natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The results of this study were that dance works as an embodied practice of expression which brings black feminist geographies into being through movement.
Tutkimus päätyy siihen, että tanssi voi paikantaa mustan feministisen tilan materiaalisen kehollisen tilan luomisen kautta.
The empirical material of two dances is discussed along with the theoretical frame and more closely in the final chapter.
Empiirinen haastatteluaineisto toimii tutkimusprosessin alustuksena sekä kuljettaa tutkielman teoreettista viitekehystä.
What is the role of embodied expression in black feminist geographies?
Mustan feministisen maantieteen tarkoituksena on purkaa vallitsevia rodullistettuja ja sukupuolittuneita valtarakenteita.
An essential part of this study is to consider dance as an opening of geographical knowledge and new ways of being.
Täten tanssissa yhdistyy sekä maantiede, kehollisuus ja paluu olemisen tilaan, joka mahdollistaa tilan uudelleen ymmärtämisen.
The main research questions are: 1.
Tutkielman painopiste on kuitenkin teoriassa.
Map-analysis on municipal level are done during years 2000, 2005, 2010 and 2016.
Kuntatasoiset kartta-analyysit ovat tehty vuosien 2000, 2005, 2010 ja 2016 aikana.
This study carried out partly as order by the regional council of Päijät-Häme, where the results of this study are used to needs of regional planning.
Tutkimus toteutettiin osin toimeksiantotutkimuksena Päijät-Hämeen maakunnan liitolle, jossa tutkimustuloksia käytetään maakunnan aluesuunnittelun tarpeisiin.
This study is empirical and methods that have been used are GIS-analysis and statistical principal component analysis.
Tutkimus on empiirinen perustuen paikkatietomenetelmiin sekä tilastolliseen pääkomponenttianalyysiin.
Materials of this study are consisted of statistical data of both Finnish institute for health and welfare (THL) and Statistics Finland (StatFin).
Aineistona on käytetty Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) sekä Tilastokeskuksen Ruututietokannan tilastoaineistoja.
This study discovered that between 2004-2016 the share of socio-economically disadvantaged people in Lahti and Hollola increased, and in Lahti this increase was significant.
Tutkimuksessa havaittiin, että vuosien 2004-2016 välillä huono-osaisen väestön osuus kasvoi Lahdessa ja Hollolassa, Lahdessa tapahtuneen kasvun ollessa huomattava.
In Lahti the increase of the share of socio-economically well-off people was slight during same time period, while in Hollola the share of socio-economically well-off people decreased a bit.
Hyväosaisen väestön osuuden kasvu oli kyseisellä ajanjaksolla hyvin vähäinen Lahdessa, kun taas Hollolassa hyväosaisen väestön osuus laski hieman.
Observations of the socio-economically well-off and disadvantaged population dimensions, which were analysed by principal component analysis showed up that in Lahti during years 2004 and 2009 the socio-economically disadvantaged population dimension was after all socio-economically priviledged by high percentage of people with university degree education level, which was the case also in Hollola during year 2016.
Pääkomponenttianalyysillä analysoitujen väestön sosioekonomisesti hyvä- ja huono-osaisimpien ulottuvuuksien tarkasteluista nousi esille, että vuosina 2004 ja 2009 Lahden huono-osaisin väestöulottuvuus oli kuitenkin samanaikaisesti hyväosainen suuren korkeakoulutettujen osuuden suhteen, mikä toistui Hollolan huono-osaisimman väestöulottuvuuden kohdalla vuonna 2016.
In addition to this, purpose is also explore accumulation of socioeconomic well-being and disadvantage on detail 250 m x 250 m- areal level in Lahti and Hollola during years 2004, 2009 and 2016.
Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää sosioekonomisen hyvä- ja huono-osaisuuden alueellista kasautumista Päijät-Hämeen maakunnan alueella kuntatasoisesti vuosien 2000-2016 aikana, sekä Lahdessa ja Hollolassa tarkemmalla 250 m x 250 m- asutusruututasolla vuosien 2004, 2009 ja 2016 aikana.
Established theories of segregation and general factors which are influencing on it are providing background for the results of this study.
Tutkimuksen tuloksia taustoitetaan vakiintuneiden segregaatiota selittävien teorioiden ja yleisien siihen vaikuttavien tekijöiden pohjalta.
As results this study showed that on municipal level socio-economic disadvantage as form of low incomes accumulated in municipality of Hartola, while socio-economic well-being as form of higher percentage of persons with university degree, higher income level and lower rate of unemployment accumulated in municipality of Hollola.
Kuntatasolla huono-osaisuus pienituloisuuden osalta kasautui Hartolaan ja hyväosaisuus korkeakoulutettujen osuuden, korkeamman tulotason sekä pienemmän työttömyysasteen osalta Hollolan kuntaan.
The aim of this study is to clarify where socio-economic well-being and socio-economic deprivation accumulates on municipal level in the region of Päijät-Häme between years 2000-2016.
Sosioekonomisen hyvä- ja huono-osaisuuden alueellinen kasautuminen Päijät-Hämeen maakunnassa vuosien 2000-2016 aikana
Based on the analysis of 250 m x 250 m- areal level socio-economically disadvantaged people in Lahti city tended to segregate more than socio-economically well-off, which wasn’t similar with research results from Europe and United States.
Ruututasoisten tarkasteluiden perusteella Lahdessa huono-osainen väestö segregoi, eli keskittyi alueellisesti voimakkaammin verrattuna hyväosaiseen väestöön, mikä poikkeaa Euroopasta ja Yhdysvalloista saaduista tutkimustuloksista.
In Lahti for socio-economically well-off population the locations of neighborhood areal units and strong-level areal appearance of socio-economically well-off population dimension were equal, but in Hollola that was not the case.
Kartta-analyysien perusteella Lahdessa ja Hollolassa huono-osaisten asutusruutujen sijainti sekä väestön huono-osaisimman ulottuvuuden voimakas ilmentyminen eivät paikantuneet samoille alueille, mutta Lahdessa väestön hyväosaisuuden osalta näin pääosin tapahtui.
The leaf biomass ranged from 0 to 45.1 Mg/ha, with mean at 9.9 Mg/ha.
Biomassa vaihteli 0 ja 45.1 Mg/ha välillä, keskiarvon ollessa 9.9 Mg/ha.
A strong log-log linear relation was found and leave-one-out cross-validation for the model showed good prediction accuracy (R2 = 0.96, RMSE = 7.69g).
Muuttujien välille löytyi vahva log-log lineaarinen yhteys ja ristiinvalidointi osoitti, että mallin ennusteet ovat tarkkoja (R2 = 0.96, RMSE = 7.69g).
Further research is required to account for other parts of the plant, such as the stem and the roots.
Jatkotutkimuksissa tulisi ottaa huomioon myös kasvin muut osat, kuten varsi ja juuret.
For the allometric model 38 leaves were sampled and measured.
Allometrista mallia varten kerättiin 38:n lehden otos.
The model was used to predict biomass for 58 field plots, which constituted a sample for modelling the biomass with Sentinel-2 data.
Mallin avulla ennustettiin lehtibiomassa 58:lle koealalle, jotka muodostivat otoksen biomassan mallinnukseen Sentinel-2 kuvalla.
Future research should address this by investigating the background effects of understory and by looking into complementary data sources.
Aluskasvillisuuden vaikutusta ja täydentäviä aineistolähteitä tulisi tutkia tulevaisuudessa.
Plant height and leaf maximum diameter were combined into a volume approximation and the relation to biomass was formalised with linear regression.
Kasvin korkeuden ja lehden suurimman ympärysmitan avulla muodostettiin tilavuusarvio, jonka yhteyttä biomassaan mallinnettiin lineaarisella regressiolla.
Then, Sentinel-2 multispectral satellite imagery was used to model the leaf biomass at 8851 ha plantation in South-Eastern Kenya.
Lehtibiomassan arvioimiseksi luotiin ensin allometrinen malli, minkä jälkeen biomassa mallinnettiin 8851 hehtaarin plantaasille Kaakkois-Keniassa käyttämällä Sentinel-2 multispektraalista satellittikuva-aineistoa.
The biomass-VI modelling results showed that multispectral data is suitable for assessing sisal leaf biomass over large areas, but the heterogeneity of the understory vegetation limits the model performance.
Biomassan mallinnus multispektraalisilla kasvillisuusindekseillä osoitti menetelmän toimivuuden sisalin biomassan kartoituksessa, mutta vaihtelevan aluskasvillisuuden todettiin heikentävän mallin suorituskykyä.
Biomass is an important parameter for crop monitoring and management, as well as for assessing carbon cycle.
Biomassa, eli kasviaineksen määrä, on tärkeä muuttuja viljelykasvien kasvun seurannassa sekä arvioitaessa hiilen kiertoa.
Future research is needed on soil carbon sequestration and soil and plant carbon fluxes, to fully understand the carbon cycle at sisal plantation.
Sisal-plantaasin hiilen kierron kokonaisvaltainen ymmärtäminen vaatii kuitenkin lisätietoa kasvien ja maaperän hiilivuosta sekä maaperän hiilensitomisesta.
The highest performance (D2 = 74%, RMSE = 4.96 Mg/ha) was achieved with VIs based on the red-edge (R740 and R783), near-infrared (R865) and green (R560) spectral bands.
Parhaaksi osoittautuivat indeksit, jotka laskettiin hyödyntämällä vihreää ja lähi-infrapunakanavaa, sekä ns. "red-edge"-kanavia (D2 = 74%, RMSE = 4.96 Mg/ha).
The carbon stored in the leaf biomass at the plantation corresponds to that in the woody aboveground biomass of natural bushlands in the area.
Plantaasin lehtibiomassan, ja näin ollen maanpäälle sitoutuneen hiilen määrä, on saman suuruinen, kuin alueen luonnollisella pensassavannilla.
Generalised additive models were then used to explore how well biomass was explained by various spectral vegetation indices (VIs).
Mallinnuksessa käytettiin yleistettyjä additiivisia malleja, joiden avulla tutkittiin lukuisten spektraalisten kasvillisuusindeksien yhteyttä biomassaan.
This research resulted a newly established allometric equation that can be used as an accurate tool for predicting the leaf biomass of sisal.
Tämän tutkimuksen tuloksena syntyi allometrinen malli, jota voidaan käyttää sisalin lehtibiomassan arviointiin.
Highly heterogeneous growing conditions, mainly variation in the understory vegetation seemed to be the main factor limiting the model performance.
Keskeisin mallin selitysastetta heikentävä tekijä vaikutti olevan suuresti vaihteleva aluskasvillisuuden määrä.
This study assessed the dry leaf biomass of Agave sisalana (sisal), a perennial crop whose leaves are grown for fibre and biofuel production in tropical and subtropical regions.
Sisal on trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla viljeltävä monivuotinen kasvi, jonka lehdistä tuotetaan kuitua ja biopolttoainetta.
In the field, allometric models can be used for non-destructive biomass assessment, whereas remote sensing is a convenient method for upscaling the biomass estimations over large areas.
Kenttätöissä biomassaa voidaan arvioida kasveja vahingoittamatta hyödyntämällä allometrisia malleja.
Assessing Agave sisalana biomass from leaf to plantation level using field measurements and multispectral satellite imagery
Tässä tutkimuksessa arvioitiin Agave sisalanan eli sisalin lehtien kuivaa biomassaa.
Methane (CH4) is a greenhouse gas with a great impact on global climate.
Metaani (CH4) on kasvihuonekaasu, jolla on merkittävä vaikutus globaaliin ilmastoon.
Methane flux was measured at least once a week using chamber method.
Metaanivuo mitattiin vähintään kerran viikossa kammiomenetelmällä.
Soil moisture and temperature were also continuously measured.
Lisäksi maaperän kosteutta ja lämpötilaa mitattiin jatkuvatoimisesti.
The results suggest that the changes may have been more related to changes in methane consumption than production.
Tulosten perusteella nielujen muutokset ovat todennäköisesti olleet riippuvaisempia metaanin kulutuksesta kuin tuotannosta.
All treatments had lowest uptake rates in August, possibly as a result from highest soil moisture levels.
Kaikilla käsittelyryhmillä oli pienimmät nielut elokuussa mahdollisesti korkean maaperän kosteuden vuoksi.
Boreal upland forests are generally considered to act as methane sinks due to high methane consumption.
Boreaalisten lakimetsien katsotaan yleisesti toimivan metaaninieluina korkean metaanin kulutuksen vuoksi.
Together with different methane transport mechanisms, methane production and consumption directly regulate the resulting soil methane flux.
Yhdessä erilaisten metaanin kulkeutumismuotojen kanssa metaanin tuotanto ja kulutus määräävät suoraan maaperän metaanivuota.
The treatment effects were analysed using both autoregressive heterogeneous and autoregressive two-way analyses of variance, TukeyHSD method, variable correlations and Generalized Linear Models.
Käsittelyiden vaikutuksia analysoitiin sekä autoregressiivisillä että autoregressiivisillä heterogeenisillä kaksisuuntaisilla varianssianalyyseillä, TukeyHSD-menetelmällä, korrelaatioanalyyseillä ja yleistetyillä lineaarisilla malleilla.
The design included two main plots: irrigation (I) and control (C), within which each subtreatment was replicated three times.
Asetelmassa oli kaksi pääruutua: kastelu (I) ja kontrolli (C), joiden sisällä osaruutumuuttujat toistettiin kolme kertaa.
In the soil, it is produced in anoxic and consumed in oxic conditions by microbes.
Maaperässä sitä muodostuu hapettomissa ja kuluu hapellisissa oloissa mikrobitoiminnan tuloksena.
The soil did not turn into a methane source but the results showed significant differences between the irrigation and control site, indicating a strong decreasing effect of soil moisture on soil CH4 sink in all treatment levels.
Maaperä ei muuttunut metaanin lähteeksi mutta tulokset osoittivat merkitseviä eroja kastelun ja kontrollin välillä, mikä viittasi maaperän kosteuden voimakkaaseen metaaninielua pienentävään vaikutukseen kaikilla käsittelytasoilla.
However, some studies have shown a boreal upland forest soil turning from a methane sink to a source after long-term abundant precipitation.
Joissakin tutkimuksissa on kuitenkin havaittu boreaalisen lakimetsän maaperän muuttuvan metaanin lähteeksi pitkäkestoisen ja runsaan sadannan jälkeen.
IA treatment was the most effective in producing low uptake rates possibly due to the reduction in gas diffusion.
IA-ryhmä tuotti pienimmät nielut luultavasti kaasudiffuusion vähenemisen ansiosta.
T treatment had no effect on uptake likely due to a failure to create soil temperature differences and thus the interactions were not reliably analysed.
T-käsittelyllä ei ollut merkitseviä vaikutuksia nieluihin luultavasti lämpötilamanipulaation epäonnistumisen vuoksi, minkä takia maaperän kosteuden ja lämpötilan yhteisvaikutuksia ei voitu tutkia luotettavasti.
This study aimed to examine the effects of soil moisture on CH4 flux from simulated increase in rainfall in a northern boreal upland forest soil, and how simultaneous soil temperature increase, organic litter addition and organic litter and root exclusion affect the temporal changes in flux.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella maaperän kosteuden vaikutuksia metaanivuohon manipulatiivisesti kasvatetun sadannan seurauksena pohjoisboreaalisen lakimetsän maaperässä, ja sitä kuinka orgaanisen karikkeen lisäys sekä sen ja juurten eristys ja maaperän lämpötilan kasvu vaikuttavat vuon ajallisiin muutoksiin.
Further research is needed especially for examining the combined effect of litter addition, soil moisture and soil temperature increase on methane flux with multiple temporal replications of the experiment.
Lisää tutkimusta tarvitaan erityisesti karikkeen lisäyksen, maaperän kosteuden ja lämpötilan kasvun yhteisvaikutuksesta metaanivuohon ajallisia koetoistoja hyödyntäen.
Split-plot design was used in the experiment with soil moisture being the main treatment variable and soil warming (T), organic litter addition (A) and organic litter and root exclusion (E) subtreatment variables.
Tutkimus toteutettiin Kenttärovan metsässä Kittilässä, Suomessa kesällä 2018. Kokeessa käytettiin osaruutuasetelmaa, jossa maaperän kosteus oli pääruutumuuttuja ja maaperän lämmitys (T), orgaanisen karikkeen lisäys (A) sekä orgaanisen karikkeen ja juurten eristys (E) osaruutumuuttujia.
In addition to the T, A and E manipulations, plots without additional manipulations (O) were included for the assessment of the effect of only soil moisture increase, and were replicated four times within both main plots.
Maaperän kosteuden vaikutuksen analysoimiseksi T, A ja E-käsittelyiden lisäksi kokeessa oli mukana osaruutumuuttuja, jossa ei ollut osaruututason käsittelyä (O) ja jolla oli neljä toistoa pääruutujen sisällä.
E treatments had contrasting results, IE showing increases in uptake rate by increases in soil moisture but the causes remained unsolved and the results were highly uncertain.
IE-ryhmän nielut kasvoivat kasvavan maaperän kosteuden myötä mutta E-käsittelyt tuottivat yleisesti ristiriitaisia ja epävarmoja tuloksia, ja syyt nielujen muutosten takana jäivät selvittämättömiksi.
On average, the long-term apparent rate of carbon accumulation during the past millennia was 43,3 g m-2v-1 which is distinctly higher than the previously studied rate of 22,9 g m-2v-1 for northern peatlands (p-value 0,0003).
Keskimäärin tutkimussoiden hiilikertymä viimeisen tuhannen vuoden aikana oli 43,3 g m-2v-1, mikä on huomattavasti aiemmin tutkittua 22,9 g m-2v-1 keskiarvoa suurempi kertymä (p-arvo 0,0003).
Cores were dated with radiocarbon (14C) and lead (210Pb) methods and peat properties and accumulation patterns were calculated for one centimeter thick subsamples based on chronologies.
Suonäytteet ajoitettiin radiohiili- (14C) ja lyijymenetelmillä (210Pb) ja jokaisen näytesarjan turpeen- ja hiilenkertymisnopeudet laskettiin viimeisen tuhannen vuoden aikana syntyneistä turvekerroksista yhden senttimetrin resoluutiolla.
Medieval Climate Anomaly had only a minor positive effect on accumulation rates.
Keskiajan lämpöanomalialla sen sijaan huomattiin vain heikko positiivinen vaikutus hiilikertymään.
During the Little Ice Age the carbon accumulation rates were low (median 10,5 g m-2v-1) but during the post-Little Ice Age and especially during the last warm decades after 1980 carbon accumulation rates have been high (median 48,5 g m-2v-1).
Pienen jääkauden aikana hiiltä kertyi soihin vain vähän (mediaani 10,5 g m-2v-1), kun taas sen jälkeinen lämpeneminen ja etenkin viimeisin, noin 1980-luvulta lähtien alkanut erittäin voimakkaan lämpenemisen aika näkyvät soilla voimakkaina hiilikertyminä (mediaani 48,5 g m-2v-1).
15 peat cores were collected from northern subarctic Swedish Lapland and from North-East European Russia.
Tutkimusaineisto koostui 15 turvenäytesarjasta, jotka kerättiin subarktisilta soilta Ruotsin Lapista sekä Venäjältä Kuolan niemimaalta ja Komin alueelta.
Warm climate prolongs the growth period and accelerates the decomposition of peat; cold climate shortens the period of plant growth and thickens the permafrost layer in peatlands, respectively.
Lämpimien jaksojen aikana hiilikertymää kasvattaa pidentynyt kasvukausi sekä nopeutunut hajoaminen, kun taas kylmät jaksot lyhentävät kasvukautta ja ohentavat turpeen aktiivisen kerroksen paksuutta ikiroutakerroksen laajetessa.
In this Master’s Thesis I studied how the past climate changes are reflected in carbon accumulation rates over the past millennia.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin, miten tunnetut ilmastovaihtelut ovat vaikuttaneet subarktisten soiden hiilenkertymisnopeuteen eli hiilikertymään viimeisen tuhannen vuoden aikana.
Changes in climate affect peatlands’ ability to accumulate carbon through changes in hydrology and water table level, vegetation, soil temperature and permafrost thaw.
Ilmastonmuutoksen aiheuttama ilmaston lämpeneminen kohdistuu eniten arktiselle alueelle, mikä vaikuttaa suoraan soiden toimintaan maaperän lämpenemisen, suon vedenpinnan korkeuden muutosten, kasvilajiston muutosten ja ikiroudan sulamisen kautta.
Based on results it can be concluded that warm climate periods accelerated the carbon accumulation rate whereas during cold periods accumulation decelerated.
Tulosten perusteella lämpimien ilmastojaksojen aikana soihin on sitoutunut hiiltä nopeammin kuin viileinä ajanjaksoina.
Even though accumulation rates reveal a lot about carbon sequestration capabilities of peat, it does not indicate whether a peatland has been a carbon sink or a source.
Menneiden hiilenkertymisnopeuksien tutkiminen auttaa ymmärtämään soiden ja hiilenkierron dynamiikkaa entistä paremmin, mutta on huomattava, ettei hiiilikertymä juurikaan kerro suon hiilitaseesta, eli siitä, onko suo toiminut hiilen nieluna vai lähteenä.
Known climate anomalies, such as the Medieval Climate Anomaly, Little Ice Age and the last rapid warming starting from 1980, and their impact on average long-term apparent rate of carbon accumulation were studied from the peat proxies.
Tutkimus keskittyi etenkin keskiajan lämpöanomalian, pienen jääkauden sekä 1980-luvulta lähtien alkaneen voimakkaan lämpenemisen vaikutuksiin.
Cores were collected from the active peat layer above permafrost that is known to be sensitive to climate warming.
Näytesarjat kairattiin epäjatkuvan ikirouta-alueen soiden välipinnoilta, joiden tiedetään reagoivan ilmaston lämpenemiseen herkästi.
The Little Ice Age and the last rapid warming affected the carbon accumulation rate considerably whereas for Medieval Climate Anomaly period the peat records did not show very distinctive response.
Pienen jääkauden jälkeen syntyneissä kerroksissa hiilikertymää suurentaa osittain turpeen heikko maatuneisuusaste, mutta myös ikiroudan sulamisen on havaittu olevan yhteydessä suuriin hiilikertymiin.
Arctic peatlands are globally extensive and long-lasting storages of carbon and are therefore important ecosystems controlling global carbon cycling.
Arktiset suot sisältävät huomattavan suuren osan kaikesta maaperän hiilestä, minkä vuoksi niiden merkitys globaalin hiilitaseen kannalta on erittäin tärkeä.
I will employ two theoretical approaches to frame the analysis.
Käytän tutkimuksessa kahta teoreettista viitekehystä.
The study locates in medical anthropology which examines concepts around health, illness and healing and their cultural and social diversity.
Tutkielma kiinnittyy lääketieteelliseen antropologiaan, joka tarkastelee terveyden, sairauden ja parantamisen käsitteistöä sekä kulttuurista ja sosiaalista monimuotoisuutta.
For the Yawanawa people of Acre, Brazil, annual cultural festivals have become a prominent symbol of cultural revitalization.
Amazonian Acressa asuvalle Yawanawa-kansalle yksi kulttuurisen elpymisen näkyvä esimerkki ovat vuosittaiset kulttuurifestivaalit.
My research questions are: 1) What are the meanings assigned to health and illness in Amazonian sociophilosophies and those of the Yawanawa people?
Tutkimuskysymykseni ovat: 1) Mitä terveys ja sairaus merkitsevät Amazonian ja etenkin yawanawa-kansan sosiofilosofioissa?
3) What constitute the main elements of healing in Yawanawa shamanism?
3) Mitä ovat parantamisen elementit yawanawá-shamanismissa?
Traditional Yawanawa shamanism equally relies on the transformation of the body and its different capacities through removal and adding of substances.
Myös shamanismi perustuu kehon ja sen kapasiteettien muunteluun eri substansseja poistamalla ja lisäämällä.
Festivals enable an international audience to experience a live tradition in the form of song, dance, games, art and crafts as well as shamanic rituals and substances.
Näissä tapahtumissa kansainväliset vieraat tutustuvat perinteiseen kulttuuriin musiikkin, tanssien, taiteen, käsitöiden sekä shamanististen rituaalien ja substanssien välityksellä.
This is also reflected in the way the elements of healing in shamanism are understood as containing both subjective and intersubjective elements.
Tämä näkyy myös tavoissa, joilla yawanawa-shamanismin elementtien parantava vaikutus nähdään ja koetaan subjektiivisten sekä intersubjektiivisien elementtien kokonaisuutena.
I will refer to the framework of subjective theories of health by Schmid (2010, 2011) to view individual health-related understandings as subjective meaning-making frameworks that resemble but are not reduced to scientific medical theories.
Hyödynnän Schmidin (2010, 2011) subjektiivisten terveyden teorioiden mallia tarkastelemaan aineistossani ilmeneviä terveyskäsityksiä yksilöllisenä merkityksenantona.