natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most effective way to promote drug users’ citizen activism and social integration is to take their needs into account in criminal, social, health and labour policies.
Tehokkain tapa edistää huumeidenkäyttäjien valmiuksia osallistua kansalaistoimintaan ja muutoinkin integroitua yhteiskuntaan olisi siten huomioida myös huumeita käyttävien kansalaisten tarpeet mm. kriminaali-, sosiaali-, terveys- asunto- ja työvoimapolitiikassa.
The review also examine peer-based outreach work and drug user organizations on the basis of previous studies.
Taustoituksessa on tarkasteltu lisäksi haittoja vähentävää vertaistoimintaa ja käyttäjäyhdistyksiä aikaisemman tutkimuskirjallisuuden perusteella.
The attempt is to examine what kind of meanings they give to their citizen activism, what are their goals and means as citizen activists and how they perceive their opportunities to social participation in the Finnish society.
Tarkoituksena on selvittää, millaisia merkityksiä he kansalaistoiminnalleen antavat, mihin he pyrkivät toiminnallaan vaikuttamaan, millaisia vaikutuskeinoja he käyttävät ja millaisina he kokevat omat osallistumis- ja vaikutusmahdollisuutensa suomalaisessa yhteiskunnassa.
The activists of Suomen Lumme ry tried to influence policies of the public services, above all.
Lumme-aktiivit pyrkivät lisäksi vaikuttamaan palvelujärjestelmän käytäntöihin.
This study has been implemented in co-operation with a local know-how centre Osis that develops and carries out peer-based outreach work among injection drug user (Huumetyön vertaistoiminnan osaamiskeskus Osis) and the user organization Suomen Lumme ry.
Tutkielma on toteutettu yhteistyössä Huumetyön vertaistoiminnan osaamiskeskus Osiksen ja Käyttäjäyhdistys Suomen Lumme ry:n kanssa.
The peer workers and Lumme-activists tried to influence the attitudes and the behaviour patterns of other people by talking to them, by offering information and by demonstrating that drug users can be responsible and 'normal' citizens.
Ihmisten asenteisiin ja toimintatapoihin yritettiin vaikuttaa keskustelemalla heidän kanssaan, tarjoamalla heille asiallista tietoa sekä todistamalla omalla esimerkillä huumeidenkäyttäjien voivan olla vastuullisia ja 'normaaleja' kansalaisia.
The goals of the peer workers and Lumme-activists were to help other people, to change prejudices and negative attitudes that drug users face in their everyday life, and enhance the right of the drug users to be treated as equal citizens in the Finnish society.
Vertaisten ja Lumme-aktiivien tavoitteita olivat toisten ihmisten auttaminen, huumeidenkäyttäjiin kohdistuvien ennakkoluulojen muuttaminen sekä huumeidenkäyttäjien tasavertaisen ja ihmisarvoisen kohtelun edistäminen suomalaisessa yhteiskunnassa.
The data has been collected during the spring 2013 by interviewing eight peer workers of Osis.
Aineisto on kerätty keväällä 2013 haastattelemalla kahdeksaa Osis-hankkeessa työskentelevää vertaista, joista kolme kuului myös Käyttäjäyhdistys Suomen Lumme ry:n aktiiveihin.
For some drug users the status of the expert by experience had offered a possibility to improve the ability of the social- and healthcare services to meet the needs of the drug users in co-operation with the experts and professionals.
Kokemusasiantuntijuus oli tarjonnut joillekin käyttäjille myös tilaisuuden osallistua palvelujärjestelmän kehittämiseen yhdessä asiantuntijoiden ja ammattilaisten kanssa.
Fieldwork and offering individual support to other people struggling with drug-related problems was seen as the most meaningful and natural way to enhance the welfare of drug users and to improve their social status.
Kentällä ihmisten parissa toimiminen ja yksilökohtainen auttaminen koettiin merkityksellisemmäksi ja itselle ominaisimmaksi tavaksi vaikuttaa huumeidenkäyttäjien hyvinvointiin ja yhteiskunnalliseen asemaan.
Drug users are a highly stigmatized and resource-poor minority which means that their ability to advocate their rights as citizens requires a strong support from the society they are part of.
Niinkin leimautunut ja heikosti resursoitu vähemmistöryhmä kuin huumeidenkäyttäjät tarvitsee runsaasti yhteiskunnan tukea saadakseen äänensä kuuluviin ja kyetäkseen ajamaan omia etujaan.
The harms associated with injection drug use as blood-borne viruses, overdoses, poverty, homelessness and social stigma are mainly consequences of social structures that discriminate and marginalize drug users.
Huumeidenkäyttäjien huono-osaisuus sekä terveydelliset ja sosiaaliset huumehaitat johtuvat pääosin huumeidenkäyttäjiä syrjäyttävistä rakenteista.
The peer workers and the Lumme-activists located the opportunities of drug users to participate in citizen activism and to get a say in social issues concerning them at the grass-root level.
Vertaiset ja Lumme-aktiivit paikansivat huumeidenkäyttäjien osallistumis- ja vaikutusmahdollisuudet ruohonjuuritason toimintaan.
It had also supported their recovering process and offered them a membership in the community of peer workers and professional drug workers.
Vertais- ja yhdistystoiminta olivat tarjonneet heille aktiivisen ja osaavan kansalaisen identiteettiä, tukeneet huumeriippuvuudesta kuntoutumista ja liittäneet heidät osaksi vertaisten ja huumetyön ammattilaisten muodostamaa yhteisöä.
The peer workers and Lumme-activists interviewed in this study considered peer work and drug user activism as an important or even the most essential part of their everyday life.
Osis-hankkeen vertaisille ja Lumme-aktiiveille vertais- ja yhdistystoiminnasta oli tullut siten tärkeä osa elämää ja joidenkin kohdalla jopa yksi keskeisimmistä elämänsisällöistä.
Social inequality, personal crises, chaotic substance use and social stigma were mentioned as the major factors that prevented drug users getting involved in citizen activism and gaining power as citizens.
Osis-hankkeen ja A-Klinikkasäätiön sosiaali- ja terveysneuvontapiste Vinkin työntekijöiden tuki sekä kyky arvostaa ja hyödyntää huumeidenkäyttäjillä olevaa asiantuntemusta nousivat esille tekijöinä, jotka olivat vaikuttaneet hyvin perustavanlaatuisella tavalla huumeidenkäyttäjien mahdollisuuksiin osallistua kansalaistoimintaan ja päästä vaikuttamaan itseään koskeviin asioihin.
The second was the actual filed work that was a combination of eight visits to Freezone wind tunnel near Moscow during the years 2009-2012 and shorter visits to other wind tunnels.
Toisena on varsinainen kenttätyö, joka tapahtui kahdeksana vierailuna Freezonen tuulitunneliin Moskovan lähellä vuosina 2009-2012 sekä yksittäisinä vierailuina muutamaan muuhun tuulitunneliin.
The first one was integrating myself into the world of skydivers and after that into community of wind tunnel flyers – without this phase I would not have been able to ask the relevant questions concerning the learning of skills nor could I have understood the answers I received.
Ensimmäisenä oli integroituminen laskuvarjohyppääjien ja sitä myötä tuulitunnelilentäjien yhteisöön, mitä ilman en olisi kyennyt kysymään oppimisen kannalta merkittäviä kysymyksiä tai ymmärtämään saamiani vastauksia.
While some of my case examples of social worlds (such as yoga and Arabic calligraphy) were based on preserving and honoring the old traditions, the community of practice of wind tunnel flyers was quite the opposite, and the members were quick to react to new innovations, and skills were spread rapidly to the whole worldwide community.
Siinä missä jotkin esimerkkeinä käyttämäni oppimistilanteet (kuten jooga tai arabiankielinen kalligrafia) perustuvat pitkälle vanhan perinteen säilyttämiseen ja kunnioittamiseen, on tuulitunnelilentäjien yhteisö nopeasti uusiin innovaatiohin reagoiva, ja taidot leviävät yhteisön jäsenille nopeasti maailmanlaajuisesti.
In addition to this, the important aspects in the learning process are the sense of space, time and feeling the air, and the ability of body to remember the correct movements and how the air stream should feel in different flying positions and transitions.
Tämän lisäksi oppimisessa merkittäviä tekijöitä ovat tilan, ajan ja ilmavirran hyödyntäminen sekä kehon kyky muistaa miltä esimerkiksi oikea liikerata tai ilmavirta tuntuu erilaisissa lentomuodoissa ja transitioissa.
There were three distinctive phases in the process of gathering the material for my thesis.
Tutkielman materiaalin keräämisessä oli kolme erillistä merkittävää vaihetta.
For this reason the language used for teaching and learning has developed into making use of the senses that are most conveniently used in the wind chamber, namely sense of touch and vision.
Tästä johtuen varsinaisessa opetustilanteessa käytettävä kieli on kehittynyt hyödyntämään aisteja, joita tuulitunneliolosuhteissa on luontevinta käyttää, nimittäin näkö- ja tuntoaistia.
Learning to become a member of a community of practice happens side by side with gaining the flying skills: connecting with the other wind tunnel flyers takes place effortlessly, and especially through social media the availability of video narratives that take a form of a visual story, bring the members of social community close to one another regardless where they are physically located.
Yhteisöllisyyden oppiminen tapahtuu rinnakkain lentotaitojen kehittymisen kanssa: verkostoituminen toisten tuulitunnelilentäjien kanssa on nopeaa, ja erityisesti sosiaalisen median kautta videoiden muodossa kerrottavat tarinat tuovat yhteisön jäsenet lähelle toisiaan riippumatta siitä missä päin maailmaa he fyysisesti ovat.
My material from the field consists mostly of participant observation, videos of learning the flying skills, photographs, and conversations with both skilled coaches and their students.
Materiaali kentältä oli suureksi osaksi havainnointia, oppimistapahtumien videoimista ja valokuvaamista sekä vapaamuotoisia keskusteluja sekä ammattiohjaajien että heidän oppilaidensa kanssa.
As a background material I used the research data of similar minded communities of practice, such as skydivers, climbers and skiers, and this data supported my own field material as it pertained to learning and becoming a member in a community.
Taustamateriaalina käyttämäni vastaavat tutkimukset esimerkiksi laskuvarjohyppääjien, kiipeilijöiden ja laskettelijoiden yhteisöissä tukivat omalta kentältä saamiani tuloksia oppimisen ja yhteisöllisyyden rinnakkaisuudesta.
My thesis can be placed as a part of a more general discussion of anthropology of learning, especially as it pertains to learning in communities of practice, in which it is essential for members to show both commitment to a common goal and taking the responsibility of reaching the ambition while sharing the existing skills with newcomers.
Tutkielma sijoittuu osaksi laajempaa diskurssia oppimisen antropologiassa, etenkin käytäntöyhteisöjen osalta, joissa merkittävää on keskinäinen sitoutuminen yhteisen hankkeen ympärille sekä vastuun ja osaamisen jakaminen.
What characterizes the learning process in itself is the environment in which the flying and learning takes place: a cylinder shaped wind chamber, which has a turbine generated strong wind stream that in turn is loud enough to make speaking or listening in the wind chamber impossible.
Merkittävä tekijä lentämisen oppimisessa on itse oppimisympäristö: sylinterinmuotoinen tuulitunneli, jossa ilmavirtaa tuottavien turbiinien johdosta normaali puhuen ja kuunnellen käytävä keskustelu on mahdotonta.
The topic of my thesis is the learning process of wind tunnel flying skills from master to novice, and the simultaneous novice’s integration into community of practice.
Tutkielman aiheena on tuulitunnelilentämisen käytännön taitojen oppiminen mestarilta noviisille, ja sen rinnalla tapahtuva sosiaaliseen yhteisöön integroituminen.
The characteristic phenomenon among wind tunnel flyers was, that after the rather structured beginning in the learning process, the skilled flyers were encouraged towards being innovative and developing the discipline of freeflying.
Tuulitunnelilentäjien yhteisössä oppimiselle tunnusomaista oli alun varsin strukturoidun oppimisprosessin johtaminen taitavien lentäjien innovatiivisuuteen ja lajin kehitykseen kannustamiseen.
As a conclusion of my thesis, we are able to propose that wind tunnel flying not just exemplifies well the old fashioned learning method of novice and master, but also the continuous dynamic character of not just the discipline of freeflying but also the applicable technology (wind tunnels) and social media.
Tutkielman johtopäätöksinä voidaan sanoa tuulitunnelilentämisen edustavan hyvin sekä perinteistä mestareiden opastuksessa tapahtumaa oppimista, mutta myös jatkuvaa dynaamisuutta ja kehitystä, jossa varsinainen oppiminen ja lajin kehittyminen on myös sidoksissa esimerkiksi lajin kannalta oleellisen tekniikan (tuulitunnelit) ja sosiaalisen median kehittymiseen.
Interviews, the third phase, took place after I had finished gathering material from the field; in the interviews I concentrated into questions that still needed more detailed answers from informants.
Kenttätyön jälkeen tein tuulitunnelilentäjien parissa pitempiä haastatteluja, joissa keskityin avoimiksi jääneisiin kysymyksiin.
Learning the flying skills is not just mechanical repetition in the guidance of a flying instructor, although especially the early stages of learning occur by following a rather structured program.
Lentotaitojen oppiminen ei ole pelkkää mekaanista toistoa ohjaavan henkilön opastuksessa, vaikka perustaitojen hallitseminen eteneekin varsin strukturoidusti; etenkin taitaviksi lentäjiksi kehittyneitä jopa kannustetaan innovatiivisuuteen, uuden kehittämiseen ja lajin eteenpäin viemiseen.
Hence, no definitive conclusions can be drawn from the result.
Siten tuloksesta ei voi vetää lopullisia johtopäätöksiä.
Thus, differences in cultural background would possibly lead to e.g. different educational decisions.
Erilainen kulttuuritausta ajaisi siis esimerkiksi erilaisiin kouluttautumispäätöksiin.
The number of studies on the effect of culture on economic outcomes has been increasing in the 2000s.
Kulttuurin vaikutusta taloudellisiin tuloksiin on tutkittu enenevissä määrin 2000-luvulla.
Secondly, a 1/3 random sample of the 18—36 year old individuals in the original population is included.
Lisäksi aineistoon kuuluu yhden kolmasosan satunnaisotos 18–36 -vuotiaista kantaväestöön kuuluvista yksilöistä.
The approach studies the economic decisions of immigrants, as they differ by their cultural background but face the same markets and institutions in Finland.
Ajatuksena on, että maahanmuuttajat eroavat toisistaan kulttuuritaustaltaan, mutta asuessaan Suomessa he kohtaavat keskenään samat markkinat ja instituutiot.
The education of the parents of the immigrants is not tabulated in the data, so it is not possible to distinguish whether the higher likelihood to enrol in STEM is due to a higher likelihood to have a parent who is a professional in STEM.
Maahanmuuttajien vanhempien koulutustasoa ei havaita aineistossa, joten on mahdotonta sanoa, johtuuko korrelaatio vanhempien suuremmasta todennäköisyydestä olla kyseiseltä alalta valmistuneita.
I concentrate on the cross-section of the year 2012.
Käytän Tilastokeskuksen paneeliaineistoa, josta tarkastelen vuoden 2012 poikkileikkausta.
The sample size, however, very small due to the small amount of immigrants in Finland and limitations in the data.
Otoskoko on kuitenkin hyvin pieni, sillä mahanmuuttajien määrä Suomessa on pieni ja aineiston rajoitukset rajoittavat tutkimuksen otosta entisestään.
The result implies that women, who are originally from cultures where female share in STEM is relatively larger, have a higher likelihood to enrol in STEM in Finland, too.
Tuloksen mukaan naiset, joiden alkuperämaassa on suhteellisesti enemmän naisia STEM-aloilla, osallistuvat todennäköisemmin kyseisten alojen koulutukseen myös Suomessa.
Female underrepresentation in STEM study fields leads to inefficiency, if top talents opt out of STEM education regardless of their relatively higher ability.
Naisten aliedustus kyseisillä aloilla johtaa tehottomuuteen, jos huippukyvyt hakeutuvat kyvykkyydestään huolimatta muille aloille.
Previous literature has linked female underrepresentation in STEM to e.g. differences in preferences, ability and competitiveness.
Aiempi tutkimus on selittänyt naisten aliedustusta luonnontiede- ja insinöörialoilla muun muassa eroilla preferensseissä, kyvykkyydessä ja kilpailullisuudessa.
In this Master’s thesis I study the effect of culture on female underrepresentation in STEM study fields.
Tässä Pro gradu – tutkielmassa tarkastelen kulttuurin vaikutusta naisten aliedustukseen luonnontiede- ja insinöörialoilla.
The dataset consists of two samples: firstly, a sample of immigrants who have moved to Finland not older than 10 years of age and who are 18-36 years old at the time of observation.
Ensimmäiseen osaan kuuluvat alle 10-vuotiaana maahan muuttaneet, havaintohetkellä 18–36 -vuotiaat maahanmuuttajat, joiden kumpikaan vanhempi ei ole suomalainen.
Even though female education has boomed in recent decades, women remain underrepresented in study fields such as science, technology, engineering and mathematics (STEM) both in the number of students as in the number of graduates.
Naiset ovat kuitenkin lähes poikkeuksetta aliedustettuja luonnontiede- ja insinöörialoilla (STEM) sekä opiskelijoiden että valmistuneiden joukossa.
In this thesis, I use the epidemiological approach that has been used in previous literature on the subject.
Hyödynnän tässä tutkielmassa kulttuurin vaikutusta tutkivassa kirjallisuudessa käytettyä ns. epidemiologista lähestymistapaa, joka tutkii maahanmuuttajien taloudellisia päätöksiä.
I measure the culture of the country of origin by an odds ratio that reflects the likelihood of being a female STEM graduate in the country of origin.
Alkuperämaan kulttuuria mittaan todennäköisyyksien suhdeluvulla (odds ratio), joka kuvaa kussakin alkuperämaassa naisten todennäköisyyttä valmistua luonnontiede- tai insinöörialalta.
In this thesis I find that the culture of an immigrant woman’s country of origin is correlated with the likelihood of her enrolling in a STEM major study subject at the tertiary degree in Finland.
Tutkielman päätuloksen mukaan maahanmuuttajanaisen alkuperämaan kulttuuri vaikuttaa todennäköisyyteen osallistua luonnontiede- tai insinöörialan pääaineeseen kolmannen asteen koulutuksessa Suomessa.
The chemical and physical properties volatility and hygroscopicity of SOA are examined via field and laboratory experiments combined with process modeling.
Väitöskirjan tutkimusaineisto koostuu kenttä- ja laboratoriomittauksista, joita analysoidaan mallinnuksen keinoin.
A notable fraction of submicron atmospheric aerosol mass consists of organic compounds, and a large fraction of this material has been formed through condensation of organic vapors onto aerosol particles (secondary organic aerosol, SOA).
Nämä yhdisteet ovat päätyneet hiukkasiin pääosin orgaanisten höyryjen tiivistyessä hiukkasten pinnalle (sekundäärinen orgaaninen aerosoli).
In this thesis the formation of SOA is investigated in the presence of both biogenic and anthropogenic compounds.
Tässä väitöskirjatyössä tutkitaan sekundäärisen orgaanisen aerosolin muodostumista ja ominaisuuksia biogeenisten ja ihmisperäisten yhdisteiden läsnä ollessa.
The thesis highlights the significance of biogenic organic matter formed under anthropogenic influence in the nanoparticle growth.
Väitöskirja korostaa, että tämä biogeeninen orgaaninen aines on tärkeää huomioida mallinnettaessa nanohiukkasten kasvua ilmastollisesti merkittäviin kokoihin.
To decrease the uncertainty in the climate effects of the organic aerosol, an improved understanding of the formation mechanisms and properties of SOA is needed.
Jotta aerosolihiukkasten ilmastovaikutus voitaisiin arvioida luotettavammin, tulee pienhiukkasten lähteet, määrä ja ominaisuudet tuntea paremmin.
In addition, particles that are large enough can participate in cloud formation and affect cloud properties by acting as cloud condensation nuclei (CCN).
Hiukkaset sirottavat ja absorboivat auringon lähettämää säteilyä sekä toimivat pilvien tiivistymisytiminä vaikuttaen pilvien muodostukseen ja ominaisuuksiin.
Aerosol particles damage human health via inhalation, reduce visibility with high mass loadings, and among all, contribute to climate change.
Ilmakehän aerosolihiukkaset aiheuttavat ihmisille vakavia terveyshaittoja ja huonontavat näkyvyyttä erityisesti saastuneissa suurkaupungeissa.
The thesis shows that interactions between atmospheric biogenic and anthropogenic aerosol components can form aerosol material of low-volatility.
Tämä väitöstutkimus osoittaa että biogeenisen ja ihmisperäisen aerosoliaineksen keskinäiset vuorovaikutukset muuntavat orgaanisen aerosolin ominaisuuksia, esimerkiksi alentavat hiukkasten haihtuvuutta ja vaikuttavat niiden vedenottokykyyn.
Description of nanoparticle growth by low-volatility secondary organics is important in improving the estimates of particle and CCN numbers.
Nanohiukkasten kasvu sekundäärisen orgaanisen aerosoliaineksen muodostumisen avulla on merkittävä pilvien tiivistymisytimien lähde ilmakehässä.
However, due to poor understanding of this anthropogenic enhancement in biogenic SOA formation, it is not systematically accounted for in current atmospheric models.
Syntymekanismit ovat kuitenkin vielä epäselviä eikä niitä siksi ole järjestelmällisesti huomioitu ilmakehää ja sen aerosolihiukkasia kuvaavissa malleissa.
This warrants future studies focusing on the formation mechanisms and properties of anthropogenically driven biogenic organic aerosol.
Väitöstutkimus tukee omalta osaltaan viimeaikaisia tutkimustuloksia siitä, että ihmisen toiminta edesauttaa biogeenisen orgaanisen aerosolin muodostumista.
In addition, nanoparticle growth to CCN-sizes by condensation of secondary organic matter needs to be accurately described in atmospheric models.
Lisäksi pienimpien aerosolihiukkasten (nanohiukkanen) kasvun kuvausta suuren skaalan ilmakehämalleissa parannetaan mittaustuloksiin pohjautuvalla parametrisaatiolla.
Particulate-phase processing may also alter aerosol hygroscopic properties.
Tämä edesauttaa sekundäärisen orgaanisen aerosolin muodostumista.
Due to these kind of uncertainties in global SOA mass burden and lack of detailed knowledge of chemical, physical and optical properties of SOA, estimates of organic aerosol effect on the climate are highly uncertain.
Tämä johtaa merkittäviin epävarmuuksiin arvioitaessa ihmisperäisten orgaanisten aerosolihiukkasten ilmastovaikutuksia.
In terms of chemistry, phosphate (PV) and arsenate (AsV) are similar, but their biochemical roles are completely different.
Fosfaatti (PV) ja arsenaatti (AsV) ovat kemiallisesti samankaltaisia, mutta niiden bio-kemialliset roolit ovat täysin erilaisia.
Phosphorus (P) is an important nutrient for all forms of life but when entering to watercourses it increases the eutrophication risk.
Fosfori (P) on kaikelle elämälle tärkeä ravinne, mutta voi vesistöihin kulkeutuessaan aiheuttaa rehevöitymistä.
Detailed studies were undertaken to determine if the efficiency of LECAs can be improved by coating them with aluminum (Al) or iron (Fe) oxide.
Yksityiskohtaisissa tutkimuksissa selvitettiin, voidaanko rakeiden tehokkuutta paran-taa päällystämällä ne alumiinin (Al) ja raudan (Fe) oksidilla.
The corresponding actual sorption capacity for the As species was determined at an equilibrium concentration of 10 μg As L−1 (X10), which is the highest allowable level in drinking water.
Vastaavanlainen todellinen sorptiokapasiteetti määritettiin As spesieksille tasapainoliuoksen pitoisuustasolla 10 µg As L-1 (X10), joka on korkein sallittu pitoisuus juomavedessä.
Furthermore, Al-LECAs was superior to Fe-LECAs, which is redox-sensitive and therefore may lose its sorption properties in temporarily prevailing anoxic conditions, e.g., in constructed wetlands (CWs) used for wastewater purification.
Al-LECA osoittautui selvästi paremmaksi adsorbentiksi kuin Fe-LECA, joka on herkkä hapetus-pelkis-tysreaktioille ja voi menettää pidätyskykynsä vähähappisissa olosuhteissa, joita esiintyy ohi-menevästi esim. jätevesien puhdistukseen rakennetuissa kosteikoissa.
Moreover, the oxidation-reduction reaction created new sorption sites for AsV on the manganese dioxide (MnO2) surface.
Lisäksi havaittiin, että hapetus-pelkitysreaktiot tuottivat uusia pidätyspaikkoja AsV:lle MnO2:n pinnalle.