natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With up-to-date diagnostic methods and treatment, 99% of patients were alive without cardiac death or transplantation at 1 year and 91% after 10 years from symptom onset.
Nykyhoidolla vuoden kuluttua oireiden alusta oli elossa ilman sydämensiirtoa 99% ja 10 vuoden kuluttua 91% potilaista.
All cases with histologically confirmed CS and GCM in Finland between 1988 and 2014 were identified and analyzed.
Tässä tutkimuksessa keräsin ja analysoin yhdessä kansallisen tutkijaryhmän kanssa Suomessa vuosina 1988-2014 todetut sydänsarkoidoosi ja JSM tapaukset.
With current diagnostic methods and therapy with a combination of immunosuppressants, the transplant free survival was 69% at 1 year and 52% at 5 years.
Nykyisen yhdistelmä immunosuppressiohoidon aikakaudella kaikista JSM potilaista vuoden kuluttua oireiden alusta oli elossa ilman sydämensiirtoa 69% ja 5 vuoden kuluttua 52%.
What is more, CS and GCM together explain 25% of initially idiopathic 2nd to 3rd degree AV-blocks in adults aged 18-55 years.
Sydänsarkoidoosi ja JSM yhdessä selittävät neljänneksen 18-55-vuotiaiden aikuisten alun perin syyltään tuntemattomista eteiskammiokatkosista.
In majority of cases, CS is a slowly progressive cardiomyopathy.
Yleensä sydänsarkoidoosi on hitaasti etenevä sairaus.
Cardiac sarcoidosis (CS) and giant cell myocarditis (GCM) are underdiagnosed inflammatory myocardial diseases.
Sydänsarkoidoosi ja JSM ovat alidiagnosoituja sydänlihaksen tulehduksellisia sairauksia.
Sarcoidosis is a systemic disease characterized by granuloma formation and subsequent tissue scarring in various organs, most commonly in the lungs.
Sarkoidoosi on monielinsairaus, jossa tyypillisimmin keuhkoihin muodostuu tulehdussolukertymiä.
In the era of modern diagnostic imaging and increased awareness, the annual detection rate of CS is over 50 times higher than before.
Tutkimusjakson aikana todetun sydänsarkoidoosin ilmaantuvuus kasvoi yli 50 kertaiseksi.
In majority of cases, lung sarcoidosis is a self-limiting disease whereas cardiac involvement carries a poorer prognosis due to heart failure and malignant arrhythmias.
Keuhkosarkoidoosin ennuste on yleensä hyvä, sitä vastoin tulehdussolukertymien ilmaantuminen sydämeen voi johtaa vakaviin rytmihäiriöihin ja sydämen vajaatoimintaan.
Single EMB session had a sensitivity of approximately 30% in detecting CS, but repeated biopsies or taking histologic samples from mediastinal lymph nodes markedly improved the diagnostic yield.
Johtuen mikroskooppisen pienten tulehdussolukertymien läiskittäisestä jakautumisesta sydänlihaksessa, on yksittäisen sydänlihaskoepalan herkkyys sydänsarkoidoosin havaitsemisessa vain noin 30%.
The diagnosis was based on endomyocardial biopsy (EMB) in 50% of cases and on extracardiac biopsy combined with cardiac imaging findings (cardiac magnetic resonance (CMR) or positron emission tomography (PET)) in 50% cases.
Sydänsarkoidoosi diagnosoidaan joko sydänlihaskoepalasta tai kun muusta kudoksesta todetaan sarkoidoosi ja sydämen magneettikuvaus tai positroniemissiotomografia sopivat sydänsarkoidoosiin.
The most common presentations in GCM patients were heart failure and AV-block.
JSM:ssa eteiskammiojohtumisen häiriöt ja sydämen vajaatoiminta olivat yhtä yleisiä ensioireita.
Cardiac Sarcoidosis and Giant Cell Myocarditis in Finland
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää sydänsarkoidoosin ja jättisolumyokardiitin (JSM) taudinkulkua sekä niiden yleisyyttä Suomessa.
GCM is a rare, frequently fatal myocardial disease designated by widespread myocardial inflammation and necrosis.
JSM on usein nopeasti etenevä sairaus, jossa autoimmuunimekanismilla syntynyt tulehdus aiheuttaa sydänlihaksen kuoliota.
A marked increase in the detection rate of CS over the last 26 years was found.
Yksi tutkimuksen päätuloksista oli se, että todettujen sydänsarkoidoositapausten määrä on voimakkaassa kasvussa.
The results indicated that high accumulation of terpenes is not necessarily an effective defence against H. annosum, but δ-3-carene might be associated with higher tolerance to H. annosum in Scots pine.
Tulokset viittasivat siihen että korkeampi terpeenipitoisuus ei suojaa juurikääpätartunnalta, mutta että δ-3-kareeni saattaa olla yhteydessä parempaan juurikäävän kestävyyteen.
Several defence reactions in trees are activated upon fungal infection and insect attack, but these reactions have not been comprehensively studied in conifers.
Vasteena sieni-infektioon ja hyönteisvioitukseen, useat puolustusreaktiot aktivoituvat puissa, mutta näitä reaktioita ei ole kattavasti tutkittu havupuilla.
During their life, conifers are attacked by fungal pathogens and insects.
Havupuut altistuvat elämänsä aikana sienten ja hyönteisten hyökkäyksille.
In addition to these genes, Scots pine δ-3-carene synthases are promising candidates for further research on the Scots pine resistance to H. annosum.
Näiden geenien lisäksi männyn δ-3-kareenisyntaasit ovat lupaavia tutkimuskohteita liittyen männyn juurikäävänkestävyyteen.
In the European forests, Heterobasidion annosum sensu stricto (s.s.) attacks Scots pine (Pinus sylvestris) roots, whereas Heterobasidion parviporum causes the majority of decay in Norway spruce (Picea abies), both causing severe economic losses.
Euroopan metsissä juurikäävät (Heterobasidion annosum sensu stricto (s.s.) ja Heterobasidion parviporum) aiheuttavat kuolleisuutta, lahoa ja kasvutappioita männyllä (Pinus sylvestris) ja kuusella (Picea abies).
Insect feeding and fungal inoculation induced terpene production in Scots pine.
Hyönteisvioitus ja sieni-infektio lisäsivät terpeenien tuotantoa männyssä.
Another significant health problem of Scots pine is caused by Hylobius abietis, the large pine weevil, which damages newly established Scots pine stands.
Merkittävä hyönteistuholainen on tukkimiehentäi (Hylobius abietis), joka aiheuttaa vaurioita männyn taimikoissa.
Induction of genes related to biotic and abiotic stress responses indicated a wide transcriptomic reprogramming in response to fungal infection and weevil feeding.
Bioottisiin ja abioottisiin stressireaktioihin liittyvät geenit ilmentyivät voimakkaasti vasteena sieni-infektioon ja hyönteisvioitukseen.
Genes related to signal perception and defence responses were induced especially in the trees less susceptible to H. annosum inoculation.
Solutason viestinvälitykseen ja puolustusvasteisiin liittyvät geenit ilmenivät erityisesti puissa, joiden taudinalttius juurikäävälle oli suhteellisesti alhaisempi.
infection and Hylobius abietis feeding
ja tukkimiehentäin (Hylobius abietis) aiheuttamaan vioitukseen
isolates to infect mature conifer hosts and elicit defensive responses was investigated.
Myös homokaryoottisten juurikääpäkantojen kykyä tartuttaa puita ja herättää puolustusvasteita tutkittiin.
Only few genes related to terpene synthesis were induced in response to H. annosum infection and weevil feeding.
Vain muutama terpeenien synteesiin liittyvä geeni ilmentyi voimakkaammin vasteena juurikääpäinfektioon ja hyönteisvioitukseen verrattuna kontrollipuihin.
isolates were able to colonize and evoke defence responses in the host trees with varying levels of susceptibility.
Käytetyt homokaryoottiset juurikääpäkannat pystyivät tartuttamaan kuusia ja mäntyjä, ja myös herättivät puolustusvasteita taudinalttiudeltaan eroavissa puissa.
Terpene analysis and transcript profiling of the conifer response to Heterobasidion annosum s.l.
Havupuiden terpeeni- ja geeniekspressioprofiilit vasteena juurikääpäinfektioon (Heterobasidion annosum s.l.)
In this dissertation, the responses of mature Norway spruce and Scots pine trees to Heterobasidion spp.
Tässä tutkielmassa perehdyttiin varttuneiden kuusien ja mäntyjen reaktioihin vasteena juurikääpäinfektioon, sekä männyntaimien reaktioihin tukkimiehentäin aiheuttamaan vioitukseen.
The challenge is new and problematic for laboratories performing bacterial diagnostics.
Tämä haaste on uusi ja ongelmallinen myös bakteereita tunnistaville laboratoriolle.
Outbreaks of bacteria causing hospital and community acquired infections have dramatically increased in number over the recent years.
Sairaalainfektioita aiheuttavat sairaalabakteerit ovat lisääntyneet viime aikoina.
In the future, whole genome sequencing will, however, most likely replace contemporary typing methods.
Tulevaisuudessa kantojen kokogenomisekvensointi tullee kuitenkin syrjäyttämään tämänhetkisiä tyypitysmenetelmiä.
The methods used were conventional multiplex PCR and real-time multiplex PCR.
Tutkimuksessa käytettiin erilaisia PCR-menetelmiä, kuten konventionaalinen ja reaaliaikainen multiplex-PCR.
Fast and highly specific tools are needed to identify and characterize resistant bacterial strains in order to prevent outbreaks in local hospitals.
Tarvitaan tarpeeksi spesifisiä ja nopeita työkaluja tunnistamaan ja kartoittamaan nämä mikrobilääkkeille resistentit bakteerikannat, jotta estetään näiden kantojen leviäminen omissa sairaaloissamme mahdollisimman tehokkaasti.
The thesis also gives an overall view of the occurrence of HA-bacteria witnessed in the district of Helsinki and Uusimaa over the recent years.
Samalla tutkimus antaa kuvan viime vuosien tilanteesta Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin alueella esiintyvistä sairaalabakteerikannoista.
The typing methods were repetitive PCR (DiversiLab), PFGE (pulsed field gel electrophoresis), PCR ribotyping, spa typing, and sequencing-based methods.
Tyypitysmenetelminä käytettiin kaupallista DiversiLab-menetelmää (repetitiivinen PCR), PFGE (pulssikenttäelektroforeesi)-menetelmää, PCR-ribotyypitystä, spa-tyypitystä ja erilaisia sekvensointiin perustuvia tyypitysmenetelmiä.
The thesis consists of six studies on four different bacterial species/types causing outbreaks: MRSA (methicillin-resistant Staphylococcus aureus), ESBL (Extended Spectrum Beta-Lactamase)-producing Enterobacteriaceae, Acinetobacter baumannii and Clostridium difficile.
Bakteerit ovat MRSA (metisilliinille resistentti Staphylococcus aureus), enterobakteerien kannat, jotka muodostavat ESBL-entsyymejä (Extended Spectrum Beta-Lactamase), Acinetobacter baumannii ja Clostridium difficile.
During this thesis three usable in-house multiplex PCRs were established for the detection of MRSA, carbapenemase genes, and virulence genes in C. difficile.
Väitöskirjatyön aikana pystytettiin kolme erilaista multiplex-PCR menetelmää, joiden avulla edelleen tunnistetaan MRSA, karbapenemaasien tuottogeenejä sekä C. difficilen virulenssigeenejä.
This thesis studies the fast identification of virulence and resistance genes of the most important hospital acquired (HA) bacteria.
Tämä väitöskirjatutkimus käsittelee tärkeimpien sairaalabakteerien entistä nopeampaa virulenssi- ja resistenssigeenien tunnistamista, sekä bakteerikantojen molekyylibiologista tyypittämistä keskussairaalatasolla.
For example, travelers become colonized by resistant bacteria and may transmit the strains to other people and to medical care settings when they return home.
Matkailijat tuovat mukanaan entistä resistentimpiä bakteerikantoja omiin sairaaloihimme sairaalasiirtojen yhteydessä.
The repetitive PCR method, DiversiLab, was found to be a fast and proprietary typing method, very beneficial in the first-line identification of outbreaks.
Repetetiivisellä PCR menetelmällä tehdyissä tutkimuksissa havaintomme oli, että kaupallinen nopeampi bakteerien tyypitysmenetelmä, DiversiLab, voisi olla hyödyksi kantojen vertailussa.
Another aim was to study the usefulness and functionality of a commercial repetitive PCR (DiversiLab) and compare it with reference molecular typing methods.
Lisäksi tarkoituksena oli tutkia uusien ja nopeampien tyypittämismenetelmien toimivuutta ja käytettävyyttä vanhoihin standardimenetelmiin verrattuna.
However, the reference methods still serve their purpose in global isolate comparison.
Perinteisemmillä menetelmillä, kuten PFGE, on vielä toistaiseksi paikkansa kansainvälisessä kantavertailussa.
Consecutive and retrospective bacterial isolates of the each bacteria were collected and examined.
Kustakin lajista ja tyypistä oli kerätty peräkkäisiä (konsekutiivisiä) sekä takautuvia sairaalabakteerikantoja.
The aim of the study was to establish a sensitive, reliable multiplex-PCR method suitable for daily use in a microbiological diagnostic laboratory and to speed up the reporting of bacteria causing outbreaks.
Tutkimuksen tarkoituksena oli pystyttää rutiinikäyttöön sairaalabakteerien tutkimiseen tarkoitettuja nopeampia virulenssi- ja resistenssigeenejä tunnistavia ns. multiplex-PCR-menetelmiä.
The method produced better results with Gram-negatives (ESBL-producing Enterobacteriaceae and A. baumannii).
Näin voitaisiin saada lisäarvoa epidemioiden ja niitä aiheuttavien bakteerikloonien nopeaan ensilinjan tunnistamiseen, varsinkin gramnegatiivisten bakteerien, kuten ESBL:n ja A. baumanniin kohdalla.
Organic skimmed milk contained 411 µg/l of equol and conventionally produced 62 µg/l.
Vähärasvainen luomumaito sisälsi 411 µg/l ekuolia ja tavanomaisesti tuotettu maito 62 µg/l.
The equol content in cow’s milk can be as high as 600 µg/l with RC silage feeding, even though only a small part of the formononetin is secreted into milk as the metabolite equol.
Puna-apilaruokittujen lehmien maidossa voi olla 600 µg/l ekuolia, vaikka vain pieni osa rehun formononetiinista eritetään maitoon ekuolimetaboliittina.
grass silage did not contain any isoflavones.
Kontrollina käytetty nurmisäilörehu ei sisältänyt isoflavoneja.
The formononetin contents of the red clover were highest for the shortest growthperiod.
Lyhyimmän kasvuajan puna-apilarehussa formononetiinipitoisuudet olivat suurimmillaan.
Intake of formononetin was only weakly associated with equol concentration in milk (R2 0.20).
Formononetiinin saannin ja maidon ekuolipitoisuuden välillä oli vain heikko yhteys (R2 0.20).
The volume of foetal fluids, however, increased, which could increase the risk of vaginal prolapse before term.
Apilaruokituilla tiineillä uuhilla havaittiin kuitenkin kohdussa enemmän sikiönesteitä, mikä voi lisätä emättimen ulosluiskahduksen mahdollisuutta lopputiineillä uuhilla.
It is suggested that the estrogenic effects of metabolic equol in sheep reported earlier are solely or predominantly due to (S)-equol.
On todennäköistä, että kirjallisuudessa lampailla havaitut metabolisen ekuolin estrogeeniset vaikutukset on aiheuttanut S-ekuoli.
The daily intake per cow of daidzein was 1.7–2.6 g and of formononetin 27–76 g. The equol concentration in plasma was 4.6–8.4 mg/l.
Lehmien päivittäinen annos formononetiinia oli 27–76 g ja verinäytteiden keskimääräinen ekuolipitoisuus 4,6–8,4 mg/l.
Red clover varieties studied contained isoflavones; formononetin (6.0–7.9 mg/g in dry matter (DM)), biochanin-A (3.7–6.1 mg/g in DM), genistein (0.5-0.6 mg/g in DM) and daidzein (0.2–0.30 mg/g in DM).
Puna-apilalajikkeista löytyi eniten formononetiinia (6,0–7,9 mg/g kuiva-aineessa (KA)) ja biokaniini-A:ta (3,7–6,1 mg/g KA).
The HPLC method provided excellent accuracy and sensitivity for quantification of isoflavonoids from fodder, blood, and milk samples.
Suuren erotuskyvyn nestekromatografialla pystytään tarkasti tunnistamaan ja määrittämään märehtijöiden rehun, verinäytteiden ja maidon isoflavonoidipitoisuuksia.
A strong association between formononetin intake and equol concentration in plasma was demonstrated.
Lehmillä formononetiinin syönnin ja ekuolin plasmapitoisuuksien välillä oli vahva tilastollinen yhteys.
The major part of formononetin ingested was metabolized, contributing to the increase of equol in the serum (average level of 7.7 mg/l).
Formononetiini metaboloitui uuhien elimistössä edelleen ekuoliksi, joka on estrogeenisesti potentein metaboliitti (veren ekuolipitoisuus keskimäärin 7,7 mg/l).
The effect of growing conditions (year), growth stage (harvest) and habitat (site) were significant for formononetin concentrations.
Kasvukauden olosuhteet, kasvuaste ja kasvupaikka vaikuttivat merkitsevästi daidtseiini- ja formononetiinipitoisuuksiin.
This difference was mainly explained by the increase of foetal fluids in the RC group (P<0.01).
Ero selittyi pääasiassa isommalla sikiönestemäärällä (P<0,01).
In Finnish landrace sheep, the fecundity of ewes was not reduced by feeding RC.
Lampaiden puna-apilaruokinta ei heikentänyt suomenlammasuuhien hedelmällisyyttä ruokintakokeessa.
Red clover has a high crude protein content and sufficient digestible fibre.
Märehtijöille puna-apila on hyvä rehu; se sisältää runsaasti raakavalkuaista ja hyvin sulavaa kuitua.
In the RC group, estimated daily intake of isoflavones was 10.5 g formononetin.
Apilaruokinnalla uuhet saivat keskimäärin 10,5 g formononetiinia päivässä.
In the dairy cow feeding experiment, the RC silages contained 3.0–6.5 mg/g formononetin in DM. Grass silage did not contain any isoflavones.
Lypsylehmien puna-apilarehu sisälsi 3,0–6,5 mg/g KA formononetiinia.
The ewes of RC group gained weight faster (P<0.001) and were significantly heavier (P<0.01) at the end of the experiment.
Puna-apilaa syöneiden uuhien elopaino kohosi nopeammin (P<0,001), ja ne olivat teurastettaessa painavampia (P<0,01) kuin nurmirehulla ruokitut uuhet.
Intake of formononetin was strongly associated with the equol concentration in plasma (R2 0.71).
Tämä riippui voimakkaasti rehun formononetiinipitoisuudesta (R2 0.71).
Equol contents in plasma were significantly higher (P<0.01) for the RC than for the cows fed grass silage.
Puna-apilaruokittujen uuhien kohdut olivat painavampia (P<0,01) kuin nurmirehulla ruokittujen uuhien.
There were no significant differences in the time of conception, numbers or weight of foetuses or numbers of ovulations.
Ruokinnalla ei ollut vaikutusta uuhien tiinehtyvyyteen tai sikiöiden kokoon.
Equol concentrations in the milk of cows fed RC were 458–643 µg/l and daily secretion of equol in milk was estimated to be 12–19 mg/day.
Puna-apilaa syöneiden lehmien maidon ekuolipitoisuus vaihteli välillä 458–643 µg/l.
The total isoflavone and formononetin concentrations were highest under poor weather conditions, at the northern location and with later harvest.
Kylmä ja sateinen kasvukausi, pohjoinen kasvupaikka ja myöhäinen korjuuajankohta lisäsivät apilarehun pitoisuuksia.
The literature review focuses on the principal isoflavones in red clover, their metabolism in the rumen and conjugation and excretion.
Tässä väitöskirjassa selvitettiin puna-apilalajikkeiden isoflavonipitoisuuksia, puna-apilan sopivuutta uuhien ja lypsylehmien ruokintaan koe-olosuhteissa sekä puna-apilasta peräisin olevien isoflavonoidien pitoisuuksia tavanomaisesti tuotetussa ja luomumaidossa.
The isoflavone content was highest in cultivar Ilte, which had the highest concentration of formononetin.
Lajikkeiden isoflavonipitoisuudet erosivat toisistaan merkitsevästi; suurimmat pitoisuudet löytyivät Ilte-lajikkeesta.
Red clover silage tends to increase dry matter intake and milk yield in dairy cows.
Lypsylehmillä puna-apilaruokinta lisää kuiva-aineen syöntiä ja maidontuotantoa, lisäksi maidon rasva-happokoostumus paranee.
Milk equol is derived from the formononetin of RC silage and RC-fed cows’ milk can be considered as a source of equol in human nutrition.
Puna-apilaruokittujen lehmien maito on yksi ekuolin lähde ihmisillä.
In the feeding experiment, the ewes were fed red clover (RC) silage that contained on average 6.8 mg/g of formononetin in DM. Timothy/meadow fescue (Phleum pratense L./Festuca pratensis Huds.)
Uuhien ruokintakokeessa syömä puna-apilarehu sisälsi keskimäärin 6,8 mg/g KA formononetiinia.
The use of clover silage can lead to desirable changes in milk fatty acid composition, promote growth and increase live-weight gain in ewes and lambs.
Uuhilla ja karitsoilla puna-apilaruokinnan on todettu parantavan kasvua ja painonkehitystä.
There were significant differences in isoflavone contents.
Märehtijöiden verinäytteistä löytyi pääasiassa ekuolia.
In HPLC analyses, the serum of ewes contained solely (S)-equol.
Lampaiden verinäytteiden ekuoli oli S-ekuolia.
Forage legumes such as red clover (Trifolium pratense L.) are used due to their ability to fix atmospheric nitrogen.
Puna-apila on myös tunnettu isoflavonoidien eli kasviestrogeenien mahdollisena lähteenä niin märehtijöille kuin ihmisille.
Equol concentrations were also analysed from organic and conventionally produced commercial milk samples.
Sen viljely on arkipäivää luomutuotannossa ja nykyisin myös tavanomaisilla tiloilla.
In psychoanalysis and cognitive psychotherapy, the client s emotional experiences were typically validated, interpreted or challenged.
Psykoanalyyttisessa ja kognitiivisessa terapiassa asiakkaan vaikeita tunnekokemuksia tyypillisesti tutkitaan niitä tulkitsemalla ja haastamalla.
The quality of the therapeutic relationship is highly significant for treatment outcomes in mental healthcare.
Terapeutin ja asiakkaan välinen suhde on hyvin tärkeä asia mielenterveystyössä.
The data analysis reveals the fine-grained interactional practices used in the management of the therapeutic relationship.
Tutkimus näyttää hienojakoisia vuorovaikutuksen käytänteitä, jotka rakentavat terapiasuhdetta.
In the resource-centred approach, the clinicians sought to focus on successful experiences and praised clients agency and competence, while shifting the focus away from their difficult emotional experiences.
Voimavarasuuntautuneessa aineistossa sen sijaan siirrytään pois vaikeista tunnekokemuksista ja keskitytään asiakkaan onnistumisen kokemuksiin sekä toimijuuden ja kyvykkyyden vahvistamiseen.
In all the therapeutic approaches, formulating the client s emotional experience allowed the therapists to display empathic understanding, and prosodic features were important for marking the formulation as either empathic or challenging.
Kaikissa tutkituissa terapiasuuntauksissa terapeutit osoittavat ymmärtävänsä asiakasta muotoilemalla omin sanoin uudelleen tämän puhetta.
Relational work in therapeutic interaction : A comparative conversation analytic study on psychoanalysis, cognitive psychotherapy and resource-centred counselling
Tutkimusaineistona on ääni- ja videonauhoituksia aidoista terapiatilanteista erilaisissa mielenterveystyön hoitomuodoissa: psykoanalyysissä, kognitiivisessa yksilöpsykoterapiassa ja voimavarasuuntautuneessa toimintaterapiassa psykiatrian poliklinikoilla.
The data analysis also highlights the complex relationship between emotions and epistemics and describes how a delicate balance between empathic and challenging interventions is manifested in therapists supportive and unsupportive moves during extended disagreement sequences.
Tutkimuksessa perehdytään lisäksi terapeuttien ja asiakkaiden välisiin erimielisyyksiin ja kuvataan tapoja, joilla erimielisyyksien jälkeen rakennetaan uudelleen yhteisymmärrystä.
This dissertation breaks new ground in understanding how the therapeutic relationship is manifested in three forms of therapeutic interaction: psychoanalysis, cognitive psychotherapy and resource-centred counselling.
Tässä tutkimuksessa osoitetaan, miten empatian kaltaiset hyvän terapiasuhteen osatekijät rakentuvat asiakkaan ja terapeutin välisessä vuorovaikutusprosessissa.
While the value of the relationship has been clearly documented, the various aspects of how the relationship is actualized in clinical practice have remained unclear.
Paljon vähemmän tietoa on siitä, miten terapiasuhde käytännössä rakentuu mielenterveystyön erilaisissa hoitomuodoissa.
Groundwater can form a significant local renewable energy resource in Finland.
Pohjavesi voi muodostaa merkittävän paikallisen uusiutuvan energialähteen Suomessa.
Groundwater as an energy resource in Finland
Pohjavesi energiavarastona Suomessa
The average groundwater temperature was 3 to 4 °C higher in city centres than in rural areas.
Pohjaveden keskimääräisen lämpötilan todettiin olevan kaupunkien keskustojen alueella 3 4 °C korkeampi kuin luonnontilaisilla alueilla.
Increase of greenhouse gas concentrations in the atmosphere, the limits of conventional energy reservoirs and the instability risks related to energy transport have forced nations to promote the utilisation of renewable energy reservoirs.
Ilmastolliset muutokset, perinteisten energiavarastojen rajallisuus ja energiapoliittiset tekijät ovat pakottaneet valtiot lisäämään uusiutuvien energialähteiden käyttöä.