisäkässoluissa.
My doctoral thesis examines the prerequisites of replication for three positive-strand RNA viruses, Chikungunya virus (CHIKV - alphavirus), Semliki Forest virus (SFV - alphavirus) and Flock House virus (FHV - nodavirus).
Nämä virukset ovat alfaviruksiin kuuluvat chikungunya virus (CHIKV) ja Semliki Forest virus (SFV) sekä nodaviruksiin kuuluva Flock House virus (FHV).
Chikungunya virus (CHIKV) is a mosquito-borne RNA virus that causes high fever, rashes and joint pain.
CHIKV on hyttyslevitteinen virus, joka aiheuttaa kovaa kuumetta, ihottumaa ja nivelkipuja.
In this system, the viral replicase proteins are expressed from a DNA plasmid while the RNA template is produced from a second plasmid, in mammalian cells.
Näissä systeemeissä viruksen lisääntymisproteiinit ilmennetään DNA-plasmidista, kun taas toinen plasmidi tuottaa kopioituvan RNA-templaatin.
The insect nodavirus, FHV, verges upon the properties of a ‘universal virus’ as it can replicate in a wide range of hosts.
Hyönteisvirus FHV lähestyy universaalia virusta, sillä se pystyy lisääntymään monen tyyppisissä isäntäsoluissa.
Moreover, the trans-replication system was used to elucidate that the cysteine residue of CHIKV nsP2 at position 478 is responsible for its protease activity and essential for replicase polyprotein processing.
Toisaalta osoitettiin vielä, että viruksen proteaasin nsP2:n aktiivinen kohta on kysteiinitähde 478.
Spherules act as genome factories as they are the sites of active viral replication and release nascent viral RNA strands into the cytoplasm through a bottleneck-like structure.
Ne toimivat viruksen genomia kopioivina tehtaina, joista tuoreet RNA:t vapautuvat solun sytoplasmaan ohuen kaulamaisen rakenteen kautta.
The outer surface of mitochondria displayed pouch-like invaginations with a ‘neck’ structure opening towards the cytoplasm.
Solun mitokondrioiden ulkokalvolla näkyi runsaasti kalvokuroumia, joiden avonainen kaula osoitti kohti sytoplasmaa.
FHV and alphaviruses show evolutionarily intriguing similarities in their replication complexes and RNA capping enzymes.
FHV:llä ja alfaviruksilla on evoluution näkökulmasta mielenkiintoisia samankaltaisuuksia.
The biological systems presented in this study offer valuable knowledge that could be exploited to understand the replication of other RNA viruses and also open up new avenues for the elucidation of key virus-host interactions.
Tässä työssä kehitetyt biologiset systeemit lisäävät tietoa RNA-viruksista ja siitä miten ne toimivat interaktiossa isäntänsä kanssa.
We created a trans-replication system specific for CHIKV that would be flexible and presents no danger to the scientist.
Olemme kehittäneet replikaatiosysteemeitä (ns. trans-replikaatio), jotka ovat bioturvallisia ja joustavia tutkimusvälineitä.
This system was used to investigate the capping enzyme domain of protein A, both in cells and in vitro.
Tässä systeemissä tutkittiin proteiini A:n aktiivisuutta RNA:n capping-reaktiossa mutanttien avulla: mutaatiot estivät tai vähensivät RNA-synteesiä.
Various mutations associated with noncytotoxic phenotypes were analysed and the results showed no correlation between the level of RNA replication and cytotoxicity.
Lisäksi systeemissä analysoitiin mutaatioita, jotka vähensivät viruksen haitallisia vaikutuksia solulle, mutta nämä vaikutukset eivät korreloineet lisääntymistason kanssa.
Semliki Forest virus (SFV) has been extensively studied as a model to comprehend the replication strategies of alphaviruses because of its low pathogenicity.
SFV:tä on käytetty tutkimuksissa paljon malliviruksena, koska se ei aiheuta tautia ihmisille.
This allowed for the study of viral replication without generating infectious particles.
Soluissa ei synny infektiokykyisiä viruksia.
A characteristic feature of alphavirus replication is the formation of membranous invaginations termed spherules, associated with the plasma membrane.
Alfavirusten lisääntymisen aikana solukalvolle syntyy sferuleiksi kutsuttuja kalvokuroumia.
High-level synthesis of both genomic and subgenomic RNA was detected in vitro using mitochondrial pellets isolated from transfected cells.
Soluissa ja solulysaateissa havaittiin tehokas RNA:n kopioituminen.
The newly synthesized RNA was found to be of positive polarity.
Väitöskirjani käsittelee kolmen positiivisäikeisen RNA-viruksen lisääntymistä.
The water quality of the entire Baltic Sea and the Gulf of Finland has clearly deteriorated from the time before industrialization.
Koko Itämeren ja Suomenlahden vedenlaatu on heikentynyt teollistumista edeltäneeltä ajalta.
The results were also compared with recent monitoring data, which was mostly collected from the HELCOM LL7 station near the point where the core was taken.
Tuloksia verrattiin myös viimeaikaiseen mitattuun aineistoon, joka suurimmalta osin on kerätty näytepisteen läheiseltä HELCOM:in LL7 seuranta-asemalta.
More research is clearly needed to improve the reliability of these microfossil groups as paleobioindicators.
Jotta näiden mikrofossiiliryhmien luotettavuutta paleobioindikaattorina voidaan parantaa, tarvitaan lisää tutkimuksia.
In many Baltic Sea studies, the first signs of eutrophication occurred around the 1960s, increasing/culminating in the 1980s.
Monissa Itämeren alueella tehdyissä tutkimuksissa ensimmäiset rehevöitymisen merkit ilmenevät 1960-luvun tienoilla huipentuen 1980-luvulla.
The top 18 cm of the sediment core was 210Pb-dated extending to the 19th century, and the ages of the rest of the sediment core were extrapolated to the Middle Ages (ca. 600AD).
Sedimenttisarjan ylimmät 18 cm on ajoitettu lyijyajoituksella (210Pb) 1800-luvulta nykypäivään ja koko sedimenttisarja ulottui ekstrapolaation perustella keskiajalle (n. 600AD) asti.
This most recent trend differs from other eutrophication studies from the coastal areas of the Gulf of Finland.
Viimeaikainen trendi kuitenkin poikkeaa mm. Suomenlahden rannikoilla tehdyistä tutkimuksista.
Species indicating eutrophication in the studied sediment stratigraphy include Cyclotella choctawhatcheeana, Thalassiosira levanderi and Thalassiosira baltica.
Voimakkaimmin rehevöitymistä indikoivat Cyclotella choctawhatcheeana, Thalassiosira levanderi ja Thalassiosira baltica -lajien suhteellisten osuuksien vaihtelut.
In this study, the first clear signs of eutrophication can be seen in the late 19th century, clearly intensifying after the II World War from the 1950s onwards.
Tässä sedimenttisarjassa rehevöitymistä indikoivien ensimmäisten selvien merkkien voidaan tulkita ilmenneen 1800-luvun lopulla, mutta voimakkain rehevöitymistä indikoiva muutos näkyi sedimentissä toisen maailmansodan jälkeen n. 1950-luvulta eteenpäin.
However, the ecology of chrysophyte stomatocysts and E. tripartita are based on rather limited literature and the environmental response of E. tripartita especially is quite poorly known.
Lajirunsauksien vaihteluihin pohjautuvat tulkinnat kultalevien kystien ja E. tripartitan osalta pohjautuvat vähäiseen kirjallisuuteen, sillä näiden lajistojen ympäristövaste tunnetaan edelleen melko huonosti.
The purpose of this study was to investigate the long-term eutrophication development of the Gulf of Finland´s pelagic area using sedimentary microfossils, mainly focusing on diatom assemblages, but also analyzing the abundance of chrysophyte stomatocysts and Ebria tripartita.
Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää Suomenlahden ulappa-alueen pitkän aikavälin rehevöitymiskehitys sedimentin mikrofossiiliryhmien – piilevälajien, kultalevien kystien ja Ebria tripartitan – runsauksien vaihtelun perusteella, painottuen piileväanalyysiin.
Planktic diatom production and the sediment organic matter further increase in the early 2000s, which together with the increased abundance of eutrophic diatom species indicates further eutrophication.
Piilevätuotanto ja sedimentin orgaanisen aineksen pitoisuus kasvavat edelleen selvästi 2000-luvun vaihteen jälkeen, mikä yhdessä rehevöitymistä indikoivien lajien runsastumisen kanssa osoittaa muutosta vielä rehevämpään ympäristöön.