natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the individual interviews participated 478 children.
Tutkimusta varten yksilöhaastatteluun osallistui 478 lasta.
Children's perceptions of a good everyday life
Lasten käsityksiä hyvästä arjesta
The study also asked if children are listened by the adults and 63% of the children felt that adults listen them carefully.
Tutkimuksessa kysyttiin myös, kuuntelevatko aikuiset heitä ja 63 % lapsista koki, että aikuiset kuuntelevat heitä tarkkaan.
Studies also show that children enjoy being in day care, if they have friends there, as well as the opportunity to play and to do something meaningful.
Tutkimukset osoittavat myös, että lapset viihtyvät päivähoidossa, jos heillä on siellä hyviä kaverisuhteita sekä mahdollisuus leikkiin ja muuhun mielekkääseen tekemiseen.
The data were analyzed by using content analysis and content analysis methods.
Aineisto analysoitiin sisällönanalyysin ja sisällönerittelyn keinoin.
Early studies have shown that parents in modern society are living their everyday life in the middle of the cultural expectations.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että lapsiperheiden vanhemmat elävät arkeaan nyky-yhteiskunnassa ristiriitaisten kulttuuristen odotusten keskellä.
Purpose of this study was to bring children's voices heard and to describe the child's everyday experiences.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tuoda lasten ääni kuuluviin ja kuvata lapsen arjen kokemuksia.
The study was a qualitative and approach by phenomenographic.
Tutkimus oli otteeltaan laadullinen ja lähestymistapa fenomenografinen.
The data were collected by questionnaire in Hämeenlinna day care centre personnel and its customers in the spring of 2011.
Tutkimusaineisto kerättiin lomaketutkimuksena Hämeenlinnan päivähoidon henkilöstöltä ja sen asiakkailta keväällä 2011.
This study describes the child's well-being and everyday in the basis of Bronfenbrenner eco-logical theory of education.
Tutkimuksessa kuvataan lapsen hyvinvoinnin ja arjen rakentumista Bronfenbrennerin ekologisen kasvatusteorian pohjalta.
Importance of friends in day-care center was emphasized, because 37% of the children mentioned in their responses friends.
Päivähoidossa sen sijaan kavereiden merkitys korostui ja 37 % lapsista mainitsi vastauksissaan kaverit.
The results showed that children want to play both at home and in day care centers.
Tutkimuksen tulokset osoittivat, että lapset haluavat kaikkein mieluiten leikkiä sekä kotona että päiväkodissa.
The study was to find out pre-school children's everyday life experiences at home, in family and in day care center.
Tutkimuksessa pyrittiin selvittämään alle kouluikäisten lasten kokemuksia kodin ja perheen sekä päiväkodin arjesta.
39 % of the children wanted to spend time with their parents at home and in day care center only 13 % of children wanted to be with adults.
Kotona ollessaan lapset halusivat viettää myös aikaa aikuisten kanssa, sillä 39 % lapsista mainitsi vastauksissaan aikuiset, kun vastaava luku oli päivähoidon kohdalla 13 %.
Children live their everyday life at home and in day care centers.
Koti ja päivähoito ovat lapsille paikkoja, joissa he elävät jokapäiväistä arkeaan.
There is an increasing evidence for the effectiveness of hypnotherapy in many disorders, but the mechanisms of the hypnosis are still quite unknown.
Hypnoterapian vaikuttavuudesta on näyttöä monien häiriöiden hoidossa, mutta hypnoosin vaikutusmekanismit ovat edelleen suurelta osin tuntemattomia.
Attention Deficit Hyperactivity Disorder (ADHD) is a developmental neurobiological disorder, which emerges in childhood and often continues into adulthood.
Tarkkaavuushäiriö tai virallisemmin aktiivisuuden ja tarkkaavuuden häiriö (ADHD, Attention Deficit Hyperactivity Disorder) on kehityksellinen neurobiologinen häiriö, joka usein jatkuu aikuisuuteen asti.
The current assumption is that the CBT is the best psychological treatment for adults with ADHD.
Toistaiseksi on vallinnut käsitys, että kognitiivis-behavioraalinen terapia on paras psykologinen kuntoutusmuoto tarkkaavuushäiriöstä kärsivälle aikuiselle.
The need for psychological interventions is widely recognized, since pharmacotherapy does not help all adults with ADHD or residual symptoms still remains with medication.
Tarkkaavuushäiriön psykologisille kuntoutusmuodoille on tarvetta, sillä ADHD:n lääkityshoito ei auta kaikkia häiriöstä kärsiviä.
CH may also decrease affect regulation problems and may strengthen new positive thoughts and attitudes better than CBT do. Also, the use of the hypnosis may reinforce the therapeutic relationship.
Hypnoterapia voi vähentää tunteidensäätelyn vaikeuksia ja vahvistaa uusia positiivisia uskomuksia ja ajattelumalleja kognitiivis-behavioraalista lyhytterapiaa paremmin.
However, there exists only one randomized controlled study for applying CH for adults with ADHD and the current study is the follow-up for that.
Hypnoterapiasta on kuitenkin vain yksi kontrolloitu tutkimus, jonka aineistoon tämäkin tutkielma perustuu.
The generalization of the results and the clarification of the influence mechanisms of the hypnosis require further studies.
Vaikutusmekanismien tarkempi selvittäminen vaatii lisätutkimuksia, samoin kuin tulosten yleistettävyys pienten ryhmäkokojen takia.
At follow up, the CH and the CBT groups differed from each other in general psychological well-being (SCL-90), anxiety (SCL-90 anxiety) and depression (BDI-II), and almost differed statistically in ADHD symptoms (SCL-16) for the favor of the CH.
Kuntoutusryhmät erosivat seurannassa toisistaan hypnoterapiaryhmän eduksi yleisessä psyykkisessä hyvinvoinnissa, ahdistuneisuudessa ja masentuneisuudessa, ja erosivat tilastollisesti viitteellisesti toisistaan tarkkaavuushäiriön oireiden määrässä.
The deep relaxation with CH may decrease the ADHD hyperactivity symptoms.
Tarkkaavuushäiriön kuntoutuksessa hypnoterapian avulla saavutettu syvä rentoutuminen voi vähentää ylivilkkautta.
A six month follow up data was analyzed from individual rehabilitation with cognitive hypnotherapy (CH, n = 8) and cognitive behavioral therapy (CBT, n = 9).
Seurannassa kuntoutushyödyt säilyvät molemmissa ryhmissä tarkkaavuushäiriön oireilla arvioituna, kuitenkin hypnoterapiaryhmässä (n = 8) kognitiivis-behavioraalista lyhytterapiaryhmää (n = 9) paremmin.
In the CBT group, ADHD symptoms and other psychiatric symptoms increased towards the pre-treatment level during the last three month period of the follow-up.
Seurannan jälkimmäisellä kolmen kuukauden jaksolla itsearvioidut tarkkaavuushäiriön oireet ja itsearvioidut psykiatriset oireet palautuivat kohti lähtötasoaan kognitiivis-behavioraalisessa lyhytterapiaryhmässä, kun taas hypnoterapiaryhmässä oireiden palautumista ei tapahtunut.
In the psychological interventions for adults with ADHD, it is focused to develop compensatory strategies and to alter dysfunctional thoughts and attitudes, which may maintain the ADHD symptoms.
Psykologisilla kuntoutusmuodoilla pyritään ottamaan käyttöön parempia yksilöllisiä selviytymiskeinoja tarkkaavuushäiriön tuomiin vaikeuksiin ja vaikuttamaan elämän aikana kehittyneisiin negatiivisiin uskomuksiin ja ajattelumalleihin.
The current literature does not give any direct answer why the benefits of CH remained better than the benefits of CBT.
Hypnoterapian hyödyn parempaan pysyvyyteen kognitiivis-behavioraaliseen lyhytterapiaan verrattuna ei löydy suoraan vastausta kirjallisuudesta.
The employees also found that they had participated well enough.
Alaiset pitivät osallistumistaan myös riittävänä.
The invitation to participate in the study was sent via e-mail to 467 people working in the same unit of the organization.
Kutsu kyselyyn lähetettiin kohdeorganisaation eräässä yksikössä työskentelevälle 467 toimihenkilölle sähköpostin välityksellä.
The data was collected through a questionnaire that could be filled on the Internet.
Aineisto kerättiin internetissä täytettävällä kyselylomakkeella.
172 (N=172) employees responded to the survey.
Vastauksia saatiin 172 (N=172), joten vastausprosentiksi muodostui 36,8 %.
Regardless of the possible positive impacts, the attitudes towards performance appraisal discussions are often negative or indifferent.
Mahdollisista positiivisista tuloksista huolimatta kehityskeskusteluihin suhtaudutaan usein negatiivisesti tai välinpitämättömästi.
Based on the results, the employees appreciate an open, equal discussion and the feeling of being heard more than the opportunity to affect different decisions.
Tulosten pohjalta voidaan päätellä, että alaiset arvostavat vapaata, tasa-arvoista keskustelua sekä kuulluksi tulemisen tunnetta enemmän kuin mahdollisuutta vaikuttaa suoraan itseään koskeviin päätöksiin.
Participation in performance appraisal discussions is perceived to influence numerous work-related phenomenona, such as employees' job satisfaction, commitment and productivity.
Kehityskeskusteluissa osallistumisen on havaittu olevan yhteydessä lukuisiin työhön liittyviin ilmiöihin, kuten alaisen työtyytyväisyyteen, sitoutuneisuuteen, sekä tuottavuuteen.
The study was conducted using quantitative methods.
Tutkimus suoritettiin kvantitatiivisin menetelmin kyselylomaketutkimuksena.
The results can be utilized in developing performance appraisal discussions in the goal organization or other similar organizations.
Tuloksia voidaan hyödyntää kohdeorganisaation sekä muiden samankaltaisten organisaatioiden kehityskeskustelujen kehittämiseen.
The purpose of this study is to build knowledge that the target organization may utilize in developing their performance appraisal discussions.
Tämän tutkielman tarkoituksena on tuottaa tietoa, jota kohdeorganisaatio voi hyödyntää kehityskeskustelujensa kehittämiseen.
The objective of this study is to examine employees' perceptions of participation in performance appraisal discussions, and to determine the factors that are related to it.
Tutkielman tavoitteena on tarkastella alaisten näkemyksiä kehityskeskusteluissa osallistumisesta, sekä selvittää, mitkä tekijät siihen ovat yhteydessä.
It is possible, that to improve the attitudes towards performance appraisal discussions, attention must be paid to leader-member relationships and communication.
On mahdollista, että kehityskeskusteluun kohdistuvien asenteiden korjaamiseksi huomio on kiinnitettävä esimies-alaissuhteeseen ja vuorovaikutuksellisiin tekijöihin.
Moreover, the leader-member relationship, the perceived effectiveness of the communication, and participation were perceived to be linked to the satisfaction towards the performance appraisal discussion.
Lisäksi esimies-alaissuhteen laadun, vuorovaikutuksen koetun tehokkuuden sekä osallistumisen aktiivisuuden havaittiin olevan yhteydessä kehityskeskusteluihin kohdistuvaan tyytyväisyyteen.
The results of this study describe the perceptions of employees on performance appraisal discussions, participation and leader-member exchange relationships within the target organization.
Tutkimuksen tulokset kuvaavat kohdeorganisaatiossa työskentelevien alaisten näkemyksiä kehityskeskusteluista, osallistumisesta sekä esimies-alaissuhteestaan.
According to the results, participation is less significant than the leader-member relationship or communication effectiveness in explaining satisfaction towards the performance appraisal discussions.
Tulokset kuitenkin osoittivat, että osallistumisen painoarvo kehityskeskusteluun kohdistuvaa tyytyväisyyttä selitettäessä on pienempi kuin esimies-alaissuhteen tai vuorovaikutuksen koetun tehokkuuden.
The perceived effectiveness of the communication and the quality of the leader-member relationship were found to be linked to employees' participation in the performance appraisal discussion.
Vuorovaikutuksen koetun tehokkuuden sekä esimies-alaissuhteen laadun havaittiin olevan yhteydessä alaisten osallistumiseen.
According to the results, the employees found that they had participated fairly well in their performance appraisal discussions.
Tulokset osoittivat, että yleisesti ottaen alaiset kokivat osallistuneensa melko hyvin kehityskeskusteluissaan (ka=3,55, s=.520).
These issues were also addressed in the present study.
Näistä tekijöistä oltiin kiinnostuneita myös tässä tutkimuksessa.
The subjects of the study comprised six female children's nurses aged 27-53 who worked in the centre.
Tutkimusryhmään kuului kuusi päiväkodin lastenhoitajina toimivaa 27-53-vuotiasta naista.
The Art Pauses produced two types of dialogue - question-answer sequences and group dialogue - and a multitude of small stories.
Taidetuokiot tuottivat kahdenlaista dialogia - kysymys-vastaussarjoja ja ryhmädialogia - sekä paljon pieniä tarinoita.
At best, this results in the discovery of completely new perspectives and the emergence of new common ground.
Parhaimmillaan seurauksena on aivan uudenlaisten näkökulmien löytäminen ja yhteinen uusi ymmärrys.
Dialogic skills, especially reflection, improved during the process.
Dialogitaidot, erityisesti refleksiivisyys kehittyivät prosessin aikana.
The advocates of dialogic learning theory, David Bohm and William Isaacs, have suggested that a dialogue conducted in an atmosphere of equality and mutual respect helps people distance themselves from ordinary patterns of thought and uncovers the factors underlying the thought process.
Dialogioppimisteoreetikot David Bohm ja William Isaacs ovat ehdottaneet, että tasa-arvoisessa kunnioituksen ilmapiirissä käyty dialoginen vuorovaikutus auttaa etääntymään tavanomaisesta ajattelusta ja paljastamaan ajattelun taustalla vaikuttavia tekijöitä.
Learning was transferred to other contexts and applied to a day care centre setting.
Opittua siirrettiin muihin konteksteihin ja sovellettiin päiväkodin toimintaan.
The small story analysis was based on the Narrative Process Coding System (NPCS) developed by Angus and Hardtke (1994) and the PNN model (positive, negative, neutral) derived from it for this study.
Analyysissä sovellettiin Anguksen ja Hardtken (1994) NPCS Narrative Process Coding System -analyysimallia sekä sen pohjalta mukailtua omaa PNN-mallia, joka tulee sanoista positiivinen, negatiivinen ja neutraali.
Interaction was characterised by open expression of feelings, storytelling and progressive increase in positive expression.
Vuorovaikutukselle oli ominaista avoin tunneilmaisu, tarinallisuus ja positiivisen ilmaisun nousujohteinen kasvu.
The art-based approach fostered self-expression and promoted the creation of an open atmosphere.
Taidelähtöisyys tuki itseilmaisua ja edisti avoimen ilmapiirin syntyä.
The study and data collection were undertaken in a Helsinki-based child day care centre in September 2011 during three Art Pauses measuring three hours each.
Tutkimus ja aineiston keruu toteutettiin helsinkiläisessä päiväkodissa syyskuussa 2011 kolmessa kolmen tunnin Taidetuokiossa.
Analysis of data was performed using both data- and theory-based content analysis, supported by narrative small story research.
Aineiston analysoinnissa käytettiin sekä aineisto- että teorialähtöistä sisällönanalyysiä, joiden tukena hyödynnettiin narratiivista pientarinatutkimusta.
This qualitative, constructivist case study is designed to enhance the understanding of art-based dialogic learning in a working community, a small group setting.
Tämän laadullisen, konstruktivistisen tapaustutkimuksen tavoitteena on lisätä ymmärrystä taidelähtöisestä dialogioppimisesta työyhteisössä, pienryhmässä.
In the course of the process, dialogue progressed from dissatisfaction with everyday problems to job satisfaction.
Vuorovaikutus muuttui prosessin kuluessa arjen ongelmiin liittyvästä tyytymättömyydestä työtyytyväisyyteen.
This study and the design of the Art Pause method developed in this study for data collection purposes were based on the theories of dialogic learning, reflection, art education, art-based working and art therapy.
Tämä tutkimus sekä aineiston keruuta varten kehittämäni Taidetuokio-menetelmän kehittämistyö perustuivat dialogioppimisen, reflektion, taidekasvatuksen, taidelähtöisen työskentelyn ja taideterapian teorioihin.
The research problem was approached from three key angles: the type of dialogue created in the learning process, the evolution of the process from the learning perspective and the significance of art-based working for the process.
Tutkimustehtävää lähestyttiin seuraavien kolmen keskeisen tekijän kannalta: minkälaista dialogia oppimisprosessi tuotti, miten prosessi muuttui oppimisen näkökulmasta ja mikä oli taidelähtöisen työskentelyn merkitys prosessissa.
The findings can be drawn on to enhance staff skills and wellness and used in research into art-based dialogue.
Tuloksia voidaan hyödyntää henkilöstön osaamisen ja hyvinvoinnin kehittämisessä sekä taidelähtöisen vuorovaikutuksen tutkimuksessa.
Empowerment occurred in response to art-based working and the emergence of new understanding.
Voimaantumista tapahtui taidetyöskentelyn ja uuden ymmärryksen myötä.
Learning dialogue in combination with art-based working can be perceived to have promoted the development of interpersonal skills, emergence of new understanding and higher wellness at work.
Dialogioppimisen ja taidetyöskentelyn yhdistelmän voidaan katsoa edistäneen vuorovaikutustaitojen kehittymistä, uuden ymmärryksen syntymistä ja työhyvinvoinnin kasvua.
The study focused on the art-based process of learning dialogue in the context of wellness at work and the primary function of child day care centres.
Tutkimuksen kohteena oli taidelähtöinen dialogi-oppimisen prosessi työhyvinvoinnin ja päiväkodin perustehtävän aihepiirissä.
In this study, the concept of art-based refers to the exploitation of fine arts, exercises activating body memory and relaxation in the context of learning dialogue.
Taidelähtöisyys merkitsee tässä kuvataiteen, kehon muistia aktivoivien harjoitusten ja rentoutuksen hyödyntämistä dialogisen oppimisen yhteydessä.
The findings of this study show that art-based dialogic learning is well suited to the development of interpersonal skills and promotion of staff wellness.
Taidelähtöinen dialogioppiminen soveltuu tämän tutkimuksen tulosten perusteella vuorovaikutustaitojen kehittämiseen ja henkilöstön työhyvinvoinnin edistämiseen.
However, agency cannot be understood detached from structure, and thus a structural point of view was also included in the research problem.
Toimijuutta ei kuitenkaan voi ymmärtää ilman rakenteita, joten ongelmanasetteluun sisällytettiin myös rakenteellinen näkökulma.
and the political 'Spielraum' (what did the agents do in the situation with the possibilities?)
sekä politiikan pelitilaa (mitä poliittiset toimijat tekivät tilanteen ja mahdollisuuksien asettamissa rajoissa?).
The political situation and the political possibilities opened up an active political 'Spielraum', in which a central "policy-entrepreneur" got the chance to propose the sample based solution, which was then consciously backed by political agents inside the NBE.
Politiikan tilanne ja mahdollisuudet loivat aktiivisen poliittisen pelitilan, jossa keskeinen "policy-yrittäjä" sai tilaisuuden ehdottaa laatimaansa otospohjaista ratkaisua, jota puollettiin tietoisesti OPH:ssa.
The decision was unanimous and there were no counterproposals, which was analyzed to be heavily accounted for by certain structural factors; these included NBE's egalitarian value base, lack of resources, and the known functionality of the sample based model.
Päätös oli yksimielinen eikä vastaehdotuksia esitetty, minkä analysoitiin johtuvan painavasti tietyistä rakenteellisista tekijöistä; näitä olivat OPH:ssa vaikuttanut egalitaarinen arvopohja, resurssipula sekä otospohjaisen ratkaisun tiedetty toimivuus.
The study analyzed the political situation (e.g. historical and economic developments), the political possibilities (what was discursively possible in that situation?)
Tutkielmassa analysoitiin otospohjaisen mallin synnyn politiikan rakenteellista tilannetta (historialliset, taloudelliset yms. kehityskulut), politiikan mahdollisuuksia (mikä oli diskursiivisesti mahdollista kyseisessä tilanteessa?)
This thesis seeks to find out, how and why a sample based evaluation model (QAE-model) was implemented for Finnish comprehensive school during the 1990's instead of national exams and school ranking lists.
Tämän tutkielman tarkoitus on selvittää, miksi ja miten Suomen peruskoulujen laadunarviointia varten muodostettiin 1990-luvulla otospohjainen arviointimalli päättökokeiden ja ranking-listojen sijaan.
In addition the studies postulate, that egalitarianism was boosted by two unpredictable historical happenstances – the economic downturn of the 1990's and increased municipal autonomy – which also backed a softer approach to QAE.
Lisäksi tutkimuksissa katsotaan, että egalitarismin tukena on ollut kaksi historiallista sattumaa tai yhteenkäymistä – 90-luvun lama ja kunta-autonomia – jotka ovat tukeneet nimenomaan pehmeämmän laadunarviointimallin muodostumista.
These previous studies appeared to lack an important perspective: the birth of the sample based QAE-model was explained by structural factors and historical happenstances while political agency – conscious political action – was by and large neglected.
Aikaisemmissa tutkimuksissa vaikutti olevan aukko: otospohjaisen arviointimallin syntyä selitettiin rakenteellisilla tekijöillä ja historiallisilla yhteenkäymisillä, mutta poliittista toimijuutta eli aktiivista tietoista toimintaa ei otettu huomioon miltei ollenkaan.
Research material consisted of three interviews with people who partook in the National Board of Education's ARMI-project to design the model, NBE-archives and study literature.
Tutkimusaineistona käytettiin otospohjaisen mallin muodostaneen Opetushallituksen ARMI-ryhmän jäsenten haastatteluja (3), OPH:n arkistoja sekä tutkimuskirjallisuutta.
This defined the starting point for this thesis: the aim was to include political agency as a central point of focus.
Tällä tutkielmalla pyrittiin täyttämään tätä aukkoa: poliittinen toiminta nostettiin mukaan tarkastelun kohteeksi.
Previous studies assert, that the birth of the sample based model is largely explained by embedded egalitarianism, which influenced political decision making in Finland at that time: Finnish decision makers rejected school ranking lists, which were perceived to increase inequality.
Aikaisempien tutkimusten mukaan otospohjaisen mallin syntyä selittää Suomen politiikassa vaikuttanut juurtunut egalitarismi, joka puskuroi ylikansallisia laadunarviointivaikutteita vastaan: laadunarvioinnin eriarvoistavia sovellutuksia kuten ranking-listoja ei haluttu tuoda Suomeen.
The research problem was approached methodologically with "the model for analysis of political dynamics", which takes account of both structure and agency.
Tutkimusongelmaan pyrittiin vastaamaan toimijuuden ja rakenteen huomioivan politiikan dynamiikan analyysimallin avulla.
Contrary to previous studies, the findings suggest, that the birth of the sample based model is best explained by the combinatory effect of both structure and agency, while happenstance plays a smaller role.
Tutkimustulosten perusteella ehdotetaan seuraavaa: otospohjaisen arviointimallin synty selittyy voimakkaimmin toimijuuden ja rakenteen yhteisvaikutuksella.
The research findings showed, that the birth of the sample based model was consequence of both structure and agency.
Tutkimustulokset osoittivat, että otospohjainen arviointimalli oli sekä tietoisen poliittisen toiminnan että tiettyjen rakenteellisten tekijöiden tuotos.
Exergames in School : Case Study in 4th Class
Virtuaaliset liikuntapelit koulun arjessa : Tapaustutkimus neljännellä luokalla
The data was collected using beginning- and end-surveys, observing play situations at school, student Focus groups' and teachers' interviews.
Aineiston keruussa käytettiin montaa menetelmää: alku- ja loppukyselyä, osallistuvaa observointia, pelitilanteiden observointia, oppilaiden focus group -haastatteluja sekä opettajan haastattelua.
Especially inactive students liked playing together ExerGames.
Erityisesti vähän liikkuvat innostuivat yhdessä pelaamisesta.
Educational ExerGames motivated both active and inactive students.
Virtuaalipelit motivoivat sekä liikkuvia että vähän liikkuvia oppilaita.