natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reception situation and possible performance of the epigrams is also discussed, and on the basis of various examples, it is stated that the representation of the speakers often implies the complex reception situation, part of which was most probably reading the epigram aloud.
Tutkimuksessa tarkastellaan dialogiepigrammien kommunikaatiorakenteita ja selvitetään, ketkä runoissa puhuvat, miten puhujat identifioidaan, miten puhujat implikoidaan yleisölle (eli miten lukija tai kuulija tiesi, että puhuja vaihtuu), millaisin kielellisin keinoin vuorojako on merkitty, sekä miten vuorot erotellaan toisistaan ja toisaalta kytketään esimerkiksi kysymys ja vastaus yhteen.
The LLCT is an annotated corpus of Latin charter texts (c. 200,000 words) written in Tuscany between AD 714 and 869.
LLCT on latinankielisten asiakirjatekstien annotoitu korpus (n. 200 000 sanaa), joka sisältää 519 asiakirjaa Toscanasta Italiasta vuosilta 714 869 jKr.
The immediate preverbal position of SV(O) language is a canonical subject position where the syntactic complexity measured as dependency lengths is at its lowest and the cohesion of the verbal nucleus at its highest.
Predikaattiverbiä edeltävä asema on SV(O)-kielessä subjektin kanoninen asema, jossa dependenssietäisyytenä mitattu syntaktinen kompleksisuus on minimissään ja verbin ja sen argumenttien välinen koheesio vahvimmillaan.
Subject Case in the Latin of Tuscan Charters of the 8th and 9th Centuries
Subjektin sijamuoto 700- ja 800-luvun toscanalaisten asiakirjojen latinassa
The study examines which semantic and syntactic factors determine the selection of the subject case in each subject/finite verb combination in the Late Latin Charter Treebank (LLCT).
Tutkin, mitkä semanttiset ja syntaktiset muuttujat näyttävät parhaiten selittävän subjektin sijamuodon kussakin Late Latin Charter Treebankin (LLCT) subjekti finiittiverbi-yhtymässä.
The control of the subject over the verbal process (semantic variable) and the cohesion of the verbal nucleus (syntactic variable) may be partly conflated, i.e., both may affect the subject case selection in certain conditions.
Subjektin verbaaliprosessiin kohdistama kontrolli (semanttinen muuttuja) ja verbin sekä sen argumenttien välinen koheesio (syntaktinen muuttuja) näyttävät sulautuneen osittain yhteen.
Likewise, the accusative percentage of SO subject constructions is higher than that of A/SA subject constructions.
Vastaavasti epäakkusatiivisten rakenteiden SO-subjektit ovat useammin akkusatiivissa kuin epäergatiivisten ja transitiivisten rakenteiden A/SA-subjektit.
Syntactic factors seem to influence the case distribution pattern as well.
Myös syntaktiset tekijät näyttävät vaikuttavan LLCT:n subjektien sijajakaumaan.
For example, the immediate preverbal position of the subject implies a high retention of the nominative.
Esimerkiksi välittömästi ennen predikaattiverbiä sijaitsevissa subjekteissa nominatiivi on erityisen yleinen.
The central result of the study is that the Latin of the LLCT shows a semantically based morphosyntactic alignment in those parts of nominal declension where the morphological contrast between nominative- and accusative-based forms is morphophonologically intact.
Tutkimuksen perusteella LLCT:n latinassa vallitsi semanttisesti motivoitunut sijamerkintäjärjestelmä niissä taivutusluokissa, joissa oli säilynyt morfofonologinen ero nominatiivi- ja akkusatiivipohjaisten muotojen välillä: tarkoitteeltaan elottomat subjektit esiintyvät useammin akkusatiivissa kuin tarkoitteeltaan elolliset, agentiiviset subjektit.
The common denominator of the examined semantic variables is likely to be the control exercised by the subject over the verbal process.
Tutkittuja semanttisia muuttujia näyttää yhdistävän se, kuinka vahvasti subjekti kontrolloi predikaattiverbin ilmaisemaa tilaa tai toimintaa.
On this basis, it has been postulated that in Late Latin the nominative/accusative contrast was (re)semanticized so that the nominative came to encode all the Agent-like arguments and the accusative all the Patient-like arguments.
Semanttisessa sijamerkinnässä nominatiivi erikoistuu merkitsemään kaikkia argumentteja, jotka ovat semanttiselta rooliltaan agentteja, ja akkusatiivi argumentteja, jotka ovat rooliltaan patientteja.
Thus, a by then already marked nominative form results.
Tällainen ympäristö sallii oletettavasti tunnusmerkittömästä tunnusmerkkiseksi muuttuneen nominatiivin realisoitumisen.
The work explores whether and how the nominative/accusative-type morphosyntactic alignment changed into a semantically motivated (active/inactive) alignment in Late Latin before the disappearance of the case system.
Tämä tutkimus selvittää varhaiskeskiaikaisen asiakirjakorpuksen avulla, miten klassisen latinan nominatiivi akkusatiivi-perustainen sijamerkintäjärjestelmä muuttui vähitellen semanttisesti motivoituneeksi aktiivi inaktiivi-järjestelmäksi.
It is known that the accusative originally the case of the direct object extended in Late Latin to the subject function in which Classical Latin allowed only the nominative.
Klassisessa latinassa subjektin sijamuoto oli nominatiivi ja suoran objektin akkusatiivi.
Performing pediatric clinical trials is challenging due to ethical and practical constraints.
Kliinisten lääketutkimusten suorittaminen lapsilla on haasteellista eettisistä ja käytännön syistä.
Due to limited clinical data, though, Simcyp performance could not be fully validated.
Puutteellisen lasten farmakokinetiikkaa kuvaavan kliinisen aineiston vuoksi Simcypin suoriutumista ei voitu täysin validoida.
The aim is to assess the suitability of both modeling methods in pediatric drug research.
Kokeellisen työn tarkoituksena on arvioida molempien mallitusmenetelmien soveltuvuutta pediatrisessa lääketutkimuksessa.
Maturation of pharmacokinetics, and modeling and simulation methods beneficial in pediatric drug research (Literary review) : Modeling of a drug-drug interaction and in vitro - in vivo extrapolation of clearance in children (Experimental work)
Farmakokinetiikan maturaatio ja lastenlääketutkimukselle hyödylliset mallitus- sekä simulaatiomenetelmät (kirjallisuuskatsaus) : Lääke-lääke-interaktion mallitus sekä lapsuusiän puhdistuman in vitro – in vivo ekstrapolaatio (kokeellinen työ)
Modeling and simulation approaches, such as population pharmacokinetic (POP-PK) and physiologically based pharmacokinetic (PBPK) modeling, are beneficial aids in planning and performing clinical studies in children.
Mallitus- ja simulaatiomenetelmät, kuten populaatiofarmakokineettinen (POP-PK) ja fysiologiaan pohjautuva farmakokineettinen (PBPK) mallintaminen ovat hyödyllisiä apuvälineitä pediatristen tutkimusten suunnittelussa ja toteuttamisessa.
In the experimental work, two modeling approaches for the prediction of pediatric pharmacokinetics are explored.
Kokeellisessa työssä tutkitaan kahta lapsuusajan farmakokinetiikan ennustamiseen soveltuvaa mallitusmenetelmää.
First, the performance of the commercial PBPK software Simcyp in simulating a drug-drug interaction between cyclosporine A (CsA) and ketoconazole (KTZ) is assessed.
Ensin arvioidaan Simcypin, kaupallisen PBPK-mallitusohjelman, suoriutumista siklosporiini A:n ja ketokonatsolin välisen interaktion ennustamisessa.
Second, a method for in vitro-in vivo extrapolation (IVIVE) of CL in children is developed and evaluated.
Toisessa osassa kehitetään menetelmä lapsuusajan puhdistuman in vitro - in vivo ekstrapolaatioon (IVIVE).
Both Vd and CL undergo simultaneous but independent maturation during development.
Jakautumistilavuus ja puhdistuma kehittyvät lapsuudessa samanaikaisesti ja toisistaan riippumatta.
However, the values of the simulated CL terms and magnitude of the simulated interaction were significantly under- and overpredicted, respectively.
Simuloidut puhdistuman arvot olivat kuitenkin huomattavasti kokeellisia pienempiä, ja simuloitu interaktio huomattavasti kokeellista suurempi.
Neonates exhibit higher body water content and decreased plasma binding capacity compared to adults, producing increased Vd values for many drugs.
Vastasyntyneellä monien lääkkeiden jakautumistilavuus on suurentunut kehon suhteellisesti suuremman vesipitoisuuden sekä plasman proteiinien pienemmän sitomiskapasiteetin vuoksi.
Therefore, in drug development, the method developed in this work would be most useful after adult PK data is available, before the first pediatric clinical studies.
Onnistuminen aikuisekstrapolaatioissa ennusti hyvin onnistumista lapsilla, joten menetelmä sopii erityisen hyvin lääkekehitystyön vaiheeseen, jossa puhdistuma aikuisissa on jo määritetty, ennen ensimmäisiä pediatrisia tutkimuksia.
The method developed here for IVIVE of pediatric CL values yielded successful predictions in most cases, with in vitro data from hepatocytes performing slightly better when compared to microsomal data.
Tässä työssä kehitetyllä IVIVE-menetelmällä ennustetut pediatrisen puhdistuman arvot olivat useimmiten onnistuneita.
The aim of the literary review is to assess the developmental phenomena that cause pediatric pharmacokinetics to differ from adults, the clinical consequences arising from these differences, and present ways to apply POP-PK and PBPK models in pediatric drug research.
Tämän työn kirjallisuuskatsauksen tarkoituksena on arvioida farmakokinetiikan muutoksiin johtavia kehityksellisiä ilmiöitä lapsuudessa ja näiden muutosten aiheuttamia kliinisiä seurauksia.
Simcyp predicted the general age-related trends in the CsA CL and CsA-KTZ interaction well for the most part.
Puhdistuman ja interaktion ikäsidonnaisen kehittymisen yleinen trendi Simcyp-simulaatioissa vastasi hyvin saatavilla olevaa kokeellista aineistoa.
Due to immaturity of glomerular function and low metabolic enzyme expression, CL tends to be significantly decreased in neonates.
Puhdistuma puolestaan on pienentynyt vastasyntyneellä kypsymättömän munuaistoiminnan sekä alhaisen maksaentsyymien ilmentymisen vuoksi.
Clinical status and motor coordination was monitored twice a week throughout the study.
Hiirien kuntoa sekä motorista koordinaatiota seurattiin kahdesti viikossa koko tutkimuksen ajan.
Amyotrophic lateral sclerosis (ALS) is a rare, progressive neurodegenerative disease that affects lower and higher motorneurons.
Amyotrofinen lateraaliskleroosi (ALS) on harvinainen, nopeasti etenevä hermorappeumasairaus, joka kohdistuu alempiin ja ylempiin liikehermoihin.
Thus, CDNF is a potential new drug candidate for treating ALS and it should be studied further.
CDNF on siis potentiaalinen lääkeainekandidaatti ALS:n hoitoon ja sitä tulisi tutkia lisää.
CDNF or PBS was injected into the mouse's ventricle in stereotaxic surgery when the mice were about 90 days old.
CDNF tai PBS annosteltiin hiirien aivokammioon stereotaktisessa leikkauksessa hiirien ollessa noin 90 päivän ikäisiä.
Thus, CDNF is a potential new drug candidate for treating ALS.
Täten CDNF on uusi mahdollinen lääkeainekandidaatti ALS:n hoitoon.
The cause of ALS is unknown but ER-stress is known to play a role in the disease progression.
ALS:n syntymekanismi on tuntematon mutta ER-stressin on todettu vaikuttavan taudin kulkuun.
The unfolded proteins activate the unfolded protein response (UPR), which seeks to reduce the protein load in the ER and reduces ER-stress.
Laskostumattomat proteiinit käynnistävät solussa laskostumattomien proteiinien vasteen (UPR-reitti), joka pyrkii vähentämään solulimakalvoston proteiinikuormaa ja ER-stressiä.
The results showed that CDNF improves motor coordination and delays disease progression in SOD1 female mice.
Tulokset osoittivat CDNF:n parantavan SOD1-naarashiirten motorista koordinaatiota sekä hidastavan naarashiirten ALS-oireiden ilmaantumista merkitsevästi.
The aim of this work was to examine the effect of CDNF on disease state and life span in transgenic SOD1(G93A)-mice.
Erikoistyön kokeellisen osuuden tarkoituksena oli selvittää, miten CDNF vaikuttaa siirtogeenisten SOD1(G93A)-hiirten taudinkuvaan ja elinikään.
When ER-stress is prolonged, the UPR will activate apoptosis.
ER-stressin pitkittyessä, UPR-reitti käynnistää ohjelmoidun solukuoleman.
The NMJs were notably more damaged in SOD1 mice than in wild type mice, but CDNF did not have any significant effect on NMJ integrity.
SOD1-hiirten hermolihasliitokset olivat selkeästi vaurioituneita, kun niitä verrattiin villityypin hiiriin mutta CDNF:llä ei ollut tilastollista vaikutusta hermolihasliitosten eheyteen.
Quantitative PCR (qPCR) was executed on deepfrozen spinal cord and motor cortex samples to measure the expression of ER-stress genes.
Lisäksi syväjäädytetyille selkäydin- ja liikeaivokuorinäytteille suoritettiin kvantitatiivinen PCR-mittaus (qPCR), jonka avulla mitattiin solulimakalvoston stressiin liitettyjen geenien ilmentymistä.
Endoplasmic reticulum stress (ER-stress) is the result of accumulation of unfolded and misfolded proteins in the ER.
Solulimakalvoston stressi (ER-stressi) syntyy, kun laskostumattomia ja väärinlaskostuneita proteiineja kerääntyy solulimakalvostoon.
CDNF is a new neurotrophic factor, which is known to play a role in protein folding in the ER. CDNF is neuroprotective and neurorestorative in animal models of Parkinson's disease.
CDNF on uusi hermokasvutekijä, jonka on todettu vaikuttavan proteiinien laskostumiseen solulimakalvostossa.
ER-stress could be observed in the spinal cord and motor cortex of SOD1 mice and CDNF decreased ER-stress in the motor cortex.
SOD1-hiirten selkäydinnäytteissä ja liikeaivokuorinäytteissä voitiin havaita ER-stressiä ja CDNF vähensi ERstressiä merkitsevästi hiirien liikeaivokuoressa mutta ei selkäytimessä, jossa voitiin havaita ohjelmoituun solukuolemaan liitettyjen geenien ilmentymisen nousua.
The mice were dissected when they reached the end point that was set for the study.
Hiiret dissekoitiin niiden saavutettua tutkimukseen asetettu päätepiste, jonka jälkeen syväjäädytetyille kaksoiskantalihaksille suoritettiin vasta-ainevärjäys, hermo-lihasliitosten eheyden tutkimiseksi.
CDNF did not decrease ER-stress in the spinal cord where the expression of apoptosis related genes was increased.
CDNF:n vaikutukset solulimakalvoston stressiin ja kliinisiin oireisiin amyotrofisen lateraaliskleroosin hiirimallissa
In addition, psychometric properties of one of the psychopathy measures, Antisocial Process Screening Device Self-Report (APSD-SR), were evaluated.
Lisäksi arvioitiin psykopaattisia piirteitä kartoittavan mittarin, APSD-SR:n (Antisocial Process Screening Device Self Report), psykometrisiä ominaisuuksia.
The results showed that adolescents carrying weapons had a large cluster of problems in their lives, which were differentiated by the type of weapon carried.
Tulokset osoittivat, että nuorilla, jotka olivat kantaneet asetta, oli taustalla paljon erilaisia ongelmia ja näiden ongelmien vakavuus riippui asetyypistä.
The current study aimed to investigate cognitive, psychosocial, and personality-related characteristics associated with disruptive behavior in children and adolescents.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää käytösongelmiin liittyviä kognitiivisia, psykososiaalisia ja persoonallisuuden piirteitä lapsilla ja nuorilla.
The second study, using the data from the Finnish Self-Report Delinquency Study 2012 (FSRD-12), assessed the factor structure and internal consistencies of the APSD-SR in a community sample of 15- to 16-year-old youth (n = 4,855, 51% girls).
Työmuistin toiminta käytösongelmaisilla lapsilla oli heikompaa kuin verrokeilla riippumatta siitä, oliko heillä todettu ADHD vai ei. APSD-SR:n psykometrisiä ominaisuuksia tarkasteltiin koko Suomea edustavan koulunuoriso-aineiston (FSRD-12 tutkimus, n = 4855, ikä 15-16 vuotta, 51% tyttöjä) avulla.
Disruptive behavior is one of the most common psychiatric problems in children and adolescents.
Lasten ja nuorten häiriökäyttäytyminen on yksi yleisimpiä syitä lähettää lapsi/nuori psykiatriseen hoitoon.
This association was significant even after controlling for a variety of psychosocial factors.
Aseenkannon ja psykopaattisten piirteiden välinen yhteys oli merkitsevä jopa sen jälkeen, kun monet psykososiaaliset tekijät olivat huomioitu analyyseissä.
A three-factor structure of APSD-SR was found to fit the data best, with three meaningful subscales representing narcissism, impulsivity, and callous-unemotional features.
APSD-SR:n faktorirakenteen tarkastelu osoitti, että kolmen faktorin malli sisältäen narsistisia, impulsiivisia ja tunnekylmiä piirteitä mittaavat alaskaalat, oli toimivin tässä väestöpohjaisessa aineistossa.
In the first study, the working memory (WM) function of school-aged children with Oppositional Defiant Disorder (ODD)/Conduct Disorder (CD) was compared with age- and gender-matched normative controls.
Käytösongelmaisilla lapsilla (n = 26, ikä 7-12-vuotta) havaittiin olevan heikompi suoriutuminen työmuistia mittaavissa tehtävissä verrattuna iän ja sukupuolen suhteen täsmättyihin verrokkeihin.
The results revealed that victimization was related to psychopathic-like features in youth, even more strongly in girls than in boys.
Uhrikokemusten yksityiskohtaisessa tarkastelussa todettiin, että nuorten raportoimat uhrikokemukset yhdistyivät korkeisiin kokonaispisteisiin APSD-SR-mittarissa, tytöillä voimakkaammin kuin pojilla.
The results suggest that the self-report version of APSD is a promising screening tool for measuring psychopathic-like features in community youth.
Väitöskirjatyön tutkimustulokset osoittavat myös, että APSD-SR:n avulla voidaan luotettavasti kartoittaa psykopaattisten piirteiden kaltaisia emotionaalisia ja käyttäytymisen ominaisuuksia nuorilla.
Psychopathic-like features designate a group of children and adolescents manifesting a severe, aggressive, and persistent pattern of disruptive behavior.
Näiden joukossa on ryhmä lapsia ja nuoria, joilla käytösongelmia leimaa niiden vakavuus, aggressiivisuus ja jatkuvuus, ja joilla on samankaltaisia emotionaalisia ja käyttäytymisen piirteitä, joita tavataan psykopatiassa.
The results highlight the need for evaluating victimization experiences when psychopathic-like features are present in youth.
Havaitut yhteydet uhrikokemusten, aseiden hallussapidon ja psykopaattisten piirteiden välillä nostavat esille sen, miten tärkeää on kartoittaa laaja-alaisesti psykososiaalista tilannetta, kun arvioidaan psykopaattisia piirteitä nuorilla.
More research is needed to gain an understanding of the different developmental trajectories for psychopathic-like behavior style in children and adolescents.
Tietämyksemme erilaisista kehityskaarista, jotka johtavat psykopatian kehittymiseen, on vielä puutteellista.
In addition, psychopathic-like features were associated with an increased likelihood of carrying any type of weapon (knife, gun, other weapon such as knuckleduster, chain, or pepperspray), but the association was strongest with carrying a gun.
Erityisesti yleisväestöön pohjautuvat tutkimukset ovat tärkeitä, koska ne auttavat hahmottamaan kuinka tavallisia psykopattisten piirteiden (narsistisuus, impulsiivisuus, tunnekylmyys) kaltaiset emotionaaliset ja käyttäytymisen ominaisuudet lapsilla ja nuorilla ovat, toisin sanoen, mikä on normaalikehitykseen kuuluvaa käyttäytymistä ja mikä patologista.
The third study used the same FSRD-12 data and examined different types of weapon carrying among youth, and psychosocial and personality-related factors associated with carrying a weapon, especially focusing on the relationship between psychopathic-like features and weapon carrying.
Samaa väestöpohjaista aineistoa käyttäen selvitettiin myös aseiden hallussapidon, uhrikokemusten ja psykopaattisten piirteiden välistä yhteyttä.
The findings suggest that psychopathic-like features are strongly related to a higher risk of weapon carrying.
Havaittu yhteys oli voimakkain ampuma-aseen kohdalla.
The main finding of this study was that patients performed worse on WM tasks than controls, even after controlling for the diagnosis of ADHD.
Tämä väitöskirjatyö osoittaa, että käytösongelmiin liittyy toiminnanohjauksen puutteita, kuten työmuistin toiminnan heikkoutta.
This change was maintained up to the 12-month follow-up.
Muutos säilyi 12 kuukauden seurannassa.
However, in terms of individual variability, 62% varied by less than 3 points and 44% by less than 2 points.
Kuitenkin yksilöllisestä vaihtelusta 62 % oli vähemmän kuin kolme pistettä ja 44 % vähemmän kuin kaksi pistettä.
Among general population, men over 55 and women over 65 had higher scores than younger ones.
Normaaliväestössä yli 55 vuotiailla miehillä ja yli 65 vuotiailla naisilla oli korkeampi TSK-FIN pistemäärä kuin nuoremmilla.
The purpose of the research project was; to develop a functional assessment tool for the assessment of pain behaviour and to investigate the relationship between pain behaviour, fear of movement, physical function, and disability, and to study the association between fear of movement and leisure time physical activity (LTPA) among chronic pain patients, and to estimate the measurement properties of the Finnish version of the Tampa Scale of kinesiophobia (TSK-FIN) among chronic pain patients, and to investigate fear of movement among the general population.
Tutkimuksen tarkoituksena oli; kehittää toiminnallinen arviointimenetelmä kipukäyttäytymisen arviointiin sekä tutkia kipukäyttäytymisen, liikkumisen pelon, fyysisen toimintakyvyn ja toimintakyvyn haitan välisiä yhteyksiä, ja tutkia liikkumisen pelon ja vapaa-ajan liikunta-aktiivisuuden (LTPA) yhteyttä kroonisilla kipupotilailla, ja arvioida suomenkielisen liikkumisen pelkoa mittaavan Tampa Scale of kinesiophobia (TSK-FIN) mittarin ominaisuuksia kroonisilla kipupotilailla, sekä tutkia liikkumisen pelkoa normaaliväestössä.
At the 6-month follow-up, patients with high kinesiophobia had increased their physical activity to the same level as the other groups.
Kuuden kuukauden seurannassa korkean liikkumisen pelon ryhmään kuuluvien liikunta-aktiivisuus lisääntyi samalle tasolle kuin muilla ryhmillä.
Psychological factors are implicated in the transition from acute to chronic back pain as well as in predicting return to work in low back pain patients.
Psykologiset tekijät ovat mukana kivun kroonistumisessa ja ennustavat työhön palaamista alaselkäpotilailla.
Conclusion: The results of this research project suggest that both the assessment of pain behaviour and the TSK-FIN demonstrated acceptable reliability.
Yhteenveto: Tutkimustulosten perusteella kipukäyttäytymisen arviointimenetelmä ja TSK-FIN mittari ovat luotettavia.
The mean difference between the computer and the paper version was 1.9.
Keskiarvo tietokoneella täytettynä oli 1.9 pistettä korkeampi kuin paperiversiossa.
Among patients with musculoskeletal pain, the fear of movement and leisure time physical activity are inversely related.
Tule potilailla liikkumisen pelko ja vapaa-ajan liikunta-aktiivisuus ovat käänteisesti yhteydessä.
Among general population, 14.2% received the generally used cut-off point 40 points or more for increased kinesiophobia.
Normaaliväestössä 14.2 % ylitti korostunutta liikkumisen pelkoa indikoivan TSK-FIN pistemäärän 40 pistettä tai enemmän.
The presence of cardiovascular disease, musculoskeletal disease or mental disorder was significantly associated with a higher TSK-FIN score compared to the absence of the aforementioned disorders.
Sydän- ja verisuonitaudit, TULE-vaivat tai mielenterveyden häiriöt olivat yhteydessä suurentuneeseen TSK-FIN pistemäärään.
The internal consistencies were good and test-retest reliability of the TSK-FIN was excellent for both paper and computer versions.
TSK-FIN mittarin paperilla sekä tietokoneella täytettävät versiot osoittautuivat sisäisesti johdonmukaisiksi sekä hyvin toistettavaksi.
During clinical assessment chronic pain patients frequently demonstrate a variety of pain-associated behaviours.
Kliinisen tutkimuksen aikana kroonisilla kipupotilailla on usein erilaisia kipuun liittyviä toimintatapoja, jotka voivat osaltaan vaikuttaa kivun kroonistumiseen ja toimintakyvyn haitan kehittymiseen.
The inverse associations between total pain behaviour and physical function tests were strong.
Korostuneella kipukäyttäytymisellä oli vahva käänteinen yhteys suoriutumiseen fyysisen toimintakyvyn testeistä.