natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The larger dataset was tested with two classification methods.
Tukivektorikone on suunniteltu alun perin ainoastaan kahden luokan luokittelutehtäviin.
The use of benthic macroinvertebrates in biomonitoring requires a large number of collected samples.
Pohjaeläinten hyödyntäminen vesistön tilan seurannassa on monivaiheinen prosessi.
Thirdly, a new approach to class division problem in Half-Against-Half SVMs was developed by applying Scatter method.
Lisäksi ratkaisumallit tukivektorikonetta koskeviin teoreettisiin ongelmiin osoittautuivat menestyksekkäiksi ja niitä voidaan hyödyntää käytettäessä tukivektorikonetta luokittelutehtävissä, joissa on enemmän kuin kaksi luokkaa.
This, however, is a time-consuming and expensive approach.
Vesistöjen tilojen seuranta voidaan suorittaa lyhyt- tai pitkäaikaisena.
To overtake this challenge, clear and flexible care paths are needed.
Tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää selkeitä ja joustavia hoitopolkuja.
When patient and family member does not receive the quality caring, drifting to death is part of reality in Finnish palliative care.
Jos potilas ja perheenjäsenet jäävät ilman laadukasta huolenpitoa, on kuolemaan ajautuminen osa suomalaista saattohoitotodellisuutta.
To increase the development for palliative care needs also an investigation to researched knowledge.
Hoidon laadun kehittäminen vaatii myös tutkitun tiedon lisäämistä.
Closeness of death becomes an inevitable reality and modifies the future of the patient and the family members.
Kuoleman läheisyys tulee elämän väistämättömäksi todellisuudeksi muokaten samalla perheenjäsenten tulevaisuutta.
To secure the nursing staffs know-how, there must be a homogenous training content for basic level and own education system for exacting advanced palliative care.
Hoitohenkilökunnan osaamisen varmistamiseksi tarvitaan yhtenäinen koulutussisältö perustasolle ja oma koulutusjärjestelmä vaativan palliatiivisen ja saattohoidon tasolle.
Good death come´s true by interaction between patient, family member and skilled nurse.
Hyvä kuolema toteutuu potilaan, perheenjäsenen ja ammattitaitoisen hoitohenkilökunnan vuorovaikutteisen yhteistyön avulla.
This produced data helps us to understand the multidimensionality of palliative care.
Tuotettu tieto lisää ymmärrystä saattohoidon moniulotteisuudesta.
It is nursing staffs duty to recognize the opportunity for good death and also the risk drift into death.
Hoitohenkilökunnan tehtävä on nähdä myös potentiaaliset mahdollisuudet hyvään kuolemaan tai kuolemaan ajautumiseen.
This data gives possibility to societal discussion of palliative are in Finish society, caring of the dying person, supporting their loved ones and possibilities for nursing staff to manage quality- palliative care.
Tuotetun tiedon avulla on mahdollista käydä yhteiskunnallista keskustelua kuolemasta, kuolevien ihmisten hoitamisesta, heidän läheistensä tukemisesta ja hoitohenkilökunnan mahdollisuuksista tehdä laadukasta saattohoitotyötä.
The basis of development for palliative care units with challenges whole work community to new kind of thinking according to care for dying person, supporting family members, knowledge in substance and one’s own growth to expertise in palliative care.
Saattohoitoyksiköiden kehittäminen arvojohtamisen lähtökohdista haastaa koko työyhteisön uudenlaiseen ajatteluun kuolevan ihmisen hoitamisesta, perheenjäsenten tukemisesta, substanssiosaamisesta ja hoitohenkilökunnan kasvusta saattohoidon asiantuntijuuteen.
Patient and his/her family members and nursing staff have their own roles, both giving and receiving support.
Potilas, perheenjäsen ja hoitohenkilökunta ovat saattohoidon aikana kaikki sekä tuen antajia että saajia.
The data included 16 interviews with patients, 14 with family members and 15 with nurses from 5 home hospitals and 3 hospices.
Haastatteluja tehtiin potilaille (N= 16), perheenjäsenille (N=14) ja hoitohenkilökunnalle (N=15).
The substantive theory of palliative care from patient´s, family member´s and nursing staff´s point of view
Substantiivinen teoria saattohoidosta potilaan, perheenjäsenen ja hoitohenkilökunnan näkökulmasta
This is a great challenge to the health care system, where alongside the curing there should also be a secured human dignity to incurable ill patient.
Tämä on suuri haaste terveydenhuollonjärjestelmälle, jossa parantamisen rinnalla tulisi turvata ihmisarvoinen kuolema parantumattomasti sairaalle potilaalle ja tukea hänen perheenjäseniään luopumisessa ja surussa.
The viewpoint to death and dying might be hard for everyone or just some of people involved in palliative care.
Kuolema voi olla vaikea kaikkien osallisten näkökulmasta tai jollekin heistä.
The core category describes the hardness of dying from patient´s, family member´s and nursing staff´s point of view.
Ydinkategoria kuvaa kuoleman vaikeutta potilaan, perheenjäsenen ja hoitohenkilökunnan näkökulmasta.
The goal in the palliative care is to enable the good death, when patient and family can live the process of loss as they experience it. Good death does not deny the hardness of death or loss, but give the space to death by diminishing the suffering and strengthening one´s resources.
Hyvässä kuolemassa ei kielletä kuoleman eikä luopumisen vaikeutta, vaan annetaan sille tilaa vähentämällä kärsimystä ja vahvistamalla ihmisten voimavaroja.
The theory can be used in curriculums, planning practical care and managing of the palliative care units.
Tietoa voidaan hyödyntää koulutussisältöihin, saattohoidon toteuttamisen suunnitteluun ja johtamiseen niissä yksiköissä, joissa hoidetaan saattohoitopotilaita.
The core category was "revealing the hardness of dying by facing or passing the reality of death".
Tuotetun teorian ydinkategoriaksi muodostui kuoleman vaikeuden lievittäminen kohtaamalla ja ohittamalla kuoleman todellisuus saattohoidon aikana.
Revealing the hardness of dying by facing and passing the reality of death.
Kuoleman vaikeuden lievittäminen kuoleman todellisuuden kohtaavassa ja ohittavassa saattohoidossa.
Patient and the family members need comprehensive care and support to manage this situation.
Saattohoidon aikana potilas tarvitsee kokonaisvaltaista hoitoa ja perheenjäsenet tarvitsevat tukea pystyäkseen luopumaan läheisestään.
The concepts are 1) getting in to threat of the death, 2) adjusting with closeness of the death, 3) continuing with the life, 4) guiding to the death, 5) living with the grief and 6) processing the experience.
Tässä tutkimuksessa tuotettua teoriaa kuvaa kuusi teoreettista käsitettä: kuoleman uhkaan joutuminen, kuoleman läheisyyden sääteleminen, elämän jatkuminen, kuolemaan saattaminen, surun kanssa eläminen ja kokemuksen käsitteleminen.
There can be made a conclusion, that palliative care should be improved by paying attention on the formed wholeness of patient, family member and nursing staff.
Johtopäätöksenä voidaan esittää, että saattohoitoa tulee kehittää huomioimalla potilaan, perheenjäsenen ja hoitohenkilökunnan muodostama kokonaisuus, jossa yksilöllinen saattohoito voi toteutua.
When a patient receives an incurable cancer diagnosis, it changes the life of the whole family.
Parantumaton syöpäsairaus muuttaa potilaan ja perheen elämän peruuttamattomasti.
Theory was produced by analyzing the experiences of adult patients, family members and nurses.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tuottaa saattohoitoa kuvaava substantiivinen teoria analysoimalla parantumatonta syöpää sairastavan aikuispotilaan, perheenjäsenten ja hoitohenkilökunnan kokemuksia saattohoidosta.
Nursing staff with their understanding and skills creates construction, where patient and family member can safely find their own path to control the reality of death and dying.
Niiden avulla potilas ja perhe pystyvät etsimään oman yksilöllisen tapansa säädellä kuoleman todellisuutta.
Six theoretical concepts describe the produced theory.
Tutkimus tehtiin grounded theory -menetelmällä.
The goal of this study was to develop patient- and family centered palliative care based on the results of produced substantive theory.
Tutkimuksen tavoitteena on tuotetun tiedon avulla mahdollistaa potilaan ja perheen tarpeista lähtevä saattohoidon kehittäminen.
Some qualitative changes, however, are found in the use of this position.
Vähän käytössä olevassa kokijan positiossa on kuitenkin havaittavissa laadullinen muutos.
Medicine, illnesses and culture change, but the conventions of medical writing stay relatively stable.
Lääketiede ja sen tutkimat sairaudet muuttuvat, mutta sairauksista kirjoittamisen tavat pysyvät aika stabiileina.
In the light of whole data, however, it seems that extensive changes do not take place in the texts between 1946-1996.
Kaiken kaikkiaan tutkimuksesta käy ilmi, että kovin suuria muutoksia ei tuberkuloosi- ja aids-teksteissä vuosien 1946-96 välisenä aikana tapahdu.
Lay and psychological repertoires are more often used in aids texts in 1990s than in the texts published in the 1980s.
Vastaavasti aids-teksteissä psykologisen ja maallikkorepertuaarin käyttö on 1990-luvulla yleisempää kuin 1980-luvulla.
When analysing repertoires, five differerent viewpoints were identified.
Teksteissä esiintyvien repertuaarien tulkinnassa erotetaan viisi erilaista näkökulmaa, joita kirjoittajat käyttävät.
Medical knowledge, health education and positions of actors are produced comparatively in the same ways during the research period.
Tästä huolimatta teksteissä tuotetaan lääketieteen asiantuntijuutta, terveysvalistusta ja potilaiden asemia suhteellisen samalla tavoin vuosikymmenestä toiseen.
This social constructionist study examines cultural meanings of tuberculosis and aids in texts published in two Finnish medical journals.
Tutkimuksessa analysoidaan kahdessa suomalaisessa terveydenhoitoalan lehdessä ilmestyneitä tuberkuloosia ja aidsia käsitteleviä tekstejä.
The basic concepts of analysis are discourse, repertoire, metaphor and position of an actor.
Metodisina lähestymistapoina ja tulkinnallisina välineinä tekstein analyysissa käytetään repertuaarin, metaforan, diskurssin ja toimijoiden positioiden käsitteitä.
Since the end of the 1960s, the patient is described as a feeling subject who is willing to take care and control of him or herself.
1960-luvun loppupuolelta alkaen potilaat esitetään yksilöinä, jotka halutessaan ovat kykeneviä välttämään terveydellisiä riskejä ja sitoutumaan tarvittaessa sairautensa hoitoon.
The data consists of 34 texts published in Terveydenhoitolehti (Health Care Magazine) and 101 texts published in Suomen Lääkärilehti (Finnish Medical Journal).
Aineistoon sisältyy 135 vuosina 1946-96 Terveydenhoitolehdessä ja Suomen Lääkärilehdessä ilmestynyttä tekstiä, jotka ovat lähinnä lääkäreiden kirjoittamia.
By using micro level war metaphors writers construct a face and a character for the illness or for a microbe.
Mikrotason sotametaforat kiinnittyvät lähinnä sairauden tai sitä aiheuttavan mikrobin tapaan toimia.
For example, hi-virus is seen as "an ingenious antagonist" which is a great "challenge" for scientists.
Vaikeasti ymmärrettävissä oleva ilmiö, kuten "nerokas ja haasteellinen hi-virus", tulee konkreettisemmin tajuttavaksi kun sille rakennetaan metaforien avulla luonteenpiirteet.
In the texts between the 1940s and 1960s the 'feeling patient' is seen as a citizen in need of control and education by doctors.
Tutkimusjakson alkupuolella potilas esitetään kokijana lähinnä ohjailun ja kasvatuksen tarpeessa olevana kansalaisena.
The most common way to describe the patient is to see him or her as an object of medical treatment or study.
Valtaosassa teksteistä potilas on kohteen positiossa, jolloin hänet kuvataan lääketieteellisen tutkimuksen ja hoidon kohteeksi.
Two variants of the collectivistic discourse were found that change during the research period.
Analyysin keskiössä ovat erilaiset sairauksista kirjoittamisen käytännöt ja niiden mahdolliset muutokset tutkimusjakson aikana.
After the 1960s it is not so common to appeal to a collectivistic spirit of togetherness any more.
1960-luvun lopun teksteistä ei enää löydy puhetta vahvasta kansasta.
The patient is frequently presented more as a responsible individual and as capable of making his or her own choices.
Väestöä ja riskejä esiintuovalla kaudella yksilö esiintyy ensisijaisesti informaatiota vastaanottavana toimijana, joka on vastuussa ottamistaan valinnoista.
'Discourse' refers to historical and discursive ways of writing about tuberculosis and aids between 1946-1996, whereas 'repertoire' provides a tool for understanding how a writer changes his or her viewpoint within an individual text.
Erilaisia tutkimusjakson aikana muuttuvia kirjoittamisen tapoja tulkitessaan tutkija erottaa teksteissä kaksi yhteisöllisyyden ja yksilöllisyyden esittämisen tapaa; kollektivistisen ja individualistisen diskurssin.
Later, in the end of 1980s, macro level war metaphors are found in aids texts too.
Esimerkiksi 1980-luvun aids-teksteissä miespotilaat ovat naispotilaita useammin toimijan positiossa.
'Position' is used to differentiate between different subject and object positions of patients and health care staff.
Sairauksien epidemiologinen tilanne vaikuttaa jonkin verran potilaan kohteen ja toimijan positioiden määrälliseen esiintyvyyteen teksteissä.
'Metaphor' is used as a methodological tool to analyse how tuberculosis and aids are described as dangerous actors in the data.
Peruskysymyksenä tutkimuksessa on, miten kielen avulla kuvataan tuberkuloosia ja aidsia, potilaita ja terveydenhoitohenkilökuntaa.
Other two viewpoints, lay and psychological repertoires, are in less frequent use.
Psykologisen ja maallikkorepertuaarin käytössä on havaittavissa sekä lehtien että sairauksien välisiä eroja.
The articles in these two journals are partly written by the same writers, most of whom are doctors.
Näistä kolme ensin mainittua esiintyvät molemmissa lehdissä yleisimmin ja myös tasaisimmin koko tutkimusjakson ajan.
Three of them, medical, goal oriented and practical repertoires, are the most common ones in the texts.
Repertuaarit on nimetty tavoitteelliseksi, käytännölliseksi, lääketieteelliseksi, psykologiseksi ja maallikkorepertuaariksi.
One explanation for this is, that health care staff have a sufficient knowledge base about hiv and thus there is more "room" and need for psychological and lay understanding.
Silloin kun sairautta esiintyy runsaasti ja siitä on riittävät perustiedot hankittu, pyritään lukijat motivoimaan sairauden leviämisen ehkäisevään käyttäytymiseen käyttäen ymmärtävää ja maallikkoa lähelle tulevaa näkökulmaa.
Instead of a member of the Finnish nation, the main responsibility concerning the prevention of illness now seems to belong to an individual.
Sotametaforia käytetään eniten silloin, kun sairautta esiintyy paljon tai sen leviämisen ehkäisyn katsotaan olevan tärkeää.
The method of the study is discourse analytical, combined with framework is also rhetorical.
Tekstien analyysissa tutkija on käyttänyt erilaisia diskurssianalyyttisia näkökulmia.
It also discusses the position of care staff and patients in texts published between 1946-1996.
Myös aktiivisesti sairauden hoidon suhteen toimivan potilaan positio on teksteissä aika yleinen.
Macro level war metaphors emerge in the texts about tuberculosis as far as in the end of 1960s after which it is not necessary anymore to invite "the whole nation to a battle against the enemy".
Tuberkuloosin hoidon tehostuessa 1960-luvulla, korostuu näkökulma, jonka mukaan jokainen joka niin haluaa, voi parantua sairaudesta.
The nationalistic emphasis begins to disappear in the 1960s while the discourse of population increases at the same time.
1940- ja 50-luvulla painotetaan vahvaa Suomen kansaa, jolloin kansalaiset yhteisvoimin pyrkivät kukistamaan kansan vihollisen eli tuberkuloosin.
These repertoires emerge in the texts when it is needed to increase understanding towards patients´ feelings and experiences.
Tuberkuloositeksteissä näiden repertuaarien esiintyminen vähenee tutkimusjakson aikana.
The empirical part consists of analyses of German and Finnish sports articles, which were published in two German (Frankfurter Allgemeine, Frankfurter Rundschau) and two Finnish (Helsingin Sanomat, Aamulehti) newspapers during the Olympic Games in Sydney in the year 2000.
Analyysiosassa tutkitaan saksalaisia ja suomalaisia urheilu-uutisia, jotka ilmestyivät Frankfurter Allgemeinessa, Frankfurter Rundschaussa, Helsingin Sanomissa ja Aamulehdessä Sydneyn olympialaisten aikana syys-lokakuussa 2000.
Their macrostructure components are of the same kind, but they are used slightly differently.
Niiden sisällölliset painotukset ovat myös hieman toisistaan eriävät.
The most important results of the analyses are: The analysed sports articles differ from each other in their outward appearance, the German ones are much more compact, they consist of fewer paragraphs than the Finnish ones, which on their part consist of many small paragraphs and they are airier in their layouts.
Analysoitujen uutisten optinen rakenne tukee tätä havaintoa: saksalaiset uutiset koostuvat pienemmästä määrästä kappaleita kuin suomalaiset, jotka puolestaan on ilmavammin aseteltu sanomalehden sivulle.
They are all reports on athletics.
Seuraavaksi olen tutkinut urheilu-uutisten rakennetta.
The study can be considered a text linguistic study of a specific genre (sports articles in news papers); therefore the theoretical basis of the study consists of a discussion of text and genre.
Teoreettisessa osassa käsitellään aluksi yleisesti kontrastiivista (vertailevaa) tutkimusta, jonka jälkeen pohditaan lyhyesti kontrastiivisen tekstintutkimuksen erityispiirteitä sekä joitakin kontrastiivisen tekstintutkimuksen malleja.
Macrostructure and Figures of Speech in German and Finnish The thesis is a qualitative contrastive study of German and Finnish sports articles.
Tutkimus on laadullinen hierarkkiseen malliin perustuva tekstilajianalyysi, jossa tarkastellaan saksalaisten ja suomalaisten urheilu-uutisten rakenteiden eroja ja yhtäläisyyksiä ja sitä, kuinka ja missä määrin kielellistä kuvallisuutta käytetään urheilu-uutisissa.
The biggest differences are found in the use of figurative language: the German journalists use figures of speech distinctively more than their Finnish colleagues both quantitatively and qualitatively.
Kielellistä kuvallisuutta käytetään hyvin eri tavoin saksalaisissa ja suomalaisissa urheilu-uutisissa: Määrällisesti kuvallisuutta esiintyy analysoiduissa saksalaisissa teksteissä huomattavasti useammin kuin suomalaisissa (309 vs. 113).
Furthermore the figures of speech form an important part of the theoretical discussion in this thesis.
Tutkittujen lehtien urheilusivut sisältävät paljon samanlaisia peruskomponentteja.
The aim of the study is to clarify the macrostructure of the sport articles, the figures of speech in the sports articles and how the figures of speech are used in the macrostructure of this material.
Teoreettisen pohdiskelun varsinainen ydin on teksti- ja tekstilajikäsitteiden pohdinnassa ja määrittelyssä, sekä kielellisen kuvallisuuden käsitteen määrittelyssä.
The constitutional reform in Finland (Act 969/1995) of 1995 implemented fundamental rights ensuring and promoting children s welfare stressed the measures of public power as binding legal norms.
Vuonna 1995 toteutetun perusoikeusuudistuksen (Laki 969/1995) myötä lasten hyvinvointia turvaavat ja edistävät perusoikeudet ovat korostuneet julkisen vallan toimenpiteitä velvoittavina oikeusnormeina.
The research problem proper was formulated as follows: What can be legally required of the municipality in respect of its residents, in the present case especially of children, as a provider of welfare services and how has public power as a whole succeeded in accomplishing this task?
Varsinainen tutkimustehtävä on muotoiltu seuraavasti: Mitä kunnalta tulee oikeudellisesti edellyttää asukkaidensa, tässä tutkimuksessa erityisesti lasten, hyvinvointipalvelujen järjestäjänä ja miten julkinen valta on kokonaisuudessaan tämän tehtävänsä toteuttamisessa onnistunut?
The present study focuses on the legal guidance and supervision of the organisation of welfare services for children and the problematique of guidance in municipal decision-making.
Tutkimuksessa tarkastellaan lasten hyvinvointipalvelujen järjestämisen oikeudellisen ohjauksen ja valvonnan problematiikkaa kunnallisessa päätöksenteossa.
A more detailed aim of the study was to analyse the conditions pertaining to fundamental rights in the provision of municipal services ­ children s day care, basic teaching in school and primary health care ­ when the point of departure is taken to be what is known as the spread of the producer model in service production in the twenty-first century.
Tutkimuksessa keskitytään tarkastelemaan lasten päivähoitoa, perusopetusta ja perusterveydenhuoltoa ja näiden toteuttamisen perusoikeudellisia ehtoja, kun lähtökohtana pidetään niin sanotun monen tuottajan mallin yleistymistä 2000-luvun palvelutuotannossa.
What is essential in the realisation of fundamental rights is the responsibility of public power in the realisation of fundamental rights regardless of the party actually producing the welfare services.
Perusoikeudellisesti oleellista on merkittävien palveluetuuksien yhdenvertainen järjestäminen, ei niiden tuottajataho.
The research method applied, moreover, bears traces of evaluation research tinged with legal sociology, (the evaluation and meta-evaluation of municipal service systems).
Tutkimuksessa on käytetty sekä perinteisen lainopin (oikeusdogmatiikka) että yhteiskuntatieteiden lähestymistapoja.
On the one hand the systematisation of the judicial guidance concerning the current municipal service system ­ from the perspective of fundamental rights ­ and on the other hand the actual practice of applying legal norms, they being the basic elements of the present research on which the study leans with respect to the research.
Yhteiskuntatutkimuksen näkökulmasta kysymys on ennen muuta oikeusnormien tosiasiallisten soveltamiskäytäntöjen analysoinnista ja tämän tarkastelun pohjalta toteutetusta kriittisestä oikeuspoliittisesta arvioinnista.
According to the new Constitution economic, social and cultural fundamental rights are the rights of all people.
Nykyisen perusoikeusajattelun mukaan taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset perusoikeudet (TSS-oikeudet) ovat lähtökohtaisesti jokaisen yksilön, niin lasten kuin aikuistenkin, oikeuksia ja julkinen valta, siis myös kunnat, on velvollinen niitä toteuttamaan.
In an historical sense it is the change in the regulation of municipal tasks and services which is significant.
Oikeusdogmaattisessa mielessä kysymys on voimassa olevan kunnallisia palvelujärjestelmiä koskevan oikeudellisen ohjauksen ja valvonnan systematisoinnista.
The network of welfare services set up in the 1970s and 1980s under skeleton law guidance and state control did to a large extent achieve its ends by the early 1990s.
Tämän tutkimuksen mukaan hyvinvointipalvelujärjestelmät olisivat vaatineet 1990-luvun ja 2000-luvun alun kokemusten valossa julkisen vallan palveluja koskevan ohjauksen ja valvonnan selkiinnyttämistä ja terävöittämistä.
This can be stated without hesitation, the more so when the main criteria used in the evaluation of service systems are the equality of content and availability of services.
Käytännössä tämä edellyttää valtiovallan roolin aiempaa tuntuvampaa korostamista hyvinvointipalvelujen saatavuuden ja sisällön yhdenvertaisuuden takaajana.
There are many kinds of municipal and regional differences regarding the content and availability of children s welfare services.
Lasten hyvinvointipalvelujen sisällön ja saatavuuden merkittävät kuntakohtaiset ja alueelliset erot eivät ole kansallisvarallisuudeltaan vauraan ja oikeusvaltioksi itseään kutsuvan maan kunniaksi.
Albeit in the 1960s with the startup of the welfare services for children the transition to a so-called Nordic welfare state was particularly rapid in Finland.
Suomen kuntien siirryttyä 1990-luvun alun valtionosuusuudistuksen myötä itseohjautuvuuden ja omavalvonnan aikaan siirryttiin samalla kuntalaisten oikeuksien ­ jopa niin sanottujen vahvoina oikeuksina turvattujen - sattumanvaraisen toteutumisen aikaan.