natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thirdly, while the relationship between the French state and the civil society has traditionally been conflictual, in the case of climate politics it was more based on negotiation and mediation.
Kolmanneksi, vaikka valtion ja kansalaisyhteiskunnan välinen suhde on perinteisesti ollut konfliktuaalinen Ranskassa, ilmastopolitiikan suhteen se perustui enemmän neuvotteluun ja sovitteluun.
What kinds of solutions do different actors offer to tackle climate change and how do they justify them morally?
Millaisia ratkaisuja erilaiset toimijat tarjoavat ilmastonmuutoksen torjumiseksi ja miten he perustelevat ne moraalisesti?
The central role of nuclear power in its energy production as well as France’s active role in shaping EU’s climate policy makes it an interesting research context as well.
Ydinvoiman keskeinen rooli Ranskan energiantuotannossa ja maan vahva rooli EU: n ilmastopolitiikan kehystämisessa tekee siitä myös mielenkiintoisen tutkimuskontekstin.
In addition, their arguments were generally more radical than those presented in the media debate: they argued that market, civic and ecological values are not compatible and therefore suggested more profound changes to the societal system by stronger democratic regulation of global economy.
Heidän esittämänsä argumentit olivat myös yleisesti ottaen radikaalimpia kuin mediakeskustelussa esiintyneet argumentit: kansalaisjärjestöjen mielestä markkina - kansalais – ja ympäristöarvot eivät ole yhteensovitettavissa ja täten korostivat syvempiä muutoksia koko yhteiskunnalliseen järjestelmään globaalin talouden vahvemmalla demokraattisella säätelyllä.
What are actors’ conceptions of justice and worth, and in which sense do these conceptions differ and on the other hand converge?
Mitkä ovat toimijoiden käsitykset oikeudenmukaisuudesta ja arvosta, ja millä tavoin nämä käsitykset yhtyvät ja eroavat?
How is the French political culture visible in the public debate and in argumentation?
Miten ranskalainen poliittinen kulttuuri näkyy julkisessa keskustelussa ja argumenttien käytössä?
The main results of the study can be summarized as follows: Firstly, civic values are at the heart of the French argumentation forming a bridge between the media debate and the interviews from civil society.
Tutkimustulokset voidaan tiivistää seuraavasti: ensinnäkin, kansalaisarvot ovat ranskalaisen argumentaation sydämessä, muodostaen sillan mediassa käytävän debatin ja kansalaisyhteiskunnan haastattelujen välille.
Secondly, civil society organisations offered alternative frames in the interviews to understand climate politics.
Toiseksi, kansalaisjärjestöt tarjosivat haastatteluissa vaihtoehtoisia kehyksiä ymmärtää ilmastopolitiikkaa.
My research material includes newspaper coverage from United Nations Climate Change Summits in Copenhagen (2009) and Durban (2011) in the French daily Le Monde as well as interviews from local civil society actors.
Tutkimusaineistoni koostuu Le Monde - lehden sanomalehtiuutisoinnista YK: n ilmastokonferenssien ajalta Kööpenhaminassa (2009) ja Durbanissa (2011) sekä paikallisen kansalaisyhteiskunnan toimijoiden haastatteluista.
Secondly, I will emphasize the growing role of civil society actors in the governance of climate change, the solutions they offer and the way in which they justify their arguments.
Toiseksi, tässä tutkielmassa alleviivataan kansalaisyhteiskunnan kasvavaa roolia ilmastopolitiikassa, heidän tarjoamia ratkaisuja ja tapoja, joilla he oikeuttavat argumenttejaan.
With justification theory we can reach culturally sensitive results in relation to climate politics and thus make comparative research between different countries and their climate change debates.
Oikeuttamisteorian avulla voi saavuttaa kulttuurisesti sensitiivejä tuloksia ilmastopolitiikkaan liittyen ja näin tulokset tarjoavat vertailevaa materiaalia eri maiden välisiä jatkotutkimuksia varten.
With a method called Public Justifications Analysis (PJA), I aim to answer the following research questions: What are the specific features of the climate change debate in the French media and civil society?
Julkisen oikeuttamisen analyysimenetelmää (JOA) käyttäen pyrin vastaamaan seuraaviin tutkimuskysymyksiin: mitkä ovat ilmastonmuutoskeskustelun erityispiirteet ranskalaisessa mediassa ja kansalaisyhteiskunnassa?
The objective of this study is to fill this gap and emphasize the moral and cultural dimensions in tracing the problems related to global climate governance.
Tämän tutkielman tarkoituksena onkin paikata tämä aukko ja korostaa ilmastonmuutoksen globaaliin hallintaan liittyviä moraalisia ja kulttuurisia ulottuvuuksia.
While media debates on climate change have been widely studied, the moral dimension of these debates has been largely neglected.
Ilmastopoliittinen keskustelu mediassa on saanut tutkimuskohteena laajaa huomiota sosiaalitieteissä mutta tämän keskustelun moraalinen ulottuvuus on jäänyt laajalti huomiotta.
Overall, the use of civic arguments seemed to be typical of French political culture on the basis of this study’s results.
Kaiken kaikkiaan, kansalaisarvot näyttävän olevan tyypillinen ranskalaisen poliittisen kulttuurin piirre.
France is chosen as the context for this study because of its strong commitment to environmental issues at the political level.
Ranskassa ympäristöasioihin on sitouduttu vahvasti poliittisella tasolla.
By the theoretical framework of justification theory, developed by Luc Boltanski and Laurent Thévenot, my objective is to analyse climate change related disputes and serve as well as a contribution to this fairly new approach in sociology.
Tämän tutkielman teoreettinen viitekehys on Luc Boltanskin ja Laurent Thévenot’n kehittämä oikeuttamisteoria.
In this study, the results will be compared to the findings obtained from the U.S.
Tässä tutkielmassa verrataankin tuloksia samalla metodilla saatuihin tuloksiin Yhdysvalloissa käytävästä ilmastokeskustelusta.
The concepts and methods from political sociology, utilized in this study, will shed light on the cultural specificities of this debate in the French media and civil society.
Poliittinen sosiologia tarjoaa käsitteet ja metodit, joilla mediassa ja kansalaisyhteiskunnassa tapahtuvan ilmastokeskustelun ranskalaisiin erityispiirteisiin päästään käsiksi.
This Master’s thesis examines the moral and political claims presented in the climate change debate in the French public sphere.
Tämän pro gradu – tutkielman aiheena on ranskalaisessa julkisessa sfäärissä käytävä ilmastonmuutoskeskustelu ja siinä esitetyt poliittiset ja moraaliset argumentit.
Third, the NGOs strongly emphasized the importance of local and regional efforts over national or global ones.
Kolmanneksi, kansalaisjärjestöjen edustajat korostivat voimakkaasti paikallisia ja alueellisia ratkaisuja kansallisten ja globaalien sijaan.
The theoretical framework of this study is based on the justification theory developed by Luc Boltanski and Laurent Thévenot (1999).
Tutkielman teoreettinen viitekehys pohjautuu Luc Boltanskin ja Laurent Thévenon (1999) kehittämään oikeuttamisteoriaan.
The results of the study can be summarized as follows: First, the main actors participating in the debate were experts, representatives of governments and civic organizations and officials.
Analyysin perusteella tutkimuksen tulokset voidaan tiivistää seuraavasti: Ensinnäkin, pääasialliset keskusteluun osallistuneet toimijat olivat erilaiset asiantuntijat, valtioiden ja kansalaisjärjestöjen edustajat sekä viranomaiset.
Additionally, based on the examined material, the use of liberal grammar (referring to selfish acts by countries or other actors, usually calculating their own interests, benefits and costs over others) the polarized party system, realism and climate skepticism affected the climate change debate in the United States.
Lisäksi tarkastelun kohteena olevan materiaalin perusteella, liberaalin kieliopin käyttö (liittyen maiden tai muiden toimijoiden itsekkäisiin motiiveihin, joissa laskelmoidaan omia etuja, hyötyjä ja haittoja muiden toimijoiden kustannuksella), polarisoitunut puoluejärjestelmä, realismi sekä ilmastomuutos skeptisyys vaikuttivat ilmastonmuutos keskusteluun Yhdysvalloissa.
To add a local perspective in the study, interviews from Californian non-governmental organizations (NGO) are analysed.
Paikallinen näkökulma tutkimuksessa on saavutettu ottamalla tarkastelun kohteeksi haastatteluja Kalifornialaisilta kansalaisjärjestöiltä.
The focus of this study is to examine how different actors justify their arguments in discussions about these disputes.
Tarkoituksena on tarkastella miten eri toimijat keskustellessaan edellä mainituista kiistoista perustelevat väitteitään.
It was hypothesized that arguments based on efficiency and economic factors are dominant in the debate.
Tutkimuksessa oletettiin, että tehokkuuteen ja taloudellisiin tekijöihin perustuvat argumentit ovat keskustelussa hallitsevia.
Hence, the solutions offered to tackle climate change were largely related to technology, energy solutions and market based systems.
Tästä johtuen tarjotut ratkaisut ilmastonmuutoksen torjumiseksi keskittyvät teknologia- ja energiaratkaisuihin ja markkinapohjaisiin järjestelmiin.
The results of this study suggest that the common usage of industrial and market justifications is part of the political culture in the United States that emphasizes efficiency, economic factors and rationality.
Tutkielman tulokset esittävät teollis- ja markkinaoikeutusten yleisyyden olevan osa Yhdysvaltojen poliittista kulttuuria, jossa korostuvat tehokkuusajattelu, taloudelliset tekijät ja rationaalisuus.
This study will contribute to the earlier research by approaching the topic from a new kind of perspective addressing the social and moral dimensions in the climate change debate.
Tämä Pro gradu -tutkielma osallistuu aiempaan tutkimukseen lähestymällä aihetta uudenlaisesta näkökulmasta korostaen sosiaalisia ja moraalisia ulottuvuuksia ilmastonmuutos keskustelussa.
The literature review and the analysis follow three thematic controversies relating to climate change governance that are identified by Harriet Bulkeley and Peter Newell (2010): The use of science, privatization and marketization of climate governance and climate justice.
Tutkielman kirjallisuuskatsaus ja analyysiluvut seuraavat kolmea, Harriet Bulkeleyn ja Peter Newellin (2010) havaitsemaa kiistaa ilmastonmuutoksen hallitsemisessa: Tieteen ja teknologian käyttö, ilmastonmuutoksen hallinnan yksityistäminen ja markkinaehdollistuminen ja ilmasto-oikeudenmukaisuus.
A multi-level approach to the debate is achieved by using two different materials.
Monitasoisen aiheen tarkastelun mahdollistaa kahden erityyppisen tutkimusmateriaalin yhdistäminen.
The justifications based on efficiency were also dominating the interview material and they as well suggested mainly technological, energy based solutions and the importance of climate science in combating climate change.
Teollisoikeutukset hallitsivat myös haastattelumateriaalia, joten haastateltavien ratkaisut ilmastonmuutoksen torjumiseksi olivat pääosin teknologia- ja energialähtöisiä, minkä lisäksi he korostivat tieteen tärkeyttä ilmastonmuutoksen torjunnassa.
By using a new kind of method called Public Justification Analysis (PJA), partly derived from the justification theory and developed for analysis of political disputes, this study answers the following research questions: Who are the main actors taking part in the climate change debate in the United States and what kind of arguments are used; what kinds of solutions do they propose to combat climate change; how do local actors participate in the climate change debate and what kinds of arguments do they use.
Hyödyntämällä uutta tutkimusmetodia Julkisen Oikeuttamisen Analyysi (JOA), tutkielmassa pyritään vastaamaan seuraaviin tutkimuskysymyksiin: Ketkä osallistuvat pääosin ilmastonmuutoskeskusteluun Yhdysvalloissa; millaisilla moraalisilla oikeutuksilla väitteitä pääosin perustellaan; minkä tyyppisiä ratkaisuja ilmastonmuutoksen torjumiseksi tarjotaan; miten kansalaisyhteiskunta osallistuu keskusteluun ja millaisia perusteluja he tarjoavat.
Furthermore, it was hypothesized that the representatives of NGOs would state more radical and direct references about ecological facts than other participants in the debate.
Lisäksi oletettiin, että kansalaisjärjestöjen edustajat esittävät keskustelussa jyrkempiä ja määrällisesti enemmän väitteitä ekologisista asioista.
The primary object is to trace national characteristics and trends from the American climate debate by examining four samples gathered from The New York Times.
Ensisijainen pyrkimys on tarkastella kansallista ilmastonmuutoskeskustelua analysoimalla neljää otosta lehdestä The New York Times.
While climate change is a popular and interdisciplinary topic of research, the social sciences’ take on it has been surprisingly poor.
Vaikka ilmastonmuutos on suosittu ja poikkitieteellinen tutkimuksen aihe, sen tarkastelu sosiaalitieteiden osalta on vielä vähäistä.
These are (1) the world of industrial justifications (science and technology controversies); (2) the world of market justifications (privatization and marketization of climate governance) and (3) the world of civic justifications (climate justice).
Oikeuttamisteorian näkökulmasta nämä kolme kiistaa vastaavat kolmea eri 'oikeuttamisen maailmaa' tai kolmea moraalista näkökulmaa ilmastonmuutoksen ratkaisemiseksi: (1) Teollisuuden maailma (tieteen ja teknologian käyttö); (2) markkinoiden maailma (ilmastonmuutoksen hallinnan yksityistäminen ja markkinaehdollistuminen) sekä (3) kansalaisuuden maailma (ilmasto-oikeudenmukaisuus).
While this confirms the initial hypothesis of the study, the surprising result was that this concerns the NGOs as well that in other countries have traditionally represented somewhat different policies compared to the governments.
Yllättäen edellä mainittu koskee myös Amerikkalaisia kansalaisjärjestöjä, jotka perinteisesti ovat muissa maissa asettuneet ajamaan erilaista politiikkaa valtioihin nähden.
This study examines the moral arguments found in the national climate change debate in the United States.
Tämän pro gradu -tutkielman aiheena on ilmastonmuutokseen liittyvä keskustelu Yhdysvalloissa.
Second, the most common justifications used in the debate were based on efficiency, joint agreements and markets.
Toiseksi, hallitsevat perustelut keskustelussa olivat teollis-, kansalaisdemokratia-, ja markkinaoikeutuksia.
The main theoretical framework of this thesis is constructivism and the so-called logics of action.
Tutkimuksen pääasiallinen teoreettinen viitekehys on konstruktivismi ja niin kutsutut käyttäytymisen logiikat.
Rhetorical analysis is used as a research method.
Tutkimuksen metodina käytetään retoriikan analyysiä.
In addition, the UK was chosen because of its role as a powerful state in international relations and as a permanent member of the United Nations Security Council.
Ison-Britannian valintaan vaikuttivat myös sen rooli yhtenä maailmanpolitiikan keskeisenä valtiona sekä asema Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvänä jäsenenä.
In addition, the main two international relations theories, realism and liberalism are discussed to provide context for the analysis.
Lisäksi tutkimus liitetään kansainvälisten suhteiden teorian kahteen pääsuuntaukseen, realismiin ja liberalismiin.
The argumentation in support of the ICC is analysed by using the argumentation techniques of Chaim Perelman and Lucie Olbrechts-Tyteca to identify the different types of arguments used during the debates.
Ison-Britannian KRT:ta tukevaa argumentaatiota analysoidaan Perelmanin ja Olbrechts-Tytecan esittelemien argumentaatiostrategioiden avulla.
This draws a more realist picture of the UK’s stance towards the ICC and reinforces the principle of sovereignty in international relations.
Tämä antaa enemmän realismiin ja kansallisen suvereniteetin käsitteeseen pohjautuvan kuvan Ison-Britannian suhtautumisesta KRT:een.
However, the UK was dissociated from the ICC’s jurisdiction and the possibility of a UK national having to face charges in the ICC was dismissed as unconceivable.
Toisaalta Iso-Britannia pyrittiin erottamaan KRT:n tuomiovallasta ja ajatusta siitä, että Ison-Britannian kansalaista vastaan nostettaisiin syyte KRT:ssa, pyrittiin vähättelemään.
The analysis identifies how the UK Government representatives and other Members of Parliament argue their support for the ICC.
Tutkimuksessa selvitetään, miten Ison-Britannian parlamentin jäsenet ovat argumentoineet Kansainvälisen rikostuomioistuimen puolesta.
This thesis analyses argumentation in support of the International Criminal Court (ICC) in the United Kingdom (UK) House of Commons 1998 – 2001.
Tässä tutkielmassa tarkastellaan Kansainvälistä rikostuomioistuinta (KRT) kannattavaa argumentaatiota Ison-Britannian parlamentin alahuoneessa vuosina 1998–2001, jolloin käynnissä oli prosessi KRT:n Rooman perussäännön ratifioimiseksi osaksi Ison-Britannian lakia.
Five main themes of argumentation to support the ICC were identified, such as that the ICC can help in breaking the culture of impunity; that the UK should lead by example by supporting the Court; and that the ICC needs to be seen as a part of the existing body on law.
Analyysissa nousee esiin viisi teemaa, joiden kautta KRT:ta pyrittiin keskusteluissa tukemaan, kuten KRT:n ja Ison-Britannian rooli rankaisemattomuuden kulttuurin rikkomisessa ja tukeutuminen olemassa olevaan lainsäädäntöön.
The themes echo the constructivist theoretical points.
Nämä kuvastavat hyvin tutkimuksen konstruktivistista viitekehystä.
International law, the human rights and atrocities regimes and legalism form the general framework for the analysis.
Aineistoa tarkastellaan kansainvälisen lain, ihmisoikeuksien, rankaisemattomuuden kulttuurin ja kansainvälisten suhteiden legalisoitumisen muodostamassa teoreettisessa kontekstissa.
Attention has often been directed toward the United States, which opposes the Court.
Koska aihetta on lähestytty usein KRT:n vastustuksen näkökulmasta, jolloin huomion kohteeksi on noussut pääasiassa Yhdysvallat, valittiin tämän tutkimuksen lähtökohdaksi KRT:ta tukeva valtio.
The findings of this study therefore present both continuations of old disputes as well as new developments.
Tämän tutkimuksen tulokset viittaavat näin ollen samalla sekä vanhojen kiistojen jatkumiseen että uusiin kehityskulkuihin.
From these starting points, this study asks (1) who were the participants of the preparatory process, (2) what agendas did they promote and (3) how did it turn out in the context of the outcomes of the summit.
Näihin lähtökohtiin perustuen, tässä tutkimuksessa kysytään (1) keitä olivat kokouksen valmisteluprosessiin osallistuneet toimijat, (2) millaisia agendoja nämä toimijat ajoivat ja (3) millaisia olivat kokouksen lopputulemat kahden edellisen valossa.
The issue of green economy was tied to them.
Keskustelu vihreästä taloudesta sidottiin näihin päätöksiin.
The results support a strong agenda geared towards poverty eradication, development and growth in the global south.
Tulokset tukevat vahvaa agendaa köyhyyden poistamisen, kehityksen ja kasvun puolesta etelässä.
The theory, combined with means of content analysis, is used to answer the above-mentioned research questions.
Kyseisen teorian avulla, joka yhdistettiin analyysissa sisällönanalyysiin, käytettiin yllä mainittuihin kysymyksiin vastaamisessa.
Four different sets of data were used in this study.
Tutkimuksessa käytettiin neljää aineistokokonaisuutta.
The theoretical framework is Laurent Thévenot´s sociology of engagements which focuses on disputes and the construction of commonality.
Teoreettisena viitekehyksenä tutkimuksessa käytettiin Laurent Thévenot´n sitoumusten sosiologiaan (sociology of engagements), joka keskittyy kiistoihin ja yhteisyyden rakentamiseen.
These so-called 'pillars' of sustainable development (ecological, social and economic) have been a central focus of both non-governmental organizations (NGOs) as well as the United Nations from the 1970s onwards.
Nämä niin sanotut kestävän kehityksen 'pilarit' ovat olleet keskeisiä niin kansalaisjärjestöjen kuin YK:n toiminnassa 1970-luvulta lähtien.
Second, the Earth Negotiation Bulletins, a daily coverage of the negotiations, published by the International Institute for Sustainable Development (IIISD), were used to gain knowledge about the official inter-state negotiations.
Toiseksi, Kansainvälisen Kestävän kehityksen Instituutin (IISD) julkaisemia Earth Negotiation Bulletin –raportteja, jotka ovat päivittäinen katsaus virallisiin neuvotteluihin, käytetään tietolähteenä virallisista valtioiden välisistä neuvotteluista.
The study is situated in the discussions about the limits and carrying capacity of the global environment and their relation to societal development and economic growth.
Tämä tutkimus sijoittuu keskusteluun ympäristön rajoista ja luonnon kantokyvystä sekä niiden suhteesta kehitykseen ja taloudelliseen kasvuun.
Debates in the summit preparations were locked in familiar settings, most clearly in the north-south divide, but the outcomes of the summit on the other hand suggest changes in the status of different actors situated in this division.
Valmisteluprosessin aikaiset väittelyt sijoittuivat tuttuihin asemiin pohjoisen ja etelän välillä, mutta kokouksen lopputulokset viittaavat muuttuneisiin suhteisiin eri toimijoiden välillä.
The preparatory process mobilized a group of key actives from established Finnish associations, which were focused on developmental and environmental issues.
Valmisteluprosessi mobilisoi joukon keskeisiä toimijoita suomalaisista kansalaisjärjestöistä, joiden toiminnan kohteena ovat sekä kehitys- että ympäristökysymykset.
Analysis of the outcomes of the summit suggests a rejection of these claims.
Kokouksen lopputulosten analyysi osoitti näiden kantojen tulleen kattavasti torjutuiksi.
And last, notes and recording on six Rio+20 themed seminars were used to gain knowledge about the agendas of the NGOs as well as Finnish government officials, as well as the progression of the preparations.
Lopuksi, muistiinpanoja ja nauhoituksia kuudesta Rio+20-teemaisesta seminaarista käytettiin materiaalina, joiden kautta tarkasteltiin kansalaisjärjestöjen sekä Suomen virallisten edustajien näkemyksiä kokouksen teemoista sekä kokouksen järjestelyjen edistymistä.
The discussions on green economy and agendas the NGOs promoted continued from the division between the countries of the global north and the global south, and from the opposition of environmental limits and development.
Keskustelu vihreästä taloudesta sekä agendat, joita suomalaiset kansalaisjärjestöt pyrkivät edistämään, kytkeytyivät keskusteluun globaalin pohjoisen ja globaalin etelän eroista, sekä ympäristön rajojen ja kehityksen vastakkaisasetteluun.
The study concludes that for the actors engaged in sustainable development, and more specifically on global environmental problems, need to reconsider their agendas in accordance to this new constellation of actors, which emphasize the role of the developing countries.
Tämän perusteella tutkimuksessa todetaan, että kestävän kehityksen piirissä toimivien on mietittävä toimintatapojaan uusiksi ja otettava erityisesti huomioon kehitysmaiden kasvanut rooli.
This master’s thesis study examines the participation of Finnish civil society actors in the preparations for the United Nations Conference on Sustainable Development, commonly referred to as Rio+20.
Tämä pro gradu –tutkielma tarkastelee suomalaisten kansalaisyhteiskunnan toimijoiden osallistumista Yhdistyneiden Kansakuntien kestävän kehityksen kokoukseen, yleisemmin Rio+20, joka järjestettiin Rio de Janeirossa kesällä 2012.
Third, five semi-structured interviews with key civil society actors representing Finnish NGOs were used.
Kolmanneksi, aineistona on viisi puolistrukturoitua haastattelua, joissa haastatellaan keskeisiä suomalaisia kansalaisjärjestötoimijoita, jotka osallistuivat kokouksen valmisteluihin.
The NGOs constructed their agenda on the dual basis of both ecological limits and a human right-based approach to global inequality, which was then used to criticize economic growth.
Kansalaisjärjestöt rakensivat kantansa sekä ympäristön rajojen että oikeusperustaisen lähestymistavan varaan ja kritisoivat taloudellista kasvua tältä pohjalta.