natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The topic of this thesis is garbling schemes and their applications.
Tämä väitöskirja käsittelee garblausskeemoja ja niiden sovelluksia.
The new model of side information allows us to deﬁne new security classes.
Uudenlaisen sivutiedon avulla voidaan määritellä uusia turvallisuusluokkia.
We prove several relations between new and established security deﬁnitions.
Todistamme useita relaatioita uusien ja vanhojen turvallisuusmääritelmien välillä.
The established deﬁnition of side-information models the side-information of circuits perfectly but does not model side-information of Turing machines as well.
Vakiintunut määritelmä mallintaa loogisen piiriin liittyvää sivutietoa täydellisesti, mutta ei yhtä hyvin Turingin koneeseen liittyvää sivutietoa.
Since the client wants to protect the algorithm and the input, he cannot just send the algorithm and the input to the evaluator.
Koska asiakas tahtoo suojella algoritmiaan ja syötettään, hän ei voi vain lähettää niitä palvelimen laskettavaksi.
A garbling scheme is a set of algorithms for realizing secure two-party computation.
Garblausskeema on työkalu, jota käytetään turvallisen kahden osapuolen laskennan toteuttamiseen.
The ﬁrst application provides privacy-preserving electronic surveillance.
Näistä ensimmäinen on yksityisyyden säilyttävä sähköinen seuranta.
We show that the old security classes are compatible with the new model of side-information.
Osoitamme, että vanhat turvallisuusluokat voidaan esittää uudenkin sivutiedon avulla.
Recently, a solution based on fully homomorphic encryption provides arbitrarily reusable garbling schemes.
Hiljattain on esitetty tähän ongelmaan ratkaisu, joka perustuu täysin homomorﬁseen salaukseen.
In this thesis, we propose two applications utilizing garbling schemes.
Tässä työssä esittelemme kaksi sovellusta, jotka hyödyntävät garblaustekniikkaa.
Therefore, privacy-preserving or privacy-enhancing techniques have gained interest in recent research.
Siksi yksityisyyden säilyttävien tai yksityisyyden suojaa lisäävien tekniikoiden tutkimus on saanut huomiota.
Garbling schemes seem to be an ideal solution for privacy-preserving applications.
Näiden syiden vuoksi garblausskeemat ovat houkutteleva tekniikka käytettäväksi yksityisyyden säilyttävien sovellusten toteutuksessa.
The disadvantage in this approach is that the arbitrary reuse cannot be eﬃciently implemented due to the ineﬃciency of fully homomorphic encryption.
Ratkaisun haittapuoli kuitenkin on, ettei sille ole tiedossa tehokasta toteutusta, sillä täysin homomorﬁseen salaukseen ei ole vielä onnistuttu löytämään sellaista.
Secondly, garbling schemes are known to have eﬃcient implementations.
Lisäksi garblaukselle tiedetään olevan useita tehokkaita toteutuksia.
The information allowed to be leaked by the garbled algorithm and the garbled input depend on the representation of the algorithm.
Tieto, joka paljastuu garblatusta algoritmista tai garblatusta syötteestä riippuu siitä, millaisessa muodossa algoritmi on esitetty, kutsutaan sivutiedoksi.
We present several new security deﬁnitions for garbling schemes which are of practical use.
Esitämme garblausskeemoille uusia turvallisuusmääritelmiä, joiden tarve kumpuaa käytännön sovelluksista.
This kind of application would be ideal for assisted living services.
Tästä voi olla hyötyä etenkin kotihoidon palveluille.
Instead of arbitrary reusability, the same garbled algorithm could be used a limited number of times.
Esitämme vaihtoehtoisen näkökulman: sen sijaan, että samaa garblattua algoritmia voisi käyttää mielivaltaisen monta kertaa, sitä voikin käyttää vain tietyn, ennalta rajatun määrän kertoja.
A party called a client possesses a private algorithm as well as a private input and would like to compute the algorithm with this input.
Asiakas pitää hallussaan yksityistä algoritmia ja sen yksityistä syötettä, joilla hän haluaisi suorittaa tietyn laskennan.
However, the client might not have enough computational resources to evaluate the function with the input on his own.
Asiakkaalla ei välttämättä ole riittävästi laskentatehoa, minkä vuoksi hän ei pysty suorittamaan laskentaa itse, vaan joutuu ulkoistamaan laskennan toiselle osapuolelle, palvelimelle.
Traditionally, the same garbled algorithm can be evaluated once with garbled input.
Perinteisen määritelmän mukaan samaa garblattua algoritmia voi käyttää vain yhdellä garblatulla syötteellä laskemiseen.
On the other hand, the description of a Turing machine does not set any limitation to the size of the argument.
Tämä johtuu siitä, että jokainen yksittäinen looginen piiri asettaa syötteensä pituudelle rajan, mutta yksittäisellä Turingin koneella vastaavanlaista rajoitusta ei ole.
With a garbling scheme, the client can protect the privacy of the algorithm, the input and possibly also the privacy of the output.
Asiakas pystyy suojelemaan syötteensä ja algoritminsa yksityisyyttä käyttämällä garblausskeemaa.
To tackle this problem, we extend the model of side-information so that side-information depends on both the function and the argument.
Parannamme sivutiedon määritelmää, jolloin tämä ongelma poistuu.
In applications, the same function is often evaluated several times with diﬀerent inputs.
Käytännössä kuitenkin samaa algoritmia käytetään usean eri syötteen evaluoimiseen.
As a result, we obtain a complex hierarchy which can be represented as a product of three directed graphs.
Relaatioiden avulla garblausskeemojen turvallisuusluokille saadaan muodostettua hierarkia, joka koostuu kolmesta komponentista.
First of all, secure garbling schemes hide the algorithm and its input.
Garblaustekniikan avulla voidaan suojata sekä syöte että algoritmi.
There was a significant association between neurological complications and death.
Kuolema oli merkitsevästi yhteydessä neurologisiin komplikaatioihin.
In surgically treated patients, PCR was the only method to provide the etiological diagnosis in 4 patients (2 <i>Staphylococcus</i> species, 1 <i>Streptococcus bovis</i>, 1 Bartonella quintana); all had received antimicrobials before blood cultures were taken.
PCR-tutkimus poistetusta läpästä antoi ainoana menetelmänä etiologisen diagnoosin neljässä tapauksessa (2 stafylokokkilajia, 1 <i>Streptococcus bovis</i>,1 <i>Bartonella quintana</i>), joissa kaikissa mikrobilääkehoito oli ollut käytössä ennen näytteiden ottamista.
The neurological manifestations, when present, were evident before antimicrobial treatment in 76% of episodes and were the first sign of IE in 47% of episodes.
Neurologinen komplikaatio ilmeni ennen mikrobilääkehoidon aloittamista 76 %:ssa episodeja ollen ensimmäinen oire 47 %:ssa.
Despite major advances in diagnosis and therapy, morbidity and mortality associated with IE are high.
Huolimatta siitä, että taudin diagnostiikka ja hoito ovat kehittyneet, siihen liittyy edelleen merkittävää sairastuvuutta ja kuolleisuutta.
The results support the conclusion that rapid diagnosis and institution of antimicrobial therapy may be the most effective means to prevent neurological complications and to improve prognosis.
Lisäksi vahvistui käsitys, että nopea diagnoosi ja mikrobilääkehoidon aloittaminen ovat parhaat keinot ehkäistä neurologisia komplikaatioita ja parantaa endokardiittipotilaiden ennustetta.
As many as 115 disease episodes were rejected by the von Reyn criteria, whereas only 37 episodes were rejected by the Duke criteria (p<0.001).
Lisäksi peräti 115 episodissa endokardiitin diagnoosi hylättiin von Reyn kriteereillä, kun diagnoosi hylättiin Duken kriteereillä ainoastaan 37 episodissa (p<0.001).
Recently, considerable changes in the clinical pattern of IE have occurred in many countries.
Endokardiitin taudinkuvassa on viime vuosina tapahtunut muutoksia monissa maissa.
The fall in serum CRP was significantly faster when recovery was uncomplicated than when complications developed or death ensued.
Hoitovastetta seurattaessa seerumin CRP:n lasku oli merkitsevästi nopeampaa komplikaatioitta toipuvilla potilailla kuin niillä, joille kehittyi komplikaatioita tai jotka menehtyivät tautiinsa.
<b>Aims: </b>This study was performed to evaluate the clinical presentation and outcome of adult patients with IE treated in a Finnish teaching hospital between 1980 and 2004.
<b>Tavoitteet:</b> Tutkia endokardiitin kliinista kuvaa ja ennustetta suomalaisessa yliopistosairaalassa vuosina 1980-2004 endokardiitin vuoksi hoidetuilla aikuispotilailla.
<b>Results:</b> The Duke criteria were more sensitive than the von Reyn criteria to diagnose IE. Of the 243 episodes evaluated, 114 were designated as definite IE by the Duke criteria, as compared with 64 episodes by the von Reyn criteria (p<0.001).
<b>Tulokset: </b>Duken kriteerit osoittautuivat von Reyn kriteereitä herkemmiksi endokardiitin diagnostiikassa: 243 tutkitusta episodista 114 luokiteltiin varmoiksi endokardiiteiksi Duken kriteereillä, kun vastaavasti ainoastaan 64 luoteltiin varmoiksi von Reyn kriteereillä (p<0.001).
In Study III, the diagnostic usefulness of serial serum C-reactive protein (CRP) measurements in monitoring the outcome of IE in 134 episodes of definite IE was assessed.
Osatyössä III tutkittiin seerumin C-reaktiivisen proteiinin (CRP) käyttökelpoisuutta hoitovasteen arvioinnissa 134:ssä varmaksi luokitellussa endokardiittiepisodissa.
Episodes associated with intravenous drug use (IVDU) increased significantly over 25 years (p<0.001).
Huumeiden käyttäjien endokardiitit lisääntyivät tutkimusaikana merkitsevästi (p<0.001).
<b>Conclusions:</b> The Duke criteria are valid for diagnosing IE.
<b>Päätelmät:</b> Tässä työssä vahvistetaan Duken kriteerien käyttökelpoisuus endokardiitin diagnostiikassa.
The emergence of IVDU-associated episodes was the major change in the clinical pattern of IE during this 25-year study period.
Huumeiden käyttäjien endokardiittien ilmaantuminen on tärkein epidemiologinen muutos 25 vuoden tutkimusaikana.
Normalization of CRP was a good predictor of a favorable late outcome.
CRP:n normalisoituminen on endokardiittipotilailla hyvän ennusteen merkki.
<b>Methods:</b> In Study I, 243 consecutive episodes of suspected IE in 222 patients treated between 1980 and 1995 were retrospectively evaluated for the likelihood of IE, the Duke and the von Reyn diagnostic criteria were used.
<b>Aineisto:</b> Osatyössä I endokardiitin todennäköisyyttä analysoitiin 222:lla vuosina 1980-1995 endokardiittiepäilyn vuoksi hoidetulla potilaalla käyttäen apuna sekä Duken että von Reyn diagnostisia kriteereitä.
In Studies V and VI, 326 episodes of IE in 303 patients treated during 1980-2004 were evaluated for short-term outcome, 1-year outcome, clinical characteristics of IE and changes of clinical characteristics over time.
Osatöissä V ja VI analysoitiin kaikki vuosina 1980-2004 hoidetut 303 endokardiittipotilasta lyhytaikais- ja 1-vuotisennusteen suhteen sekä tutkittiin endokardiitin taudinkuvassa tapahtuneita muutoksia sairaalassamme.
In Study IV, broad-range bacterial rDNA PCR followed by sequencing was applied to analyze valve samples from 56 patients operated on for diagnosed or suspected IE.
Osatyössä IV tutkittiin yleisbakteeri-PCRmenetelmän käyttökelpoisuutta etiologisessa diagnostiikassa 56:lla endokardiittiepäilyn vuoksi leikatulla potilaalla.
PCR of samples from the removed valve tissue was useful for identifying the causative agent, if it was fastidious or if the specimen was taken during antimicrobial treatment.
Suoraan läppäkudoksesta tehty PCR-tutkimus on hyödyllinen, kun taudin aiheuttaja on kasvuominaisuuksiltaan vaativa tai potilas on saanut mikrobilääkehoitoa ennen viljelynäytteiden ottamista.
In Study II, IE-associated neurological complications were analyzed in 218 episodes of definite or possible IE, with emphasis on comparison between patients with and without neurological symptoms.
Osatyössä II tutkittiin endokardiittiin liittyviä neurologisia komplikaatioita 218 varmassa tai mahdollisessa endokardiittiepisodissa.
Overall inhospital and 1-year mortality were predicted by infection of 2 native valves, the occurrence of neurological complications, the occurrence of peripheral emboli, and heart failure.
Koko aineistossa kahden läpän infektio tai neurologisten komplikaatioiden, perifeeristen embolioiden tai sydämen vajaatoiminnan kehittyminen ennustivat sekä sairaalakuolleisuutta että 1-vuotiskuolleisuutta, kun taas ≥65 vuoden ikä ja sydämen ultraäänitutkimuksessa todettu vegetaatio tai Duken luokittelun mukainen pääkriteeri ennustivat kuolemaa vuoden sisällä.
There was a significant trend between the level of serum CRP on admission and the short-term outcome and 1-year outcome.
Uutena löydöksenä ilmeni, että korkea CRP-arvo sairaalaan tullessa merkitsee sekä huonoa lyhyt- että pitkäaikaisennustetta.
Regarding outcome, some factors predicting a poor prognosis were the same as in previous studies; a new finding was that high CRP values on admission predict significantly short-term and 1-year mortality.
Muutamat aiemmissa tutkimuksissa todetut huonon ennusteen merkit ennustavat huonoa ennustetta myös tämän tutkimuksen potilailla.
Children were followed up to four years of age.
Lapsia seurattiin neljän vuoden ikään asti.
A part of the parents participating in the clinical trial evaluated the feasibility of the novel administration method.
Osa tutkimusperheistä osallistui jatkotutkimukseen, jossa arvioitiin uuden annostelumenetelmän käyttökelpoisuutta.
On the other hand, these bacteria are also connected to dental caries.
Bifidobakteerit on toisaalta myös liitetty hampaiden reikiintymiseen.
The purpose of the present work was to test a food supplement containing Bifidobacterium animalis subsp.
Tämän työn tarkoitus oli testata Bifidobacterium animalis subsp.
The pattern of tablet release from the pouch of the pacifier was tested in adults.
Lisäksi puristeen liukenemista tutin taskusta tutkittiin aikuisilla.
In a double-blind, placebo-controlled trial, newborn infants (n=163) were assigned randomly to receive B. lactis BB-12, xylitol, or sorbitol from the age of 1– 2 monthsto 2 years with a pacifier or a spoon.
Tutkimuksessa vastasyntyneille lapsille (n=163) annosteltiin tutilla tai lusikalla B. lactis BB-12:a, ksylitolia tai sorbitolia 1–2 kuukauden iästä lähtien kahteen ikävuoteen saakka.
To conclude, administration of B. lactis BB-12 in early childhood is safe with regard to the future dental health of the child.
Johtopäätöksenä voidaan todeta, että B. lactis BB-12:n annostelu varhaislapsuudessa on suun terveyden kannalta turvallista.
Moreover, B. lactis BB-12 did not increase the occurrence of caries.
B. lactis BB-12 ei myöskään lisännyt hampaiden reikiintymistä.
The early administration of B. lactis BB-12 did not result in permanent oral colonization of this probiotic or affect the colonization of mutans streptococci in early childhood.
B. lactis BB-12 ei kolonisoitunut suuhun, eikä se vaikuttanut mutans streptokokkien kolonisaatioon varhaislapsuudessa.
In addition, B. lactis BB-12 may add to the protection against respiratory infections provided by human breast milk in infancy.
Lisäksi B. lactis BB-12 saattaa lisätä rintamaitoa saaneiden lasten vastustuskykyä hengitystieinfektioita vastaan.
The food supplement tablet containing B. lactis BB-12 and xylitol could be delivered in a safe and controlled way with the novel pacifier.
Tutkimus osoitti, että B. lactis BB-12:a ja ksylitolia sisältävää ravintolisäpuristetta voitiin annostella turvallisesti ja luotettavasti taskututilla.
Controlled administration of B. lactis BB-12 significantly reduced the incidence of respiratory infections during the first eight months of life in a Finnish population with breastfed infants.
B. lactis BB-12-ryhmässä esiintyi kahdeksan ensimmäisen ikäkuukauden aikana merkitsevästi vähemmän hengitystieinfektioita kuin kontrolliryhmässä.
lactis BB-12 (B. lactis BB-12) and xylitol, and to investigate its health effects, properties and safety when used in a novel pacifier in early childhood.
lactis BB-12:a (B. lactis BB-12) ja ksylitolia sisältävän ravintolisäpuristeen annostelua uudella taskututilla, sekä tutkia annostelun turvallisuutta ja vaikutusta lasten terveyteen.
Probiotic bifidobacteria are used in the prevention and treatment of childhood diseases.
lactis BB-12:n ja ksylitolin annostelu varhaislapsuudessa uudella taskututilla Probioottisia bifidobakteereja käytetään lasten sairauksien ennaltaehkäisyssä ja hoidossa.
In the beginning chapters I outline the most important philosophers and traditions which Kant was both using and criticizing.
Ensimmäisissä luvuissa hahmottelen Kantin filosofista kontekstia suhteessa niihin filosofeihin ja oppeihin joita Kant itse sekä hyödynsi että kritisoi.
Furthermore, Kant's account of objectivity, as well as subjectivity, is essential in understanding the origin and meaning of the modern concept of objectivity, which concept is crucial to science in general.
Lisäksi Kantin käsitys objektiivisuudesta ja subjektiivisuudesta on olennainen pyrittäessä ymmärtämään nykyaikaista objektiivisuuden käsitettä, joka on keskeinen tieteelle ylipäänsä.
In addition, the work is related to such fields as philosophy of science and conceptual history, because of the historical role of the concept of objectivity.
Työ sivuaa myös sellaisia filosofian aloja kuin tieteenfilosofia ja käsitehistoria, ennen kaikkea objektiivisuuden käsitteen historiallisen merkittävyyden takia.
Rather, his theory of objectivity and objective reference is both coherent and relevant as a philosophical theory today.
Sen sijaan Kantin teoria objektiivisuudesta ja objektiivisesta referenssistä on sekä koherentti että merkityksellinen nykyajan filosofian ja tieteen kannalta.
Furthermore, the study may prove relevant to discussions in philosophy of language, and finally the discussion concerning the interpretation of Kant's philosophy among the contemporary speculative realists.
Lisäksi työllä saattaa olla relevanssia kielifilosofialle sekä lukuisille Kantiin liittyville kiistoille tämänhetkisten spekulatiivisten realistien piirissä.
I aim to show that Kant’s philosophy is not – contrary to what is often claimed – overly subjectivistic with the expense of losing objectivity.
Pyrin näyttämään, ettei Kantin filosofiaa ole syytä pitää kaiken objektiivisuuden kadottavan subjektiivisuuden filosofian esikuvana, kuten valitettavan usein tunnutaan olettavan.
However, these formal conditions are not the only conditions of proper, actual objective reference, as we also need to materialize the forms and concepts by both senses and language, which offer us sensations and words for judgments.
Nämä muodolliset a priori –ehdot eivät kuitenkaan yksinään riitä todelliseen objektiiviseen referenssiin, johon tarvitsemme myös empiirisiä elementtejä, kuten aisteja ja kieltä.
Thus I argue that a more full list of the conditions of objective reference in Kant’s case would consist of the purely formal conditions of experience, that is, the forms of intuition and the categories as the concepts of an object in general, and most of all the capacity to unite representations in the act of apperception, and what I have called the material or empirical conditions of objective reference, that is, our actual senses, as well as a language by which we can materialize judgments.
Näin ollen väitän, että kattavampi luettelo objektiivisen referenssin edellytyksistä sisältää muodollisten a priori -elementtien (intuition ja ymmärryksen muodot) lisäksi myös materiaalisia, empiriisiä ehtoja, kuten aistit ja näiden tuottamat aistimukset, sekä kielen, jonka avulla arvostelmat on mahdollista materialisoida.
After this I show how Kant’s transcendental idealism along with its notion of a priori forms of intuition and a priori concepts of the understanding proved to be requirements for objective reference.
Tämän jälkeen osoitan miten Kantin oppi transsendentaalisesta idealismista, mukaan lukien sen keskeiset käsitteet intuition a priori -muodoista ja ymmärryksen a priori - käsitteista, onnistuu perustelemaan objektiivisen referenssin mahdollisuuden, jonka ydin on ymmärryksen peruskäsitteiden (kategorioiden) ja kokemuksen kohteiden (objektien) välisessä välttämättömässä yhteensopivuudessa.
This study analyzes and lays out different aspects of Kant’s account of the concept of objectivity and objective reference in the broad view, as well as their conditions, to show the relevance of Kant’s view to contemporary philosophy, and to answer some of the criticisms expressed toward Kant, which criticisms often seem to be based on misguided readings of his doctrines.
Tutkimus analysoi ja esittelee Kantin objektiivisuuden ja objektiivisen referenssin käsitteiden eri aspekteja ja ehtoja, ja pyrkii osoittamaan Kantin näkemyksen merkittävyyden nykyfilosofialle.
This work hopefully contributes first of all to the study of Kant's theoretical philosophy.
Tutkimuksella on toivottavasti annettavaa useammalle kuin yhdelle filosofian tutkimuskentälle, mutta lähtökohtaisesti se kuuluu filosofian historian tutkimukseen ja Kantin teoreettisen filosofian tutkimukseen.
The editions of the Black Book are at the same time both an achievable and an unachievable part of Finnish history culture.
Mustan kirjan editiot ovat yhtä aikaa saavutettava ja saavuttamaton osa suomalaista historiakulttuuria.
The analysis is based on source pluralism.
Analyysi pohjautuu monilähteiseen näkökulmaan.
The study shows that the publication of sources in Finland follows the in-ternational developments but does not thoroughly correspond with them.
Tutkimus osoittaa, että lähteiden julkaiseminen noudattelee Suomessa kansainvälisiä kehityslinjoja, mutta ei vastaa niitä täysin.
Its editors were influenced by the international publications and followed the newest publishing techniques.
Sen julkaisijat ovat hakeneet vaikutteita kansainvälisestä julkaisemisesta ja seuranneet uusimpia julka-sutekniikoita.
They have been considered as the basis of history writing, as memorials, as elements of identity building, and as an important connection to the west.
Ne on nähty julkaisemisen eri vaiheissa kansallisen historiankirjoituksen pohjana, muistomerkkeinä, identiteetin rakennusosina ja tärkeänä yhteytenä länteen.
In addition the study reveals that the role of the archive in source publishing has changed from seemingly neutral to recognized expertise.
Tutkimus osoittaa lisäksi, että arkiston rooli julkaisemisessa on muuttunut näennäisestä neutraaliudesta asiantuntijuuden jakamiseksi.
They allow to build connec-tions between the past, the present and the future.
Ne käsitetään tutkimuksessa historiakulttuurin ilmentyminä, joiden kautta voidaan rakentaa suhteita menneisyyden, nykyisyyden ja tulevaisuuden välillä.
The phases of the publication of the Black Book are compared to the chronological classi-fication of the publication work in Europe outlined by Daniela Saxer and Raoul C. van Caenegem.
Mustan kirjan julkaisemisen vaiheet asetetaan laajempaan eurooppalaiseen kontekstiin vertaamalla niitä Daniela Saxerin ja Raoul C. van Caenegemin hahmottelemaan lähdejulkaisemisen yleiseurooppalaiseen ajalliseen jaotteluun.
The Black Book has been a model for Finnish source publishing.
Musta kirja on monin tavoin ollut esikuvana suomalaiselle julkaisemiselle.
The study also examines how the editions fit in Finnish public history culture.
Tutkimuksessa kysytään myös, kuinka lähdejulkaisut asettuvat osaksi suomalaista historiakulttuuria.
The study examines how and why the sources were published, and what was the role of the archive and the scholars in the publication work.
Analyysi keskittyy siihen, kuinka lähteitä julkaistiin, miten julkaisemista perusteltiin sekä millainen oli arkistojen ja tutkijoiden rooli julkaisutyössä.
The openness of the archive and the improvement of research possibilities has been the most important goal in all the phases of source publishing.
Kaikissa julkaisemisen vaiheissa tutkimusedellytysten parantaminen ja aineistojen avoimuus ovat olleet tärkeimpiä tavoitteita.
The Black Book of Abo Cathedral and the Continuum of Source Publications in Finland from the Early Modern to the Digital Era The subject of this dissertation is the publication of medieval sources in Finland from the early modern period to the digital era.
Väitöskirjassa rakennetaan keskiaikaisen Turun tuomiokirkon Mustan kirjan julkaisujen kautta yleiskuvaa lähteiden julkaisemisen jatkumosta Suomessa varhaismodernista digitaaliseen aikaan.