natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I also wanted to examine whether the two generations of a species tend to occur on the same or on different individual trees.
Halusin myös tutkia, esiintyvätkö lajien kaksi vuosittaista sukupolvea lähinnä samoilla vai eri puuyksilöillä.
Within some species, different generations occurred on different individual trees.
Joidenkin lajien kohdalla eri sukupolvet esiintyivät yleensä eri puuyksilöillä.
In this study, I use volunteer parabiologists to conduct a national survey of oak cynipid gall wasps, tribe Cynipini (Hymenoptera: Cynipidae).
Tutkimuksessani käytän vapaaehtoisia parabiologeja valtakunnallisessa tammen äkämäpistiäiskartoituksessa (Hymenoptera: Cynipidae, tribus Cynipini).
These new records bring the total number of species recorded in Finland up to 21.
Nämä uudet havainnot nostavat Suomesta koskaan tavattujen lajien lukumäärän 21:een.
Oak cynipids have successfully spread beyond the host plant's narrow natural distribution and colonised the planted trees in the north.
Tammen äkämäpistiäiset ovat menestyksekkäästi levittäytyneet isäntäkasvinsa kapean luonnollisen levinneisyyden ulkopuolelle ja vallanneet pohjoisen istutetut tammet.
Since large oaks close to other oaks exhibit the most diverse gall wasp communities, the natural old oak forests in the southwest of Finland are particularly important to these species.
Koska suuret tammet jotka ovat lähellä toisia tammia ylläpitävät lajirikkaimpia äkämäpistiäisyhteisöjä, Lounais-Suomen vanhat tammimetsät ovat erityisen tärkeitä näille lajeille.
To conclude, oak cynipids are suitable targets for sampling by parabiologists, and this survey has improved our knowledge of the Finnish oak cynipid fauna.
Yhteenvetona: tammen äkämäpistiäiset soveltuvat hyvin parabiologiseen näytteenottoon, ja tämä kartoitus on syventänyt tietämystä Suomen tammen äkämäpistiäislajistosta.
The survey produced data on 16 oak cynipid species, two of which were new to Finland.
Kartoitus tuotti tietoa kuudestatoista tammen äkämäpistiäislajista, joista kaksi todettiin Suomesta ensimmäistä kertaa.
My objectives were to produce an updated list of Finnish oak cynipid species, to map the distribution of these species, and to examine factors that could have an effect on local species richness and on the regional distribution and local abundance of individual species.
Tavoitteeni olivat Suomen tammen äkämäpistiäisten lajilistan päivittäminen, lajien levinneisyyksien kartoittaminen sekä niiden tekijöiden tarkastelu, jotka mahdollisesti vaikuttavat paikalliseen lajirunsauteen ja lajien levinneisyyteen ja paikalliseen runsauteen.
The centre of oak cynipid species richness was in the southwest, but some species were found as far north as Ostrobothnia.
Tammen äkämäpistiäisten lajirunsauden painopiste on Lounais-Suomessa, mutta joitain lajeja löytyi Pohjanmaalta asti.
Since most gall wasps occur as two discrete generations, volunteers sampled oak trees twice during the summer of 2007, with the spring round encompassing 218 trees and the autumn one 180.
Koska suurin osa äkämäpistiäisistä esiintyy vuodessa kahtena erillisenä sukupolvena, vapaaehtoiset ottivat näytteitä tammista kaksi kertaa kesän 2007 aikana.
Empirical data on local gall wasp assemblages were collected by over a hundred volunteers from all over Finland, mostly people with a general interest in nature.
Empiiristä aineistoa paikallisista äkämäpistiäislajistoista keräsivät yli sata vapaaehtoista joka puolella maata.
Based on tree-specific information supplied by the volunteers, I used generalised linear models to examine the effects of the number of neighbouring oaks, of oak circumference and of sampling location on the species richness of gall wasps, on the local incidence of species and on their local abundance.
Vapaaehtoisilta saatujen puukohtaisten tietojen perusteella käytin yleistettyjä lineaarisia malleja tutkiakseni läheisten tammien lukumäärän, näytetammen ympärysmitan ja näyttenottopaikan sijainnin vaikutuksia äkämäpistiäisten lajirunsauteen, lajien paikalliseen esiintymiseen ja lajien paikalliseen runsauteen.
Large oaks that are surrounded by many other oaks support the most species-rich communities of oak cynipids, and the local incidence of certain species and of generations within species exhibit similar patterns.
Suuret tammet, joiden ympärillä on paljon muita tammia, ylläpitävät lajirikkaimpia tammen äkämäpistiäisyhteisöjä, ja joidenkin lajien ja niiden sukupolvien paikallinen esiintyminen noudatti samanlaista mallia.
Against a backdrop of large-scale clines in species richness, local species richness was affected by the number of neighbouring oaks and by tree circumference.
Suuren mittakaavan lajirunsauskliinien taustaa vasten paikalliseen lajirunsauteen vaikuttivat lisäksi läheisten tammien lukumäärä sekä kohdepuun ympärysmitta.
Tourism, and especially nature-based tourism, is one of the most rapidly growing industries in the world.
Matkailu, ja etenkin luontomatkailu, on yksi maailman nopeimmin kasvavista elinkeinoista.
Censuses were replicated in two consecutive years in 2005 and in 2006.
Tutkimus toistettiin vuosina 2005 ja 2006.
In Finland major attractions of nature-based tourism are different kinds of protected areas, such as national parks.
Suomessa luontomatkailun kohteita ovat ensisijaisesti erilaiset suojelualueet, kuten kansallispuistot.
Densities of none of the 13 species studied were negatively affected by tourism.
Yksikään tutkitusta 13 lajista ei kärsinyt matkailun vaikutuksesta.
That is most probably due to greater movements of male individuals in the spring and greater need for energy due to pregnancy in females in the fall.
Tämä johtunee kesällä koiraiden reviirikäyttäytymiseen liittyvästä suuremmasta liikkuvuudesta ja syksyllä naaraiden lisääntymisen aiheuttamasta suuremmasta energiantarpeesta.
Nevertheless, these results are important in the regional scale and can be used e.g. in the assessment of tourism impact in the Finnish national parks.
Silti tulokset ovat alueellisesti merkittäviä, ja niitä voidaan hyödyntää esimerkiksi kansallispuistojen hoito- ja käyttösuunnittelussa.
Main result was that tourism had a significant impact on higher mammal densities in the camp sites irrespective of study method.
Tutkimuksen päätulos oli, että matkailu aiheutti korkeampia nisäkästiheyksiä kansallispuiston taukopaikoilla tutkimusmenetelmästä riippumatta.
Control areas were selected from similar biotopes to the camp sites, some 500 to 1000 metres away.
Kontrollialueet sijaitsivat 500 - 1000 metrin päässä taukopaikoilta niitä vastaavilla biotoopeilla.
Study plots were situated in the camp sites so that the most intensively trampled area (immediate vicinity of hut or camping area) was in the middle of study plot.
Neliön muotoiset tutkimusruudut sijoitettiin taukopaikoille niin, että kulunein alue (autiotupa tai muu rakennelma) osui ruudun keskelle.
Mammal densities were censused from one hectare study plot by two different methods in twenty different camp sites and equivalent control areas in the Pallas-Yllästunturi national park, NW Finnish Lapland.
Nisäkästiheydet laskettiin kahdella eri menetelmällä Pallas-Yllästunturin kansallispuiston 20 taukopaikalta ja näitä vastaavilta kontrollialueilta.
Impacts of nature-based tourism on mammalian populations in the camp sites of the Pallas-Yllästunturi national park, NW Finnish Lapland
Luontomatkailun vaikutukset nisäkäspopulaatioihin Pallas-Yllästunturin kansallispuiston taukopaikoilla
In addition, tourism had a clear impact on reproductive biology of small mammals.
Lisäksi matkailu vaikutti piennisäkkäiden sukupuolijakaumaan ja lisääntymisbiologiaan.
The aim was to study whether mammals are capable of exploiting human caused resources, like supplemental food and hiding places in the camp sites.
Työssä selvitettiin, pystyvätkö nisäkkäät hyödyntämään matkailun tuomia lisäresursseja, kuten ravintoa tai suojapaikkoja, kansallispuiston taukopaikoilla.
They were done using small-quadrat method in two 15-day periods, one in yearly summer and one in yearly fall.
Piennisäkäspyynti tehtiin käyttäen pienruutumenetelmää kaksiviikkoisina jaksoina kesäisin ja syksyisin.
Finally, possible changes in population densities were tried to explain by vegetational changes and accumulation of rubbish in the camp sites.
Lopuksi mahdollisia tiheysmuutoksia taukopaikoilla pyrittiin selittämään matkailun kulutusmuutoksilla, kuten roskaantumisella ja heinittymisellä.
Tourism did not have clear unidirectional impact on body weight or length of small mammals in the camp sites.
Matkailulla ei ollut yhdenmukaista vaikutusta piennisäkkäiden ruumiinmittoihin.
They may also serve as a fruitful start for this kind of tourism impact study on mammals.
Tulokset ovat päänavaus tämänlaisessa matkailuvaikutuksen tutkimuksessa nisäkkäillä.
Also, possible changes in densities in different biotopes were studied.
Lisäksi tutkittiin, millä biotoopeilla mahdollinen muutos olisi havaittavissa selkeimmin.
Previously tourism has been shown to cause wide array of vegetational changes, deterioration of soil and acculumulation of rubbish in the camp sites of national park.
Taukopaikoilla matkailun on aikaisemmin osoitettu aiheuttavan kasvillisuusmuutoksia, maaperän kulumista ja roskaantumista.
They were done using line method in one day period in yearly spring.
Lumijälkilaskennat suoritettiin suurempien nisäkkäiden laskemiseksi yhden päivän aikana linjalaskentamenetelmällä kevättalvisin.
In addition, possible impacts of nature-based tourism on sex-ratio, maturation, breeding success, morphological measures as well as changes in parasite prevalences and intensities of small mammals were studied.
Lisäksi selvitettiin, vaikuttaako matkailu piennisäkkäiden sukupuolisuhteeseen, lisääntymistilaan ja -menestykseen tai ruumiinmittoihin.
Of course, tourism may have different impacts on endangered species or on a different visitor pressure.
Lisäksi tulokset voisivat olla erilaiset eri kasvillisuusvyöhykkeillä ja matkailijamäärillä.
In this Master's thesis it was shown for first time that mammals can benefit from tourism in the camp sites.
Tässä pro gradu -työssä osoitettiin ensimmäisen kerran, että matkailun kulutusvaikutuksesta voi olla hyötyä nisäkäs- tai laajemmin eläinpopulaatioille.
Larger proportion of small mammals was mature in the camp sites in spring than in fall.
Lisäksi syksyisin taukopaikkojen naarasmyyrien jälkeläismäärät olivat suuremmat taukopaikoilla kuin kontrollialueilla.
Higher mammal densities in the camp sites were not explainable by any available data.
Selvästi havaittua taukopaikkojen nisäkästiheyksien muutosta ei pystytty selittämään matkailun kulutusmuutoksilla.
Densities of some species, as the fox Vulpes vulpes, the arctic hare Lepus timidus and small mammals in general, were especially positively affected by tourism.
Erityisesti matkailusta hyötyivät piennisäkkäät sekä kettu ja metsäjänis.
In this Master's thesis impacts of tourism on mammalian populations in the camp sites were studied for the first time.
Tässä pro gradu -työssä selvitettiin ensimmäisen kerran luontomatkailun vaikutusta nisäkäspopulaatioihin ja etenkin niiden tiheyksiin.
In addition, sex-ratio in the camp sites was male-biased in spring and female-biased in fall.
Lisäksi taukopaikoilla havaittiin olevan kesäisin runsaammin piennisäkkäiden koirasyksilöitä ja syksyisin naarasyksilöitä.
Camp sites may offer more favourable conditions for maturation in the spring.
Kesäisin taukopaikkojen resurssit edistivät piennisäkkäiden maturoitumista.
Snow-track censuses were carried out in order to monitor larger mammals.
Laskennat ja pyynnit suoritettiin hehtaarin kokoisilta tutkimusruuduilta.
Changes in density were the most evident in mountain heaths, mountain birch forests or other low-productivity biotopes.
Lumijälkilaskennoissa tiheyserojen muutokset näkyivät selvimmin tunturikoivikoissa ja -kankailla, piennisäkäspyynneissä puolestaan tunturikankailla sekä kuivilla kankailla.
In fall breeding success of small mammals were greater in the camp sites.
Syksyllä parempi lisääntymismenestys näkyi korkeampina piennisäkästiheyksinä, mikä esti nuorien ikäluokkien maturoitumista.
Neither parasite prevalences nor intensities were affected by tourism.
Myöskään loisprevalenssit eivätkä -tiheydet eronneet taukopaikkojen ja kontrollialueiden välillä.
The European Parliament and the Council have passed a directive on Waste Electrical and Electronic Equipment (WEEE) (2002/96/EC) and its amendment (2003/108/EC).
Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat antaneet direktiivin sähkö- ja elektroniikkaromusta (SER) (2002/96/EC) sekä sen muunnoksen (2003/108/EC).
The questionnaires, 58 altogether, were filled in three Finnish cities, Helsinki, Turku and Lappeenranta, in February and March.
Kyselylomakkeet, yhteensä 58, täytettiin kolmessa Suomen kaupungissa, Helsingissä, Turussa ja Lappeenrannassa helmi-maaliskuun aikana.
The study is qualitative, but it is strongly supported by quantitative analysis.
Tutkimus on kvalitatiivinen, mutta sitä tukee kvantitatiivinen analyysi.
This means that the description of themes is to a great extent quantified.
Tämä tarkoittaa sitä, että teemat kuvaillaan suurelta osin numeerisesti.
In the background, there is the objective of the EU to reduce waste by delegating the responsibility of the products-waste handling to producers.
Taustalla on EU:n tavoite vähentää jätettä siirtämällä tuottajille vastuun tuotteiden jätehuollosta.
Theories concerning environmental behaviour (e.g. the Theory of Planned Behaviour) that were used to create a theoretical framework for the study are presented.
Tutkimuksessa esitellään teorioita (mm. suunnitellun käyttäytymisen teoria), joita on käytetty teoreettisen viitekehyksen luomiseen.
The results have shown that many phones are stored at home; only five people had recycled their phones.
Tuloksien mukaan monet puhelimet ovat kodeissa säilytyksessä, vain viisi ihmistä oli kierrättänyt matkapuhelimensa.
The non mobile phone recyclers were mostly women and over fifty.
Kierrättämättömien ryhmää kuvaa pääasiassa naiseus ja yli viisikymppisyys.
For example, are there differences in mobile phone recycling behaviour between Finnish cultural areas?
Onko esimerkiksi nähtävissä kultturellisia eroja matkapuhelimen kierrätyskäyttäytymisessä Suomessa?
A slow start at the beginning of the recycling chain : How to make consumers recycle their mobile phones?
Alkukankeutta kierrätysketjun alkupäässä : Kuinka saada kuluttajat kierrättämään matkapuhelimet?
Ten respondents have heard about the recent Finnish recycling campaign by Nokia and the WWF; the opinions were positive.
Kymmenen oli kuullut Nokian ja WWF:n järjestämästä kierrätyskampanjasta, kaikki pitivät sitä hyvänä asiana.
The interest to recycle electronic equipment has enlarged in past few years; the reason for this is the aim of the European Union (EU) to increase recycling as a whole.
Kiinnostus elektroniikkalaitteiden kierrättämiseen on kasvanut viime vuosina, koska Euroopan Unioni tähtää kierrätyksen lisäämiseen.
The primary research question is: What is a (non-)recycler like?
Päätutkimuskysymys on: Millainen on kierrättäjä (tai ihminen, joka ei kierrätä)?
The results will be exploited in Nokia Corporation when they plan organizing the takeback system and possible future recycling campaigns.
Tuloksia tullaan käyttämään Nokia Oyj:n suunnitellessa kierrätyksen järjestämistä sekä mahdollisia uusia kierrätyskampanjoita.
Most of the respondents considered recycling mobile phones important.
Suurin osa vastaajista piti matkapuhelimien kierrätystä tärkeänä.
The questionnaire was produced based on that framework, and so was the analysis.
Tähän viitekehykseen perustuu niin kyselylomake kuin analyysikin.
This study is descriptive and aims at answering the questions about mobile phone owners recycling behaviour.
Työ on kuvaileva ja se yrittää löytää vastauksia kysymyksiin koskien matkapuhelinten omistajien kierrätyskäyttäytymistä.
Usually phones were kept as spare phones, but also the lack of information about the takeback of used phones and laziness were reasons for not recycling phones.
Yleensä puhelimia säilytetään tarpeen varalta, mutta myös tiedon puute kierrätyksestä ja laiskuus olivat syitä kierrättämättömyyteen.
The aim is to find reasons for consumers not recycling their phones, and hence, help to create measures to raise the takeback percentage.
Tarkoitus on löytää syitä matkapuhelimien kierrättämättömyydelle ja täten auttaa luomaan keinoja kierrätysprosentin nostamiseksi.
Two questions were discovered needing more research: the best way(s) of informing people and people s limits in inconvenience when mobile phone recycling is concerned.
Kaksi asiaa näyttäisi tarvitsevan lisätutkimusta: mitkä ovat parhaat tavat välittää tietoa ihmisille ja missä menee liiallisen epämukavuuden raja matkapuhelinten kierrätyksen ollessa kyseessä?
The capital city area could also need some specific attention as the mobile phone recycling activity was quite poor.
Myös pääkaupunkiseutu näyttäisi tarvitsevan erikoishuomiota, sillä siellä kierrätysprosentti oli alhainen.
By giving more information using, e.g., the internet or the mass media, about recycling mobile phones, the recycling percentage could be amounted.
Kierrätysprosenttia voitaisiin nostaa jakamalla enemmän tietoa matkapuhelinten kierrätyksestä esimerkiksi internetin tai massa median välityksellä.
The aim of this research is to find out why people recycle their old mobile phones lazily.
Työn tarkoituksena on löytää syitä siihen miksi ihmiset kierrättävät laiskasti matkapuhelimia.
The three most diverging %G+C fractions were analysed by cloning and partial sequencing of the 16S ribosomal ribonucleic acid (rRNA) gene.
Kolme näytetyyppien välillä eniten eroa ilmentävää aluetta analysoitiin kloonaamalla ja sekvensoimalla bakteerien 16S-ribosomaalinen RNA-geeni (16S ribosomal ribonucleic acid, 16S rRNA).
Irritable bowel syndrome (IBS) is a functional bowel disorder, most likely with multiple interacting factors contributing to its aetiology.
irritable bowel syndrome, IBS) on yleinen toiminnallinen vatsavaiva, jonka syyt ovat vielä suurelta osin tuntemattomia.
The genera Coriobacterium and Collinsella within the phylum Actinobacteria were considerably more abundant in the pooled healthy control sample.
Erityisesti sukujen Coriobacterium ja Collinsella bakteerien havaittiin olevan runsaslukuisempia terveiden verrokkien näytteissä.
The intestinal microbiota has been proposed as one of these factors.
Ihmisen suoliston mikrobisto on yksi mahdollisista oireyhtymän taustalla olevista tekijöistä.
Therefore, the use of molecular methods capable of detecting the uncultivable microbes is essential.
Tutkimuksessa käytettyjen molekyylibiologisten tutkimusmenetelmien etuna on, etteivät ne edellytä bakteerien viljelyä.
The method proved to be sensitive and accurate also with intact bacterial cells spiked to faecal samples.
Reaaliaikaisen PCR:n todettiin olevan herkkä ja tarkka menetelmä sekä soveltuvan hyvin bakteerimäärien määrittämiseen ulostenäytteistä.
The human intestinal microbiota is a rich and dynamic microbial community inhabited by 1014 microbial cells, most of which are uncultivable.
Suoliston mikrobisto koostuu pääasiassa bakteereista, joista suurinta osaa ei vielä kyetä kasvattamaan viljelemällä.
The intestinal microbiota of subjects suffering from IBS was then compared with that of healthy controls.
IBS-koehenkilöiden sekä terveiden verrokkien ulostenäytteiden bakteerikoostumusta verrattiin toisiinsa.
Diarrhoea-predominant IBS patients diverged from constipation-predominant and mixed-subtype IBS patients and the healthy controls, in a multivariate analysis of 14 phylotypes.
IBS-näytteet analysoitiin yhdistettynä oireyhtymän vallitsevan oireen mukaan (ripulipainotteinen IBS, ummetuspainotteinen IBS ja sekaoireinen IBS) ja terveiden verrokkien näytteet omana näytteenään.
For comparing the microbiotas on a scale covering the entire community, genomic microbial DNA extracted from faecal samples was pooled according to symptom subtype and percent guanine plus cytosine (G+C) profiled.
Yhdistetyt näytteet profiloitiin ja ositettiin DNA:ssa olevien guaniini- ja sytosiiniemästen suhteellisen osuuden mukaan.
Several significant differences were detected, including a novel clostridial 16S rRNA gene phylotype associated with mixed-subtype IBS and healthy controls and a Ruminococcus torques resembling phylotype associated with diarrhoea-predominant IBS.
Toisaalta Ruminococcus torques -bakteerilajille läheisen 16S rRNA -geenisekvenssin havaittiin liittyvän ripulipainotteiseen IBS:ään.
Alterations in the intestinal microbiota of subjects diagnosed with irritable bowel syndrome
Suoliston mikrobiston eroavaisuuksia ärtynyt paksusuoli oireyhtymä -diagnosoitujen koehenkilöiden ja terveiden verrokkien välillä
Real-time polymerase chain reaction (real-time PCR) technology was assessed for the quantification of bacteria from faecal samples, and 43 assays were designed for quantifying resident, pathogenic, probiotic or IBS-related bacteria or bacterial phylotypes.
Tutkimuksessa arvioitiin reaaliaikaisen polymeraasiketjureaktion (polymerase chain reaction, PCR) soveltuvuutta suoliston mikrobiston analysointiin.
The clone libraries on the whole diverged from each other, and several differences were detected in the abundances of certain phylotypes.
16S rRNA geenisekvenssejä hyödynnettiin suunnittelemalla uusia reaaliaikaisia PCR-analyysejä, joilla analysoitiin yksittäisten koehenkilöiden näytteitä ja todettiin useampia tilastollisesti merkittäviä eroja.
With real-time PCR, a 0.01% subpopulation could be quantified from mixed faecal deoxyribonucleic acid (DNA) samples, with a linear range of five orders of magnitude.
Ulostenäytteistä eristettiin bakteerien perinnöllisen tiedon kantaja-aine, deoksiribonukleiinihappo (deoxyribonucleic acid, DNA).
When horses consume a normal basal diet, neither extra carbohydrate nor extra fat will enhance the repletion of muscle glycogen stores, but may, especially in unadapted horses, produce undesirable effects.
Kun hevosen ruokinta on kunnossa ja se syö sille annetut rehut, ylimääräinen hiilihydraatti- tai rasvalisä ei nopeuta glykogeenivarastojen palautumista.
Maintaining horses in a good state of hydration seems to have a moderate positive effect on repletion of muscle glycogen stores.
Sillä saatiin selvä positiivinen vaikutus lihasten glykogeenivarastojen palautumiseen.
The major finding of this study was the slow rate of resynthesis of glycogen, indicating that horses may be progressively depleted in muscle glycogen stores during an intensive training period.
Ensimmäisessä tutkimuksessa seurattiin ravureiden lihasten glykogeenivarastojen muutoksia rankan harjoitusviikon aikana.
Providing horses with an isotonic glucose-electrolyte rehydration solution soon after exercise helps to overcome dehydration significantly better than providing them plain water.
Hevosen nestetasapaino palautuu paremmin, jos sille annetaan rasituksen jälkeen glukoosia ja eletrolyyttejä sisältävää urheilujuomaa kuin jos se saa juoda pelkkää vettä.
The results emphasize the need for an adequate rest:work ratio over the training period to maintain a positive anabolic hormonal balance and to provide sufficient time for repletion of muscle glycogen stores.
Anabolinen hormonitasapaino edesauttaa glykogeenivarastojen palautumista, joten valmentajan on huolehdittava siitä, että harjoitusrasitus on hevoselle sopiva ja palautumisajat kovien harjoituksien välissä ovat riittäviä.
In practical situations, changes in body weight serve as a useful indicator of recovery.
Kova rasitus voi saada elimistössä aikaiseksi katabolisen hormonitasapainon, joka hidastaa suorituksesta palautumista.
In reindeer calves SAA concentrations increased during the first 2 weeks of life and decreased afterwards.
Poronvasoilla nousi SAA:n pitoisuus ensimmäisen kahden elinviikon aikana ja laski sen jälkeen.
Escherichia coli endotoxin challenge in adult reindeer increased concentrations of serum amyloid A (SAA) in all animals.
Escherichia coli - endotoksiini aiheutti seerumin amyloidi A:n (SAA) pitoisuuksien nousun aikuisilla poroilla.
Some calves had high Hp concentrations at week 3.
Joillakin vasikoilla myös Hp-arvot olivat kohonneet viikolla 3.