natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition to TUC counselling, providing positive support to remain tobacco abstinent is particularly important among adolescents who are about to experiment with tobacco use.
Koska suun terveydenhuolto palvelee huomattavaa osaa väestöstä vuosittain, kansanterveydelliset vaikutukset olisivat merkittävät, mikäli suun terveydenhuollon ammattilaiset tukisivat potilaidensa tupakoimattomuutta ja auttaisivat tupakasta vieroituksessa nykyistä aktiivisemmin.
In assessing the effects of educational and education + fee-for-service interventions on preventive counselling, no statistically significant intervention effects were found.
Väitöskirjan tulosten perusteella hammaslääkäreiden ja suuhygienistien huomattava potentiaali tupakoinnin vähentämiseksi saataisiin paremmin käyttöön lisäämällä siihen liittyvää perus- ja täydennyskoulutusta.
Educational intervention showed a favourable impact on the implementation of TUC counselling.
Kuuden kuukauden seurantatutkimuksessa koulutuksen todettiin olevan tehokas tapa lisätä tupakkavieroitusta.
In addition to education, interventions that promote professional role and identity in TUPAC counselling as well as interventions offering tools to support decision making (e.g. reminders, feedback) could prove effective.
Yleisten terveyttä tuhoavien vaikutusten lisäksi tupakoinnilla on haitallisia vaikutuksia myös suun terveyteen aiheuttaen muun muassa suusyöpää, hampaiden kiinnityskudossairauksia sekä komplikaatioita hammasimplanttien ja muiden suukirurgisten toimenpiteiden yhteydessä.
Of those invited, 73 (76.8%) oral health professionals from 34 (91.9%) dental clinics participated.
Päivittäin tupakoivista noin 80% on huolissaan tupakan terveysvaikutuksista, ja noin 60% haluaisi lopettaa tupakoinnin.
The presence of garnet and pyroxferroite in the ferrogabbro may reflect high crystallization pressures (7-12 kbar).
Ferrogabron granaatti ja pyroksferroiitti viittaavat kiteytymisen aikana vallinneeseen korkeaan paineeseen (7-12 kbar).
Locally, the concentrations of titanium and phosphorus can also be high (max TiO2 3,6% and P2O5 1,8%).
Fosforin ja titaanin pitoisuudet ovat paikoin korkeat (max. P2O5 1,8 % ja TiO2 3,6 %).
The ferrogabbro of the main deposit is coarse-grained, enriched in iron (FeOtot 11-40%), scandium (130-281 ppm) and zirconium (235-5210 ppm).
Pääesiintymän ferrogabro on pääosin karkearakeista ja rautarikasta (FeOtot 11-40 %), ja se on rikastunut skandiumin (130-281 ppm) ja zirkoniumin (235-5210 ppm) suhteen.
The age of the Kiviniemi intrusion and its country rock represent the magmatism of the post-kinematic stage of the Svecofennian orogeny (1880-1860 Ma).
Ikänsä puolesta kivet edustavat svekofennisen orogenian postkinemaattiseen vaiheeseen (1880-1860 Ma) liittyvää bimodaalista magmatismia.
High concentrations of some rare earth elements (Hf, Y, Sc) and locally elevated percentages of alkali metals may indicate crustal contamination during magma ascent.
Rikastuneisuus eräiden harvinaisten maametallien (Hf, Y ja Sc) suhteen ja paikoin korkeat alkalipitoisuudet viittaavat magman kontaminoitumiseen kuoren komponenteilla.
This study is based on the results of field work (field observation reports and samples) and analyses made by Geological Survey of Finland, and also on the reports of nine drill holes (combined length 1251,50 m) drilled during the years 2008-2010.
Tutkimuksen pohja-aineisto koostuu Geologian tutkimuskeskuksen alueella suorittamien maastotöiden tuloksista (paljastumahavainnot ja näytteet) sekä vuosina 2008-2010 tehtyjen syväkairausten raporteista (yhdeksän kairareikää, yhteispituus 1251,50 m).
Kiviniemi intrusion is located in Rautalampi, Central Finland.
Kiviniemi sijaitsee Rautalammin kunnan pohjoisosassa Pohjois-Savossa.
The main rock-forming minerals are fayalite, almandine, ferroaugite/ferrohedenbergite, hastingsite/actinolite and plagioclase.
Päämineraaleina on ferroaugiittia/ferrohedenbergiittiä, hastingsiittia, fayaliittia, almandiinia ja plagioklaasia.
Potassium feldspar, quartz, ilmenite, fluorapatite and zircon are found as accessory minerals.
Kalimaasälpää, kvartsia, ilmeniittiä, fluoriapatiittia ja zirkonia on aksessorisia määriä.
The intrusion is located in the northeastern part of the Central Finland Granitoid Complex, right next to the primitive arc-type rocks of the Savo Belt.
Intruusio sijoittuu aivan Keski-Suomen granitoidikompleksin koillisreunaan lähelle Savon vyöhykkeen kaarityypin kiviä, ja sitä ympäröi kalimaasälpäporfyyrinen graniitti.
The high concentration of iron refers to a highly evolved tholeiitic magma, which originated from the mafic melts of upper mantle and emplaced into the lower crust.
Korkea rautapitoisuus viittaa kehittyneeseen tholeiittiseen magmaan, jonka lähde on alakuoren mafisissa vaipan sulissa.
Whole-rock geochemical analyses were made with the XRF-method for the main oxides (n=74) and ICP-MS for the trace elements (n=28).
Kairasydän- ja paljastumanäytteistä teetettiin pääalkuaineanalyysit XRF-menetelmällä (n=74), hivenalkuaineanalyysit ICP-MS-menetelmällä (n=28) sekä 51 ohuthiettä.
To examine the enrichment of scandium and zirconium, further isotope measurements (Hf, Sr) are needed.
Vaipan lähteen ja toisaalta skandiumin ja zirkonin rikastumisprosessin selvittämiseksi tarvitaan vielä lisää isotooppikoostumusmittauksia (Sr, Hf) sekä kontaminaation ja mahdollisen fluiditoiminnan vaikutuksien arvioimista ja mallintamista.
In addition to a garnet-bearing fayalite ferrogabbro with elevated scandium concentrations, the intrusion consists of a wider area of heterogeneous ferrogabbro, leucogabbro and diorite.
Niemen tyviosan muodostava mafinen intruusio koostuu pääesiintymän (granaattipitoinen fayaliittiferrogabro) lisäksi heterogeenisestä ferrogabrosta, leukogabrosta ja dioriitista.
The high pressure iron-manganese silicate mineral pyroxferroite was revealed by microprobe analysis.
Paikoin esiintyy korkean paineen rauta-mangaanisilikaattia pyroksferroiittia.
Main deposit is surrounded by small to medium-grained ferrogabro/diorite, which has a slightly heterogeneous mineral composition and texture.
Mineraalikoostumukseltaan heterogeeninen ferrogabro/dioriitti ympäröi pääesiintymää ja muodostaa tilavuudeltaan intruusion laajimman alueen.
Petrographic studies were based on 51 thin sections, from which 12 were chosen for electron microprobe analysis, in order to examine the compositions of solid solution series minerals and map the distribution of some trace elements.
Mineraalien koostumuksia ja eräiden hivenalkuaineiden jakautumista tutkittiin elektronimikroanalyysillä (12 ohuthiettä).
Small shreds of leucogabbro are located in the proximity of main deposit.
Pääesiintymän läheisyydessä on pieninä kaistaleina leukogabroa.
The study of the geochemical features suggests that the distribution of trace elements and REE is uniform throughout the Kiviniemi intrusion, including the country rock granite.
Geokemiallisen aineiston perusteella hivenalkuaineiden jakautuminen on hyvin samankaltaista gabrointruusiossa ja sen sivukivessä.
The mafic intrusion is surrounded by a porphyritic granite.
Rautalammin Kiviniemen granaattipitoinen fayaliittiferrogabro
Concordant age results based on the U-Pb system are reported for the garnet-bearing fayalite ferrogabbro (TIMS, 1857±2 Ma) and the country rock granite (LA-ICP-MS, 1859±9 Ma).
Lisäksi olennaisena osana tutkimusta tehtiin Suomen isotooppigeologian laboratoriossa U-Pb-iänmääritys sekä granaattipitoisesta fayaliittiferrogabrosta (TIMS-menetelmä) että sivukivigraniitista (LA-ICP-MS-menetelmä).
Internationalization is one of the strategic goals of universities and other higher education institutions in Finland.
Kansainvälisyys on ollut muutaman vuosikymmenen ajan yksi yliopistojen keskeisistä strategisista tavoitteista.
The aim of this study was to investigate an international Master s Program in the field of engineering and to explore students perceptions of lectures and their comprehension within this Master s Program.
Tutkimuksessa perehdytään englanninkielisen maisteriohjelman toimintaan ja selvitetään opiskelijoiden näkemyksiä englanninkielisestä opetuksesta.
The findings of the study are based on authentic data: video-recorded lecture material, their transcriptions, and surveys.
Tutkimusaineistona on käytetty luentojen videotallenteita ja niiden litteraatteja sekä opiskelijoden kyselylomakevastauksia.
Lectures in English as a Lingua Franca : Interactional Features
Englanninkielisten luentojen vuorovaikutteiset piirteet
Therefore, ELF lectures do not have an adverse effect on lecture comprehension or course results.
Tutkimus osoittaa, että ELF-luennot ja niihin perustuvat englanninkieliset maisteriohjelmat eivät haittaa oppimista tai luentojen ymmärtämistä.
Additional results, contrary to prior studies, also show that the use of interactional features in native language (Finnish) lecturing is notably lower than in ELF lecturing.
Lisäksi aineisto osoitti, että suomenkielisillä luennoilla käytettiin vähemmän vuorovaikutteisia menetelmiä kuin luennoilla, joissa käytettiin englantia vieraana kielenä eli lingua francana (ELF).
Those lectures students found accessible contained more interactional features than those lectures students found challenging.
Luentojen litteraatit paljastivat, että helposti lähestyttävillä luennoilla opettajat olivat käyttäneet vuorovaikutteisia menetelmiä huomattavasti enemmän.
This tends to be transferred to English-medium instruction (EMI) and English degree programs.
Käytännössä kansainvälistymiseen on panostettu perustamalla englanninkielisiä maisteriohjelmia ja lisäämällä englanninkielistä opetusta.
Conclusions drawn from these results suggest that when lecturing in a non-native language, lecturers attempt to ensure the audience s comprehension through various linguistic devices, interactional features being one of them.
Tämä perustuu siihen, että englantia vieraana kielenä puhuvat luennoitsijat käyttävät kielessä tietoisesti tai vaistomaisesti vuorovaikutteisia työkaluja viestin perille menon varmistamiseksi.
Of the survivors, 91% lived independently at home and were meaningfully employed.
Eloonjääneistä suurin osa asui itsenäisesti kotona ja oli työelämässä.
Most aneurysms were ruptured and of medium size.
Useimmat aneurysmista olivat vuotaneita ja keskikokoisia.
After a mean follow-up time of 25 years, 62% of the patients had a good outcome, 3% were dependent and 35% had died.
25 vuoden seurannassa valtaosa potilaista oli toipunut hyvin ja kolmasosa oli kuollut.
Factors correlating with a favorable long-term outcome were aneurysm location in the anterior circulation, operative treatment, and complete aneurysm closure postoperatively.
Suotuisaan pitkän aikavälin ennusteeseen vaikuttivat aneurysman sijainti sisemmän kaulavaltimon alueella, kirurginen hoito ja täydellinen aneurysman sulku leikkauksesta.
Fourteen patients (12%) had a family history of aneurysms.
Neljäntoista (12%) potilaan suvussa oli taipumus aivovaltimoaneurysmiin.
Twenty-eight percent of the survivors were high school graduates.
Kolmasosa eloonjääneitä oli suorittanut vähintään lukion oppimäärän.
The majority of the aneurysms were treated surgically.
Suurin osa aneurysmista hoidettiin kirurgisesti.
Patients comprised 114 individuals with 130 aneurysms.
Seuranta-aikana hoidettiin 114 lapsianeurysma-potilasta, joilla oli yhteensä 130 aneurysmaa.
A life-long angiographic follow-up is mandatory in these patients.
Näiden potilaiden elinikäinen radiologinen seuranta on perusteltua.
Pediatric cerebral artery aneurysms
Lasten aivovaltimoaneurysmat
The excess mortality was particularly high in male patients, and was mainly aneurysm-related.
Ylikuolleisuus oli erityisen korkea miespotilailla, ja aiheutui lähinnä aneurysmaan liittyvistä tekijöistä.
Most patients had a good recovery, but almost half of them developed new aneurysms during a follow-up of 34 years, with smoking being a major risk factor.
Yhteenvetona voidaan todeta, että potilaat toipuivat hyvin, mutta lähes puolella heistä todettiin uusi aneurysman yli 34 vuoden seurannassa.
There was an overall excess mortality of 10% and 19% at 20 and 40 years after the diagnosis among the one-year survivors, respectively.
Potilaiden ylikuolleisuus 20 vuoden seurannassa oli 10% ja 40 vuoden seurannassa 19%.
The excess mortality is mainly aneurysm-related.
Tämä ylikuolleisuus johtuu lähinnä aneurysmaan liittyvistä tekijöistä.
The special characteristics of the patients and their aneurysms were assessed together with factors affecting early and long-term morbidity and mortality.
Potilaiden ja aneurysmien erityispiirteet määritettiin, sekä selvitettiin potilaiden pitkän aikavälin sairastuvuus.
All pediatric (≤18 years) aneurysm patients treated at the Department of Neurosurgery in Helsinki during 1937-2009 were followed from diagnosis until death or the end of the year 2011.
Tässä väitöstutkimuksessa suoritettiin pitkäaikaisseuranta Helsingissä Neurokirurgian klinikassa vuosien 1937-2009 aikana hoidetuille alle 18-vuotiaille aivovaltimoaneurysma-potilaille.
Cumulative risk of new SAH 40 years after the initial diagnosis was 15% (95% CI 5-25%).
Riski sairastua uuteen SAV:hen 40 vuotta ensimmäisen vuoden jälkeen oli 15%.
A long-term excess mortality exists in pediatric aneurysm patients, especially males, even decades after successful treatment of a ruptured aneurysm.
Lapsuudessa aivovaltimoaneurysma-diagnoosin saaneilla potilailla on pitkäaikaisseurannassa ylikuolleisuutta vuosikymmeniä onnistuneenkin aneurysman hoidon jälkeen.
Fifty-nine patients had long-term angiographic follow-up data (median follow-up 34 yrs).
Viidelläkymmenelläyhdeksällä potilaalla oli radiologisia seurantatietoja aivovaltimoista.
Current or previous smoking (odds ratio 3.39, 95% confidence interval [CI] 1.02-11.29, p=0.047) was the only significant risk factor for new aneurysm formation.
Seitsemän potilaista oli sairastanut uuden SAV:n. Tupakointi oli ainoa merkittävä riskitekijä uuden aneurysman synnylle.
Internal carotid artery bifurcation was the most common location, and boys were predominantly affected.
Sisemmän kaulavaltimon huippu oli aneurysmien yleisin sijaintipaikka.
Of these patients, 41% were diagnosed with a total of 36 new aneurysms.
Potilaista 41%:lla todettiin uusi aivovaltimoaneurysma 34 vuoden seurannassa.
Intracranial aneurysms in children are rare and population-based long-term follow-up studies are limited.
Aivovaltimoaneurysmat ovat harvinaisia lapsilla.
The long-term excess mortality was calculated by using relative survival ratio.
Potilaiden ylikuolleisuus, eli kuolleisuuden lisäys verrattuna keskimääräiseen kaltaistettuun väestöön määritettiin.
No independent risk factors for new SAH emerged.
Tupakointi oli ainoa merkittävä riskitekijä uuden aneurysman synnylle.
The thesis consists of five discussion chapters.
Tutkielma koostuu viidestä käsittelyluvusta.
Most of the topics discussed in the thesis are illustrated with examples mainly from political history, social history, history of international relations, and economic history.
Suurin osa esimerkeistä on otettu poliittisesta historiasta, sosiaalihistoriasta, kansainvälisten suhteiden tutkimuksesta ja taloushistoriasta.
Counterfactuals and Causal Explanation in Historiography
Kontrafaktuaalit ja kausaalinen selittäminen historiantutkimuksessa
The arguments and conclusions should, however, be applicable to all fields of historiography.
Tutkielmassa esitetyt argumentit ja johtopäätökset pätenevät kuitenkin myös muilla historiantutkimuksen osa-alueilla.
The method of process tracing is introduced as a way to make use of evidence to support causal and counterfactual claims.
Prosessin jäljittäminen esitellään yhtenä tapana käyttää todistusaineistoa kausaalisten ja kontrafaktuaalisten väitteiden tukemiseen.
Chapter five deals with the epistemology and methodology of causal and counterfactual inferences in historiography.
Luku viisi käsittelee kausaalisten ja kontrafaktuaalisten päätelmien epistemologiaa ja metodologiaa.
Historians evidence consists of traces of the past, as well as, of general theoretical ideas on the mechanisms that guide human behavior, society and culture.
Historiantutkijan todistusaineiston nähdään koostuvan sekä menneisyyden jäljistä että yleisestä teoreettisesta tiedosta, joka koskee ihmisten ja yhteiskuntien toimintaan vaikuttavia kausaalisia mekanismeja.
The arguments of the opponents of counterfactual reasoning are divided into four categories: metaphysical arguments, semantic arguments, epistemological arguments and arguments based on historians disciplinary identity.
Kontrafaktuaalisen päättelyn vastustajien argumentit luokitellaan neljään ryhmään: metafyysisiin, semanttisiin, tiedollisiin ja tieteenalaidentiteetistä kumpuaviin argumentteihin.
Chapter four shows how the theory solves e.g. the problems of separating explanatory causes from background factors and the question to what extent historians causal explanations can be said to be objective.
Luvussa neljä osoitetaan, miten teorian avulla voidaan erottaa toisistaan syyt ja muut vaikuttavat taustatekijät sekä perustella, millä tavoin historioitsijoiden kausaalisten selitysten voidaan väittää olevan objektiivisia.
The final sections of the chapter compare the contrastive counterfactual theory both to the non-causalist view of explaining human action and to the covering-law model on scientific explanation.
Luvun lopussa kontrastiivis-kontrafaktuaalista teoriaa verrataan sekä inhimillistä toimintaa ei-kausaalisesti selittäviin intentionalistisiin teorioihin että peittävän lain malliin tieteellisestä selittämisestä.
The final section of the thesis presents how counterfactual reasoning works in the construction of historiographical narratives.
Viimeisessä osiossa osoitetaan, miten kontrafaktuaalinen päättely toimii historiallisten narratiivien rakentamisessa.
Secondly, historians can weigh causes with the help of using various contrastive explanatory questions.
Toiseksi historioitsijat määrittävät syytekijöiden merkittävyyttä erilaisten kontrastiivisten selityskysymysten avulla.
In addition, the results are assessed from the point of view of the contrastive counterfactual theory in order to evaluate whether the theory needs further developing.
Lopuksi tutkielman tuloksia arvioidaan kontrastiivis-kontrafaktuaalisen teorian näkökulmasta: onko teoriassa vielä kehittämisen varaa?
First of all, historians seek to select causes by separating them from the causal background.
Ensinnäkin historioitsijat pyrkivät tekemään eron syiden ja taustaehtojen välillä.
It is argued that it is sometimes extremely difficult or even impossible to assess the truth of some counterfactual claims due to the lack of evidence that historians often face.
Johtopäätös kuitenkin on, että kontrafaktuaalisten väitteiden paikkansapitävyyden arvioiminen on usein vaikeaa ja jopa mahdotonta vaillinaisen todistusaineiston vuoksi.
The aim is to defend the use of counterfactual what if -questions and inferences in the context of causal explanation and to create methodological guidelines for that use.
Päämääränä on puolustaa kontrafaktuaalisten päätelmien käyttöä kausaalisen selittämisen työkaluna sekä luoda metodologisia ohjenuoria tälle käytölle.
It is shown that complexity and non-modularity of the systems studied is the other major source of difficulty for historians causal and counterfactual inferences, in addition to the problems caused by the lack of evidence.
Lisäksi osiossa osoitetaan, että tutkimuksen kohteena olevien kausaalisten järjestelmien monimutkaisuus ja epämodulaarisuus tuottavat hankaluuksia kontrafaktuaalisten päätelmien tekemiselle yhdessä todistusaineiston puutteen kanssa.
The analysis of the arguments of the defenders of counterfactuals shows that there is a missing link in their main argument according to which the use of counterfactuals in historiography is justified because counterfactuals and causal reasoning are inherently linked together.
Kontrafaktuaalien puolustajien argumenttien analysointi paljastaa, että he eivät ole kunnolla selventäneet mitä tarkoittavat väittäessään, että kontrafaktuaalisten päättelyiden ja kausaalisen järkeilyn välillä on yhteys.
The argument needs to be filled with a theory of causal explanation the contrastive counterfactual theory that explicitly shows how causal claims are related to counterfactual claims and helps to solve various methodological problems related to the use of counterfactuals in historiography.
Väitteensä tueksi kontrafaktuaalien puolustajat tarvitsevat kontrastiivis-kontrafaktuaalista teoriaa kausaalisesta selittämisestä, joka paitsi selventää kontrafaktuaalien ja kausaalisten väitteiden välistä suhdetta, myös auttaa ratkaisemaan lukuisia kontrafaktuaalien käyttöön liittyviä metodologisia ongelmia historiantutkimuksessa.
The idea of ideal intervention and its conditions are introduced to solve some of the major conceptual and methodological problems of causal and counterfactual reasoning in historiography, e.g. the problem how to choose sensible counterfactual antecedents.
Luvun toisessa osiossa ratkotaan ideaalisen intervention käsitteen avulla keskeisiä kausaaliseen päättelyyn ja kontrafaktuaalien käyttöön liittyviä käsitteellisiä ja metodologisia ongelmia kuten kysymystä siitä, miten valita kontrafaktuaalisten päättelyiden etujäsenet järkevällä tavalla.
The second chapter introduces the basic concepts of the thesis and analyzes the debate on counterfactuals that has churned among historians within the past decades.
Toisessa luvussa käydään läpi tutkielman peruskäsitteet sekä eritellään historioitsijoiden keskuudessa viime vuosikymmeninä vellonutta kiistaa siitä, soveltuuko kontrafaktuaalinen päättely historiantutkimukseen.
Thirdly, they try to assess the necessity and contingency of a result, and fourthly, they are interested in defining the sensitivity of causal relations.
Kolmanneksi historioitsijat käyttävät kontrafaktuaalisia päätelmiä määrittäessään tietyn lopputuloksen välttämättömyyden tai satunnaisuuden astetta, ja tämän lisäksi kontrafaktuaaleja käytetään kausaalisten suhteiden herkkyyden tutkimiseen.
Based on the comparisons it is concluded that the contrastive counterfactual theory can be considered to be the most fruitful theory to approach the problems of historiographical explanation.
Luvun johtopäätös on, että kontrastiivis-kontrafaktuaalinen teoria on hedelmällisin teoria, jolla ratkoa kausaaliseen selittämiseen liittyviä metodologisia ongelmia historiantutkimuksessa.
In the end of the chapter, the difference between historians counterfactual could-inferences and would-inferences is explicated, and it is argued why would-inferences are central to causal explanation, whereas could-inferences serve the goals of tracking moral responsibility and prevention.
Luvun lopuksi tehdään erottelu olisiko x voinut tapahtua- ja mitä jos x olisi tapahtunut-päätelmien välillä sekä perustellaan, miksi jälkimmäiset päätelmät ovat keskeisiä kausaaliselle päättelylle, kun taas ensimmäisenä mainitut päätelmät ovat keskeisiä moraalista vastuuta ja tapahtumien estämistä koskevalle pohdinnalle.
In the third chapter the history and basic ideas most notably the ideas of contrastive explanandum and ideal intervention of the contrastive counterfactual theory are jotted down.
Kolmannessa luvussa esitellään kontrastiivis-kontrafaktuaalisen teorian tausta sekä teorian perusajatukset kontrastiivisista selityskysymyksistä ja ideaalisista interventioista.
The final closing chapter seeks to give a balanced answer to the arguments of the critics who question the use of counterfactuals in historiography, and to provide a toolkit for counterfactual explanatory reasoning in historiography based on the findings of the previous chapters.
Tutkielman viimeinen johtopäätösluku esittää aikaisempien lukujen pohjalta vastauksen kontrafaktuaalien vastustajien huoleen kontrafaktuaalisen päättelyn soveltuvuudesta historiantutkimukseen.
Chapters four, five and six are dedicated to applying the contrastive counterfactual theory to the most puzzling questions in philosophy of historiography in order to see how far the ideas of contrastive causal explanatory claims and ideal interventions can go in solving these issues.
Luvuissa neljä, viisi ja kuusi kontrastiivis-kontrafaktuaalista teoriaa sovelletaan lukuisiin tieteenfilosofisesti mielenkiintoisiin historiantutkimuksen kysymyksiin.