natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Collective Action in Commons: Its Diverse Ends and Consequences explores new ways in which collective action theories can contribute to our understanding of natural resource management, especially the management of common-pools.
Väitöskirjassa Collective Action in Commons: Its Diverse Ends and Consequences esitetään uusia tapoja soveltaa kollektiivisen toiminnan teoriaa luonnonvarojen, erityisesti yhteisvarantojen, hallintoa käsittelevässä tutkimuksessa.
More detailed analysis revealed that the problems in haploid differentiation were at least partially due to the defects in cell-cell junctions between spermatids and somatic Sertoli cells.
Tarkempi analyysi osoitti, että virheet haploidien solujen erilaistumisessa ainakin osittain johtuivat viallisista liitoksista somaattisten Sertoli-solujen ja sukusolujen välillä.
This research provides novel, important information about the factors required for the maintenance of spermatogenesis, and helps us to understand those factors that are involved in male infertility.
Tutkimuksen tulokset tarjoavat uutta, merkittävää tietoa niistä tekijöistä, jotka ovat tärkeitä onnistuneelle siittiön muodostumiselle sekä auttaa ymmärtämään miesten hedelmättömyyteen liittyviä tekijöitä.
Dicer1 KO males produced a greatly reduced number of spermatozoa that were all morphologically abnormal, and the males were completely infertile.
Dicer1-poistogeeniset urokset tuottivat vain pienen määrän morfologialtaan epänormaaleja siittiöitä ja urokset olivat täysin lisääntymiskyvyttömiä.
All the steps during spermatogenesis are governed by strict regulation of gene expression.
Spermatogeneesin aikana geenien ilmentyminen on aktiivista ja vaatii tarkkaa geenien ilmenemisen säätelyä.
Additionally, we characterized the expression of DICER during spermatogenesis, and showed that the DICER expression peaked in meiotic spermatocytes, where it is localized to germ cell-specific RNA granules, germ granules.
Lisäksi selvitimme yksityiskohtaisesti DICERin ilmentymistä ja lokalisaatiota erilaistuvissa sukusoluissa, ja näytimme, että DICERin määrä on suurimmillaan meioottisissa spermatosyyteissä, ja näissä soluissa DICER lokalisoituu sukusoluspesifisiin sytoplasmisiin RNA-rakenteisiin (sukusolurakkula).
That raises the necessity of understanding the basic molecular mechanisms of the testis function.
Tämä lisää tarvetta tarkalle kivesten toiminnan tuntemukselle.
Particularly, the post-meiotic haploid differentiation, including head shaping, chromatin condensation, polarity of developing germ cell, were found to be affected.
Näytimme, että DICERin poistaminen aiheuttaa vakavia ongelmia sukusolujen erilaistumisessa, erityisesti meioosin jälkeisissä vaiheissa, kuten siittiön pään muodostumisessa, kromatiinin pakkautumisessa ja solun polarisoitumisessa.
Male infertility is often caused by faults in spermatogenesis, leading to a decreased number of spermatozoa in the semen and/or problems in the sperm morphology and motility.
Miesten hedelmättömyys johtuu usein ongelmista siittiön muodostuksen aikana ja heikentyneestä siemennesteen laadusta.
Small non-coding RNAs, such as microRNAs (miRNAs), are very important gene regulators that function post-transcriptionally to control the stability or translation of their target mRNAs.
Muiden RNA-säätelymekanismien ohella pienet RNA-molekyylit, kuten mikroRNA-molekyylit (miRNA) osallistuvat siittiönmuodostuksen aikana tapahtuvaan geenisäätelyyn.
Male reproductive health has declined in western countries during recent years.
DICER-proteiinin rooli siittiön muodostuksessa ja miesten hedelmällisyydessä Miesten lisääntymisterveys on merkittävästi heikentynyt viime vuosien aikana.
This study demonstrated the importance of DICER in spermatogenesis and male fertility.
Tämä väitöskirjatyö selvittää DICER-proteiinin roolia spermatogeneesin säätelyssä.
Male germ cell differentiation is a complex, precisely organized process that produces mature spermatozoa from spermatogonial stem cells.
Spermatogeneesi on kivesten siementiehyissä tapahtuva erittäin monimutkainen tapahtumasarja, jossa sukusolulinjan kantasolusta erilaistuu hedelmöityskykyinen siittiö.
A crucial player in miRNA pathway is the endonuclease DICER that processes precursor molecules into mature small RNAs.
DICER-endonukleaasi, joka pilkkoo miRNA:iden esiasteista kypsiä lyhyitä miRNA:ita, on keskeinen entsyymi miRNA:iden prosessoinnissa.
By using a conditional knockout mouse model that lacks DICER specifically in post-natal male germ cells, we showed that the absence of functional DICER causes severe defects in male germ cell differentiation.
Työssä käytettiin hyväksi miesten sukusolu-spesifistä poistogeenistä hiirimallia, jossa Dicer1 -geeni on poistettu sukusolujen kehityksen varhaisessa vaiheessa heti syntymän jälkeen.
They pose a threat on spacecraft electronics and humans in space and have effects that can be observed even from the ground, so studying these events is essential.
Ne ovat haitallisia ihmisille ja elektroniikalle avaruudessa ja niiden vaikutus voidaan havaita myös maan pinnalla.
The Solar energetic particle (SEP) events are the main source of the energetic particles we observe in space.
Auringon hiukkaspurkaukset tuottavat suurimman osan avaruudessa havaitsemistamme suurienergiaisista hiukkasista.
The flare parameters, duration and class, were not linked to the magnetic connection.
Roihun kestolla ja intensiteetillä, ei ollut yhteyttä magneettiseen yhteyteen.
Energetic charged particles propagate mainly along the magnetic field in the interplanetary medium.
Varatut hiukkaset liikkuvat avaruudessa pääsääntöisesti magneettikenttää pitkin.
Good magnetic connection was associated with high Fe/C ratio, indicating flare acceleration and that the observed particles could have reached the observer from the flare.
Hyvä magneettinen yhteys liittyi korkeaan Fe/C-suhteeseen, mikä viittaa siihen, että roihun kiihdyttämät hiukkaset voivat saavuttaa havaitsijan.
The flare class, however, showed a connection to CME speed and the flare duration was associated with both, the CME speed and the Fe/C ratio of the SEP event.
Roihun intensiteetti oli sen sijaan yhteydessä CME:n nopeuteen ja roihun kesto sekä CME:n nopeuteen, että hiukkaspurkauksen Fe/C-suhteeseen.
The events studied here have Fe/C enhancement, indicating acceleration by a flare, but there is an associated coronal mass ejection (CME) as well.
Tutkittavilla hiukkaspurkauksilla on kohonnut Fe/C-suhde, joka indikoi hiukkaskiihdytystä Auringon roihussa, vaikka tutkittaviin hiukkaspurkauksiin liittyi myös koronan massapurkaus (CME).
The magnetic connection was modeled by the angle between the root of the nominal Parker spiral and the potential field source surface (PFSS) modeled field line traced up from the flare site reaching closest to it. More than ten open field lines were found within 10 degrees from the flare site in 75% of the events.
Löysin PFSS-mallilla vähintään kymmenen avointa (lähdepinnalle ulottuvaa) kenttäviivaa 10 asteen säteellä roihun koordinaateista 75% tapauksista.
In this thesis we look for a magnetic connection between the flare and the observer during the associated SEP event.
Tässä pro gradu -tutkielmassa tarkastelen magneettista yhteyttä Auringon roihu-purkausten ja havaitsijan välillä hiukkaspurkausten aikana.
We also studied the magnetic spreading of the PFSS model when tracing the field up from the flare site and found wider longitudinal spreading than in the previous studies.
Laskin kenttäviivat roihun läheltä ja mittasin suurimman longitudileveyden lähdepinnalla.
This explains how an SEP event can be observed by spacecraft almost on the opposite sides of the Sun.
Löysin suurempia leviämisiä, kuin aiemmissa tutkimuksissa, mikä selittää miksi kaksi havaitsijaa lähes vastakkaisilla puolilla Aurinkoa voivat havaita saman hiukkaspurkauksen.
Magnetic connectivity in SEP events
Tutkin myös magneettikentän leviämistä PFSS-mallissa.
Whether these disturbances can be normalized by exercise is still uninvestigated.
Vielä on monilta osin tuntematta, voidaanko näitä muutoksi normalisoida liikuntaharjoittelun avulla.
These findings further support the therapeutic potential of exercise training in subjects with IR.
Nämä löydökset vahvistavat liikuntaharjoittelun terapeuttista potentiaalia henkilöillä, joilla on insuliiniresistenssi.
This study also showed for the first time, that exercise training can decrease insulin-stimulated brain glucose uptake.
Tutkimuksessa osoitetiin myös ensimmäistä kertaa, että liikuntaharjoittelu alentaa aivojen sokeriaineenvaihduntaa.
Brain and adipose tissue metabolism in terms of glucose uptake and free fatty acid uptake and myocardial adiposity were determined non-invasively using positron emission tomography (PET), computed tomography (CT), magnetic resonance imaging (MRI) and magnetic resonance spectroscopy (MRS).
Aivojen ja rasvakudoksen sokeri- ja rasvahappoaineenvaihduntaa sekä sydänlihaksen rasvoittumista tutkittiin positroniemissiotomografialla (PET), tietokonetomografialla (TT), magneettiresonassikuvantamisella (MRI) sekä magneettiresonanssispektroskopialla (MRS).
Results: Two-week of exercise training, both SIT and MICT, decreased epi- and pericardial fat volumes and adipose tissue glucose and fatty acid metabolism similarly in healthy subjects and subjects with IR despite the baseline differences.
Tulokset: Kahden viikon liikuntaharjoittelu, sekä SIT että MICT, alensi sydäntä ympäröivien epi- ja perikardiaali rasvamassojen määrää sekä paransi rasvakudoksen glukoosi- ja rasvahappoaineenvaihduntaa ilman eroja terveiden ja insuliiniresistenttien välillä huolimatta erosta lähtötasossa.
Conclusions: Exercise training has beneficial effects on adipose tissue volume and metabolism despite the baseline glucose tolerance.
Johtopäätökset: Liikuntaharjoittelulla on suotuisia vaikutuksia rasvakudosten määrään sekä aineenvaihduntaan insuliiniherkkyyden lähtötasosta riippumatta.
In short-term, only SIT showed improvements in aerobic capacity, visceral adipose tissue glucose uptake and a decrease in insulin-stimulated brain glucose uptake in IR subjects.
Ainoastaan SIT harjoittelu paransi kestävyyskuntoa, viskeraalirasvan insuliiniherkkyyttä sekä alensi aivojen insuliini-stimuloitua glukoosinottoa insuliiniresistenteillä henkilöillä.
Abstract: Background: Insulin resistance (IR) is associated with metabolic disturbances in several tissues, including increased insulin-stimulated glucose uptake in brain, decreased glucose uptake in adipose tissue and accumulation of fat in and around the myocardium.
Näitä häiriöitä ovat muun muassa aivojen lisääntynyt glukoosinotto, rasvakudoksen alentunut insuliiniherkkyys sekä rasvan kertyminen sydänlihaksen sisään ja ympärille.
Thus, the aims of this study were to determine the myocardial adiposity in and around myocardium, to elucidate exercise training-induced metabolic adaptations in brain and adipose tissue and to compare the training responses between, sprint interval training (SIT) vs. moderate-intensity continuous training (MICT) in subjects with IR. Methods: Middle-aged, sedentary healthy subjects (n=28) and subjects with IR (n=26) were andomized into SIT and MICT interventions for two weeks.
Menetelmät: Tutkimukseen osallistuneet keski-ikäiset, inaktiiviset terveet miehet (n=28) sekä tyypin 2 diabetesta sairastavat naiset ja miehet (n=26) satunnaistettiin kohtalaiskuormitteiseen (MICT) tai korkeatehoiseen itervalliharjoitteluryhmään (SIT) kahden viikon ajaksi.
Adipose tissue and brain metabolic adaptations to sprint interval training and moder-ate-intensity continuous training; studies in healthy and insulin resistant subjects.
Täten, tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää kahden intensiteetiltään eroavan liikuntaharjoittelumenetelmän vaikutuksia aivojen ja eri rasvakudosten rasva- ja sokeriaineenvaihdunnassa terveillä ja insuliiniresistenteillä henkilöillä.
Augmented Reality (AR) is currently gaining popularity in multiple different fields.
Lisätyn todellisuuden suosio on tällä hetkellä kasvamassa usealla eri alalla.
The majority of the thesis focuses on different visual pose estimation and tracking techniques for natural features.
Suurin osa diplomityöstä keskittyy erilaisiin visuaalisiin posen estimointi tekniikoihin, jotka perustuvat kuvasta tunnistettujen luonnollisten piirteiden seurantaan.
The commercial solutions currently available are not yet ready for creating tools for professional use, but especially for different visualization tasks some custom solutions are capable of achieving a required robustness.
Tällä hetkellä saatavilla olevat kaupalliset työkalut eivät vielä pääse ammattikäytön vaatimalle tasolle, mutta erityisesti visualisointitehtäviin soveltuvia ei-kaupallisia ratkaisuja on jo olemassa.
The difficulties are even larger in outdoor scenarios where the environment can vary a lot and is often unprepared for AR.
Lisäongelmia tuottaa myös ulkotilat, jossa ympäristö voi muuttua usein ja ympäristöä ei ole valmisteltu lisätyn todellisuuden sovelluksille.
The custom software solutions were an algorithm for combining data from magnetometer and a gyroscope, a natural feature tracker and a tracker based on panorama images.
Työn aikana kehitetyt sovellukset olivat yksinkertainen algoritmi gyroskoopin ja magnetometrin datan yhdistämiseen, luonnollisen piirteiden seuranta-algoritmi sekä panoraamakuvaan perustuva seuranta-algoritmi.
The tracker based on panorama images was implemented based on an existing scientific publication, and the presented tracker was further developed by integrating it to Unity 3D and adding a possibility for augmenting content.
Panoraamakuvaan perustuva seuranta-algoritmi on toteuteutettu toisen tieteellisen julkaisun pohjalta, ja algoritmia jatkokehitettiin integroimalla se Unity 3D:hen.
One commercial AR SDK was tested, and three different custom software solutions were developed for an Android tablet.
Yhtä kaupallista työkalua testattiin, jonka lisäksi toteutettiin kolme omaa sovellusta Android tableteille.
During the thesis, multiple different solutions were tested for outdoor AR.
Työn aikana testattiin useita ratkaisuja ulkotiloihin soveltuvaan lisättyyn todellisuuteen.
Both hardware and software solutions are considered, but the focus is more on software.
Sekä laitteisto- että ohjelmistopohjaisia ratkaisuja käsitellään.
This thesis aims to research different possibilities for creating AR applications for outdoor environments.
Diplomityön tarkoituksena on tutkia mahdollisuuksia lisätyn todellisuuden sovellusten kehittämiseen ulkotiloihin.
This thesis concludes that AR is very close to becoming a usable tool for professional use.
Työn lopputuloksena todetaan, että lisätyn todellisuuden teknologia on lähellä pistettä, jossa lisätyn todellisuuden työkaluja voitaisiin käyttää ammattimaisessa käytössä.
The panorama tracker implemented in this thesis seems like a promising tool for robust pose estimation in unprepared outdoor environments.
Lisäksi työn aikana toteutetun panoraamakuviin perustuvan seuranta-algoritmin todetaan olevan lupaava työkalu posen estimointiin ulkotiloissa.
The algorithms for pose estimation often require a lot of processing power, which makes robust pose estimation a difficult task when using mobile devices or designated AR tools.
Posen estimointiin (laitteen asennon- sekä paikan arviointiin) käytetyt algoritmit ovat usein monimutkaisia, joten ne vaativat merkittävästi laskentatehoa.
However, the technology for AR still requires development in both hardware and software when considering industrial use.
Saatavilla olevat ohjelmistot sekä laitteet eivät vielä riitä lisätyn todellisuuden soveltamiseen ammattimaisessa käytössä.
As material for my master’s thesis, I used articles published between 1995 and 2020 that dealt with the effect of age on bird reproduction.
Pro gradu -tutkielmani aineistona käytin vuosina 1995-2020 julkaistuja artikkeleita, jotka käsittelivät iän vaikutusta lintujen lisääntymiseen.
In the studies, the hypotheses of age-related improvements of competence were most supported.
Tutkimuksissa eniten saivat kannatusta ikään liittyvän kykyjen paranemisen hypoteesit.
Studies have found that the reproductive succes of birds improves with age, reaching its peak in middle age, after which the reproductive capacity often deteriorates with senescence in old age.
Tutkimuksissa on havaittu, että lintujen lisääntymiskyky paranee iän myötä saavuttaen huippunsa keski-iässä, minkä jälkeen lisääntymiskyky usein heikkenee vanhuuden senesenssin myötä.
I examine the collected literature according to three major groups of hypotheses: which hypotheses assemble the most support in the light of recent research and what proximal mechanisms underlie these hypotheses.
Kerättyä kirjallisuusaineistoa tarkastelen kolmen hypoteesien pääryhmän mukaan: mitkä hypoteesit keräävät eniten kannatusta uudempien tutkimusten valossa ja millaiset proksimaattiset mekanismit näiden hypoteesien taustalle paljastuvat.
Young individuals start nesting later, fail more often to nest, produce fewer and smaller eggs, and raise fewer fledglings than older and more experienced individuals.
Nuoret yksilöt aloittavat myöhemmin pesinnän, epäonnistuvat useammin pesinnässä, tuottavat vähemmän ja pienempiä munia ja kasvattavat vähemmän poikasia lentokykyisiksi asti kuin vanhemmat ja kokeneemmat yksilöt.
The hypotheses explaining this phenomenon are classified in three major groups: progressive appearance or disappearance of phenotypes, age-related improvements of competence, and optimization of reproductive effort.
Tätä ilmiötä selittävät hypoteesit on jaettu kolmeen pääryhmään: fenotyyppien asteittainen ilmaantuminen tai häviäminen, ikään liittyvä kelpoisuuden paraneminen ja lisääntymispanoksen optimointi.
The hypotheses were not mutually exclusive and thus could operate simultaneously in the population, but their relative importance varied depending on the different life cycles, mating systems, dietary habits, etc. of the species, which is affected by the nutrient situation and other environmental conditions.
Hypoteesit eivät olleet toisiaan poissulkevia ja saattoivat siten toimia samanaikaisesti populaatiossa, mutta niiden suhteellinen tärkeys vaihteli riippuen eri lajien erilaisista elinkierroista, pariutumisjärjestelmistä, ravintotottumuksista jne. Populaatiotasolla havaittuja lisääntymiskyvyn parannuksia iän myötä voisi kuvailla lisääntymispopulaation huonolaatuisten fenotyyppien poistumisen ja yksilötason tiettyjen iän ja kokemuksen myötä karttuvien taitojen yhteisvaikutuksena, johon ravinnetilanne ja muut ympäristöolosuhteet vaikuttavat.
The purpose of this master's thesis is to gather information from more recent studies on the reason for the improvement in bird nesting success with age and to examine different hypotheses and their evidence.
Tämän pro gradun tarkoituksena on koota uudempien tutkimusten tieto, mistä lintujen pesimämenestyksessä havaittava paraneminen iän myötä johtuu, ja tarkastella eri hypoteeseja ja niiden todistusaineistoja.
The impact was mainly a warming one.
Vaikutus oli pääasiassa lämpötiloja nostava.
Temperature excess relative to the coldest sites, i.e. rural areas about 10 kilometers to the NE from the centre, is on average 2 °C.
Lämpötilaero kymmenisen kilometriä keskustasta koilliseen sijaitseviin maaseutumaisiin alueisiin on keskimäärin 2 astetta.
The relative importance of environmental factors was estimated with different modelling approaches and a large number of explanatory variables with various spatial scales.
Lämpötilaeroihin vaikuttavien tekijöiden voimakkuutta arvioitiin erilaisten mallinnusmenetelmien avulla useita eri selittäviä muuttujia sekä alueellisia mittakaavoja käyttäen.
On average, the spatial temperature differences are largest in summer, whereas the single extreme values are often observed in winter.
Alueelliset lämpötilaerot ovat keskimäärin suurimmillaan kesällä, kun taas yksittäiset ääriarvot saavutetaan usein talvella.
Occasionally, the UHI intensity can be even 10 °C.
Suurimmillaan lämpösaarekkeen voimakkuus voi olla kymmenenkin astetta.
During inversions, however, the impact of topography was emphasised, occasionally outperforming those of urban land use and water bodies.
Inversiotilanteissa topografian merkitys kuitenkin korostuu, ja sen vaikutus on ajoittain kaupungin ja vesialueiden vaikutusta suurempi.
In the long term, urban land use was concluded to be the most important factor causing spatial temperature differences in the Turku area.
Kaupunkimaisen maankäytön todettiin olevan pitkällä aikavälillä merkittävin alueellisia lämpötilaeroja aiheuttava tekijä.
The UHI does not prevail continuously in the Turku area, but occasionally the city centre can be colder than its surroundings.
Lämpösaareke ei vallitse Turussa jatkuvasti, vaan ajoittain kaupungin keskusta saattaa olla ympäristöään viileämpi.
The impact of topography was on average the weakest, and was seen mainly in proneness of relatively low-lying places for cold air drainage during night-time.
Korkeuserojen vaikutus oli keskimäärin vähäisin, ja ilmeni lähinnä alavien paikkojen alttiutena öiselle kylmän ilman valumiselle.
The term urban heat island (UHI) refers to the common situation in which the city is warmer than its rural surroundings.
Kaupungin lämpösaarekkeella tarkoitetaan tilannetta, jossa kaupunkialueet ovat ympäröiviä maaseutumaisempia alueita lämpimämpiä.
The seasonally varying sea temperature causes the shift of relatively warm areas towards the coast in autumn and inland in spring.
Meriveden lämpötila vaikuttaa lämpösaarekkeen painopisteeseen siten, että se siirtyy syksyllä kohti rannikkoa ja keväällä kohti sisämaata.
In this dissertation, the local climate, and especially the UHI, of the coastal city of Turku (182,000 inh.
Väitöskirjassa tarkasteltiin Lounais-Suomessa sijaitsevan rannikkokaupungin Turun (182,000 asukasta) paikallisilmastoa, ja erityisesti lämpösaareketta, erilaisissa alueellisissa ja ajallisissa mittakaavoissa.
The city centre is the warmest place in the Turku area.
Kaupungin keskusta on Turussa keskimäärin lämpimintä aluetta.
The UCI is most common in daytime in spring and in summer, whereas during winter the UHI prevails throughout the day.
Kylmäsaareke siintyy yleisimmin päiväsaikaan keväällä ja kesällä, kun taas talvella lämpösaareke vallitsee tavallisesti vuorokaudenajasta riippumatta.
The impact of water bodies was emphasised in spring and autumn, when the water temperature was relatively cold and warm, respectively.
Vesialueiden vaikutus korostui keväällä veden lämpötilan oltua suhteellisen alhainen, sekä syksyllä veden lämpötilan oltua suhteellisen korkea.
Then the term urban cool island or urban cold island (UCI) is used.
Tällöin puhutaan kylmäsaarekkeesta.
The crucial aim was to sort out the urban, topographical and water body impact on temperatures at different seasons and times of the day.
Lämpötilojen alueellisten erojen osalta keskeisenä tavoitteena oli selvittää, mikä on kaupungin, korkeuserojen sekä vesialueiden vaikutus alueellisiin lämpötilaeroihin eri vuoden- ja vuorokaudenaikoina.
In addition, the impact of weather on spatiotemporal temperature differences was studied.
Väitöskirjassa tarkasteltiin lisäksi, miten lämpötilaerojen alueelliset ja ajalliset ominaispiirteet riippuvat säätilasta.
The aims of this thesis were to investigate the effects of obesity and resistance exercise on bone glucose metabolism, bone marrow adiposity and bone mineral density using modern imaging methods, such as positron emission tomography, magnetic resonance imaging and quantitative computed tomography, in various study settings.
Väitöskirjan tarkoituksena oli tutkia lihavuuden ja lihasvoimaharjoittelun vaikutuksia luun sokeriaineenvaihduntaan, luuytimen rasvoittumiseen sekä luuntiheyteen modernien kuvantamismenetelmien kuten positroniemissiotomografian, magneettikuvauksen ja kvantitatiivisen tietokonetomografian avulla erilaisissa tutkimusasetelmissa.
In addition, more individualized and accurately allocated lifestyle interventions may be administered in the treatment or prevention of diseases associated with obesity or insulin resistance.
Lisäksi tuloksia soveltaen voidaan suunnitella aiempaa yksilöllisempiä ja kohdistetumpia elämäntapainterventioita lihavuuteen ja insuliiniresistenssiin liittyvien luun häiriötilojen ehkäisyssä ja hoidossa.