natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A third of the adolescents were identified as psychosis risk patients, but psychosis incidence during follow-up was low, and psychosis risk was not specifically predictive of psychosis.
Vain harva nuori kuitenkaan sairastui psykoosiin, ja psykoosiriskistatus ei ennustanut tulevaa psykoosia.
Hospital admissions for psychotic disorder were predicted by the depersonalization symptom intensity of the questionnaire and the positive symptom intensity of the interview.
Psykoosiin sairastumista ennustivat kyselylomakkeen mittaamat depersonalisaatio-oireet, kuten tunne siitä että on kehonsa ulkopuolella tai katselee itseään ulkopuolelta.
Psychosis risk was associated with suicidal ideation among the adolescent psychiatric patients, but did not predict an increased risk of severe, hospital-treated self-harm during follow-up.
Psykoottisenkaltaiset oireet eivät kuitenkaan ennustaneet seuranta-ajan vakavia, sairaalahoitoa vaativia tahallisia itsensä vahingoittamisia.
In addition, psychosis risk status predicted psychiatric hospitalizations overall during the following years.
Sen onkin kansainvälisissä tutkimuksissa todettu valikoiduissa potilasryhmissä ennustavan lähivuosina ilmeneviä psykoosisairauksia kuten skitsofreniaa.
Visuospatial performance was poorer among the adolescents with a psychosis risk compared to other patients.
Niillä nuorilla, joilla psykoottisenkaltaiset oireet täyttivät psykoosiriskikriteerit, oli muihin nuoriin potilaisiin verrattuna vaikeuksia näönvaraisessa päättelyssä ja muistamisessa.
This phase is characterized by psychotic-like symptoms, attenuated positive symptoms not severe enough to reach a psychotic level.
Tässä tutkimuksessa kuitenkin havaittiin, että nuoren psykoottisenkaltaiset oireet johtavat harvoin psykoosiin.
By finding which symptoms predict transition to a severe psychiatric illness, these risk symptoms can be identified early, enabling effective intervention.
Kohonneessa psykoosiriskissä olevilla oli sen sijaan seuranta-aikana suurempi riski psykiatriseen sairaalahoitoon, mikä kertoo sairauden vakavuudesta.
The productivity of agriculture has increased, markets have been stable, self-sufficiency ratios have been achieved and the real term food prices have declined.
Maatalouden tuottavuus on noussut, markkinat ovat olleet vakaat, omavaraisuusaste on saavutettu ja ylläpidetty, ja kuluttajien kohtaamat elintarvikkeiden reaalihinnat ovat laskeneet.
However, farmers incomes have mostly declined.
Maatalouden suhteellinen tulotaso on ajanjakson aikana kuitenkin laskenut.
According to this study, the impact of agricultural policy on the policy objectives is multifunctional.
Tutkimuksen tulosten perusteella maatalouspolitiikan vaikutukset politiikan tavoitteisiin ovat monivaikutteiset.
While agricultural policies have clearly contributed to increasing agricultural productivity, they have also absorbed resources into the sector which could have been utilised more efficiently in other sectors.
Vaikka maatalouspolitiikka on edistänyt maatalouden tuottavuuden kehitystä, se on samalla imenyt sektorille sellaisia tuotantoresursseja, jotka olisivat yhteiskunnan kannalta tehokkaammin hyödynnettävissä muilla sektoreilla.
The implemented agricultural policy reforms have improved the policy effectiveness in general.
Maatalouspolitiikan uudistukset ovat parantaneet politiikan vaikuttavuutta.
The implemented policy instruments may also have worked in the opposite direction compared to the targets set.
Harjoitettu politiikka on osaltaan vaikuttanut asetettujen tavoitteiden vastaisesti.
Although the implemented policy reforms have made a contribution towards the desired direction and improved the effectiveness of the policies, it is a major challenge for future agricultural policies to effectively tackle the different structures.
Vaikka maatalouspolitiikan uudistukset ovat parantaneet politiikan vaikuttavuutta, EU:n laajentuminen on nostanut tulevaisuuden maatalouspolitiikan keskeisimmäksi haasteeksi erilaisiin rakenteisiin soveltuvien politiikkakeinojen löytämisen.
In addition, most of the analysis in the literature has focused on the policy objective to secure farmers incomes and, thus, on the efficiency of income redistribution.
Näissä empiirisissä sovelluksissa on pääsääntöisesti keskitytty ainoastaan tavoitteeseen maatalousväestön tulotason turvaamisesta ja sitä kautta politiikan tulonsiirto¬tehokkuuden analysointiin.
On the other hand, policy reforms have led to increasing price variation.
Toisaalta maatalouspolitiikan uudistukset ovat lisänneet hintavaihtelua ja sitä kautta vähentäneet markkinoiden vakautta.
The country-level heterogeneity of economic and agricultural structures has increased especially due to the recent enlargements of the EU from EU15 to EU28.
EU:n sisäiset erot talouden ja maatalouden rakenteissa ovat kasvaneet laajentumisen seurauksena.
Political effectiveness of agricultural policies : an empirical analysis
Empiirinen analyysi maatalouspolitiikan vaikuttavuudesta
The policy effectiveness is defined as the ability of agricultural policy to respond to the stated policy objectives, given the general economic and structural conditions under which the policies operate.
Politiikan vaikuttavuus on tässä työssä määritetty politiikan kyvyksi vastata sille asetettuihin tavoitteisiin, kun huomioidaan yhteiskunnan taloudellinen ja rakenteellinen kehitys.
In the model, the development of the defined policy target variables is explained with policy variables and a set of economic and structural control variables.
Työn empiirisessä osassa rakennetaan ekonometrinen malli, jossa politiikan tavoitemuuttujien kehitystä selitetään politiikan keinomuuttujilla sekä talouden ja rakenteen kehitystä kuvaavilla kontrollimuuttujilla.
A policy shift from coupled price support to direct payments has released resources from agriculture to be utilised in other sectors.
Politiikkamuutos tuotantoon sidotusta hintatuesta tuotannosta irrotettuihin hehtaarikohtaisiin suoriin tukiin on johtanut siihen, että maatalouden tuotantoresursseja, etenkin työvoimaa, on siirtynyt maatalouden ulkopuolisille toimialoille.
The analysis in this study shows that country-level heterogeneity has a significant impact on the development of policy target variables.
Tämän tutkimuksen tulokset osoittavat, että maakohtaiset erot ovat tilastollisesti merkitseviä politiikan tavoitemuuttujien kehityksessä.
In this study, an empirical analysis of the effects of implemented policies and policy reforms on the stated policy objectives in the Common Agricultural Policy of the European Union is conducted.
Empiirisessä analyysissä tarkastellaan EU:n yhteisen maatalouspolitiikan ja siinä toteutettujen uudistusten kykyä vastata politiikan virallisiin tavoitteisiin.
This dissertation analyses the effectiveness of the Common Agricultural Policy of the European Union.
Väitöskirjatyössä analysoidaan Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan vaikuttavuutta suhteessa politiikalle asetettuihin tavoitteisiin.
This is a self-explanatory impact in the sense that administrative price setting was reduced and later on abolished in the policy reforms.
Hintavaihtelut ovat suoraa seurausta siitä, että hallinnollisesti asetetusta hintatasosta on siirretty markkinoilla tapahtuvaan hinnanmuodostukseen.
The motivation of this study arises from the fact that there is a lack of empirical research on the effects of policy instruments on the stated policy objectives.
Työn taustana on, että kirjallisuudessa maatalouspolitiikan keinojen ja tavoitteiden välisiä yhteyksiä on tutkittu empiirisesti vähän.
The results show that policy target variables have, in general, developed in the desired direction.
Ekonometrinen analyysi tukee kuvailevan analyysin tuloksia siitä, että politiikan tavoitemuuttujat ovat kehittyneet pääsääntöisesti tavoitteiden mukaisesti.
The survey gathered approximately 1600 participants, of which 1578 could be selected to the final data of this thesis.
Kyselyyn osallistui hieman yli 1600 vastaajaa, joista 1578 voitiin hyväksyä lopulliseen dataan.
As an example, 28% of male participants and only 8% of female participants felt that gender neutral language use is not important.
Esimerkiksi miehistä 28% ja vain 8% naisista oli sitä mieltä, ettei sukupuolineutraali kielenkäyttö ole tärkeää.
The so called singular they was by far the most chosen option, but some participants opted for he or she -constructions as well.
Ns. yksiköllinen they oli ehdottomasti suosituin vaihtoehto, mutta myös he or she -konstruktioita suosittiin.
A worthy proportion of participants (11-28%) also chose masculine generics, which shows us that these generics are not extinct yet, even though they are more often than not interpreted as sex-specific, as earlier studies have shown.
Varteenotettava määrä (11-28%) kyselyn osallistujista valitsi kuitenkin myös geneerisiä maskuliinivaihtoehtoja, mikä osoittaa, etteivät geneeriset maskuulinit ole kadonneet kielestä täysin, siitä huolimatta, että ne kuitenkin useimmiten tulkitaan sukupuolispesifeinä, niin kuin aikaisemmat tutkimukset ja tämän kyselyn tulokset osoittavat.
The majority of the participants thought that gender neutral language use is important and they also believed that language can affect the way we view reality.
Enemmistö vastaajista piti sukupuolineutraalia kielenkäyttöä tärkeänä ja valtaosa uskoi, että kielenkäytöllä voi olla vaikutusta siihen, miten hahmotamme reaalimaailmaa.
The results of the survey confirmed those of the earlier studies: the majority of participants chose gender neutral equivalents rather than masculine generics.
Kyselyn tulokset vahvistivat aikaisempien tutkimusten löytöjä: enemmistö osallistujista valitsee mieluummin sukupuolineutraaleja vaihtoehtoja geneeristen maskuliinien sijaan.
The previous studies showed that the use of masculine generics in English supports a male biased world view as women are, lingually, invisible in these generics.
Aikaisemmat tutkimukset osoittavat, että geneeristen maskuliinien käyttö englannin kielessä tukee miesvaltaista maailmankuvaa, koska naiset jäävät kielellisesti näkymättömään rooliin.
The survey also revealed that a considerable amount of participants (24%) felt that a new, gender neutral 3rd person pronoun is needed in English.
Kysely paljasti myös, että varteenotettava osa (24%) osallistujista koki, että Englantiin tarvittaisiin uusi, sukupuolineutraali yksikön kolmannen persoonan pronomini.
Moreover, male participants chose masculine generics significantly more often than did female participants.
Sen lisäksi miehet valitsivat geneerisiä maskuliineja kyselyssä huomattavasti enemmän kuin naiset.
The survey was conducted online and both native English speakers and fluent English speaking native Finnish speakers were sought as participants.
Kysely toteutettiin internetissä ja osallistujiksi haettiin sekä äidinkielenään suomea että englantia puhuvia henkilöitä.
On top of this, the participants of the survey were asked whether they thought a new, gender neutral 3rd person singular pronoun could be added to English, which many transgender organisations have suggested, and which has already taken place in Swedish with the addition of the gender neutral hen pronoun.
Tämän lisäksi pyrittiin selvittämään osallistujien suhtautuminen sukupuolineutraaliin kielenkäyttöön sekä sukupuolineutraalin yksikön kolmannen persoonan pronominin mahdolliseen lisäämiseen kieleen, mitä useat ryhmät, kuten transgenderorganisaatiot, ovat ehdottaneet ja mikä Ruotsissa on jo toteutunut hen-prononimin myötä.
The studies also showed that the use of masculine generics has decreased during the past few decades, perhaps due to increasing gender equality.
Geneeristen maskuliinien käyttö on vähentynyt viime vuosikymmenien aikana sukupuolten välisen tasa-arvon edistymisen myötä, mutta ne eivät ole täysin kadonneet kielestä.
Therefore, the purpose of this thesis was to map to what degree masculine generics are still used and whether they are still accepted as generics.
Näin ollen tämän tutkielman tarkoituksena oli kartoittaa, missä määrin geneerisiä maskuliineja käytetään englannin kielessä sekä hyväksytäänkö niiden geneerisyys edelleen; vastaavasti kartoitettiin myös, kuinka suosittuja geneerisille maskuliineille vaihtoehtoiset, sukupuolineutraalit ilmaisut ovat.
Reliable conclusions based on the participants' age and education could not be made, as differences were either not significant enough or inconclusive.
Erityisesti osallistujien äidinkieli ja sukupuoli vaikuttivat merkittävästi heidän vastauksiinsa, kun taas osallistujien iän vaikutuksesta vastauksiin ei pystytty tekemään varmoja johtopäätöksiä, ja osallistujien koulutustasolla ei näyttänyt olevan juurikaan merkitystä vastauksien suhteen.
The goals were reached by conducting a meta-analysis of selected previous works on masculine generics and an online survey on language use and attitudes.
Tutkielma tarkastelee englannin kielen geneerisiä maskuliini -ilmaisuja aikaisempien tutkimusten meta-analyysin sekä kyselyn avulla.
Finnish was chosen as an example of a gender neutral language; the purpose was to find out whether native speakers of a gender neutral language would view masculine generics differently, compared to native speakers of a natural gender language, English.
Tarkoituksena oli kielenkäytön kartoituksen lisäksi selvittää, suhtautuvatko englantia äidinkielenään puhuvat henkilöt eri tavalla geneerisiin maskuliineihin verrattuna äidinkielenään suomea puhuviin mutta englantia sujuvasti osaaviin osallistujiin.
Out of the four variables that were considered in the analysis, the participants' native language and gender seemed to have affected their answers the most.
Tämän lisäksi tulosten analyysissä mitattiin osallistujien sukupuolen, iän ja koulutuksen vaikutusta vastauksiin.
A thorough and comprehensive understanding of the processes discovered herein may help develop better and more efficient treatments for these largely fatal malignancies.
Näiden prosessien perusteellinen tuntemus mahdollistaa parempien ja tehokkaampien hoitojen kehittämisen näitä huonoennusteisia syöpiä vastaan.
In this study, Kaposi's sarcoma herpesvirus (KSHV) associated malignancies, namely Kaposi's sarcoma (KS) and primary effusion lymphoma (PEL), as well as melanoma have been used as model cancers.
Tässä tutkimuksessa on käytetty malleina Kaposin sarkoomaan liittyvän herpesviruksen (KSHV) aiheuttamia syöpiä, Kaposin sarkoomaa (KS) ja primaaria efuusiolymfoomaa (PEL), sekä melanoomaa.
Firstly, the results show that in vivo expression of a KSHV oncogene, viral (v-)cyclin, leads to activation of Notch signaling through Notch3 upregulation as well as fine-tuning of the NF-κB pathway through Cdk6 mediated phosphorylation.
Työni ensimmäisessä osassa osoitin, kuinka KSHV:n onkogeenin v-sykliinin ilmentyminen hiiressä johtaa Notch- ja NF-κB- signalointireittien aktivoitumiseen ja sitä kautta T-solujen erilaistumisen ja toiminnan häiriöön sekä T-solulymfooman kehittymiseen.
In short, these so called cancer hallmarks include increased proliferation and cell survival, as well as the ability to invade into the surroundings, induce angiogenesis, and finally metastasize to distant sites.
Solun täytyy muun muassa pystyä jakautumaan hallitsemattomasti, tunkeutumaan ympäristöönsä, erittämään veri- ja imusuonien kasvuun vaikuttavia tekijöitä sekä lopulta pystyä hyödyntämään veri- ja imusuonistoa levitäkseen ympäriä kehoa.
However, some embryonic signaling pathways, including the Notch pathway, are able to regulate many of these processes.
Syöpäsolujen eri ominaisuuksia säätelevät tyypillisesti eri signalointireitit, mutta eräät sikiönkehityksen aikana aktiivisesti toimivat reitit, kuten Notch-signalointi, voivat vaikuttaa moniin syöpäsolun ominaisuuksiin.
In addition, the Notch pathway has been shown to be overly active in all of them.
Näille syöville on yhteistä myös, että Notch-signalointireitti on aktivoitunut.
Thus, this thesis has focused on how the pro-tumorigenic traits are affected by cell plasticity and reprogramming in these cancers, and how the signaling pathways leading to these phenotypes, most notably Notch, are in turn regulated.
Tutkimukseni aiheena oli solujen muovautuvuus- ja ohjelmoitumiskyvyn vaikutukset syövän syntyyn ja leviämiseen ja näiden prosessien säätely.
Melanoma cell interaction with LECs leads to activation of the Notch pathway and increased adhesive, invasive, and metastatic properties of the tumor cells.
Lopuksi osoitin, että edellä kuvatut mekanismit eivät ole aktiivisia ainoastaan syöpävirusten aiheuttamissa kasvaimissa, vaan että myös melanoomasolujen interaktio imusuonten solujen kanssa aktivoi Notch-signalointia ja johtaa syöpäsolujen lisääntyneeseen adheesio-, invaasio- ja metastasoimiskykyyn.
Human tumorigenesis is a process in which a normal cell needs to acquire multiple characteristics to become malignant and metastatic.
Monien normaalin solun ominaisuuksien tulee muuttua, ennen kuin solu muuntuu syöpäsoluksi ja pystyy leviämään elimistössä.
In conclusion, the results show that regulation of cell plasticity through the Notch pathway takes place in different types of cancers, and it can affect several steps of tumorigenesis.
Näissä kaikissa syövissä on havaittavissa, että syöpäsolujen soluidentiteetti on heterogeeninen, ja että syöpäsolut pystyvät ohjelmoitumaan uudelleen kasvuolosuhteidensa mukaan.
Furthermore, it has been shown that these signaling pathways can be deregulated in cancer, and that their untimely activation can lead to malignancies.
Tällaisten signalointireittien yliaktiivisuus onkin liitetty syövän syntyyn ja leviämiseen.
In the experiment I, dairy cows were fed a grass silage based diet either on a controlled energy level (on average 99 MJ/d metabolizable energy (ME), n = 8) during the last six weeks of the dry period or high energy level (on average 141 MJ/d ME, n = 8) for the first three weeks and then gradually decreasing energy allowance during three weeks to 99 MJ/d ME by parturition.
Kokeessa I lypsylehmät saivat nurmisäilörehuun perustuvalla ruokinnalla joko rajoitetusti energiaa (keskimääräinen muuntokelpoisen energian (ME) saanti 99 MJ/d, n = 8) ummessaolokauden kuuden viimeisen viikon aikana tai runsaasti energiaa (141 MJ/d ME, n = 8) ensimmäiset kolme viikkoa ja sen jälkeen energian saantia vähennettiin siten että poikimisen aikoihin energian saanti oli 99 MJ/d ME. Kokeessa II lypsylehmät saivat tyhjäkauden aikana syödä vapaasti joko säilörehua (144 MJ/d ME, n = 8) tai säilörehun, oljen ja rypsin seosta (TMR, 55%: 40%: 5%, 109 MJ/d ME, n = 8).
Body measurements, intravenous glucose tolerance tests (IVGTT), and sampling for the determination of neck and tailhead adipose tissue gene expressions were conducted in May and September.
Rasva- ja kuntoluokkamittaukset, suonensisäinen glukoosirasituskoe sekä kaulan ja hännänympäryksen rasvakudosten geenitoimintamittaukset tehtiin sekä toukokuussa että syyskuussa.
In conclusion, overfeeding energy with concomitant weight gain moderately altered the expression of genes related to insulin resistance, inflammation and lipogenesis in adipose tissue of dairy cows.
Johtopäätöksenä liiallinen energiansaanti samanaikaisen painon nousun kanssa vaikutti jossakin määrin insuliiniresistenssiin, tulehdukseen ja lipogeneesiin liittyvien geenien toimintaan lypsylehmillä.
In mares, the diets with variable energy content did not affect the expression of insulin resistance- or inflammation-related genes, although mares were different in their body condition scores.
Laitumiin perustuva erilainen energiansaanti ei vaikuttanut tammojen insuliiniresistenssiin tai tulehdukseen liittyvien geenien toimintaan vaikka kuntoluokat olivat erilaiset eri laitumilla.
There were no differences in the expression of genes related to insulin resistance, inflammation and lipogenesis between the two groups.
Insuliiniresistenssiin, tulehdukseen ja lipogeneesiin liittyvien geenien toiminnoissa ei havaittu eroja ryhmien välillä.
In September, greater basal and peak insulin concentrations, and faster glucose clearance rate during IVGTT were observed in CG mares than in NG mares.
Syyskuussa glukoosirasituskokeessa havaittiin CG-tammoilla korkeampi insuliinin perustaso ja maksimikonsentraatio sekä nopeampi glukoosin poistumisnopeus kuin NG-tammoilla.
Prepartal overfeeding energy affected the expression of genes related to hepatic gluconeogenesis and fatty acid oxidation in dairy cows, but the extent of these effects differed depending on the dietary composition during the close-up period (e.g. feeding of cereal grain).
Poikimista edeltävä liiallinen energiansaanti vaimensi maksan glukoneogeneesiin ja rasvahappojen beetaoksidaatioon liittyvien geenien toimintaa mutta vaikutus riippui rehujen koostumuksesta, erityisesti väkirehun määrästä tunnutuskaudella.
Liver and adipose tissue biopsies and blood samples were collected during the transition period in experiments I and II.
Sekä kokeessa I että II kerättiin ennen ja jälkeen poikimisen verinäytteitä ja otettiin maksasta ja ihonalaisesta rasvakudoksesta biopsianäytteitä.
In the experiment III, CG mares had higher median body condition score and body weight, and larger waist circumference than NG mares at the end of grazing.
Kokeessa III CG-tammoilla oli laidunkauden jälkeen suurempi kuntoluokan mediaani, elopaino ja ympärysmitta kuin NG-tammoilla.
In addition, a greater decrease in plasma non-esterified fatty acids during IVGTT was noticed in CG mares.
Lisäksi CG-tammoilla plasman vapaiden rasvahappojen pitoisuus väheni rasituskokeen aikana enemmän kuin NG-tammoilla.
In the experiment I, there was greater plasma insulin and lower glucagon/insulin ratio in overfed cows than in control cows, while in the experiment II, there were no differences in blood parameters between overfed and TMR group during the transition period.
Kokeessa I suuremman energiamäärän saaneilla lehmillä oli suurempi plasman insuliinipitoisuus ja alhaisempi glugakoni/insuliini-suhde kun taas kokeessa II vastaavia eroja ei havaittu poikimisen läheisyydessä.
Emphasis was placed on the potential to decrease metabolic disorders and to improve animal nutritional management and health.
Erityisesti tutkimuksessa pyrittiin luomaan perustaa mahdollisuuksille vähentää aineenvaihduntasairauksia rehujen koostumuksen ja ruokintasuositusten avulla.
In the experiment II, ad libitum feeding of grass silage throughout the dry period may have attenuated the increase of hepatic gluconeogenic capacity from propionate compared to a controlled TMR diet.
Kokeessa II ummessaolokauden aikainen vapaa säilörehuruokinta saattoi heikentää maksan kykyä käyttää propionihappoa glukoneogeneesin esiaineena rajoitetusti energiaa sisältävään seosrehuruokintaan verrattuna.
In the experiment II, prepartal ad libitum feeding of grass silage decreased lipogenesis and insulin sensitivity early postpartum compared to the TMR control group.
Kokeessa II lehmien poikimista edeltävä vapaa säilörehun syönti vähensi lipogeneesiä ja insuliiniherkkyyttä heti poikimisen jälkeen verrattuna TMR-rehua syöneisiin lehmiin.
The objective of the research described in this thesis was to increase the understanding of the transcriptional adaptations of genes encoding proteins, which have key roles in lipid and glucose metabolism, insulin signalling and inflammation, in situations of overfeeding energy during the dry period in dairy cows and summer grazing season in mares.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää lypsylehmien ummessaolokauden energiayliruokinnan ja tammojen laidunruokinnan vaikutusta rasva- ja glukoosiaineenvaihduntaan, insuliiniherkkyyteen ja tulehdustekijöihin liittyvien geenien toimintaan.
In experiments I and II, overfed cows had greater total dry matter and ME intakes and ME balance before parturition than control cows, but no differences were observed after calving.
Kokeissa I ja II yliruokittujen lehmien kuiva-aineen syönti, ME-saanti ja energiatase olivat ennen poikimista suurempia kuin kontrollilehmien.
However, there was no difference in the expression of genes related to hepatic glucose release during the transition period (II).
Toisaalta kokeessa II ryhmien välillä ei ollut eroja maksan glukoosinkuljetukseen liittyvien geenien toiminnassa.