natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The aim of the study was to describe the patient’s physical functional status and to find out which factors are associated to physical functional status at four weeks after TKA.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata polven tekonivelleikkauksessa olleiden potilaiden arvioimaa fyysistä toimintakykyä neljä viikkoa leikkauksen jälkeen ja selvittää siihen yhteydessä olevia tekijöitä.
Based on the statistical data no association was found between demographic and background factors and the five KOOS subscales (p<0,05).
Taustamuuttujien tilastollista merkitsevää yhteyttä (p<0,05) fyysisen toimintakyvyn tasoon neljä viikkoa polven tekonivelleikkauksen jälkeen ei pystytty osoittamaan.
The population consisted of TKA-patients over 64 years old, having undergone primary TKA and discharged to home (n=85).
Kohderyhmän muodostivat polven tekonivelleikkauksessa ensimmäistä kertaa olleet, yhden sairaanhoitopiirin yli 64-vuotiaat, kotiutuneet potilaat.
The ultimate goal was to get additional information on patient’s physical functional status and associated factors for use in individually targeted and tailored education and rehabilitation in the early postoperative recovery period.
Tavoitteena oli tehostaa yksilöllistä hoitoa ja ohjausta tarvitsevien potilaiden varhaisen vaiheen kuntoutumista.
The operated knee caused problems, reducing patient’s quality of life.
Leikattu polvi muistutti päivittäin olemassaolollaan, vaikeuttaen yleisesti päivittäiseen elämään liittyviä toimia, heikentäen tutkittavien elämänlaatua.
Physical functional status refers to the physical condition of a patient to cope with his or her important everyday tasks.
Tutkimusta tekonivelleikkauksessa olleiden potilaiden arvioimasta fyysisestä toimintakyvystä, potilaiden fyysisistä edellytyksistä selviytyä tärkeistä ja välttämättömistä jokapäiväisen elämän toiminnoista varhaisen kuntoutumisen aikana on tehty vähän.
Human mediated species introductions are often irreversible, represent a world-wide problem and are considered one of the threats to marine biodiversity.
Ihmistoiminnan aiheuttamat vieraslajien leviämiset ovat peruuttamattomia sekä maailmanlaajuinen ongelma, ja siksi vieraslajeja pidetäänkin yhtenä uhkana merien monimuotoisuudelle.
Therefore, more studies are needed to optimize the eDNA method and to evaluate its usability in monitoring.
Lisätutkimuksia tarvitaankin optimoimaan menetelmä sekä arvioimaan sen käytettävyyttä vieraslajien seurannassa.
The abundance of the introduced population in the Archipelago Sea is lower than in its native range of North America, although the individuals grow substantially larger in the northern Baltic Sea increasing the reproductive output.
Pohjoisella Itämerellä liejutaskuravun runsaus on alempi kuin lajin alkuperäisellä esiintymisalueella, mutta Itämerellä yksilöt kasvavat huomattavasti suuremmiksi.
Invasions can have an impact on the native species and communities, but invasions also affect the demography, dynamics, and genetic composition of the invading species population.
Vieraslajit voivat vaikuttaa paikalliseen lajistoon ja yhteisöihin, mutta vieraslajien kulkeutuminen vaikuttaa myös vieraslajiin itseensä; sen populaatiorakenteeseen ja -dynamiikkaan sekä populaation geneettiseen rakenteeseen.
However, despite the initial population size increase, the population has declined to the similar size where it was at the beginning of the six-year monitoring.
Kolonisaation alkuvaiheen nopeasta liejutaskurapumäärän kasvusta huolimatta, kuuden vuoden seurannan lopulla rapumäärä oli vähentynyt takaisin lähtötasolle.
In addition, I studied the impacts of this novel invader to the native species and tested whether new molecular tools could be used to detect and monitor this newly introduced species.
Lisäksi tutkin kyseisen uudenlaisen lajin vaikutuksia alueen paikalliseen lajistoon sekä kokeilin sopiiko uusi ympäristö-DNA menetelmä vieraslajin havainnointiin ja seurantaan.
Thus, newly introduced species provide a unique opportunity to study different ecological and genetic processes associated with invasions, such as invasion dynamics, build-up of the spatial and temporal population genetic structure, understanding the roles of added or removed functions in an ecosystem and the direct impacts of the invaders.
Siksi hiljattain levinneet vieraslajit luovat ainutlaatuisen mahdollisuuden tutkia vieraslajien ekologisia ja geneettisiä prosesseja, kuten vieraslajien populaatiodynamiikkaa, populaation geneettisen rakenteen alueellista ja ajallista muuttumista sekä vieraslajien vaikutuksia paikalliseen lajistoon.
In conclusion, R. harrisii has established a population in the northern Baltic Sea having a negative impact on the native species and communities.
Yhteenvetona, liejutaskurapu on vakiinnuttanut paikkansa osana paikallista lajistoa pohjoisella Itämerellä ja sillä on haitallisia vaikutuksia paikallisiin lajeihin.
In my thesis, I studied population demography, dynamics, and the genetics of a newly introduced mud crab, Rhithropanopeus harrisii, in the Archipelago Sea in the northern Baltic Sea.
Väitöskirjassani tutkin Saaristomerellä, pohjoisella Itämerellä, hiljattain havaitun vieraslaji liejutaskuravun Rhithropanopeus harrisii populaatiorakennetta, -dynamiikkaa ja populaation geneettistä rakennetta.
Although the population size seems to be stabilized at the monitoring sites, R. harrisii continues to expand its distribution range, and the rapid initial population increase together with the negative impacts, is likely occurring at the newly invaded sites.
Vaikka liejutaskurapumäärä näyttää vähentyneen seurantapaikoilla, liejutaskurapu jatkaa leviämistä yhä laajemmalle alueelle pohjoisella Itämerellä ja rapumäärä todennäköisesti kasvaa alkuun voimakkaasti uusilla alueilla aiheuttaen haitallisia vaikutuksia paikalliseen lajistoon.
In addition, environmental variables, such as temperature, was related to the recruitment and growth of juveniles, thus indicating that increasing temperature caused by climate change could potentially increase juvenile recruitment in the future.
Ilmastonmuutoksen seurauksena aiheutuva lämpötilan nousu saattaakin parantaa poikasten elossa säilyvyyttä tulevaisuudessa.
Finally, a molecular environmental DNA (eDNA) approach can be used to detect R. harrisii from water samples although the detection rate was fairly low.
Lisäksi totesin, että ympäristö-DNA:han perustavalla menetelmällä pystyy havaitsemaan liejutaskurapuja rapulajia, tosin menetelmä ei vaikuta olevan erityisen herkkä havaitsemaan pohjalla elävää.
However, the presence of a significant temporal variation between the cohorts (juvenile vs. adult) indicated a lack of temporal stability in this species.
Eri ikäpolvien (poikaset vs. aikuiset) välillä taasen oli merkitsevää vaihtelua geneettisessä monimuotoisuudessa sekä eriytymisessä.
The results show that R. harrisii has established a relatively stable reproductive population in the invaded area, has spread along the coast, and can be found in several habitats that range from soft sediments to the macroalga Fucus vesiculosus having negative impacts on the abundance, richness, and diversity of its prey species.
Tulosteni mukaan liejutaskurapu on vakiinnuttanut paikkansa osana pohjoisen Itämeren eliöyhteisöä, levinnyt uusille alueille ja esiintyy useissa erilaisissa elinympäristöissä, kuten pehmeillä pohjilla sekä rakkoleväkasvustoissa vähentävän saaliikseen käyttämien paikallisten lajien runsautta ja monimuotoisuutta.
The results of my thesis provide new information about the population ecology and genetics of a newly introduced functionally novel species that can be used for further research and management purposes in the future.
Tulokseni antavat uutta tietoa hiljattain levinneen vieraslajin populaatioekologiasta ja populaation geneettisestä rakenteesta.
There was no significant spatial genetic divergence within Finland, which probably reflects the short invasion history of the species in the area.
Saaristomerellä esiintyvillä liejutaskuravuilla ei ollut havaittavissa alueellista geneettistä eriytymistä, mikä selittyy Saaristomeren populaation nuorella iällä.
The population dynamics of R. harrisii was mainly driven by changes in the survival of the reproductive females.
Lisääntymisikäisten naaraiden elossa säilyvyydellä oli suurin vaikutus liejutaskuravun populaatiodynamiikkaan kuusivuotisen seurannan aikana.
Despite the well-acknowledged health benefits, many people remain physically inactive.
Terveyshyödyistä huolimatta moni jää kuitenkin sohvaperunaksi.
Abstract: Regular physical exercise promotes health and prevents and treats multiple chronic diseases.
Tiivistelmä: Säännöllinen liikunta ylläpitää terveyttä sekä ennaltaehkäisee ja hoitaa lukuisia sairauksia.
In this thesis, affective responses to high-intensity interval training (HIIT) and moderate-intensity continuous training (MICT) were investigated over a two-week training intervention in untrained healthy subjects and subjects with type 2 diabetes or prediabetes.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin, miltä kovatehoinen intervalliharjoittelu (highintensity interval training, HIIT) ja keskitehoinen kestävyysharjoittelu (moderate- intensity continuous training) tuntuvat kahden viikon liikuntajakson aikana liikunnallisesti passiivisilla terveillä koehenkilöillä, sekä tyypin 2 diabeetikoilla ja esidiabeetikoilla.
In contrast, MICT did not result in significant opioid release, although increased opioid activation correlated with increased euphoria after MICT as well as with increased neural responses to palatable foods.
Vastaavaa opioidien vapautumista ei havaittu MICT:n jälkeen, joskin suurempi opioidiaktivaatio oli yhteydessä lisääntyneeseen euforisuuden tuntemukseen ja suurempiin hermostollisiin vasteisiin herkullisille ruokakuville pitkäkestoisen liikunnan jälkeen.
The opioid system is also involved in the reward processing, and may modulate food reward responses after exercise, possibly contributing to subsequent caloric intake and weight loss outcomes.
Opioidijärjestelmä säätelee myös ruuan ja syömisen aiheuttamaa mielihyvää, ja se voi siten muovata liikunnan aikaansaamia muutoksia ruuan palkitsevuudessa vaikuttaen näin syömiskäyttäytymiseen ja painonhallintaan.
Positron emission tomography (PET) was used to explore endogenous opioid release after HIIT and MICT in young healthy subjects.
Lisäksi positroniemissiotomografia (PET) -kuvantamisella selvitettiin aivojen opioidijärjestelmän toimintaa HIIT ja MICT harjoitusten jälkeen terveillä nuorilla miehillä.
Taken together, these findings may have practical implications in developing more tolerable and likeable exercise programs to enhance physical activity participation in different population groups, as well as in optimising the efficient use of exercise in health care, for example in weight loss interventions and in the treatment of various affective disorders.
Tutkimuksista saatuja tuloksia voidaan hyödyntää kehitettäessä uudenlaisia lähestymistapoja paitsi ihmisten liikunnalliseen aktivoimiseen, myös liikunnan tehokkaampaan hyödyntämiseen painonpudotuksessa ja esimerkiksi masennuksen ja riippuvuuksien hoidossa.
Previous studies suggest that pleasurable sensations experienced in response to exercise are regulated by the endogenous opioid system.
Aikaisempien tutkimusten perusteella aivojen opioidijärjestelmän ajatellaan olevan liikunnasta saatavan mielihyvän taustalla.
Affective responses induced by exercise are believed to influence future exercise behaviour.
Liikunnan harrastaminen riippuu osin siitä, miltä liikunta tuntuu.
Furthermore, HIIT induced opioid release in key brain regions implicated in emotion and pain processing and the opioid release correlated with measures of negative emotionality.
HIIT vapautti endogeenisiä opioideja tunteiden ja kivun säätelyyn liittyvillä aivoalueilla.
The interaction between exercise-induced opioid activation and changes in food reward processing were assessed using functional magnetic resonance imaging (fMRI).
Toiminnallisen magneettikuvantamisen (fMRI) avulla tutkittiin liikunnan vaikutuksia herkullisten ruokakuvien aikaansaamiin hermostollisiin vasteisiin aivoissa.
HIIT generated a more negative overall affective experience in comparison with MICT; however, this lessened over the training period.
Lyhytkestoinen HIIT aiheutti huomattavasti negatiivisemman tunnekokemuksen kuin pitkäkestoinen MICT, mikä kuitenkin helpottui jo kahden viikon harjoittelujakson aikana niin terveillä kuin tyypin 2 diabeetikoilla ja esidiabeetikoilla.
Thus, HIIT appears as a tolerable exercise method for sedentary adults with and without diabetes.
Näin ollen rankka HIIT voi soveltua liikuntavaihtoehdoksi myös aikaisemmin liikuntaa harrastamattomille.
Articles published between February 2009 and July 2020 were searched electronically on the PubMed database, and 27 relevant articles were identified.
Julkaisuja haettiin sähköisesti PubMed tietokannasta ajanjaksolta helmikuun 2009 ja heinäkuun 2020 välillä.
Most commonly reported histological changes in the pulp were vacuolization and disruption of the odontoblastic layer as well as vascular changes.
Useimmin raportoidut histologiset löydökset hammasytimessä olivat vakuolisaatio, odontoblastikerroksen rikkonaisuus sekä verisuonimuutokset.
The aim of this review is to provide a summary of recent data on the effects of orthodontic treatment on dental pulp.
Tämän kirjallisuuskatsauksen tavoitteena on tarkastella uusinta tietoa oikomishoidossa käytettävien voimien vaikutuksista hampaan ytimeen.
The observed changes in the pulp were in most cases only temporary, appearing within days of initiating the treatment and usually lasting for weeks.
Muutokset ilmenivät useimmiten päivien sisällä voiman asettamisesta ja kestivät tyypillisesti viikkojen ajan.
In addition, there were indications of increases in the expression or activity levels of enzymes and neuropeptides associated with metabolic changes and inflammation (aspartate aminotransferase (AST), the neuropeptides calcitonin gene-related peptide (CGRP) and substance P (SP), inducible nitric oxide synthase (iNOS) and matrix metalloproteinases (MMPs)).
Lisäksi ilmi tuli viitteitä siitä, että useilla metabolisiin muutoksiin ja tulehdusmuutoksiin liittyvillä entsyymeillä ja neuropeptideillä olisi kohonnut aktiivisuus tai ilmentyminen oikomalla siirretyn hampaan ytimessä.
Orthodontic force appears to cause a reduction in pulpal blood flow and in the tooth’s sensitivity to electric pulp testing.
Julkaisujen perusteella oikomishoidossa käytettävä voima näyttäisi väliaikaisesti vähentävän hammasytimen verenkiertoa sekä alentavan sen herkkyyttä sähköisessä herkkyysmittauksessa.
Cyanobacteria not only contribute substantially to global primary production, but also to the global nitrogen cycle.
Sen lisäksi, että syanobakteerit yhteyttävinä primäärituottajina osallistuvat merkittävästi globaaliin biomassan tuotantoon, niillä on myös iso rooli maapallon typpikierrossa.
High amounts of Ca2+ are known to be toxic, therefore, the concentration of free intracellular Ca2+ is tightly regulated by Ca2+ channels and pumps, and Ca2+-binding proteins, respectively.
Suuret Ca2+-pitoisuudet ovat tiettävästi haitallisia soluille, minkä takia vapaiden Ca2+-ionien konsentraatio on tarkasti säädelty Ca2+-kanavien ja - pumppujen, sekä Ca2+-ioneja sitovien proteiinien avulla.
Cyanobacteria fix atmospheric CO2 into sugars using water and sunlight in a process called photosynthesis, generating O2 as a by-product.
Syanobakteerit sitovat ilmakehän hiilidioksidia sokereiksi käyttämällä vettä ja auringonvaloa yhteyttämiseksi kutsutussa prosessissa.
The CSE protein shows many features of a Ca2+ sensor and regulator protein and thus is likely to interact with a protein partner upon sensing changes of intracellular Ca2+ levels.
CSE-proteiinissa on monia Ca2+-sensori-/säätelyproteiinin piirteitä, minkä takia CSE on todennäköisesti vuorovaikutuksessa toisten proteiinien kanssa solunsisäisen Ca2+-signaalin läsnä ollessa.
These results indicate a possible dual function of CSE as a Ca2+ buffer as well as a Ca2+ sensor protein.
Tulokseni osoittavat, että CSE-proteiinilla on kaksoisrooli Ca2+-puskurina ja Ca2+- sensoriproteiinina.
Nitrogen fixation is a particular feature of a wide range of bacteria and archaea.
Typen sitominen on rihmamaisten syanobakteerikantojen erityisominaisuus.
Filamentous cyanobacterial strains spatially separate oxygenic photosynthesis and anoxic nitrogen fixation in two different cell types - the vegetative cells and specialised cells called heterocysts, respectively.
Nämä syanobakteerit erottavat happea tuottavan yhteyttämisen ja hapettomat olosuhteet vaativan typen sitomisen tilallisesti käyttämällä vegetatiivisen kasvun soluja yhteyttämiseen ja heterokysteiksi kutsuttuja erikoistuneita soluja typen sitomiseen.
As a model organism for cyanobacterial photosynthesis and nitrogen fixation, Anabaena (Nostoc) sp. PCC 7120 was used in this thesis to study the effects of Ca2+ on regulation mechanisms of the metabolic equilibrium between the two most abundant elements - carbon and nitrogen - whose ratio is an indicator of the metabolic performance.
Solunsisäistä hiilen ja typen välistä suhdelukua käytetään kuvaamaan syanobakteerisolujen yleistä kelpoisuutta, ja väitöskirjassani tutkin Ca2+-ionien vaikutusta näiden kahden alkuaineen aineenvaihduntatasapainon säätelymekanismeihin käyttämällä syanobakteerien yhteyttämisen ja typensidonnan mallieliöitä Anabaena (Nostoc) sp. PCC 7120 –syanobakteeria tutkimuskohteena.
Overexpression of CSE impaired photosynthetic electron transport across the thylakoid membrane, possibly through defects in the proper assembly of the light-harvesting complexes, called phycobilisomes in cyanobacteria, and damage of photosystem II dimers.
CSE-proteiinin ylituotto haittasi yhteyttämisen elektroninsiirtoreaktiota, mahdollisesti vioittamalla fykobilisomien, syanobakteereille ominaisten valohaavien, kokoamisketjua tylakoidikalvostolla, sekä vaurioittamalla valoreaktio II:n dimeerimuotoisia proteiinikomplekseja.
Results in this thesis have demonstrated that Ca2+ is a key regulator of the intracellular carbon and nitrogen balance, through regulation of gene expression of the respective carbon and nitrogen uptake transporters, which is vital for metabolic homeostasis of the cells.
Tutkimuksessani havaitsin Ca2+-ionien vaikuttavan hiilen ja typen sisäänotosta vastaavien proteiinien geenien ekspressioon, minkä takia Ca2+ on tärkeä säätelytekijä solunsisäisen hiili-typpi - tasapainon säilyttämisessä.
However, the importance of Ca2+ in cellular processes in prokaryotes, particularly in cyanobacteria, is not as well understood.
Ca2+-ionien rooli toissijaisina lähetteinä, entsyymien kofaktoreina ja kalvorakenteiden osina on hyvin tunnettu aitotumaisissa eliöissä ja soluissa, mutta esitumaisissa eliöissä, etenkin syanobakteereissa, Ca2+-ionien merkitystä on tutkittu verrattain vähän.
Calcium signalling in the filamentous and nitrogen-fixing cyanobacterium Anabaena sp. PCC 7120
Löysin tutkimuksessani Anabaena -syanobakteerissa esiintyvän uudentyyppisen Ca2+-ioneja sitovan proteiinin (CSE).
Deletion of CSE, in contrast, severely disturbed heterocyst development and filament integrity, possibly through the lack of functional Ca2+ signalling during early heterocyst differentiation or the release of Ca2+ ions due to the knockout of this Ca2+-binding protein.
Nämä viat johtuivat mahdollisesti Ca2+-signaloinnin toiminnan häiriöistä heterokystien aikaisten kehitysvaiheiden aikana.
Whilst biochemical testing approaches have improved prediction of inflammatory diseases, validated biomarkers with better diagnostic specificities are still needed.
Vaikka erilaiset biokemialliset testit ovat jo parantaneet tulehdusperäisten sairauksien ennustamista, uusia tarkempia biomarkkereita tarvitaan edelleen.
Currently, majority of the disease-related proteomics studies have focused on their endpoints.
Tästä huolimatta monissa näiden alojen proteomiikkatöissä on nykyisin keskitytty sairastumishetken tutkimiseen.
Taken together, the discovered markers are candidates for further validation studies in an independent cohorts and may be used to characterize an increased risk, progression and early onset of these diseases.
Tutkimuksissamme löydetyt markkerit tarjoavat lähtökohdan tuleville validointitutkimuksille, ja niitä voitaisiin tulevaisuudessa käyttää yksilön kohonneen sairastumisriskin, taudin etenemisen sekä taudin varhaisen puhkeamisen kartoittamiseen.
The work presented in this thesis includes the first comprehensive proteomics analyses on serum samples collected from two unique Finnish longitudinal cohorts, namely The Diabetes Prediction and Prevention Project (DIPP) and The Cardiovascular Risk in Young Finns Study (YFS), to identify early markers associated with type 1 diabetes and carotid atherosclerosis.
Tämän väitöskirjatyön aikana olemme tehneet laajamittaiset proteomiikka-analyysit seeruminäytteille, jotka on kerätty osana kahta ainutlaatuista suomalaista seurantatutkimusta: DIPP-tutkimusta (tyypin 1 diabeteksen ennustaminen ja ennaltaehkäisy) ja YFS-tutkimusta (sydän- ja verisuonitautien riski nuorilla suomalaisilla).
The analyses revealed consistent differences in the abundance of a number of proteins in subjects having an ongoing asymptomatic changes, several of which are functionally relevant to the disease process.
Nämä analyysit paljastivat johdonmukaisia eroja lukuisissa proteiineissa myöhemmin sairastuneiden oireettomien henkilöiden ja terveinä pysyneiden kontrollien välillä.
The detection of early markers is the key issue in predicting the outcome of inflammatory diseases such as type 1 diabetes and atherosclerosis.
Tyypin 1 diabeteksen ja ateroskleroosin kehittymiseen liittyvät varhaiset muutokset seerumiproteomissa Yksi keskeinen haaste tulehduksellisten sairauksien, kuten tyypin 1 diabeteksen ja ateroskleroosin, ennustamisessa on varhaisten tautimarkkerien löytäminen.
Using mass spectrometry (MS)-based quantitative serum proteomics, profiling was carried out to the study temporal variation in pre-diabetic samples and early markers of plaque formation with the T1D and YFS cohorts, respectively.
Tutkimme tyypin 1 diabeteksen kehittymiseen ja ateroskleroottisten plakkien muodostumiseen liittyviä muutoksia seerumin proteomiprofiileissa massaspektrometriaan perustuvan kvantitatiivisen proteomiikan avulla.
Serum proteomics to detect early changes in type 1 diabetes and carotid atherosclerosis
Näissä tutkimuksissa seerumiproteomiikkaa hyödynnettiin ensimmistä kertaa varhaisten tyypin 1 diabetes- ja ateroskleroosimarkkerien etsimiseen.
The study was carried out from the viewpoint of the public provider.
Tutkimus tehtiin julkisen palvelutuottajan näkökulmasta.
In addition, the dental health of children was observed.
Lisäksi tarkasteltiin lasten hampaiden terveyttä.
The cohorts and towns were compared in relation to dental health (dmft/DMFT = 0 and mean dmft and DMFT scores at the ages 5 and 12 years), and resources used.
Kohortteja ja kaupunkeja verrattiin hampaiden terveyden (dmft/DMFT = 0 ja dmft ja DMFT keskiarvot 5 ja 12 vuoden iässä) ja voimavarojen käytön suhteen.
In Kemi, the cohorts born in 1980, 1983 or 1986 (n = 600), and in Tornio, the cohorts 1980 and 1992 (n = 400) represented the conventional operational model.
Kemin kohortit 1980, 1983 ja 1986 (n = 600) ja Tornion kohortit 1980 ja 1992 (n = 400) edustivat perinteistä ja Kemin kohortit 1989, 1992 ja 1995 (n = 600) uutta toimintatapaa työnjaon ja ehkäisyn ajoituksen suhteen.
Cumulative costs in relation to caries experience were assessed in cost-effectiveness analysis.
Kustannusten ja terveysvaikutusten suhteita arvioitiin kustannus-vaikuttavuusanalyysissä.
The operational model had a major effect on the cumulative costs of caries treatment in children.
Toimintatavalla oli merkittävä vaikutus lapsen karieshoidon kokonaiskustannuksiin.
Early prevention and control of caries carried out by dental hygienists was associated with lower cumulative costs and better or equally good dental health as conventional prevention with less work division.
Suuhygienistien työpanosta hyödyntävällä varhaisen ehkäisyn toimintamallilla saavutettiin vähäisemmin kustannuksin alle kouluiässä parempi ja kouluiässä yhtä hyvä hammasterveys kuin perinteisellä, enemmän hammaslääkärien työpanokseen perustuvalla tavalla.