natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This dissertation examines the complex and sensitive issue of shaping a Finnish style for Orthodox church architecture in Finland in the interwar period 1918 1939.
Tutkimuksen tarkastelee Suomen ortodoksisen kirkkoarkkitehtuurin muotokielen muokkaamista kohti suomalaista, kansallista asua sotienvälisenä aikana 1918 1939.
In addition, it is pointed out in the dissertation that despite the dominance of the Finnish discourse it seems that in isolated cases the Orthodox church architecture of the 1930s reflected the influence of Russia Abroad.
Huolimatta kansallisen muotokielen valta-asemasta uutta rakennettaessa, Suomen ortodoksisen kirkkoarkkitehtuurin piiristä voidaan sotienväliseltä ajalta osoittaa yksittäisiä sellaisia esimerkkejä, joissa on jatkettu venäläisen arkkitehtuuritradition keskusteluja ja pidetty yhteyttä Venäjältä emigroituneisiin taiteilijapiireihin.
The core actors in demarcating the Finnish style included not only church authorities but also antiquarian and state authorities.
Keskeisiä toimijoita ovat Suomen valtio, sotasaalisviranomaiset, muinaismuistohallinnon ja kirkon museoviranomaiset sekä kirkkokunnan suomalaismielinen hallinto ja sen alaisuudessa toiminut niin kutsuttu kansallistuttamiskomitea.
It seems that also the first example of a new vernacular Karelian-style wooden chapel (1937) was planned by the state building authorities, despite the fact that it was based on a direct traditional vernacular Karelian model.
Uusi muotokieli nojasi suomalaisen aikalaisarkkitehtuurin eklektismiin, mutta suomalais-karjalaista kirkkoarkkitehtuurityyliä etsittäessä mallia haettiin myös karjalaisesta puupyhäkköarkkitehtuurista.
In particular, the garrison churches of the Russian Imperial Army were explicated as disfiguring objects representing foreign influence in Finnish national culture that had to be cleaned away by eliminating them from the landscape.
Osoitan tutkimuksessani, että kirkkotaiteen kansallistamistyö oli laajempaan ortodoksien suomalaistamiseen eli venäläisten merkkien riisumiseen sisältynyt ilmiö, jolla oli kaksi painopistettä: vuoden 1918 tapahtumien yhteydessä tehty, valtion toteuttama omaisuuden haltuunotto ja tästä seurannut maiseman siivoaminen , sekä 1920-luvulta lähtien toteutettu uuden pyhäkköarkkitehtuurin muotokielen muokkaaminen suomalaiskansalliseksi .
Firstly, the dissertation explores the growing anti-Russian atmosphere during and shortly after the Civil War of 1918 and measures taken against unwanted Orthodox cultural heritage in Finland.
Tärkeitä käsitteitä ovat kansallistaminen, venäläisyyden häivyttäminen ja epätoivottu kulttuuriperintö.
Moreover, it seems that the discourse on the Byzantine roots of the Orthodox heritage in Finland already emerged in the 1930s although it has been prominent after the Second World War.
Tässä yhteydessä voidaan osoittaa, että pyrkimys etsiä muotokielen lähtökohtia Bysantiksi kutsutusta kulttuuripiiristä virisi jo sotienvälisenä aikana.
The research reconstructs the Orthodox church architecture of the period with the mapping of 21 churches and chapels built in Finland in the interwar years.
Selvitän ortodoksisen kirkkoarkkitehtuurin kansallistamisilmiön sisältöä: ensinnäkin, millaisia toimenpiteitä kohdistettiin olemassa olleisiin kirkkoihin ja toiseksi, millaisia olivat uusien kirkkojen ja kappelien suunnitelmat ja toteutukset.
There was thus a significant dichotomy between the foreign interior and the Finnish national exterior.
Keskeisiä näkökulmia ovat historian ja kulttuurin jatkumot ja katkokset sekä rajankäynnit vieraan ja oman välillä.
The analysis of the plans and realisation of the churches and chapels shows the significance of negative choice and the great impact of the building authorities in creating suitable de-Russified designs.
Tutkimukseni perustuu laajaan asiakirja- ja kuvamateriaaliin ja käyttää historiatieteiden menetelmiä.
It is argued in the dissertation that the phenomenon of effacing the Russianness of Orthodox church architecture of Finland proceeded in two stages and, in its entirety, was more complex than previously assumed.
Nostan esiin, että valtion osuus toimijana on myös kansallistamistyön jälkimmäisessä painopisteessa suurempi kuin aiemmin on tiedetty.
The analysis of the new ascetic chapel interiors of the Border Karelia region reveals in concrete terms the poor financial situation of the congregations, but it also seems to imply a new uncluttered way of organising the interior.
Sisätilojen kansallinen muotokieli perustuikin esimerkiksi valon määrän lisäämiseen ja mystisyyden karsimiseen.
Moreover, low levels of albumin, the most abundant protein in human blood circulation, as well as elevated tumor markers CA19-9 and CEA, were associated with worse survival.
Lisäksi matala albumiinitaso sekä kohonneet haimasyövän merkkiaineet (CA19-9 ja CEA) olivat yhteydessä huonompaan ennusteeseen.
Tumor-associated anti-inflammatory M2 macrophages promoted pancreatic cancer cell migration in co-cultures by activating their MMP9 and ADAM8 expression.
M2 makrofagit puolestaan lisäsivät syöpäsolujen liikehdintää aktivoimalla syöpäsoluissa matriksia pilkkovien proteiinien kuten MMP9 ja ADAM8 eritystä.
In preoperative laboratory data, patients elevated C-reactive protein (CRP), an indicator of SIR, predicted worse postoperative survival.
Ennen haimasyöpäleikkausta otettuja verinäytteitä analysoimalla kävi ilmi, että haimasyöpäpotilaiden yleistynyt tulehdusreaktio, joka voidaan todeta muun muassa C-reaktiivisen proteiinin (CRP) kohonneena pitoisuutena, ennustaa lyhempää leikkauksen jälkeistä elinaikaa.
Several intracellular STAT pathways and the NFkB pathway were activated by the interactions of cancer cells and macrophages.
Solujen sisällä haimasyöpäsolujen ja makrofagien STAT- ja NFkB-signalointireiteissä tapahtui useita muutoksia solujen ollessa yhdessä viljelymaljoilla.
These studies provide novel insight into the interaction of TAMs and PDAC.
Tutkimuksestamme saimme uutta tietoa haimasyöpäsolujen ja makrofagien välisestä vuorovaikutuksesta.
The results encourage further research into TAMs and exploration of the possibilities of skewing macrophage polarization toward the inflammatory M1 phenotype.
Tutkimuksemme kannustaa jatkamaan tulehduksen ja haimasyövän välisten yhteyksien selvittämistä ja etsimään makrofagien erilaistumiseen vaikuttamisen kautta mahdollisia kohteita lääkehoidoille.
Support of the pro-inflammatory M1 phenotype causes these macrophages to inhibit cancer cell migration.
Havaitsimme, että soluviljelyissä M1-tyyppiset makrofagit, jotka tuottivat tulehduksen välittäjäaineita, hidastivat haimasyöpäsolujen vaeltamista viljelyalustoilla.
Preoperative CRP, in combination with albumin and tumor markers and clinical data, could prove useful when evaluating patients prognosis.
Tulehdus- ja syöpämerkkiaineet saattaisivat siis olla avuksi potilaiden ennusteen arvioinnissa ennen haimasyöpäleikkausta.
We polarized macrophages in cell cultures towards inflammatory M1 and anti-inflammatory M2 phenotypes and assessed the changes in the signaling pathways and the effect they had on pancreatic cancer cell migration.
Kudoksissa verenkierrosta saapuvat monosyytit erilaistuvat niiden mikroympäristön vaikutuksesta joko inflammatorisiksi M1-tyypin makrofageiksi, jotka aktivoivat tulehdusreittejä ja vastustavat syövän syntymistä ja etenemistä, tai anti-inflammatorisiksi M2 makrofageiksi, jotka puolestaan aktivoivat kudosten korjausmekanismeja ja muun muassa verisuonien muodostusta.
The aim of these studies was to explore inflammation and TAMs in PDAC.
Tutkimuksen tarkoituksena oli tarkastella eri tavoin erilaistettujen makrofagien ja haiman duktaalisen adenokarsinooman välisiä vuorovaikutuksia.
Inflammation and tumor stroma are important mediators in PDAC progression.
Tulehduksen ja siihen liittyvien solujen, kuten makrofagien, on todettu olevan oleellisena tekijänä haimasyövän invaasiossa.
We studied the association of preoperative systemic inflammatory response (SIR), based on laboratory data, with the outcome of 265 patients with resectable PDAC.
Lisäksi tutkimme ennen haimasyöpäleikkausta otettujen peruslaboratoriokokeiden, erityisesti tulehdusmerkkiaineiden, ennusteellista merkitystä haiman duktaalisessa adenokarsinoomassa.
Pancreatic ductal adenocarcinoma (PDAC) is one of the deadliest forms of cancer.
Haimasyövällä on huono alle 8% viiden vuoden kokonaiseloonjäämisennuste ja se onkin Suomessa kolmanneksi yleisin syöpäkuoleman aiheuttaja.
To our best knowledge, the research community has not found an organism in which CRISPR/Cas9 would not function.
Tutkimusyhteisö ei tiettävästi ole vielä löytänyt eliötä, jossa CRISPR/Cas9 ei toimisi.
In this case, the mutation can be better controlled, and for example the risk of chromosomal mutations is reduced.
Tällöin syntyvää mutaatiota voidaan säädellä paremmin, ja esim. kromosomimutaatioiden riski pienenee.
It s possible that these genes are involved in the uptake and use of other carbon sources.
On mahdollista, että nämä geenit kuitenkin vaikuttavat joidenkin toisten hiilenlähteiden tunnistukseen ja/tai käyttöön.
The question mainly lies on what type of set up and component introduction is suitable for each cell type and research purpose.
Kysymys on ennemmin siitä, millainen asetelma sopii kullekin solutyypille ja kuhunkin tutkimukseen.
T. reesei is used for both endogenous and heterogenous protein production.
T. reeseitä käytetään sekä endogeenisten että heterogeenisten entsyymien tuotannossa.
With the current methods the genome editing of T. reesei is however slow, and introducing multiple mutations to a single strain can take years.
Nykyisillä menetelmillä se on kuitenkin hidasta, ja usean mutaation tuottaminen samaan kantaan voi viedä vuosia.
The deletion of this transporter caused a decrease in cellulase production and/or secretion.
Tämän transportterin poisto aiheutti sellulaasituotannon ja/tai erittymisen merkittävän vähentymisen.
The three other transporters or sensors did not have a significant effect on cellulase production in spent grain extract and lactose or glucose media.
Kolmen muun transportterin ja/tai sensorin ei huomattu vaikuttavan merkittävästi sellulaasien tuotantoon rankkiuute-laktoosi- tai glukoosialustalla.
The optimization of the production conditions and the effects of extracellular agents to T. reesei s production and secretion capacity are crucial for economically sustainable biotechnical production.
Tuotanto-olosuhteiden optimointi ja ulkoisten ärsykkeiden vaikutus T. reesein tuotto- ja erityskapasiteettiin on välttämätöntä taloudellisesti kannattavan bioteknisen tuotannon kannalta.
In the continuous expression method at least one of the CRISPR/Cas9 components, the Cas9 protein or the guide RNA, is produced in the cells in vivo.
Jatkuvan tuotannon lähestymistavassa vähintään yksi CRISPR/Cas9 osatekijä, Cas9-proteiini tai ohjaajaRNA, tuotetaan soluissa in vivo.
Trichoderma reesei, an anamorph of Hypocrea jecorina, is a filamentous fungus widely used for producing industrial enzymes.
Trichoderma reesei, Hypocrea Jecorinan suvuttomasti lisääntyvä muoto, on laajasti käytetty tuotantohome biotekniikassa.
One sugar transporter that may play a part in glucose sensing was identified in this study.
Tutkimuksessa löydettiin yksi sokeritransportteri, joka mahdollisesti tunnistaa glukoosin.
Development of the CRISPR/Cas9 Method for Use in T. reesei
CRISPR/Cas9 menetelmän käyttö T. reeseissä
The available carbon sources, most commonly different types of sugars, have a significant effect on the production and secretion of enzymes by T. reesei.
Ympäristön hiilenlähteet, pääasiassa erilaiset sokerit vaikuttavat merkittävästi T. reesein entsyymituotannon tasoon.
Instead, a fully synthetic method in which the Cas9 is transformed into the cells as a protein along with an in vitro produced guide RNA was set up and produced up to 1000 × higher mutation frequencies when compared to the traditional transformation method used for T. reesei.
Täysin synteettinen menetelmä, jossa Cas9 siirretään soluihin proteiinina ja ohjaajaRNA synteettisenä RNA-molekyylinä johti jopa 1000 kertaa korkeampiin mutaatiofrekvensseihin tavanomaiseen transformaatiomenetelmään verrattuna.
Currently the CRISPR/Cas9 system is widely used in mammalian cell studies and up to 100% mutation frequencies have been reported in yeast cells.
CRISPR/Cas9 on jo laajasti käytössä nisäkässolututkimuksissa, ja on tuottanut jopa 100% mutaatiofrekvenssejä hiivasoluissa.
The aim of this study is to optimize the fairly new CRISPR/Cas9 genome editing system for use in T. reesei.
Tämän työn päämääränä on optimoida uusi CRISPR/Cas9 genominmuokkaus menetelmä T. reeseille sopivaksi.
Once in the RNA-guided locus, Cas9 introduces a double stranded break in the DNA, which can be repaired by the cells endogenous non-homologous end joining pathways.
Lokuksessa Cas9-proteiini saa aikaan kaksijuosteiden DNA-katkoksen, jonka solu voi korjata ei-homologisen DNA-korjauksen avulla.
To the best of our knowledge, multiple simultaneous gene modifications have never been achieved in T. reesei.
Tämä on tiettävästi ensimmäinen kerta, kun useampaa geeniä on pystytty muokkaamaan samanaikaisesti T. reeseissä.
In the CRISPR/Cas9 method, a catalytically active Cas9 enzyme is bound to a specific locus of the genome, guided by a guide RNA and the Watson-Crick base pairing principle.
CRISPR/Cas9-menetelmä hyödyntää katalyyttisesti aktiivista Cas9-proteeinia ja ohjaajaRNAta, jonka avulla Cas9 proteiini voidaan ohjata haluttuun genomin lokukseen Watson-Crick emäspariutumisperiaatteen mukaisesti.
The continuous expression of the CRISPR/Cas9 system in T. reesei proved difficult.
CRISPR/Cas9-menetelmän jatkuvan tuotannon lähestymistapa osoittautui vaikeaksi T. reesein kohdalla.
In this thesis, three putative and one already published genes believed to be involved in hexose sugar sensing will be deleted from a T. reesei production strain with the help of CRISPR/Cas9.
Tässä työssä T. reesein genomista poistetaan kolme ennustettua, ja yksi jo julkaistu, heksoosisokereiden tunnistukseen liittyvää geeniä CRISPR/Cas9 menetelmää käyttäen.
This repair is error prone and produces mutations to site of the double stranded break.
Tämä korjaus on usein virheellistä, ja tuottaa CRISPR/Cas9-kohdistettuun lokukseen mutaation.
The effect of these deletions will be assessed through studying the secretion and activity of endogenous cellulases with enzymatic assays.
Näiden poistogeenisten homeiden sellulaasientsyymien tuotantoa ja eritystä kasvatusliuokseen tarkastellaan entsymaattisten analyysien avulla.
In this study the method is optimized for use in T. reesei.
Tässä tutkimuksessa CRISPR/Cas9-menetelmä optimoidaan T. reeseille sopivaksi.
This study also demonstrates a simultaneous deletion of two genes in T. reesei.
Tutkimuksessa pystyttiin myös osoittamaan, että kahden geenin samanaikainen poisto on mahdollista CRISPR/Cas9menetelmän avulla.
This donor DNA includes sequence homology to the site of interest and allows for the use of the cells homologous repair pathways.
Menetelmän yhteydessä soluihin kuitenkin viedään yleensä kaksijuosteinen DNA-sekvenssi, jota voidaan käyttää Cas9:n tuottaman katkoksen korjaamiseen homologisella DNA-korjauksella.
Because of T. reesei s potential and use as a production strain, the species is an interesting platform for genetic modifications that would enhance the production capacities.
Suuren tuotantopotentiaalinsa takia T. reesein biotekninen muokkaus on hyvin yleistä.
Genetic modification of the pathways through which the fungi recognizes extracellular signals could bring advancements to industrial enzyme production.
Hiilenlähteiden tunnistuksen säätely voisi tuoda ratkaisevia etuja tuotannollisesta näkökulmasta.
The field study was conducted in Lusaka, Zambia, in three different centres for street children.
Kenttätutkimus tehtiin Lusakassa, Sambiassa, kolmessa eri katulapsikeskuksessa.
Some participant observation was done in the street too.
Osallistuvaa havainnointia tehtiin myös kadulla katulasten parissa.
The domestic work is considered as a normal thing whereas the work in the street is seen as abuse and exploitation.
Kotityöt nähdään normaalina osana lasten elämää, kun taas kadulla tapahtuvaa työtä pidetään lasten hyväksikäyttönä ja siksi haitallisena.
The staff of the centres have a consensus of home being the best place for the child.
Katulapsikeskusten työntekijät ovat yksimielisiä siitä, että mikäli mahdollista, on koti paras paikka lapselle.
In the street the most usual activity is begging, which is considered as a mean of survival.
Kadulla lasten tyypillisin aktiviteetti on kerjääminen, joka nähdään selviytymiskeinona.
Both the street life and the work in the street has a lot of consequences for the child’s health and well-being, both physical and psychological.
Katuelämällä ja kadulla tehtävällä työllä on epäedullisia vaikutuksia lapsen fyysiseen ja psyykkiseen terveyteen ja hyvinvointiin.
Work in the street often prevents the children from going to school but sometimes the work can help them to afford going to school.
Lasten työskentely kadulla usein estää heidän koulunkäyntinsä mutta joissakin tapauksissa voi myös edistää lapsen kouluun pääsyä.
For the child to integrate to the society he/she needs a place he/she can consider as home, family or guardians, rehabilitation and education.
Jotta lapset voisivat sopeutua yhteiskuntaan, he tarvitsevat kodin, perheen tai luotettavan huoltajan.
The aim is to find the best practices to support the children and to see if the strategies of the centres meet the needs of the children.
Tutkimuksen tavoitteena on löytää parhaita käytäntöjä lasten paremman elämän saavuttamiseksi ja selvittää, kohtaavatko katulapsikeskusten strategiset tavoitteet katulasten tarpeita ja toiveita.
Therefore, it is important to study why the children have ended up in the street at the first place and what kind of survival strategies they have.
Ratkaisuja etsittäessä on tärkeää tarkastella syitä, joiden vuoksi lapset ovat päätyneet kaduille sekä sitä, millaisia selviytymisstrategioita he käyttävät elämässään.
Also the government’s intervention would be important in order to support the families to get help from the social welfare and to send the children to school.
Valtion tuki sosiaalihuollon muodossa olisi perheille tärkeää, jotta perheet voisivat saada lapsensa kouluun.
Often the children do have parents or relatives but they are working in the street in order to support the families.
Huolimatta siitä, että useilla katulapsilla on vanhemmat tai muita sukulaisia, joutuvat lapset työskentelemään kadulla osallistuakseen perheen toimeentulon hankkimiseen.
However, the violence used in some centres is criticised and the child’s willingness to go to the centre is considered as important.
Lapset kuitenkin kritisoivat joidenkin keskusten harjoittamaa väkivaltaa ja painottavat, että lapsen tulisi saada mennä keskukseen omasta halustaan pakottamisen sijaan.
The findings show that there are various push factors for children ending up in the street, for example poverty and violence at home. Also not having anywhere to go to and the need to survive are pushing children to the street.
Monet tekijät, kuten esimerkiksi kotona vallitseva köyhyys ja väkivalta, ajavat lapsia kadulle.
The methods used for data collection were interviews and participant observation.
Tämä tutkimus on etnografinen tapaustutkimus, jonka metodeina käytetään haastatteluja ja osallistuvaa havainnointia.
Despite the hardships in the street, there is also friends, belonging and freedom.
Huolimatta katuelämän ankaruudesta, on todettava, että kaduilla lapsilla voi olla myös ystäviä ja he kokevat tietynlaista vapauden tunnetta.
Street life is hard and unsafe: there is violence, hunger, theft and addiction to glue and drugs.
Lapset joutuvat väkivallan uhreiksi, he kärsivät nälkää ja joutuvat ryöstetyiksi ja osallisiksi varkauksiin sekä huumeriippuvuuksiin.
In this study the focus is on the ways of helping the children and how to support them to get out of the street.
Tässä tutkimuksessa keskiössä ovat keinot, joiden avulla lapset pyritään saamaan pois kaduilta.
The friends in the street were seen as an important thing in order to survive.
Kavereiden merkitys korostuu kadulla selviytymisessä.
This study contributes to the discussion of street children, their lives in the street and how to help them, both from the point of views of the children and the staff of the centres.
Tutkimus käsittelee sekä lasten omia että katulapsikeskusten työntekijöiden näkemyksiä katuelämästä ja lasten auttamisesta.
Running away from the centres is linked to violence but also to freedom, addiction to drugs and alcohol as well as peer pressure.
Muita syitä kadulle paluuseen saattavat olla mm. vapauden tunteen kokemus, huumeet, alkoholi sekä kavereiden painostus.
One simple solution is to stop giving the children money in the street.
Yksinkertaisena ratkaisuna molemmat ryhmät näkevät sen, että ihmiset lopettaisivat rahan antamisen katulapsille.
Children who are willing to come to the centres can be found through street outreach.
Vierailemalla kadulla lasten parissa säännöllisesti voidaan löytää lapset, jotka olisivat halukkaita menemään katulapsikeskukseen.
For clarity’s sake the perceptions of the children and the strategies of the centres are analysed and discussed in different chapters.
Analyysiosiossa lasten ja keskusten työntekijöiden osuudet käsitellään selkeyden vuoksi erillään toisistaan.
A simple solution to tackle the street child phenomenon is to stop giving money to the children in the street and direct them to the facilities, where they can obtain education and life skills.
Lisäksi lapset tulisi ohjata katulapsikeskuksiin, joissa he voivat aloittaa koulunkäynnin ja hankkia elämään tarvittavia perustaitoja.
Street children is a broad topic that has been studied by various researchers often focusing on some more specific part, for example street life and activities in the street.
Katulapsia ja heidän elämäänsä on tutkittu paljon, keskittyen erityisesti katulasten elämään ja aktiviteetteihin kadulla Viime vuosina lasten oma ääni on alettu ottaa yhä enemmän huomioon tutkimuksissa.
From the point of view of the centre staff children working and staying in the street is problematic because these children are deprived of their rights, for example right to education.
Katulapsikeskusten työntekijöiden mukaan katulapsilta riistetään lasten oikeuksien lisäksi mahdollisuus koulunkäyntiin.
Also the reasons for them to run away back to the street again are discussed.
Tutkimuksessa selvitetään lisäksi syitä sille, miksi lapset usein palaavat keskuksista takaisin kadulle.
The children’s perceptions are somewhat similar to the strategies of the centres when discussing the best ways to help the children.
Katulasten ja katulapsikeskusten työntekijöiden näkemykset tavoista auttaa lapsia ovat yhteneväiset.
Among the children, the centres are generally considered as a good way to get out of the street, alongside education.
Koulunkäyntimahdollisuuksien järjestäminen katulapsikeskusten ohella ovat hyviä keinoja edesauttaa katulapsia pois kaduilta.
: Ethnographic study on children’s perspectives and street children centres’ strategies
Tutkielmassa huomioidaan sekä lasten että katulapsikeskusten työntekijöiden näkemyksiä.
The contents of the concept characterize human beings as sociable, ethical beings with various needs.
Käsitteen sisällöt hahmottelevat ihmisen sosiaalisena ja eettisenä olentona, jolla on monenlaisia tarpeita.
Central concepts for this study are human dignity, equal status, political liberalism, and perfectionist liberalism.
Tutkielman keskeisiä käsitteitä ovat inhimillinen arvokkuus, yhdenvertaisuus, poliittinen liberalismi sekä perfektionistinen liberalismi.
I will argue that a more detailed and explicitly prioritized conception of human dignity, and a consequential commitment to perfectionist liberalism, would enable the approach to address disability, equal status, and discrimination more efficiently.
Argumentoin sen puolesta, että tarkemmin määritelty ja etualalle asetettu inhimillisen arvokkuuden käsite, sekä tästä seuraava perfektionistinen liberalismi, antaisivat lähestymistavalle tehokkaamman tavan käsitellä vammaisuutta, yhdenvertaisuutta sekä syrjintää.