natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Adults with intellectual disability (ID) are also prone to low bone mineral density (BMD) and increased fractures.
Osteoporoosi on luun haurastumiseen johtava sairaus, josta seuraa luun murtuma-alttius.
BMD was low in children; the median spinal BMAD Z-score was -1.0 (range -5.0 – +2.0) and the BMAD Z-score <-2.0 in 20% of the children.
Tutkimustulosten perusteella vaikeasti liikuntavammaisille lapsille ja kehitysvammaisille hoitokotiasukkaille suositellaan ympärivuotista suun kautta otettavaa D3-vitamiinilisää ainakin 800–1000 KY (20–25 µg) vuorokaudessa.
The study was based on a retrospective review of the patient material of the occupational medicine clinic at the Finnish Institute of Occupational Health for the period 1.1.1990–31.5.2011.
Tutkimus perustui Työterveyslaitoksen työlääketieteen klinikan potilasaineistoon ajanjaksolta 1.1.1990–31.5.2011.
Early identification of potential immediate sensitizers in the workplace is important to prevent long-lasting health effects and loss of work ability.
Potentiaalisten herkistäjien varhainen tunnistaminen on tärkeää pitkäaikaisten terveysvaikutusten ja työkyvyn menettämisen ehkäisemiseksi.
Immediate sensitization to chemicals can be prevented by substituting harmful agents, using appropriate working methods and adequate protective equipment, and educating workers.
Välitön herkistyminen kemikaaleille on ehkäistävissä korvaamalla haitalliset aineet turvallisemmilla, asianmukaisilla työmenetelmillä ja suojavarusteilla ja kouluttamalla työntekijöitä.
The results should still be interpreted cautiously, and data on exposure, clinical symptoms and results in other clinical tests should be taken into account.
Tuloksia tulee kuitenkin tulkita varovasti, huomioiden myös altistumistieto, kliiniset oireet ja muiden tutkimusten tulokset.
For a considerable amount of chemicals, the role of specific IgE in the development of allergic symptoms remains uncertain, and the value of skin prick testing in the diagnostics is limited.
Monen kemikaalin kohdalla spesifin IgE:n rooli allergisten oireiden kehittymisessä jää edelleen epäselväksi ja ihopistokokeista saatava hyöty diagnostiikassa on rajallinen.
Of the 291 diagnoses of immediate allergic skin diseases, contact urticaria was diagnosed in 232 cases and protein contact dermatitis in 59 cases.
Kaikista 291 tutkittavista, joilla oli todettu välitön, allerginen ihosairaus, kosketusurtikaria todettiin 232 henkilöllä ja proteiinikosketusihottuma 59 henkilöllä.
Flour, grains and animal feed were the most common cause, followed by cow dander and natural rubber latex.
Jauhot, jyvät ja rehut olivat yleisin aiheuttaja, ennen lehmän hilsettä ja luonnonkumia.
Positive skin prick tests were noted for organic acid anhydrides, isocyanates, epoxy resins, persulfates, chloramine T, chlorhexidine, and aziridine.
Tutkimusjakson aikana positiivisia ihopistokokeita todettiin orgaanisille happoanhydrideille, isosyanaateille, epoksiresiineille, persulfaateille, Kloramin T:lle, klooriheksidiinille ja atsiridiinille.
Conclusions: Diagnostics of immediate allergic diseases induced by the occupational environment are challenging and there is a strong need for standardized allergen extracts, established test methods and confirmed guidelines for diagnostics.
Johtopäätökset: Välittömien työperäisten allergisten sairauksien diagnostiikka on vaativaa ja standardoiduille allergeeniuutteille, vakiintuneille testausmenetelmille ja yleisesti hyväksytyille toimintaohjeille on selkeä tarve.
Ethanolamines, pyrocatechol, ammonium thioglycolate and glyoxal did not induce any positive prick test reactions during the study period.
Etanoliamiinit, pyrokatekoli, ammoniumtioglykolaatti ja glyoksaali eivät aiheuttaneet positiivisia ihopistokoereaktioita.
Amine hardeners, formaldehyde, glutaraldehyde, paraphenylene-diamine, methacrylates and colophonium all induced sporadic, small prick test reactions with doubtful clinical relevance.
Amiinikovetteet, formaldehydi, glutaraldehydi, parafenyleenidiamiini, metakrylaatit ja kolofoni aiheuttivat satunnaisia, pieniä ihopistokoereaktioita, joiden kliininen merkitys jäi epävarmaksi.
Concurrent allergic airway diseases are quite common in patients with immediate allergic skin diseases, and preventive measures should comprise both skin and airway protection.
Samanaikaiset allergiset hengitystiesairaudet ovat varsin yleisiä potilailla, joilla todetaan välitön allerginen ihosairaus ja ennaltaehkäisevien toimenpiteiden tulisi käsittää sekä ihon että hengitysteiden suojaamisen.
The aim of this thesis was to assess the diagnostic procedures of occupational immediate allergic diseases and evaluate the feasibility of skin tests.
Väitöskirjatyön tavoitteena oli arvioida työperäisten välittömien allergisten sairauksien diagnostisia käytäntöjä ja ihopistokokeiden soveltuvuutta diagnostiikassa.
IgE-mediated sensitization seems to play a significant role in the development of occupational allergic diseases for a selected group of chemicals, and for these chemicals skin prick tests can be of substantial value in the diagnostics.
IgE-välitteinen herkistyminen vaikuttaa olevan merkittävässä roolissa välittömien allergisten ammattitautien kehittymisessä valikoituneissa kemikaaliryhmissä, jolloin ihopistokokeista voi olla ratkaisevaa hyötyä.
Exposure to chemicals was the cause of contact urticaria in 14% of the patients.
Altistuminen kemikaaleille aiheutti työperäisen kosketusurtikarian 41 henkilölle.
A concomitant airway disease caused by the same work-related agent was diagnosed in 46% of the patients with contact urticaria or protein contact dermatitis.
Samanaikainen hengitystiesairaus saman työperäisen altisteen aiheuttamana todettiin 46 %:lla tutkittavista.
The concomitant occurrence of immediate allergic skin and airway diseases was also investigated.
Kosketusurtikariaan kohdistettiin erityistä huomiota ja lisäksi tutkimme välittömien allergisten iho- ja hengitystiesairauksien samanaikaista esiintymistä.
We also applied computerized modelling to elucidate the possible role of different cis/trans stereoisomers of the tripeptides in ACE inhibition.
Tutkimuksessa käytettiin myös tietokonemallinnusta selvittämään Ile-Pro-Pro:n aminohappojen välisten sidosten (cis/trans) avaruudellisen rakenteen merkitystä kohdennettaessa yhdisteen sitoutumista ACE:n aktiiviseen keskukseen.
Our computerized model revealed that cis-trans is the best stereoisomer configuration of the tripeptide to inhibit ACE1.
Tietokonemallinnus osoitti, että tutkitun peptidin neljästä avaruudellisesta muodosta cis-trans muoto on edullisin ACE-estossa.
Although their principal blood pressure lowering mechanism is thought to be inhibition of the angiotensin-converting enzyme (ACE), other mechanisms are also possible.
Ensisijaiseksi vaikutusmekanismiksi on osoitettu, lääkekohteenakin toimivan, angiotensiiniä konvertoivan entsyymin (ACE) aktiivisuuden vähentäminen ja sitä kautta voimakkaasti verisuonia supistavan angiotensiini II:n muodostumisen esto.
Tripeptides penetrated across the caco-2 cell monolayer in an intact form using both paracellular and peptide transporter 1 (Pept1) mediated routes.
Tripeptidit imeytyvät suoliston solukerroksen läpi pilkkoutumatta käyttäen hyväkseen sekä aktiivista että passiivista kuljetusta.
The results of the thesis strongly support the concept that the bioactive tripeptides and probably other small molecular peptides from different dietary components such as milk and fish, should be investigated in long-term controlled clinical trials in an elderly population instead of the previously examined young or middle-aged individuals.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että ravinnon komponenteilla, tässä tapauksessa maidon proteiineista pilkkoutuvilla peptideillä, saattaa pitkäaikaisessa käytössä olla merkitystä sydämen ja verisuoniston terveydelle.
Cardiovascular diseases and hypertension are common in the aging population.
Joka vuosi sydän- ja verisuonisairaudet aiheuttavat miljoonien ihmisten ennenaikaisen kuoleman Euroopassa.
Two milk-derived tripeptides, Ile-Pro-Pro and Val-Pro-Pro, have been shown to decrease elevated blood pressure in humans and in experimental models.
Niiden on osoitettu alentavan kohonnutta verenpainetta kokeellisissa malleissa ja kliinisissä tutkimuksissa lievästi korkea verenpaineisilla henkilöillä.
In this thesis, the two tripeptides’ antihypertensive mechanisms were examined using an experimental model of hypertension, spontaneously hypertensive rats (SHR).
Tällaisia peptideitä ovat esimerkiksi kolmen aminohapon mittaiset tripeptidit, isoleusiini-proliini-proliini (Ile-Pro-Pro) ja valiini-proliini-proliini (Val-Pro-Pro).
Low-grade inflammation in the vasculature has been shown to occur during ageing as well as being present in hypertension.
Työssä keskityttiin iän ja verenpaineen kohoamiseen liittyvään verisuonten lievään tulehdukseen sekä solumalleihin.
Long term feeding of the tripeptides retarded the development of hypertension during aging of both SHR and healthy old animals.
Päätulokset osoittivat, että tripeptidit alensivat korkeaverenpaineisen eläimen verenpainetta juomaan lisättynä pitkäaikaisessa kokeessa.
However, pre-incubation in vitro with Ile-Pro-Pro before exposure to bradykinin exerted a synergistic effect with bradykinin to induce vasorelaxation even in old animals.
Voidakseen päästä vaikutuspaikkaansa verisuonen seinämään peptidien on imeydyttävä suolistosta, joten imeytymistä selvitettiin käyttäen suolen pintasolukkoa mallintavia soluviljelmiä.
There was a special focus on bradykinin and its role in vascular reactivity in hypertensive and ageing animals.
Tutkimuksessa keskityttiin verisuonien jäykkyyttä sääteleviin fysiologisiin tekijöihin ja niiden kohdemolekyyleihin.
Nutritional life-style factors can help to reduce and maintain a healthy level of blood pressure.
Aikaisempien kliinisten tutkimusten ja tämän väitöskirjatyön perusteella niistä voisi olla hyötyä, kun suositellaan verenpainetta seurattaessa potilaalle ravitsemuksellisia valintoja.
We suggest that this converts the normal bradykinin property to relax blood vessels into a vasoconstrictive effect.
Tällaisia bioaktiivisiksiksi peptideiksi kutsuttuja yhdisteitä voi pilkkoutua maidon proteiineista mm. maitohappobakteerien vaikutuksesta.
The children’s share was low in documentation.
Lasten oma osuus dokumentoinnissa oli vähäinen.
My dissertation consists of three qualitative and one quantitative sub-studies.
Väitöskirjani koostuu kolmesta laadullisesta ja yhdestä määrällisestä osatutkimuksesta.
In the fourth study we used extensive quantitative data (2889 children, 194 day care centers, 179 educator teams, and 13 municipalities) to analyze the connections between documentation and ECEC learning environment, children’s orientation and their activities.
Neljännessä osatutkimuksessa käytettiin laajaa määrällistä aineistoa (2889 lasta, 194 päiväkotia, 179 kasvattajatiimiä ja 13 kuntaa), jonka avulla analysoitiin dokumentoinnin ja varhaiskasvatuksen oppimisympäristön, lasten toiminnan ja orientaation välisiä yhteyksiä.
In the first three studies we used photographs, videos, interviews, questionnaires, and other documentary material.
Kolmessa ensimmäisessä osatutkimuksessa aineistoina käytettiin valokuvia, videoita, haastatteluita, kyselylomakkeita ja dokumenttikoosteita.
Adult-oriented documentation may be a risk for not hearing children, to their participation, and privacy.
Aikuislähtöinen dokumentointi voi olla riski lapsen kuulluksi tulemiselle, osallisuuden toteutumiselle ja yksityisyydelle.
In the process of pedagogical documentation the challenge was to involve the parents, to use pedagogical documentation in a long-term manner, and to re-direct the process of pedagogical documentation when the situations changed.
Pedagogisessa dokumentoinnissa haasteena oli vanhempien ottaminen mukaan, pedagogisen dokumentoinnin pitkäjänteinen käyttäminen sekä pedagogisen dokumentoinnin suuntaaminen uudelleen tilanteiden muuttuessa.
According to the practitioners, implementation of pedagogical documentation was hampered by the shortage of time, equipment and know-how.
Varhaiskasvattajien mukaan pedagogisen dokumentoinnin toteuttamista vaikeuttivat pula ajasta, välineistä ja osaamisesta.
The results show that almost 40 percent of ECEC practitioners who participated the quantitative study did not use pedagogical documentation much or at all.
Tutkimukseni osoittaa, että lähes 40 % varhaiskasvattajista ei käyttänyt pedagogista dokumentointia juuri lainkaan.
Altogether over 50 children, ECEC practitioners, and parents participated in those qualitative studies.
Laadullisiin tutkimuksiin osallistui yli 50 lasta, vanhempaa ja varhaiskasvattajaa.
The risk of pedagogical documentation may be the lesser coexistence of practitioners with children.
Pedagogisen dokumentoinnin riskinä voi olla varhaiskasvattajien vähäisempi yhdessä olo lasten kanssa.
From documentation towards pedagogical documentation in early childhood
Varhaiskasvatuksen tallentamisesta kohti pedagogista dokumentointia
Based on my research, plentiful pedagogical documentation is connected with child-oriented and evolving operational culture in ECEC.
Väitöstutkimukseni perusteella pedagoginen dokumentointi on yhteydessä lapsilähtöiseen ja kehittyvään toimintakulttuuriin.
Pedagogical documentation also seemed to support the youngest children in communication and in new situations.
Lisäksi pedagoginen dokumentointi tuki päiväkodin pienimpiä lapsia ilmaisussa ja muutostilanteissa.
Documentation was used as a tool for making ECEC visible.
Varhaiskasvattajat käyttivät dokumentointia lasten toiminnan näkyväksi tekemisen välineenä.
As a whole, my research is a practice-oriented and multidisciplinary study in which theory and practice, as well as the diversity of research methods and materials, build an understanding of pedagogical documentation.
Pyrin teorian ja käytännön sekä tutkimusmenetelmien ja aineistojen moninaisuuden avulla rakentamaan syvällistä ymmärrystä pedagogisesta dokumentoinnista.
To my mind, pedagogical documentation is a tool for creating meanings for everyday phenomenon, conceptualizing, and shaping them together with children and parents.
Näkemykseni mukaan pedagogisen dokumentoinnin avulla voidaan yhdessä lasten ja vanhempien kanssa luoda merkityksiä arjen ilmiöille sekä käsitteellistää ja muokata niitä.
Pedagogical documentation was used in a goal-oriented way to plan and develop wide and playful learning processes.
Pedagoginen dokumentointi oli yhteydessä laajojen ja leikillisten prosessien suunnitteluun ja kehittämiseen yhdessä lasten kanssa.
To direct and develop ECEC practices in a flexible and creative way, it is important to assess and decide, what are the most important and appropriate contents and methods in each situation.
Silloin voidaan arvioida ja päättää, mikä varhaiskasvatuksessa on tärkeintä ja tarkoituksenmukaisinta juuri siinä kontekstissa.
With the concept of documentation I mean recording the ECEC activities and with the concept of pedagogical documentation I mean the process of planning and developing ECEC with the help of documents.
Dokumentoinnilla tarkoitan toiminnan tallentamista ja pedagogisella dokumentoinnilla varhaiskasvatuksen suunnittelua ja kehittämistä dokumenttien avulla.
In this dissertation I discuss documentation and the process of pedagogical documentation in early childhood education and care (ECEC).
Tarkastelen tässä väitöskirjassa varhaiskasvatuksessa tapahtuvaa dokumentointia ja siihen liittyvää pedagogisen dokumentoinnin prosessia.
However, the more pedagogical documentation was used the more open-minded and creative the operational culture was.
Kun dokumentointi sai pedagogisemman sävyn, esiin piirtyi ennakkoluulottomampi, luovempi, emotionaalisesti positiivisempi ja pedagogisemmin painottunut toimintakulttuuri.
I also study the challenges and possibilities of pedagogical documentation in Finnish ECEC.
Tutkin, minkälaiseen varhaiskasvatuksen toimintakulttuuriin pedagoginen dokumentointi liittyy ja mitkä ovat pedagogisen dokumentoinnin toteuttamisen mahdollisuudet ja haasteet suomalaisessa varhaiskasvatuksessa.
Transition from adult-oriented documentation towards child-oriented pedagogical documentation requires change in the operational culture of ECEC.
Siirtyminen varhaiskasvatuksen aikuislähtöisestä tallentamisesta ja näkyväksi tekemisestä kohti lapsilähtöistä ja pedagogista varhaiskasvatuksen prosessointia edellyttää varhaiskasvatuksen toimintakulttuurin muutosta, vahvaa pedagogista osaamista ja hyvää pedagogista johtamista.
The younger the children were, the less pedagogical documentation was used.
Nuorimpien lasten kansa pedagogista dokumentointia käytettiin kaikkein vähiten.
If pedagogical documentation is not regognized as part of evolving operational culture it is possible to miss many opportunities and to be exposed to the risks of documentation.
Pedagogisen dokumentoinnin tarjoamat mahdollisuudet voidaan hukata, jos sitä ei varhaiskasvatuksen kentällä tunnisteta kehittyvän toimintakulttuurin osana.
This thesis, consisting of four independent, double-blind, placebo-controlled clinical trials, investigated whether Lactobacillus GG (LGG) or a specific probiotic combination containing LGG would reduce the risk of common infections or the prevalence of pathogens in healthy and infection-prone children and in independent and institutionalised elderly people.
Probioottisen Lactobacillus rhamnosus GG-bakteerin sekä Lactobacillus GG:tä sisältävän probioottiyhdistelmän vaikutuksia infektiotautiriskiin tutkittiin terveillä päiväkotihoidossa olevilla lapsilla, korva-tulehduskierteisillä lapsilla, pitkäaikaishoidossa olevilla vanhuksilla sekä kotona tai palvelutaloissa asuvilla vanhuksilla.
The 5-month consumption of the same probiotic combination did not show any beneficial effects on the respiratory infections in frail, institutionalised elderly subjects.
Probioottiyhdistelmä ei vähentänyt hengitystieinfektioiden esiintyvyyttä huonokuntoisilla, pitkäaikaishoidossa olevilla vanhuksilla 5 kuukauden tutkimuksen aikana.
In healthy day-care children, the 7-month consumption of probiotic milk containing Lactobacillus GG appeared to postpone the first acute respiratory infection (ARI) by one week (p=0.03, adjusted p=0.16), and to reduce complicated infections (39% vs. 47%, p<0.05, adjusted p=0.13), as well as the need for antibiotic treatment (44% vs. 54%, p=0.03, adjusted p=0.08) and day-care absences (4.9 vs. 5.8 days, p=0.03, adjusted p=0.09) compared to the placebo milk.
Lactobacillus GG:tä sisältävän maidon päivittäinen nauttiminen 7 kuukauden ajan vähensi päiväkotihoidossa olevilla lapsilla komplisoituneiden hengitystieinfektioiden, pääasiallisesti korvatulehdusten, esiintyvyyttä 17 %, antibioottihoidon tarvetta 19 % sekä poissaolopäiviä 11-16 % verrokkimaitoryhmään verrattuna.
In addition, they appear to prevent recurrent infections in certain subgroups of children, such as in infection-prone children with allergic diseases.
Toistuvia korvatulehduksia esiintyi kuitenkin probioottiryhmässä merkitsevästi vähemmän allergisen taustan omaavilla lapsilla.
However, in otitis-prone children, a probiotic combination did not reduce the occurrence of AOM or the total prevalence of common AOM pathogens (Streptococcus pneumoniae, Haemophilus influenzae, Moraxella catarrhalis), except in the case of children with allergic diseases, in whom probiotics reduced recurrent AOM episodes (0% vs. 14%, p=0.03).
Kapselimuodossa nautittu probioottiyhdistelmä ei vähentänyt korvatulehduspatogeenien (Streptococcus pneumoniae, Hae-mophilus influenzae, Moraxella catarrhalis) nenänielukantajuutta eikä korvatulehdusten esiintyvyyttä infektiokierteestä kärsivillä lapsilla.
There is evidence suggesting that specific probiotics may be antagonistic to pathogens and may enhance the immune system, but the clinical evidence is still too sparce to make general conclusions on the disease-preventive effects of probiotics.
Probioottien vaikutukset infektioiden ehkäisyssä ovat lieviä, ja teho näyttää riippuvan henkilön immunologisesta tilasta, sillä probiootit eivät vähennä infektiotautiriskiä hyvin huonokuntoisilla vanhuksilla.
In infection-prone children, the 6-month consumption of a combination of four probiotic bacteria (LGG, L. rhamnosus LC705, Propionibacterium freudenreichii JS, Bifidobacterium breve 99) taken in capsules appeared to reduce recurrent ARIs (72% vs. 82%, p<0.05; adjusted p=0.06), and the effect was particularly noticeable in a subgroup of children with allergic diseases (12% vs. 33%, p=0.03), although no effect on the presence of nasopharyngeal rhinovirus or enterovirus was seen.
Korvatulehduskierteisillä lapsilla neljän probiootin yhdistelmä, joka sisälsi Lactobacillus GG:n lisäksi toisen laktobasillin, bifidobakteerin ja propionihappobakteerin, vä-hensi toistuvien flunssien (vähintään 4 tautiepisodia) esiintyvyyttä 12 % 6 kuukautta kestävän tutki-muksen aikana, etenkin lapsilla, joilla oli taipumusta allergiaan.
Infectious diseases put an enormous burden on both children and the elderly in the forms of respiratory, gastrointestinal and oral infections.
Hengitystieinfektiot ja ruoansulatuskanavan infektiot ovat lasten yleisimpiä infektiotauteja, suun limakalvon hiivainfektioita esiintyy puolestaan yleisesti vanhuksilla.
However, when the probiotic combination (LGG, L. rhamnosus LC705, Propionibacterium JS) was given in cheese to independent elderly subjects for 4 months, the oral carriage of high Candida counts was reduced in the probiotic group vs. the placebo group (21% vs. 34%, p=0.01, adjusted p=0.004).
Sen sijaan Lactobacillus GG:tä sisältävän probioottiyhdistelmän nauttiminen juustona 4 kuukauden ajan pienensi kotona tai palvelutaloissa asuvilla vanhuksilla korkean suun hiivakantajuuden esiintyvyyden riskiä 75 % sekä alhaisen syljenerityksen riskiä 56 % kontrollijuustoon verrattuna.
Alleviating ARI by probiotics may lead to a marginal reduction in the occurrence of AOM in healthy children but not in infection-prone children with disturbed nasopharyngeal microbiota.
Spesifiset probioottibakteerit, kuten Lactobacillus GG, näyttävät lieventävän hengitystieinfektiota perusterveillä lapsilla sekä infektiokierteisillä lapsilla, etenkin niillä, joilla on taipumus allergiaan.
Probiotics in the prevention of clinical manifestations of common infectious diseases in children and in the elderly
Probioottihoito ei vaikuttanut akuuttien ripulitautien esiintyvyyteen päiväkotihoidossa olevilla lapsilla eikä pitkäaikaishoidossa olevilla vanhuksilla.
On the basis of these results it could be supposed that Lactobacillus GG or a specific combination containing LGG are effective against viral but not against bacterial otitis, and the mechanism is probably mediated through the stimulation of the immune system.
Probioottien vaikutusmekanismia ei tutkittu näissä kliinisissä interventioissa, mutta vaikutuksen voidaan olettaa välittyvän immuunivasteen tehostumisen kautta.
Long-term probiotic treatment, either LGG given in milk to healthy children for 7 months or a combination of probiotics given in capsules to institutionalised elderly subjects for 5 months, did not reduce the occurrence of acute diarrhoea.
Elintarvikkeen muodossa nautittu Lactobacillus GG:tä sisältävä probioottiyhdistelmä tasapainottaa vanhusten suun mikrobistoa vähentämällä hiivakantajuutta.
Neurotrophic factors are small secretory proteins with important functions both in the nervous system and in peripheral tissues.
Hermokasvutekijät ovat pieniä solun erittämiä proteiineja, joilla on tärkeä rooli sekä hermostossa että muissa kudoksissa.
Glial cell line-derived neurotrophic factor (GDNF) is best known for its ability to support the survival of midbrain dopaminergic neurons and enteric neurons.
Gliasolulinjaperäinen hermokasvutekijä (GDNF) on parhaiten tunnettu siitä, että se säätelee keskiaivojen dopamiinisolujen sekä suoliston hermosolujen elonjäämistä.
Also, GDNF is essential for the development of kidney and testis.
GDNF:llä on tärkeä rooli myös munuaisten ja siittiösolujen kehityksen säätelyssä.
In this thesis, we characterized the cellular localization and secretion of two GDNF splice variants, pre-(α)pro-GDNF and pre-(β)pro-GDNF, that differ in their pro-regions.
Tutkimme tarkemmin kahta GDNF:n muotoa (pre-(α)pro-GDNF ja pre-(β)pro-GDNF), joiden pro-alueet ovat eripituisia.