natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The results show that usually price elasticity of wood supply is positive in both short-run and in long-run.
Tulosten mukaan puun tarjonnan hintajoustot ovat pääsääntöisesti positiivisia niin lyhyellä kuin pitkälläkin aikavälillä.
This is because this research uses monthly data where as earlier studies have used quarterly or annual data.
Tämä johtunee tutkimuksessa käytetystä tiheämmästä havaintovälistä (kuukausi) aiempiin tutkimuksiin verrattuna (vuosi- tai neljännesvuosi).
Nonindustral private forest owners wood supply
Yksityismetsien puun tarjonta
More than half of the raw material that Finnish round wood industry uses comes from NIPF’s.
Yli puolet Suomessa toimivan metsäteollisuuden käyttämästä raaka-aineesta hakataan kotimaisista yksityismetsistä.
This paper examines standing sale supply and delivery sale supply separately.
Tutkimuksessa tarkastellaan pysty- ja hankintakauppojen tarjontaa erikseen.
This result strengthens earlier research results on regional market differences in Finnish pulpwood supply.
Tämä tulos vahvistaa aiemmissa tutkimuksissa saatuja tuloksia kuitupuutavaralajien tarjonnan alueellisesta eriytyneisyydestä.
The results also show that there are remarkable differences between the supplies of round wood on different price areas.
Tuloksista voidaan myös havaita, että hinta-alueiden välillä on huomattavia eroja hintajoustoissa.
This paper examines the supply of round wood in Finland using the theoretical approach of Fisherian consumption-saving model.
Tutkimuksen teoreettisena viitekehyksenä käytetään fisheriläistä kulutussäästämismallia.
The results indicate that estimated short-run elasticities of supply are much greater than in earlier studies.
Tulosten mukaan varsinkin estimoidut lyhyen aikavälin tarjonnan hintajoustot ovat huomattavasti suurempia verrattuna aiempien tutkimusten estimointituloksiin.
In the short-run delivery sale models price elasticities of supply were much smaller than in standing sale models.
Hankintakauppojen lyhyen aikavälin hintajoustot jäivät pystykauppamallien vastaavia pienemmiksi.
There were remarkable differences between standing sale models and delivery sale models.
Hankinta- ja pystykauppamallien joustojen välillä oli havaittavissa selviä eroja.
The expected price variable’s effect on wood supply is negative.
Puun hintaodotuksia kuvaavalla viivästetyllä puunhinnalla on puolestaan alkuoletusten mukaisesti negatiivinen vaikutus puun tarjontaan.
The estimated long-run elasticities of supply witch describe the reactions to economic trend are in the same magnitude with earlier studies.
Pitkälle aikavälille estimoidut tarjonnan suhdannevaihtelua kuvaavat joustot olivat samaa suuruusluokkaa kuin aiemmissa uudemmissa tutkimuksissa.
Finnish round wood industry is reliable on Finnish nonindustrial private forest owners (NIPF) wood sales.
Suomen metsäteollisuuden puunsaanti riippuu keskeisesti perhemetsänomistajien puunmyynnistä.
This research examines the price elasticity of wood supply in Finland at regional level.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää eri puutavaralajien tarjonnan hintajoustoja ja niiden jakautumista aluetasolla Suomessa vuosien 1987–2007 välillä.
Therefore, it is important for the Finnish round wood industry and for the whole economy to know the issues that have an effect on NIPF’s wood supply.
Metsänomistajan puunmyyntipäätökseen vaikuttavien tekijöiden tunteminen on metsäteollisuudelle sekä koko Suomen kansantaloudelle erittäin tärkeää.
The symbols of the kindred connection between the churches included common roots, blood relations, cultural heritage, people s suffering and the Evangelical faith.
Kirkollisen heimoyhteyden symboleiksi nousivat yhteiset juuret, verisukulaisuus, kulttuuriperintö, kansojen kärsimys ja evankelinen usko.
Initially, these connections were established primarily by associations that represented various ecclesiastical operations.
Ensi vaiheessa yhteyksien luojina olivat etupäässä erilaisia kirkollisia toimintamuotoja edustaneet yhdistykset.
The ecclesiastical connections to Estonia were not motivated by a single goal.
Viroon suuntautuneiden kirkollisten yhteyksien motiivit eivät olleet yhtenäisiä.
The recreational groups at Finno-Ugric cultural conferences, the Finnish-Estonian convocations of the Suomen Kirkon Pappisliitto (the Clerical Association of the Church of Finland), the Hungarian-organised Finno-Ugric convocation in Budapest, and the Lappeenranta kindred peoples camp represented the connection that was perhaps most genuinely inspired by the kindred peoples ideology.
Suomalais-ugrilaisten kulttuurikokousten harrastuspiirit, Pappisliiton suomalais-virolaiset pappeinkokoukset, unkarilaisten järjestämä suomalais-ugrilainen pappeinkokous Budapestissa ja Lappeenrannan heimoveljesleiri edustivat ehkä aidointa heimoaatteen sävyttämää yhteyttä.
Such associations had already been set up in Finland during the period of autonomy (1809−1917), but similar activities did not begin in Estonia until the country s independence in 1918.
Suomessa näitä oli syntynyt jo autonomian aikana, mutta Virossa niitä ryhdyttiin perustamaan vasta maan itsenäistyttyä.
Other efforts included the Finnish diaspora activities in Narva and Tallinn as well as the meetings of clergymen in the recreational groups at Finno-Ugric cultural conferences and the convocations of Finnish and Estonian clergy.
Oman lukunsa muodostivat suomalainen diasporatyö Narvassa ja Tallinnassa sekä pappien kokoontumiset suomalais-ugrilaisten kulttuurikokousten harrastuspiireihin ja suomalais-virolaisiin pappeinkokouksiin.
The first connections were created by missionary workers, the YMCA, Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliitto (the Central Association for Parish Work of the Church of Finland) and the Laestadian new revival movement.
Ensimmäiset yhteydet syntyivät lähetystyön, NMKY:n, Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton ja lestadiolaisen uusheräyksen toimesta.
Separate from the kindred peoples activities per se, the activities of the Herättäjä-Yhdistys (the Awakening Society) in Estonian Ingria had such a strong Finnish nationalist tone that they led to a head-on confrontation with the Estonian regime headed by Konstantin Päts.
Se oli siinä määrin suomalaiskansallista toimintaa, että johti jyrkkään ristiriitaan Pätsin aikaisen Viron hallintovallan kanssa.
The initial difficulties of the Church of Estonia meant that more organised forms of contact were not established until the late 1920s, when the collaboration expanded to include parish youth work, Sunday schools, Christian student activities and the Christian work of the railway mission.
Tällöin yhteistyön piiriin astuivat myös seurakunnallinen nuorisotyö, pyhäkoulutyö, ylioppilastyö ja rautatieläisten keskuudessa tehtävä kristillinen työ.
For the Finns, the rise of nationalism and the resulting interest in kindred peoples, the Finno-Ugrians, provided the ideological basis for developing connections.
Suomalaisten osalta yhteyksien henkisenä pohjavireenä oli kansallinen herätys, joka oli nostanut myös heimokansat huomion kohteiksi.
Whereas the Finnish Evangelical Lutheran Mission shared an operational basis with the YMCA, the railway mission and Sunday schools, the connections of the Laestadian new revival movement were rooted in the revivalist movement, and the contacts of Finnish university students and the Finnish Christian Youth Organisation developed on the same basis from the late 1920s onwards by incorporating national revivalist efforts with the then-prevalent ideas of the Norwegian revivalist preacher Ole Hallesby.
Samaa voi sanoa 1920-luvun lopulta alkaen ylioppilaiden ja Suomen Nuorten Kristillisen Liiton yhteyksistä, joissa kotoperäisen herännäisyyden vaikutukset yhdistyivät ajassa liikkuneeseen hallesbyläiseen herätykseen.
Background: Diabetic nephropathy (DN) is a renal complication of diabetes and a common cause of end-stage renal disease (ESRD).
Munuaiskeräsen sairaudet, mukaan lukien diabeettinen nefropatia, ovat suurin syy kroonisille ja loppuvaiheen munuaissairauksille.
Podocyte loss due to detachment or apoptosis has a central role in the pathogenesis of DN, but the mechanisms are not fully understood.
Vaikka apoptoottista solukuolemaa tavataan diabeettisessa nefropatiassa, sen roolia ei täysin tunneta.
The studies in this thesis aimed to increase the knowledge of the pathophysiological mechanisms and molecular pathways leading to podocyte apoptosis in DN by studying three molecules that are expressed in podocytes, SH2-domain-containing inositol polyphosphate 5-phosphate 2 (SHIP2), 3-phosphoinositide-dependent kinase 1 (PDK1) and cyclindependent kinase 2 (CDK2).
Väitöskirjatyöni tarkoituksena on tutkia mekanismeja ja mokulaarisia signalointireittejä, jotka johtavat podosyyttien apoptoosiin diabeettisessa nefropatiassa.
We also observed that the expression of SHIP2 was upregulated in glomeruli of insulin resistant obese Zucker rats prior to the onset of proteinuria, suggesting a role for SHIP2 in the development of podocyte injury.
Koholla oleva verensokeri aiheuttaa myös valkuaisaineiden ja rasvojen sokeroitumisesta muodostuvia myrkyllisiä glykosylaation lopputuotteita eli AGE- (advanced glycosylation endproducts) tuotteita.
LPS-induced downregulation of PDK1 and CDK2 was prevented both in vitro and in vivo by inhibition of the toll-like receptor (TLR) pathway using immunomodulatory agent GIT27.
Podosyyttien häviämistä on näytetty sekä tyypin 1, että tyypin 2 diabeteksessa ilman diabeettista nefropatiaa, tai sen kanssa.
We also observed that treatment of human podocytes with sera from normoalbuminuric type 1 diabetic (T1D) patients with high lipopolysaccharide (LPS) activity downregulated the expression of PDK1 and CDK2.
Diabeettisessa nefropatiassa korkea verensokeri eli hyperglykemia johtaa mitokondriaalisen elektronien siirtoketjun ylikuormittumiseen.
Conclusions: Given the central role of the PI3K-dependent Akt signaling pathway in regulating cell survival, our findings suggest that SHIP2, PDK1 and CDK2 regulate apoptosis in podocytes by modulating the activity of the PI3K-dependent Akt signaling pathway.
Jotta munuaissairauksien etenemistä voidaan estää, on tärkeää ymmärtää mekanismeja, jotka johtavat podosyyttien apoptoosiin munuaiskeräsen sairauksissa.
We found that overexpression of SHIP2 in cultured podocytes reduced the phosphorylation of the major cell survival kinase Akt in response to insulin and increased apoptosis.
Näiden tiedetään aiheuttavan soluvaurioita ja apoptoosia munuiaskeräsen- ja tubuluksen soluissa.
Results: Lipid phosphatase SHIP2 was identified as an interaction partner of CD2AP, a protein known to be involved in the regulation of apoptosis in podocytes.
Diabeettista nefropatiaa sairastavilla on myös havaittu solukuolemaan liittyvien geenien säätelyssä muutoksia.
The effect of the other scenarios examined was notably smaller.
Muiden tarkasteltujen skenaarioiden vaikuttavuus oli selvästi heikompi.
Risk assessment was based on liver food consumption data (FINDIET 2002 study, KTL), obtained recipe information and recent results of vitamin A, cadmium and lead in liver.
Arvioinnin pohjana käytettiin maksaruokien kulutustietoja (Finravinto 2002 -tutkimus, KTL), maksaruokien reseptitietoja sekä tuoreita tietoja maksojen retinoidi-, kadmium- ja lyijypitoisuuksista.
However, the risk seems to pertain mainly to liver foods eaten as a main course (i.e., liver casserole, liver patties and liver stew).
Liikasaannin riski näyttäisi kuitenkin koskevan lähinnä pääruokana syötäviä maksaruokia, kuten maksalaatikkoa, jauhemaksapihviä ja maksakastiketta.
Liver consumption may predispose women to retinoid intakes higher than what is considered safe during pregnancy.
Maksaruokien käyttö voi altistaa suuremmille retinoidiannoksille kuin mitä pidetään turvallisena raskauden aikana.
However, the benefi ts of eating liver can probably be substituted by a well-balanced diet with plenty of vegetables and a reasonable amount of meat without the risk of an excess intake of retinoids.
Maksansyönnillä saavutettavat ravitsemukselliset hyödyt voitaneen kuitenkin korvata runsaasti kasviksia ja kohtuullisesti lihaa sisältävällä monipuolisella ruokavaliolla, jolloin retinoidien liikasaannin riskiä ei ole.
To re-evaluate current recommendations, the Finnish Food Safety Authority Evira made a risk assessment of retinoid intake from liver foods among Finnish women of fertile age.
Tämän vuoksi Elintarviketurvallisuusvirasto Evirassa on tehty riskinarviointi hedelmällisessä iässä olevien suomalaisnaisten altistumisesta retinoideille maksaruokien välityksellä.
Liver contains a lot of vitamin A in retinoid form, which can increase the risk of foetal malformations and miscarriages if ingested in large amounts.
Maksa sisältää runsaasti retinoidimuotoista A-vitamiinia, joka suurina annoksina voi lisätä sikiövaurioiden ja keskenmenon riskiä.
In addition to vitamin A, liver contains also other benefi cial nutritional elements like folic acid and iron.
Maksa sisältää A-vitamiinin lisäksi myös monia muita tärkeitä hivenaineita ja vitamiineja, kuten foolihappoa ja rautaa.
When considering the total daily vitamin A intake from the nutritional point of view, liver consumption has a positive effect.
Kun A-vitamiinin saantia tarkastellaan ravitsemuksellisesta näkökulmasta, maksansyönti auttaa saantisuositusten täyttymisessä.
The high iron content of liver may reduce the absorption of cadmium and lead from liver foods.
Maksan sisältämä rauta saattaa vähentää kadmiumin ja lyijyn imeytymistä maksaruuista.
The objectives of the risk assessment were to estimate the risk of intolerably high retinoid intake if all or some liver products were maintained in the diet of women during pregnancy.
Arvioinnissa tarkasteltiin riskiä suositukset ylittävälle retinoidien saannille, mikäli maksaruuat, tai vain jotkin niistä, säilyisivät osana raskauden ajan ruokavaliota.
If effects similar to a restricted consumption scenario (no main course liver foods) were tried to achieve by reducing liver retinoid contents, the retinoid content of livers should be less than 25% of the present level.
Vastaavasti maksojen retinoidipitoisuuksien pitäisi vähentyä noin neljännekseen, jotta vaikutus vastaisi osittaisen syöntirajoituksen (ei pääruokana syötäviä maksaruokia) tehokkuutta.
The main symptoms are abdominal pain, fever, diarrhoea and vomiting which last from one to three weeks, sometimes even longer.
Sen pääoireet ovat kuume, vatsakivut, ripuli ja oksentelu, jotka kestävät tavallisesti 1-3 viikkoa.
Infections caused by Y. enterocolitica are mostly sporadic.
Sianlihaa pidetään Y. enterocolitican tärkeimpänä tartunnanlähteenä ihmiselle.
The research is based on a long-term ethnographic fieldwork in Beyoğlu, concentrating on the dynamics between the effective urban centre around Istiklal Street and Taksim Square and the impoverished neighbourhoods of Tarlabaşı and Tophane in its close proximity.
Tarkastelen erityisesti dynamiikkaa Beyoğlun ydinkeskustan ja aivan sen liepeillä sijaitsevan Tarlabaşın naapuruston välillä.
The analysis focusses on moral ambiguities of everyday life; I discuss the spatially ordered sense of sociality, dealing with the notions of individual and community, freedom and tolerance, in relation to moral frameworks of Istanbul s urbanity coexisting in different spaces.
Aiheet yhdistyvät luontevasti käsityksiin julkisesta tilasta ja liikkeestä yli konkreettisten ja symbolisten rajojen; kuinka nykypäivän käsitykset vapaudesta, suvaitsevaisuudesta, etnisyydestä, uskonnosta ja yksilöllisyydestä koetaan eri tavoilla Istanbulin eri alueilla ja kuinka moraaliset konfliktit ilmenevät eri arvoja painottavien ryhmien välillä.
This study examines the moral qualities of urban space in the Beyoğlu district of Istanbul, looking particularly into how its transformation is understood as interaction between layers of historical consciousness and reproduction of its physical and symbolic boundaries.
Tutkimukseni käsittelee kaupunkitilan moraalisia ulottuvuuksia Beyoğlun kaupunginosassa Istanbulissa sekä yleisemmin urbaanin elämäntavan suhdetta historiaan ja moderniteettiin.
I investigate the historical consciousness of modernity in present-day Istanbul as constant reorganization of historical trajectories, spatial arrangements, mentalities and senses of selfhood in the city.
Tavoitteenani on käsitellä Istanbulissa tapahtuvia kulttuurisia prosesseja osana laajempaa tieteellistä keskustelua kaupunkiympäristöjen muutoksista, perinteen ja islamin suhteesta nykyajan moraalisiin haasteisiin sekä historiallisten narratiivien merkityksestä yhteisöjen muodostumisessa.
It focusses on how significant places in Istanbul carry different meanings to people, how the life-worlds of its neighbourhoods are separated from the urban sphere by contextually shifting boundaries and how the notions of public space and the spatial makeup of the city are rapidly changing, motivated by negotiations of appropriate values, appearances and practices.
Väitöskirjassani tutkin, kuinka jaot ja rajat Istanbulin kaupunkitilassa ymmärretään eri perustein ja kuinka sosiaaliset suhteet ja moraaliset viitekehykset vaikuttavat niiden luonteeseen ja dynamiikkoihin.
In the study, these transformations are studied as both material and embodied, in a way that acknowledges their historical specificities.
Suurkaupungeissa tapahtuvia muutoksia tarkastellaan usein joko maailmanlaajuisina ilmiöinä tai kulttuurisia erityispiirteitä korostaen – näiden sulautuminen yhteen arkisiksi toimintamalleiksi ja käytännöiksi jää helposti huomioimatta.
I explore the shifts between morally appropriate practices across sociocultural boundaries to study how they demand reflective adaptation from the inhabitants to reproduce the mental mappings of the city with internalized, albeit often contradictory, notions of the proper rules of the conduct.
Kenttätyössäni huomasin, että laajalle levinneet yksinkertaistavat jaottelut kaupunkilaisen elämätavan omaksuneiden ja sitä vasta opettelevien "massojen" välillä kätkevät sisälleen laajan keskustelun moraalisista kysymyksistä, joissa turkkilaisuutta, uskonnon asemaa yksilön elämässä ja Turkin suhdetta muuhun maailmaan määritellään jatkuvasti uudelleen perusteitaan myöten muuttuvilla tavoilla.
These are intimately linked with the extensive rearrangements of urban space in Istanbul that are redrawing the boundaries within the city.
Yleistyksiin perustuvat määritelmät rajatuista alueista jättävät kuitenkin huomiotta liikkeen merkityksen kaupunkitilassa.
These questions were extremely important in the everyday lives of my central informants, underemployed men living in Istanbul s inner-city neighbourhoods who were struggling to live moral lives in an environment characterized by discrimination and exclusion.
Istanbulissa nämä muutokset hahmottuvat voimakkaasti latautuneiden historiallisten asettelujen kautta; kaupungin pitkä historia Bysantin ja Osmanivaltakunnan tärkeimpänä keskuksena, islamilaisen kalifaatin kotikaupunkina sekä vahvasti sekularistisen Turkin tasavallan taloudellisena ja kulttuurisena keskipisteenä johtaa usein ristiriitaisiin ja kilpaileviin käsityksiin urbaanista ja modernista elämästä.
Contents of 150–500 μg/kg were found in severely contaminated areas.
Pahasti saastuneilta alueilta löydettiin 150–500 μg/kg pitoisuuksia.
High OTC levels were also found in the Naantali Harbour where the level decreased rapidly when moving towards the open sea.
Suuria pitoisuuksia todettiin myös Naantalin satamassa, jossa pitoisuudet kuitenkin pienenivät nopeasti avomerelle siirryttäessä.
Contents in contaminated areas exceeded 40 μg/kg.
Kuormitetuilla alueilla pitoisuudet ylittivät 40 μg/kg.
The OTC levels in fish caught in the same area varied between different species.
OT-pitoisuudet vaihtelivat samoilta pyyntialueilta kerättyjen kalalajien välillä.
Levels of organic tin compounds in Baltic sea and Finnish fresh water fish
Orgaanisten tinayhdisteiden pitoisuudet Itämeren kalassa ja kotimaisessa järvikalassa
The highest OTC contents (28–528 μg/kg) were found in perch caught in Vanhankaupunginlahti Bay in Helsinki.
Suurimmat OT-pitoisuudet todettiin Helsingin Vanhankaupunginlahden ahvenista (28–528 μg/kg), joilla sekä pituus että paino korreloivat OT-pitoisuuden kanssa.
Because the number of transportations is small (under 100 per year), vehicles are disinfected after each load and inland fish farms apply protective measures to prevent contamination, the spread to inland fish farms by live fish transports seems unlikely.
Koska kuljetuksia on määrällisesti vähän (alle 100 kappaletta vuodessa), kuljetusautot käyvät desinfioinnissa jokaisen kuljetetun erän jälkeen ja sisämaan laitoksissa harjoitetaan lisäksi taudinsuojaustoimia, taudin leviäminen tätä kautta ei vaikuta kovin todennäköiseltä.
In this project, we have studied and described the operational connections in aquaculture in the year 2005, which could be expected to induce the spread of VHS disease to inland fish farms.
Tällä tutkimuksella selvitettiin ja kuvattiin kalanviljelyyn liittyviä toiminnallisia yhteyksiä vuonna 2005, joiden voisi odottaa edistävän VHS-taudin sisämaahan leviämistä.
VHS disease was found for the first time in Finland at the beginning of the 21st century in fish farms in Åland and the Pyhtää area.
Suomessa VHS-tautia löydettiin ensin 2000-luvun alussa ahvenanmaalaisilta kalanviljelylaitoksilta sekä Pyhtäältä ja myöhemmin Uudenkaupungin-Rauman-Pyhärannan alueelta.
If the disease would spread to an inland fish farm, in a worst case scenario one infected fish farm could have an influence on fish stocking.
Jos tauti leviäisi sisämaahan, se voisi pahimmillaan jo yksittäisessä tautitapauksessa vaikuttaa kalaistutuksiin.
However, if VHS would spread to the south-western part of Finland, the likelihood of the disease spreading to inland fish farms would increase, because the region does not have the same restrictions as Åland and fish farms operate more freely.
Jos tauti kuitenkin pääsisi huomaamatta Lounais-Suomeen, taudin päätyminen sisävesistöihin olisi todennäköisempää, koska Lounais-Suomi ei ole rajoitusaluetta ja alueen kalankasvatuksessa voidaan toimia vapaammin.
Factors and operations influencing the spread of VHS disease to inland waters in Finland
Kalojen VHS-taudin sisävesistöihin leviämiseen vaikuttavia tekijöitä ja toimintatapoja
Aquaculture in Åland and the south-western region of Finland is differently structured.
Ahvenanmaan ja maantieteellisesti laajemman Lounais-Suomen merialueen toiminta on rakenteeltaan erilaista.
Approximately 20 fish farms deliver young fish to Åland for fish farming.
Sisämaasta tarkasteltaville alueille poikasia toimittaa ruokakalankasvatukseen noin 20 kalanviljelylaitosta.
We studied especially the connections of fish farms in Åland and in seawater in the south-western region of Finland to inland fish farms by aquaculture related operations.
Tarkastelun kohteina olivat erityisesti Ahvenanmaan ja Lounais-Suomen merialueen toiminnalliset yhteydet sisämaan kalanviljelyn ja kalanviljelyyn liittyvän toiminnan kanssa.
In the south-western region farms are smaller, the fish are killed and filleted in more locations and handling of by-products is more variable than in Åland.
Lounais-Suomessa yksiköt ovat pienempiä, perkaustoimintaa harjoittaa useampi yritys, perkaus- ja fileointijätteen käsittely on monimuotoisempaa kuin Ahvenanmaan rajoitusalueella.
Especially vulnerable would be several different forms of Brown trout (Salmo trutta), because one farm may produce up to 1/3 of the total population supplied for stocking per year.
Erityisen haavoittuvia voisivat olla erilaisten taimenkantojen istutukset: jopa kolmannes istutuksista voisi estyä yksittäisestä sisävesistöjen VHS-tautitapauksesta.
Processed fish and by-products are transported by the same routes which are used for the import of young fish into Åland.
Peratun kalan, fileointi- ja perkausjätteen kuljetukset kulkevat samoja reittejä kuin poikasten kuljetukset Ahvenanmaalle.
Contamination of transportation vehicles during unloading seems improbable.
Auton kontaminoituminen VHS-viruksella kaloja purettaessa vaikuttaa epätodennäköiseltä.
Combat situations are also handled differently.
Myös taistelutilanteet ovat erilaisia näiden pelien välillä.