natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus the supervising of services systems by officials may be considered to be not effective enough as it leaves the main responsibility for the content and availability of services with those offering the services, the children and their guardians.
Tutkimuksen eräänlaisena lopputulemana voidaankin pitää sitä, että merkittäviltä osin lainsäädännössä vahvoina, subjektiivisina, oikeuksina turvattujen hyvinvointipalvelujen järjestämisvelvoite edellyttää sellaisia julkisen vallan toimia, joilla jokaisen yksilön, lasten ja heidän huoltajiensa, oikeudet voidaan asianmukaisesti turvata.
Within the framework of flexible legal guidance it is a so-called legal principle which has been responsible for the buildup of welfare service systems.
Tämän tutkimuksen perusteella joustavan palvelujärjestelmäohjauksen, väljän lainsäädännön ja oikeusperiaateohjauksen, mahdollisuudet on käytetty pitkälti loppuun.
Since the thinking on fundamental rights also stresses the obligations of private legal entities to uphold fundamental rights, in the guidance on municipal services systems this means that the municipality as a service provider is not exonerated from legal responsibility even if the children s welfare services are implemented by private legal entities.
Kun hyvinvointipalvelujen toteutumisen valvontajärjestelmät eivät täysin toimi tai sanktioitua valvontaa ei edes ole, jää yksilön vastuu, etenkin lasten, oikeuksiensa yhdenvertaisesta toteutumisesta kohtuuttoman suureksi.
The Anglo-American reformative trend (management by results) and the problems with confusion and incentives problems of the task-focused system of state subsidies combined with the most severe economic recession in the history of Finland led to changes in the systems guiding the welfare services.
Kun esimerkiksi lasten päivähoidon toteuttamispuitteet vaihtelevat kunnittain suuresti niin päiväkotitilojen kunnon ja mitoituksen, lapsiryhmien koon kuin henkilökunnan vaihtuvuudenkin suhteen, on syytä kysyä, mikä oikeuttaa tämän.
With emphasis being placed on the local conditions of the municipalities there occurred to a great extent a transition in Finland in the direction of welfare thinking which emphasised the responsibility of the municipalities.
Taustana tässä kehityksessä on ollut ennen muuta Suomen valtiota velvoittavien kansainvälisten ihmisoikeusmääräysten merkityksen korostuminen osana oikeusjärjestystämme.
It is alarming that all the residents of a municipality, and, on the basis of the present study, children in particular, do not in Finland today have sufficient opportunities for services in accordance with even their subjective rights.
Se, tuottaako palveluja konkreettisesti jatkossa kunta vai jokin muu orgaani, jää tutkimuksen puitteissa toisarvoiseen asemaan.
Based on these retrospective results, the outcome af the treatment was acceptable in majority of the patients.
Näiden retrospektiivisten tulosten valossa valtaosalla potilaista paranemistulos oli hyvä.
Therefore, the difference (2-4 weeks shorter) is socio-economically substantial as compared with the surgically treated patients despite of identical functional outcome.
Ero on sosioekonomisesti merkittävä (2-4 viikkoa lyhyempi) funktionaalisesti hoidetuilla kuin leikatuilla potilailla lopputuloksen ollessa identtinen.
Based on the results, surgery per se does not improve the outcome as compared with the functional treatment alone.
Tutkimustulosten perusteella leikkaushoito ei paranna hoitotulosta pelkkään funktionaaliseen hoitoon verrattuna.
Main emphasis was put on functional recovery, i.e. how well the patient copes with activities of daily living (walking, running, performance in the stairs etc.) and on the other hand how soon the recovery takes place after injury.
Pääpaino tulosten arvioinnissa perustui toiminnalliseen paranemiseen, ts. kuinka hyvin potilas pärjää päivittäisissä toiminnoissa (esim. kävely, juoksu, kulkeminen portaissa) ja toisaalta kuinka nopeasti paraneminen tapahtui vammaa edeltävälle toiminnallisuuden tasolle.
The outcome was also evaluated against isokinetic muscle strength testing.
Tuloksia arvioitiin myös käyttäen isokineettisiä lihasvoimatestauksia.
Between 1991-1992 a randomized, prospective study was performend at the Tampere University Hospital to compare surgical and functional treatment.
Tampereen Yliopistollisessa Sairaalassa tehtiin 1991-1992 vertaileva tutkimus, jossa satunnaistettiin vakavan nilkan nivelsidevamman hoito operatiiviseen ja funktionaaliseen hoitoryhmään.
The need for an immediate operative treatment of complet ankle lateral ligament tears has recently been argumented.
Välittömän leikkaushoidon tarpeellisuutta nilkan ulkosivusiteiden täydellisen repeämän hoidossa on myös viime aikoina argumentoitu.
The treatment of mild to moderate ankle ligament injuries is always conservative and the outcome is good with only a few exceptions.
Lievien nilkan nivelsidevammojen hoito on aina konservatiivinen ja hoitotulos lähes poikkeuksetta hyvä.
On the other hand, functional treatment seems to be the method of choice because of shorter overall healing time (need for sick-leave, return to sports activities).
Toisaalta, funktionaalinen hoitomuoto on perusteltavissa lyhyemmän toipumisajan (sairaslomatarve ja paluu urheiluharrastuksiin) perusteella.
This test pattern was then used to evaluate the results of immediately treated ankle lateral ligament tears (7-year follow-up)and late-phase reconstructions (5-year follow-up).
Kehitettyä testistöä käytettiin sitten nilkan nivelsidevamman johdosta päivystyksenä leikattujen potilaiden (7 vuoden seuranta) ja myöhäiskorjausten (5 vuoden seuranta) tulosten arvioon.
For the purpose of the study, a special scoring scale was developed, including functional tests, ankle stability and range of motion tests and subjective assessment of the outcome.
Tutkimuksessa kehitettiin erityinen pisteytysjärjestelmä, joka sisälsi erilaisia toiminnallisuustestejä, nilkan stabiliteettia ja liikelaajuutta mittaavia osioita sekä potilaan oman arvio-osuuden lopputuloksesta.
The objective of the dissertation was to evaluate, whether complete ankle lateral ligament tears may be treated nonoperatively without compromising the functional outcome.
Väitöstutkimuksen tavoitteena oli selvittää, voidaanko nilkan ulkonivelsidevammoja hoitaa ilman leikkausta paranemistuloksen kärsimättä.
Functional treatment, in which the rehabilitation of the injured ankle is started immediately after injury, was used as a comparison to operative treatment.
Hoitomenetelmäksi valittiin ns. funktionaalinen hoito, jossa vammautunutta nilkkaa aletaan kontrolloidusti kuntouttaa välittömästi vamman jälkeen.
PU.1 was found to mediate contacts with basal transcription machinery components TATA-binding protein and RNA polymerase II, whereas Stat1 recruited the coactivator protein CBP/p300 to the promoter.
Sen sijaan PU.1 toimii vuorovaikutuksessa TBP:n ja RNA-polymeraasin, geenin luentaan osallistuvien proteiinien, kanssa geenin säätelyalueella.
One of the target genes for IFN-gamma in macrophages is the high affinity receptor for immunoglobulin G, FcgammaRI, which mediates phagocytosis, antibody-dependent cytotoxicity and respiratory burst.
Malligeeninä käytettiin Fc gamma ­reseptori I:tä, joka koodaa immuunijärjestelmän syöjäsolujen, makrofagien, pinnalla olevaa proteiinia.
Interferons are a group of secreted proteins belonging to the large family of cytokines.
Näistä suuri ja tärkeä ryhmä ovat sytokiinit.
They have a critical role in the immune system in providing an early line of defence against viruses.
Ne mm. vaikuttavat immuunijärjestelmän toimintaan, ja ovatkin tärkeitä lääkkeitä esim. astman hoidossa.
The DNA binding and transactivation functions of both proteins were required, but no physical interaction between the factors was involved.
Stat1-transkriptiotekijän lisäksi geenin säätelyalueella tarvitaan PU.1-säätelyproteiini, mutta suoraa fyysistä vuorovaikutusta Stat1:n ja PU.1:n välillä ei havaittu.
The receptor-associated JAK tyrosine kinases are activated upon IFN-gamma binding and activate cytoplasmic latent Stat1 transcription factors by tyrosine phosphorylation.
Siinä reseptoreihin liittyneet Jak-tyrosiinikinaasit aktivoituvat reseptorin aktivoituessa ja aktivoivat puolestaan Stat-molekyylejä, jotka kulkeutuvat tumaan ja sitoutuvat siellä kohdegeeniensä säätelyalueille toimien ns. transkriptiotekijänä.
Interferon-gamma-activated gene expression: molecular mechanisms of Stat1-mediated transcription
Tutkimuskohteeksi valittiin interferoni gamma ja sen signaalireitti, jossa keskeisenä osana on ensimmäisenä löydetty Stat-molekyyli, Stat1.
The aim of this study was to establish a model system for analysing the functions and molecular mechanisms of Stat1 and other transcription factors in the tissue-specific expression of cytokine-responsive genes.
Väitöstutkimuksen yhtenä tarkoituksena olikin selvittää, miten Statit säätelevät vain tietyissä kudoksissa ilmeneviä geenejä.
The molecular mechanisms of Stat-mediated transcription are not yet fully understood.
Jak/Stat-signalointireitin pääpiirteet on selvitetty, mutta Stat-molekyylien toimintamekanismissa riittää vielä tutkittavaa.
IFN-gamma binds to its specific receptor on the cell surface, and the signal is transduced into the cell via the JAK/Stat pathway.
Sytokiinit signaloivat kaikki samalla periaatteella, ns. Jak/Stat-reitin välityksellä.
Myeloid cell-specific IFN-gamma-stimulated activation of the FcgammaRI gene was strictly dependent on binding of two factors, Stat1 and PU.1, to the promoter.
Glukokortikoidireseptori ei kuitenkaan itse sitoudu Fc gamma ­reseptori I-geenin säätelyalueelle eikä ole fyysisessä vuorovaikutuksessa Stat1:n kanssa, vaan lisää jonkin toisen, geeniluentaa aktivoivan, proteiinin luentaa.
No physical association between Stat1 and GR was demonstrated, and the requirement of glucocorticoid-induced protein synthesis suggests the involvement of newly produced transcriptional coregulators.
Väitöskirjan viimeisessä osatyössä verrattiin ns. PIAS-proteiinien vaikutusta toisaalta sytokiinien ja toisaalta steroidihormonien, kuten testosteronin, glukokortikoidien ja estrogeenin, säätelemään geeniluentaan, ja havaittiin, että vaikutus kohdistui pääasiallisesti steroidivälitteiseen geeninsäätelyyn.
The mechanism by which glucocorticoids augment IFN-gamma-induced activation of FcgammaRI in macrophages was investigated in the same model system.
Lisämunuaisen kuorikerroksen erittämillä glukokortikoidihormoneilla on lukuisia tehtäviä elimistössä.
Stat1 molecules form dimers and translocate into the nucleus where they recognize their specific DNA binding elements and regulate transcription of IFN-gamma-responsive genes.
Reaktiot toimivat signaaleina, jotka lopulta välittyvät solun tumaan ja siellä sijaitseviin kohdegeeneihin.
Political decision making is seen as a process, where the interests and ideologies of the policy-makers, together with the manifold information they receive and deal with, are shaping their opinions and actions in the context of their institutional and other social environments and the internationalization and globalization processes.
Koulutuspoliittista päätöksentekoa tarkastellaan prosessina, jossa politiikan tekijöiden intressit, ideologiat ja heidän eri lähteistään vastaanottamansa ja käsittelemänsä informaatio muokkaavat heidän mielipiteitänsä ja toimintaansa yhden tai useamman instituution, muun sosiaalisen toimintaympäristön sekä kansainvälistymis- ja globalisaatiokehityksen muodostamassa viitekehyksessä.
The findings of the research show that the main lines of the Finnish educational policy of the decade were already defined in the end of the 1980s based on the development visions for the educational system given by the Ministry of Education.
Tutkimustulokset osoittavat 1990-luvun koulutuspolitiikan päälinjojen määräytyneen 1980-luvun loppupuolella tehtyjen koulutusjärjestelmän kehittämistä koskevien visioiden perusteella.
On the one hand, economic, political, social and technological conditions of the society are seen as essential preconditions for political decision-making and, on the other hand, implemented decisions are seen to shape those conditions in turn.
Tutkimuksessa yhteiskunnan taloudellisten, sosiaalisten, poliittisten ja teknologisten olosuhteiden nähdään asettavan koulutuspolitiikan toteuttamiselle ehtoja ja toteutetulla politiikalla nähdään olevan seurauksia yhteiskunnallisiin oloihin.
Out of the political parties the Coalition Party was most able to effect the educational policy of the decade by dominating the post of the Minister of Education and by having its members in the top positions of the educational administration.
Poliittisista puolueista vuosikymmenen koulutuspolitiikkaan vaikutti vahvimmin kokoomus opetusministeriensä ja opetushallinnon kärkipaikoilla toimineiden virkamiestensä kautta.
Further, internationalization of Finnish education was visible both in the reforms concerning the contents and structures of education and it was mainly affected by the evaluations and recommendations given by the OECD and the European Union and the meaning of the latter for the domestic educational policy arose due to the full membership of Finland that was received in 1995.
1990-luvulla koulutuksen rakenteiden ja sisältöjen kansainvälistymiskehitys kiihtyi entisestään ja sitä tuettiin tietoisella kansainvälistämispolitiikalla, johon kansainvälisistä organisaatioista vaikuttivat lähinnä OECD ja Euroopan unioni, joista jälimmäisen merkitys laajeni Suomen täysjäsenyyden myötä 1995.
The purpose of this doctoral thesis is to study Finnish educational policy in the 1990s, and it is conducted by analysing political documents and by interviewing selected key persons from the field, i.e. decision-makers and those implementing the decisions.
Väitöskirjassa tarkastellaan suomalaista 1990-luvun koulutuspolitiikkaa poliittisten dokumenttien analyysin ja 15 avainhenkilön haastattelujen kautta.
The educational policy of the decade can also be argued to be policy of the experts and state officials, who were responsible for planning and creating the reforms, which were largely carried into effect in their proposed forms.
Vuosikymmenen koulutuspolitiikka oli pitkälti virkamiesten ja asiantuntijoiden koulutuspolitiikkaa, jota osoittaa mm. opetusministeriön yksittäisten virkamiesten ja työryhmien erittäin keskeinen rooli koulutusuudistusehdotusten valmistelussa ja ehdotusten toteutuminen pääsääntöisesti lähes esitetyssä muodossaan.
On the one hand, by using qualitative approach categories and dimensions derived inductively from the data itself were given the priority, although the basic themes of the interviews were partly formed according to the theoretical presuppositions of the researcher.
Tutkimusmenetelmänä on aineiston laadullinen analyysi, jossa aineistosta esiin nousevat ulottuvuudet ja luokat nähdään ensisijaisina suhteessa tutkijan teoreettisiin esioletuksiin.
Finally, and regardless of the economical recession that led to the mass unemployment, decreased financial resources and savings and cuts on educational expenditure, the value-bases of the educational policy of the Finnish welfare state rested on the liberal interpretation of the equality of opportunity and improving equality of education was emphasized to be a duty of the government by law.
Koulutuspoliittisen ajattelun arvoperusta kytkeytyi toteutetuista säästöistä ja leikkauksista ja osittaisesta koulutuksen markkinoistamisajattelun voimistumisesta riippumatta mahdollisuuksien tasa-arvon liberaaliin tulkintaan.
In addition, the system of the higher education was extended by establishing the polytechnics by raising the level of education given at the vocational colleges and higher level vocational institutions and by uniting the institutions stated above to each other.
Koulutustarjonnan laajentaminen toteutettiin perusasteen jälkeisessä koulutuksessa nuorisoasteen koulutuskokeilujen, oppisopimuskoulutuksen ja aikuiskoulutuksen piirissä ja koulutustason nostaminen tapahtui perustamalla ammattikorkeakoulut yliopistoille rinnakkaisiksi ammatillisesti suuntautuneiksi korkeakouluiksi yhdistämällä toisiinsa ammatillisen opisto- ja korkea-asteen oppilaitoksia.
Most of the visions, which enjoyed relatively wide political consensus, were carried out as reforms during the decade, although the economic recession of the early 1990s decreased the financial resources of every sector of the public administration.
Vuosikymmenen alun talouslamasta riippumatta laajan poliittisen konsensuksen tukemat visiot(kuten vuosikymmenen suurin rakenteellinen uudistus, ammattikorkeakoulu) saatiin pääosin toteutettua, joskin niukentuneita resursseja suunnattiin suhteellisesti eniten keskeisimmiksi kehityskohteiksi koettujen avainalueiden kehittämiseen (korkeakoulutus, tietoyhteiskunta).
In addition to the decentralization process the deregularisation of education led to the overall reform of the educational legislation, where the formerly fragmented legislation at the different levels of education was replaced by relatively loose skeleton laws.
Koulutuspoliittisen päätösvallan hajauttaminen ja koulutusta koskevan säätelyjärjestelmän purkaminen johtivat vuosikymmenen lopulla toteutuneeseen koulutuksen lainsäädännön kokonaisuudistukseen.
The dissertation is a part of a longitudinal study started in 1989 in the city of Tampere, Finland.
Tämä tutkimus on osa pitkittäistutkimusta, joka on alkanut vuonna 1989 Tampereella.
At T7 the adolescents also completed the Youth Self-Report (YSR).
Tutkimusvaiheessa T7 nuoret täyttivät myös suomeksi käännetyn Youth Self-Report (YSR) lomakkeen.
The original sample of the study consisted of 349 consecutively selected normal population mothers expecting their first child (T1).
Alkuperäinen aineisto koostui 349 satunnaisesti valitusta normaaliväestöön kuuluvasta ensimmäistä lastaan odottavasta naisesta (T1).
The clinical conclusions of the study stress the importance of early interventions and prevention as well as comprehensively supporting children and families at risk.
Tulokset osoittavat varhaisen intervention ja ennaltaehkäisyn tärkeyden sekä tarpeen riskiperheiden ja lasten kokonaisvaltaiseen tukemiseen.
At the latest study stage (T7; adolescence; n = 191/192) the children were 16-17 years old.
Viimeisimmässä tutkimusvaiheessa (T7, nuoruus; n = 191/192) lapset olivat iältään 16-17-vuotiaita.
The emotional and behavioural problems and the social competence of the child (not at T5) were evaluated at the ages of four to five years, eight to nine years and 16-17 years using the Finnish translation of the Child Behavior Checklist (CBCL) completed by the mothers.
Äidit arvioivat lapsen käytöksen ja tunne-elämän oireita sekä sosiaalista kompetenssia (ei vaiheessa T5) lapsen 4-5-vuoden, 8-9-vuoden sekä 16-17-vuoden iässä käyttämällä suomeksi käännettyä Child Behavior Checklist (CBCL) lomaketta.
The later data collection points of the first study stage of the longitudinal process took place after the delivery (T2; n =210 mother/211 children, one pair of twins) and when the children were two months (T3; n = 205/206) and six months old (T4; n = 201/202).
Ensimmäisen tutkimusvaiheen myöhemmät aineistokeräykset ajoittuivat välittömään synnytyksen jälkeiseen aikaan (T2; n = 210 äitiä/211 lasta, yhdet kaksoset), sekä lapsen kahden kuukauden (T3; n = 205/206) sekä kuuden kuukauden (T4; n = 201/202) ikään.
The second study stage (T5; early childhood; n = 158/159) was conducted when the children were four to five years old and the third study stage (T6; middle childhood; n = 188/189) at the children’s age of eight to nine years.
Toinen tutkimusvaihe ajoittui lasten 4-5 vuoden ikään (T5; varhaislapsuus; n = 188/159) ja kolmas tutkimusvaihe (T6; keskilapsuus; n = 188/189) lasten 8-9 vuoden ikään.
Further, the study explores how maternal depressive symptoms from pregnancy to child’s adolescence are associated first, with the adolescent’s outcome at the age of 16-17 years and second, with the developmental patterns of emotional and behavioural problems of the child from the age of four to five years to the age of 16-17 years.
Väitöskirjassa tutkittiin myös, kuinka äidin masennusoireet raskausajalta lapsen nuoruusikään liittyvät nuoren psyykkiseen vointiin 16-17 vuoden iässä sekä toisaalta lapsen käytöksen ja tunne-elämän oireiden kehityspolkuihin 4-5 vuoden iästä 16-17 vuoden ikään.
The pattern of child development is modified by multiple factors.
Lapsen kehitystä muovaavat monet lapseen liittyvät sekä ulkoiset tekijät.
Thus, given that pregnancy and infancy are important developmental periods, maternal depressive symptoms in early life and during pregnancy may have a long-lasting impact on child development.
Koska raskausaika ja lapsen ensimmäinen elinvuosi ovat tärkeitä lapsen myöhemmän kehityksen kannalta, altistuminen äidin masennukselle tänä tärkeänä kehityksen ajankohtana saattaa vaikuttaa lapsen kehitykseen pitkäaikaisesti tai jopa pysyvästi.
There was also a fairly high co-occurrence between emotional and behavioural problems and one problem type increased the risk of the other.
Käytöksen ja tunne-elämän oireet esiintyivät melko usein yhdessä ja lisäsivät toistensa riskiä.
This dissertation suggests that recurrent, chronic and also concurrent maternal depressive symptoms increase the child’s risk for emotional and behavioural problems and poorer social competence.
Tämä väitöskirja osoittaa, että toistuvat, krooniset ja ajankohtaiset äidin masennusoireet lisäävät lapsen riskiä tunne-elämän ja käytöksen oireille sekä huonommalle sosiaaliselle kompetenssille.
In middle childhood and in adolescence the social competence was poorest among those children assigned to the chronic pattern of emotional problems.
Sosiaalinen kompetenssi keskilapsuudessa ja nuoruudessa oli huonointa lapsilla, joilla oli kroonisesti kliinisen tason ylittävät tunne-elämän oireet.
In all the study stages maternal depressive symptoms were screened using the Edinburgh Postnatal Depression Scale (EPDS), a ten-item self-administered questionnaire originally designed to detect postnatal depressive symptoms, but also validated for evaluating depressive symptoms among non-postnatal women.
Jokaisessa tutkimusvaiheessa äidin masennusoireita arvioitiin kymmenenkohtaisella itse täytettävällä masennuskyselyllä (Edinburgh Postnatal Depression Scale; EPDS).
In addition to the increased risk for behavioural problems of the offspring among those exposed to perinatal and especially prenatal depressive symptoms, the association between maternal depressive symptoms after the perinatal period and child’s behavioural problems seemed to be reciprocal.
Sen lisäksi, että käytösoireiden riski oli suurempi lapsilla, jotka olivat altistuneet äidin masennusoireille raskausaikana, suhde lapsen käytösoireiden ja äidin masennusoireiden välillä vaikutti olevan kahdensuuntainen.
Recurrent maternal depressive symptoms increased the child’s risk for emotional problems while chronic maternal depressive symptoms increased the child’s risk for behavioural problems and poorer social competence in adolescence.
Äidin toistuvat masennusoireet lisäsivät nuoruusikäisen lapsen tunne-elämän oireiden riskiä kun taas krooniset masennusoireet lisäsivät lapsen käytöksen ongelmien ja huonomman sosiaalisen kompetenssin riskiä nuoruusiässä.
Intermittent maternal depressive symptoms were also associated with the chronic pattern of child’s internalizing problems.
Vaihtelevat ja syvemmät äidin masennusoireet liittyivät myös lapsen kroonisten tunne-elämän oireiden kehityspolkuun.
Both adolescent girls and boys had more emotional and behavioural problems as well as poorer social competence if their mothers had depressive symptoms concurrent with their adolescence, especially if the children had also been exposed to maternal depressive symptoms at some point earlier in life.
Äidin ajankohtainen masennus lisäsi nuoruusiässä sekä poikien että tyttöjen riskiä tunne-elämän ja käytöksen oireille sekä huonommalle sosiaaliselle kompetenssille, erityisesti jos lapset olivat altistuneet äidin masennukselle myös jossain aiemmassa elämänvaiheessa.