natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Particularly promising results were obtained by using NaCl substrates: the magnetization was almost 70 % of the typical bulk value, the substrate could be easily removed by isotropic etching with water, and signs of the phase transformation were observed at around −100 °C.
Erityisen lupaavia tuloksia saatiin NaCl-alustoja käyttämällä: magnetoituma oli lähes 70 % bulkkiarvosta, alustan poistaminen onnistui helposti etsaamalla sitä isotrooppisesti vedellä ja vapautetuissa kalvoissa havaittiin merkkejä faasimuutoksesta noin -100 °C:ssa.
So far, the research on Ni-Mn-Ga has focused on its bulk properties but for the fabrication of micromechanical components and even microscopic machines, the material should be in thin-film form.
Tutkimus on tähän mennessä keskittynyt Ni-Mn-Ga:n bulkkiominaisuuksiin, mutta mikromekaanisten komponenttien tai jopa mikroskoopisten koneiden valmistamiseksi näistä materiaaleista olisi valmistettava ohutkalvoja.
Ferromagnetic shape-memory (FSM) compounds, in particular Ni-Mn-Ga alloys, are actively studied materials due to their large, up to 10 %, shape changes in an external magnetic field.
Ferromagneettiset muistimetalliyhdisteet, ennen kaikkea Ni-Mn-Ga-metalliseokset, ovat aktiivisesti tutkittuja materiaaleja, koska ne pystyvät muuttamaan palautuvasti muotoaan jopa 10 % ulkoisessa magneettikentässä.
Diffractive optics was also applied to directly produce almost propagation-invariant laser beams, so-called Bessel-Gauss beams in laser resonators.
Diffraktiivista optiikkaa käytettiin myös lähes hajaantumattomien, ns. Bessel-Gauss-säteiden tuottamiseen suoraan laserresonaattorissa.
This new way of shaping laser beams reduces the power losses of our PLD system.
Tämä uudenlainen tapa muokata lasersädettä pienentää merkittävästi laserablaatiolaitteistomme tehohäviöitä.
Furthermore, Bessel-like laser beams were created as a result of self-focusing in a certain liquid crystal.
Lisäksi Bessel-tyyppisiä säteitä saatiin synnytettyä myös tietynlaisessa nestekiteessä tapahtuvan itseisfokusoitumisen seurauksena.
Pulsed laser deposition (PLD) is an effective technique to deposit high-quality thin films of various multicomponent materials such as Ni-Mn-Ga. PLD is based on laser ablation where high-power laser pulses are applied to stoichiometrically transfer material from a target surface onto a substrate.
Laserablaatio on tehokas tapa kasvattaa hyvälaatuisia ohutkalvoja monikomponenttisista materiaaleista kuten Ni-Mn-Ga:sta. Laserablaatiossa käytetään suuritehoisia laserpulsseja siirtämään ainetta stoikiometrisesti kohtiolta kasvatusalustan pinnalle ohueksi kalvoksi.
Also films on silicon were highly ferromagnetic, and when deposited using the optimal parameters, the number density of droplets on their surface was low.
Myös piille kasvatetut kalvot olivat voimakkaan ferromagneettisia, ja optimiparametreja käytettäessä pisararoiskeiden määrä kalvon pinnalla oli vähäinen.
In addition, methods were developed to release the film from its substrate such that the necessary phase transformation for the occurrence of the shape-memory effect would be observed at low temperatures.
Lisäksi kehitettiin menetelmiä kalvon ja alustan irrottamiseksi toisistaan, jotta havaittaisiin muistimetalli-ilmiön kannalta välttämätön faasimuutos matalissa lämpötiloissa.
In this work, such a distribution was realized with the help of diffractive optics: periodic diffractive elements transformed the beam coming out from our excimer laser to the desired flat-top distribution on the focal plane of a positive lens.
Väitöskirjassa tämä toteutettiin diffraktiivisen optiikan avulla: periodiset diffraktiiviset elementit muuttivat käyttämämme eksimeerilaserin säteen halutunlaiseksi jakaumaksi positiivisen linssin polttotasoon.
The results indicate that PLD combined with microlithography is a competitive technology that can be applied to realize thin-film FSM structures.
Tulokset osoittavat, että laserablaatio yhdistettynä kalvojen litografiseen kuviointiin on kilpailukykyinen teknologia ohutkalvopohjaisten muistimetallirakenteiden valmistuksessa.
Such diffraction-free laser beams can be used in precise laser ablation and accurate patterning of small structures in thin films.
Hajaantumattomat lasersäteet tarjoavat mahdollisuuden tarkkaan laserablaatioon sekä pienten rakenteiden kuvioimiseen ohutkalvoihin.
For efficient ablation, the intensity distribution of the laser beam on the target should be smooth with steep edges.
Laserablaatiota varten lasersäteen intensiteettijakauman kohtiolla on oltava tasainen ja jyrkkäreunainen.
In this thesis, Ni-Mn-Ga films with a thickness of a few hundred nanometers were deposited on different substrates such as silicon, NaCl and small pieces of bulk Ni-Mn-Ga.
Väitöskirjassa kasvatettiin muutaman sadan nanometrin paksuisia Ni-Mn-Ga-kalvoja eri alustoille kuten piille, NaCl:lle ja pienille Ni-Mn-Ga-paloille ja optimoitiin kasvatusparametrit kuten alustan lämpötila ja laserpulssien energiatiheys kohtiolla, jotta syntyvät kalvot olisivat ferromagneettisia, kiderakenteeltaan halutunlaisia ja pinnaltaan mahdollisimman tasaisia.
The damage state in the adhesive is shown to consist of several microstructurally small cracks of different lengths and orientations.
Liiman vaurion havaitaan koostuvan useista mikrorakenteellisesti lyhyistä säröistä, joilla on eri pituuksia ja orientaatioita.
Hybrid joints can have improved fatigue endurance as compared to welded connections of similar geometries but, thus far, adequate research data has not been available.
Liimatuilla ja pultatuilla liitoksilla voidaan mahdollisesti saavuttaa huomattavasti parempi väsymisenkesto, kuin hitsatuilla liitoksilla, mutta toistaiseksi niistä ei ole ollut saatavilla riittävästi tutkimustietoa.
Further understanding of the physical processes of failure in the bonded and clamped interface is obtained by a scanning electron microscopy study of the adhesive layer at different stages of fatigue life.
Lisäksi liimatun ja puristetun rajapinnan murtumista tarkastellaan kuvaamalla liimakerrosta elektronimikroskoopilla vaurion eri vaiheissa.
Therefore, a phenomenological fatigue damage evolution model is developed where damage is measured directly from the change in the compliance of the modified napkin ring specimen.
Tästä syystä tässä työssä ehdotetaan lisäksi fenomenologista väsymisvauriomallia, jossa väsymisvaurio mitataan suoraan ideaalisen rajapinnan koekappaleen jäykkyyden muutoksesta.
The procedure can be readily adopted for product development involving the bonded/bolted hybrid joint.
Menetelmää voidaan suoraan hyödyntää hybridiliitosten tuotekehityksessä ja suunnittelussa.
The cohesive zone law is re-formulated to include fatigue damage.
Rajapinnan staattisen murtuman mallintamiseen käytetty koheesiomalli muotoillaan uusiksi niin, että se sisältää väsymisvaurioparametrin vaikutuksen.
The model is necessary for a more accurate fatigue assessment of the hybrid bonded/bolted joint.
Väsymisvauriomalli on tarpeellinen, kun halutaan arvioida tarkasti hybridiliitoksen väsymisen kestoa.
However, the evolution of damage, i.e., the growth, interaction and coalescence of the short cracks is a complicated phenomenon with insufficient theoretical understanding in the field of fracture mechanics.
Vaurion eteneminen on kuitenkin hyvin monimutkainen ilmiö, johon kuuluu lyhyiden säröjen kasvua, säröjen vuorovaikutusta toistensa kanssa sekä säröjen yhdentymistä.
Shear fatigue of adhesively bonded frictional interfaces in high-strength steel
Leikkausväsyminen erikoislujien terästen liimatuissa kitkaliitoksissa
In this thesis, a new experimental method is introduced for characterising the idealised bonded and clamped interface under shear fatigue loading.
Työssä esitellään uusi koemenetelmä idealisoidun liimatun ja puristetun rajapinnan tutkimiseen väsytyskuormituksen alaisena.
This thesis presents new experimental data, physical observations and a new analytical model relevant for the design of bonded/bolted hybrid joints in high-strength steel plates subjected to cyclic shear loading.
Väitöskirjatyö sisältää uutta tutkimustietoa erikoislujien terästen liimattujen ja pultattujen hybridiliitosten käyttäytymisestä syklisen leikkauskuormituksen alaisena.
An exponential distribution which evolves with the number of fatigue cycles is suggested for describing the true damage state in the material.
Säröjen pituuden ehdotetaan noudattavan eksponentiaalista jakaumaa, joka kehittyy väsytyskuormituksen mukana.
Failure of the bonded/bolted joint occurs at the bonded interface where the total strength is a combination of cohesive and frictional forces.
Liitoksen murtuminen tapahtuu liimatulla rajapinnalla, jonka lujuus määräytyy liiman koheesiovoimien ja pulttien aiheuttaman kitkavoiman yhteisvaikutuksesta.
Experiments are used to identify the fatigue failure processes in the bonded and clamped interface under different clamping stresses, as well as the fatigue strength using a statistical method.
Koejärjestelyä käyttäen tunnistetaan liimatussa kitkarajapinnassa vallitsevat vauriomekanismit sekä määritellään tilastollisen menetelmän avulla kokeellisesti rajapintojen väsymislujuudet, joita käytetään liimalla ja pultilla liitetyn kaksoislimiliitoksen väsymislujuuden arvioinnissa.
The interface stress state in the full-scale joint is estimated using the finite element method using the cohesive zone model defined as contact definition at the interface.
Rajapinnan murtumisen mallintamiseen käytetään koheesiomenetelmää, jonka parametrit määritetään idealisoidun rajapinnan koekappaleilla käyttäen staattista kuormitusta.
A procedure, linking the interface characterisation and the stress analysis of the full-scale joint, is presented in this thesis.
Tässä työssä esitellään menetelmä, jolla voidaan yhdistää idealisoidun rajapinnan kokeellisesti määritetyt mekaaniset ominaisuudet ja realistisen liitoksen jännitysanalyysi.
The IV and OE methods give good results.
IV- ja OE-menetelmät osoittautuvat toimiviksi.
A discrete polynomial model is estimated by using the ARX, IV and OE methods, which are compared based on the accuracies of the given estimates.
Diskreetti polynomimalli estimoidaan työssä ARX-, IV- ja OE-menetelmillä, joita verrataan näiden antamien estimaattien tarkkuuksien pohjalta.
For the closed-loop speed-controlled cases, the signals used for identification can be taken from different parts of the system.
Nopeussäädetyssä tapauksessa identifioinnissa käytetyt signaalit voidaan ottaa useasta eri kohdasta järjestelmää.
Identification of a flexible two-mass model of the mechanics in an electrical drive
Sähkökäytön mekaniikan joustavan kaksimassamallin identifiointi
Simulations reveal that the ARX method is insufficient for identifying a two-mass system when even slight measurement noise is present in the speed signal.
Simulointien avulla osoitetaan ARX-menetelmän olevan riittämätön kaksimassajärjestelmän identifiointiin, jos nopeudenmittaukseen summautuu pienikin häiriökohina.
These results suggest that the developed method can be used in tasks such as the design of motion controllers in order to prevent harmful resonances in two-mass systems as well as to enhance dynamic accuracy.
Kehitetty menetelmä osoittautuu tulosten perusteella käyttökelpoiseksi esimerkiksi liikkeenohjauksen säätimien suunnittelua varten, kun halutaan estää haitalliset resonanssit järjestelmässä ja parantaa dynaamista tarkkuutta.
For this purpose, a method is developed based on discrete polynomial models which enable identification of the mechanical parameters in open- and closed-loop cases.
Tavoitteena on kehittää diskreetteihin polynomimalleihin pohjautuva menetelmä, jolla voidaan tunnistaa mekaniikan parametrit avoimessa ja nopeussäädetyssä suljetun silmukan tapauksessa.
Simulations show that the gain of the speed controller has a major effect on the identifiability of the system.
Nopeussäätimen vahvistuksen valinnalla huomataan olevan erittäin suuri vaikutus identifioitavuuteen.
The thesis uses four different identification setups and compares the identifiabilities of the setups.
Työssä on käytössä neljä eri identifiointijärjestelyä, joiden välistä valintaa identifioitavuuden kannalta tutkitaan.
This thesis aims to identify a two-mass model describing the mechanics in an electrical drive.
Tässä työssä tutkitaan sähkökäytön mekaniikkaa kuvaavan kaksimassamallin identifiointia.
The speed controller comprises a simple P controller.
Käytössä oleva nopeussäädin on yksinkertainen P-säädin, jonka vahvistuksen vaikutus eri identifiointijärjestelyihin selvitetään.
Laboratory measurements confirm the success of the method based on discrete polynomial models.
Mittauksissa diskreetteihin polynomimalleihin pohjautuvan identifiointimenetelmän todetaan toimivan käytännössä.
In all three critiques critique was given in following ways: critical question – question which asks argument (17 pcs); critical comment – comment which argues that visual work or a part of it is problematic (83 pcs); proposal for a change – proposal that the author of the work changes the visual work or a part of it (80 pcs) and presenting an alternative – presentation of alternative implement for visual work or part of it (109 pcs).
Kaikissa kolmessa kritiikkitilanteissa annettiin kritiikkiä seuraavilla tavoilla: kriittinen kysyminen – kysymys, joka vaatii perusteluja (17 kpl); kriittinen kommentti – kommentti, jonka mukaan kuva tai sen osa on ongelmallinen (83 kpl); muutosehdotus – ehdotus, että tekijä tekisi jotain kuvalle tai sen osalle (80 kpl) ja vaihtoehdon esittäminen – esitys vaihtoehtoisesta toteutustavasta kuvalle tai sen osalle (109 kpl).
In this the thesis uses feminist pedagogy notions safe space and didactic uncomfort.
Tässä tutkielma hyödyntää mm. feministisen pedagogiikan turvallisen tilan ja didaktisen epämukavuuden käsitteitä.
Analysis was complemented with counting how many times critique was given in each way.
Analyysia täydennettiin erittelemällä sisällöstä, kuinka usein kritiikkiä annettiin kullakin tavalla.
In addition in one critique way of giving critique was also rhetorical question – question which communicates opinion or attitude towards visual work or part of it (7 pcs) and in one imagening – open envisioning about how visual work or a part of it could be (3 pcs).
Lisäksi yhdessä kritiikkitilanteessa kritiikin antamisen tapa oli retorinen kysymys – kysymys, joka välittää mielipiteen tai asenteen kuvaa tai sen osaa kohtaan (7 kpl) ja yhdessä kuvittelu – avoin pohdinta siitä, millainen kuva tai sen osa voisi olla (3 kpl).
The material was analyzed using theory-related content analysis which helped in finding different ways of giving critique.
Aineisto analysoitiin teoriasidonnaisen sisällysanalyysilla, jonka avulla löydettiin erilaisia kritiikin antamisen tapoja.
In addition the thesis discusses a conflict between teaching critical thinking and building a safe teaching situation in general.
Lisäksi tutkielma pohtii kriittisen ajattelun opettamisen ja turvallisen opetustilanteen rakentamisen ristiriitaa yleisellä tasolla.
Critiques or critique situations are called in the context of higher studies of visual art and art education the situations, in which teacher and students look at visual works together, discuss them and give oral feedback (critique) on them.
Kritiikeiksi tai kritiikkitilanteiksi kutsutaan kuvataideopetuksen asiayhteydessä tilanteita, joissa opettaja ja opiskelijat katsovat yhdessä kuvia, pohtivat niitä eri näkökulmista ja antavat suullista palautetta eli kritiikkiä.
The thesis analyzes how critique is given in Aalto University’s art courses which are targeted on students of art education, because in their studies they gain models in teaching critical thinking and giving critique, which in the future will most certainly affect their own work as a teacher.
Tutkielma analysoi, miten kritiikkiä annetaan Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen koulutusohjelman opiskelijoille suunnatuilla kuvataidekursseilla, koska kuvataideopettajaopiskelijat saavat opinnoissaan kriittisen ajattelun opettamisen ja kritiikin antamisen malleja, jotka vaikuttavat tulevaisuudessa heidän omaan opetustyöhönsä eri oppilaitoksissa.
The subject was studied by observing and recording on video three critique situations held on Aalto University’s art courses which were targeted on students of art education.
Aihetta tutkittiin havainnoimalla ja taltioimalla videolle kolmen Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen opiskelijoille suunnatun kurssin kritiikkitilannetta.
Critical thinking is one of the main teaching objectives for students of art education programme in Aalto University, as well as an important teaching objective in Finnish primary school and senior high school.
Tutkielma tarkastelee kritiikkitilanteita mahdollisuutena harjoitella kriittisen ajattelua, joka on yksi keskeisimmistä Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen opiskelijoille opetettavista tavoitteista sekä tärkeä opetustavoite suomalaisessa peruskoulussa ja lukiossa.
The findings of the thesis can be used in developing critique situations in the context of art education and other visual art studies.
Tutkielman tuloksia voidaan hyödyntää kuvataidekasvatuksen ja myös muun kuvataiteen opetuksen kritiikkitilanteiden kehittämisessä.
The thesis proposes critical questioning as means to be used more in critiques.
Tutkielma ehdottaakin, että kriittistä kysymistä voitaisiin hyödyntää kritiikkitilanteissa enemmän.
The thesis ponders different ways of giving critique in relation of exercising critical thinking.
Tutkielma pohtii erilaisia kritiikin antamisen tapoja suhteessa kriittisen ajattelun harjoittelemiseen, mihin näkökulman antaa sokraattinen opetusmenetelmä.
A comparison between the design codes of steel structures
Teräsrakenteiden suunnitteluohjeiden vertailu
He should also be able to evaluate the criteria of sustainability and spot the difference between "eco-efficient", "normal" and "non eco-efficient" solutions.
Hänen tulisi myös kyetä arvioimaan kestävyyden kriteerejä ja erottamaan toisistaan "ekotehokkaat", "normaalit" ja "epäekotehokkaat" ratkaisut.
When using these terms, it is very important to disclose their normative content and understand their subjective and culturally-linked nature.
Näitä termejä käytettäessä oleellista on tuoda esille niiden takana oleva normatiivinen sisältö ja ymmärtää niiden subjektiivinen ja kulttuurisidonnainen luonne.
Ecology has also become commercialized and the prefix "eco-" can be seen everywhere in the products that are sold to us.
Ekologisuus on myös kaupallistunut ja etuliite "eko-" näkyy kaikkialla meille myytävissä tuotteissa.
"Sustainability", "ecological" and "eco-efficiency" are terms nowadays used commonly when talking about urban planning.
"Kestävyys", "ekologisuus" ja "ekotehokkuus" ovat termejä, joita käytetään nykypäivänä yleisesti aluesuunnittelusta puhuttaessa.
Pilot projects are of fundamental importance when implementing new methods to the praxis.
Pilottikohteilla on tärkeä merkitys uusien toimintatapojen soveltamisessa käytäntöön.
Applying research in practice - Tools for sustainable urban planning
Tutkimuksen soveltaminen käytäntöön - Työkaluja kestävään yhdyskuntasuunnitteluun
The threat of the depletion of natural resources and climate change has produced a lot of research knowledge about how the communities could be planned more eco-efficiently, minimizing the environmental hazard.
Uhka luonnonvarojen loppumisesta ja ilmastonmuutoksesta on tuottanut paljon tutkimustietoa siitä, miten yhdyskuntia voitaisiin rakentaa ekotehokkaammin ja ympäristöhaittoja minimoiden.
It is impossible to reach a sustainable community only by modifying its physical urban structure, as research has shown that residents' lifestyle and consumption patterns are of an equal significance.
Kestävää yhdyskuntaa on mahdotonta saavuttaa pelkillä sen fyysistä yhdyskuntarakennetta muokkaavilla toimenpiteillä, sillä tutkimuksissa on todettu, että myös ihmisten elintavoilla ja kulutustottumuksilla on yhtä lailla merkitystä.
The role of the planner in this multidimensional and -disciplinary process is challenging; he should develop his expertise constantly, work between multiple constraints and concretize the planning objectives, often presented on a quite general level.
Suunnittelijan rooli moniulotteisessa ja -alaisessa prosessissa on haasteellinen; hänen tulisi kehittää ammattitaitoaan jatkuvasti, toimia useiden eri reunaehtojen välimaastossa ja konkretisoida suunnitelmassa usein melko yleisellä tasolla olevat tavoitteet.
A checklist is easy-to-use utility for verifying sustainability during different phases of the planning process.
Checklist on helppokäyttöinen apuväline kestävyyden osatekijöiden tarkistamiseen suunnitteluprosessin eri vaiheissa.
In the future the tools are also needed for example in urban infill projects that are based on the urban structure analysis.
Tulevaisuudessa työkaluja tarvitaan myös esimerkiksi täydennysrakentamisen pohjaksi tehtävään yhdyskuntarakenteen analysointiin.
As it is natural to planners to work with maps, map-based utilities could be the basis for comparing different planning solutions for instance during the structural phase of the master plan.
Koska suunnittelijalle kartalla työskentely on luontevaa, myös erilaiset karttatyöskentelyn apuvälineet voisivat olla useammin pohjana suunnitelmavaihtoehtojen vertailussa esimerkiksi yleiskaavojen rakennemallivaiheessa.
In addition to these, this thesis introduces other prospective tools for sustainable urban, planning.
Näiden lisäksi on esitelty muita mahdollisia työkaluja kestävään yhdyskuntasuunnitteluun.
In order to evaluate the sustain ability of the planning solutions, the regulations concerning different fields of sustainability should I be clearer and more concrete.
Jotta; suunnitteluratkaisujen kestävyyden arviointi olisi mahdollista, tulisi suunnittelun tukena olla selkeämpiä ja konkreettisempia säädöksiä kestävyyteen vaikuttavien osa-alueiden kohdalta.
This master's thesis is part of Eriksson Architects Ltd.'s Environmental program, which is funded by Tekes's program for Sustainable community.
Tämä diplomityö on tehty osana Eriksson Arkkitehdit Oy:n Ympäristöohjelmaa, jota rahoittaa Tekesin Kestävä yhdyskunta -.
The Finnish urban planning regime doesn't support the making of sustainable planning decisions very well because the goals, defined often of a very general level, aren't getting concretized during more detailed planning.
Suomessa yhdyskuntasuunnittelun ohjausjärjestelmä ei kovin hyvin tue kestävien suunnitteluratkaisujen tekemistä, sillä tavoitteet jäävät helposti yleiselle tasolle, eivätkä konkretisoidu tarkemmalle suunnittelutasolle tultaessa.
In this thesis, sustainable community is seen as a goal to which the multiple procedures of a planning process and the conscious activity of the society aim at.
Tässä työssä kestävä yhdyskunta nähdään päämääränä, johon suunnitteluprosessin eri vaiheissa tehtävillä toimenpiteillä ja yhteiskunnassa tapahtuvalla valveutuneella toiminnalla pyritään.
The development of the Eriksson Architects' eco-efficiency tool (Erkko) and its accessory part, a tool for assessing the quality of living environment (Ella) are part of this thesis.
Osana diplomityötä on aloitettu kehittämään laskentataulukkoon rakennettua Eriksson arkkitehtien Ekotehokkuustyökalua (Erkko) ja siihen liittyvää Elinympäristön laadun arvioinnin lisäosaa (Ella).
The aim of the work is to bring the actual research information about sustainable urban planning available for Eriksson architects' planners and to develop tools that facilitate making sustainable planning decisions.
Työn tavoitteena on tuoda kestävän yhdyskuntasuunnittelun ajankohtainen tutkimustieto toimiston suunnittelijoiden käyttöön ja kehittää suunnittelun apuvälineenä käytettäviä työkaluja, jotka helpottavat kestävien suunnitteluratkaisujen· tekemistä.
These approaches towards a sustainable community take place inside the different sectors of multidisciplinary and -dimensional field of work.
Nämä tulokulmat tai lähestymistavat kohti kestävää yhdyskuntaa ovat moniulotteisen ja -alaisen toimintakentän eri osa-alueiden sisällä tapahtuvaa toimintaa, jonka tavoitteena on parempi ja kestävämpi yhdyskunta, sen rakenne ja elinympäristö.