natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Firstly, Japanese games use a third-person camera whereas the ratio between first-person and third-person perspective is somewhat equally divided among Western games.
Ensiksikin japanilaiset pelit käyttävät kolmannen persoonan kuvakulmaa siinä missä ensimmäisen persoonan ja kolmannen persoonan kuvakulman käytön osuus on jakautunut suhteellisen tasaisesti länsimaisten pelien välillä.
Japanese games frequently use turn-based combat situated in a separate combat mode whereas Western gamers seem to prefer seeing the enemies on a map and issue commands in real-time.
Tutkitut japanilaiset pelit sisältävät usein vuoropohjaisia taisteluja erillisessä taistelumoodissa, mutta länsimaiset pelaajat vaikuttavat suosivan reaaliaikaisten komentojen syöttöä ja sitä, että näkevät viholliset jo kartalla.
According to sales data studied in this thesis, Japanese and Western gamers seem to prefer different gaming platforms and game genres.
Työssä käyttyjen myyntilukujen mukaan japanilaiset ja länsimaiset pelaajat suosivat toisistaan poikkeavia pelialustoja ja peligenrejä.
Furthermore, Western games seem to offer relatively photorealistic graphics and realistic or fantasy-realistic creatures and settings while the graphics in Japanese games are commonly cartoon-like and the games are recurrently situated in fantasy settings with imaginative creatures.
Tämän lisäksi analysoidut länsimaiset pelit käyttävät suhteellisen fotorealistista 3D-grafiikkaa ja realistisia tai "fantasiarealistisia" olentoja ja puitteita siinä missä analysoitujen japanilaisten pelien grafiikat ottavat useimmiten vaikutteita japanilaisista sarjakuvista ja puitteet ja olennot ovat mielikuvituksellisia.
Finally, a lot of Japanese games seem to promote mechanics related to collecting creatures or objects, and characters suitable for cross-media commodification, making character design in these games extremely important.
Suurin osa työssä esiintyneistä japanilaisista peleistä sisältää mekaniikkoja, jotka liittyvät esineiden tai olentojen keräilyyn, sekä hahmoja, jotka sopivat tuotteistamiseen useiden massamediakanavien avulla, mikä tekee hahmosuunnittelusta erityisen tärkeää japanissa myytävissä peleissä.
Moreover, there is a clear aversion to crime, graphic violence and sexual themes in Japanese games whereas some Western games include this kind of content.
Japanilaisissa peleissä vältetään myös graafista väkivaltaa, seksuaalisia teemoja ja rikollisuutta, mutta länsimaisissa peleissä näitä esiintyy.
In addition, according to the case studies and other games studied, there are several differences between Japanese and Western digital games regarding game-mechanics, gameplay and other in-game elements.
Sen lisäksi tapausanalyysit ja muut työssä tutkitut pelit sekä lähdeaineisto osoittavat, että japanilaisten ja länsimaisten pelien pelimekaniikkojen ja muiden pelin sisäisten elementtien välillä on valtavia eroja.
Saving mechanics also differ in that Western games commonly allow the player to save the game at any point whereas there is an equal division between saving points and being able to save freely among Japanese games.
Lisäksi tallennusmekaniikat poikkeavat toisistaan, sillä lähes kaikki tutkitut länsimaiset pelit antavat pelaajan tallentaa pelin vapaasti milloin tahansa, mutta japanilaiset pelit käyttävät sekä tallennuspisteitä että vapaata tallennusta yhtälailla.
The mechanics and in-game elements of 18 critically acclaimed and commercially successful Western and Japanese video games published between 1996 and 2014 are analyzed, and various other game titles of various genres are used to support or to counter the findings.
Tutkimuksessa analysoidaan kahdeksaatoista japanilaista ja länsimaista peliä, jotka on julkaistu vuosien 1996 ja 2014 välillä, mutta näiden tapaustutkimusten lisäksi analyysissä on käytetty myös muita digitaalisia pelejä tutkimustuloksien vahvistamiseksi.
To gain an understanding of game design, Japanese and Western cultural values, character design and other factors, several books, academic researches, articles, sales data, and different web pages related to the issue are studied alongside these games.
Materiaali koostuu myös useista kirjoista, akateemisista tutkimuksista, artikkeleista, myyntiluvuista, haastatteluista ja aiheisiin liittyvistä nettisivuista, joiden avulla syvennetään kuvaa pelisuunnittelusta, japanilaisesta ja länsimaisesta kulttuureista ja arvoista, hahmosuunnittelusta sekä muista aiheeseen liittyvistä tekijöistä.
This thesis is a comparative and qualitative study of Japanese and Western digital games and gaming cultures with the focus on the Japanese video games market.
Tutkimuksen tarkoituksena on laadullista ja vertailevaa tutkimusta käyttämällä löytää eroja japanilaisten ja länsimaisten digitaalisten pelien ja pelikulttuurien välillä, ja tarjota tärkeää tietoa sekä tutkijoille että pelifirmoille.
In most of the Western games studied the player is offered significant freedom in the form of dialogue options, avatar customization and development, and choices which changed the course of the storyline and game-world.
Toisekseen suurin osa tutkituista länsimaisista peleistä tarjoaa pelaajalleen valtavat määrät vapautta pelihahmon suunnittelun ja kehittämisen, dialogivalintojen ja tarinaan vaikuttavien päätöksien muodossa, mutta tutkitut japanilaiset pelit sen sijaan käyttävät valmiiksi luotuja hahmoja, eivätkä anna mahdollisuutta vaikuttaa keskustelujen tai juonen sisältöön.
In addition, the characters in Japanese games are likely to co-operate and help other characters within the game while Western games seem to emphasize individual prowess.
Siinä missä tutkitut länsimaiset pelit vaikuttavat korostavan yksilön kyvykkyyttä, hahmot japanilaisissa peleissä panostavat yhteistyöhön ja muiden auttamiseen.
There are also significant differences between the pre-determined player characters of Western and Japanese games.
Myös valmiiksi luotujen hahmojen välillä on suuria eroja tutkittujen länsimaisten ja japanilaisten pelien välillä, ja näitä eroja esitellään melko yksityiskohtaisesti työssä.
The purpose of this study is to answer the following question: How do changes in a construction project affect the contractual relationship between employer and contractor?
Tämän tutkimuksen tehtävänä on vastata tutkimuskysymykseen, miten urakkasopimuksen solmimisen jälkeen tapahtuvat muutokset vaikuttavat osapuolten välisessä sopimussuhteessa?
This study identifies four secondary rules of completion: the in dubio contra stipulatorem rule, the in dubio minimis rule, the effectlessness rule (fin. vaikutuksettomuusolettama) and the proportionality rule (in Finnish suhteellisuussääntö).
Toissijaisia täydentämissääntöjä ovat epäselvyyssääntö, minimisääntö sekä vaikutuksettomuusolettama ja suhteellisuussääntö.
The primary rules of completion include those rules agreed to by the parties in the contract, taking into account the limitations of mandatory rules of law and good building practice.
Urakkasopimuksen täydentämistä ohjaavat ensisijaiset täydentämissäännöt, joiden mukaan täydentäminen tapahtuu noudattaen ensisijaisesti osapuolten sopimaa täydentämisen mekanismia (sopimusperusteinen täydentäminen) niissä puitteissa, jotka pakottavat normit ja niistä johdettava hyvä rakennustapa asettavat urakkasopimuksen osapuolten sopimusvapaudelle.
Some of the relevant changes result from unexpected changes in circumstances over which the parties have no control, but some are under their control i.e. variation orders given by the employer.
Tutkimuksessa tarkasteltiin sekä sellaisia muutoksia, jotka ovat osapuolten vaikutuspiirissä, että sellaisia muutoksia, jotka ovat osapuolten vaikutuspiirin ulkopuolella.
This study proposes a model of contractual balance based on an equilibrium between the dynamic components mentioned above.
Tämän perustavaa laatua olevan havainnon varaan rakennetaan tässä tutkimuksessa ajatus urakkasopimuksen tasapainomallista, josta käytetään nimitystä urakkasopimuksen dynaaminen sopimustasapaino.
The rules of completion can be divided into primary and secondary rules of completion.
Mikäli täydentäminen ei tule kysymykseen ensisijaisten täydentämissääntöjen perusteella, sopimuksen täydentäminen voidaan toteuttaa soveltamalla toissijaisia täydentämissääntöjä eli presumptioperiaatteita.
The rules of completion and their implementation are discussed in detail, taking into account general terms of contract, especially YSE 1998.
Ensiksi olisi suositeltavaa, että muutostyön käsite määriteltäisiin laajemmaksi kuin YSE 1998:ssa.
Traditionally, the contractual balance has been seen as a static equilibrium between reciprocal rights and duties as set forth by the parties at the time their agreement commences.
Lyhytkestoisissa sopimuksissa sopimustasapaino ilmenee tyypillisesti kahden tasapainotekijän suorituksen ja vastasuorituksen määrittämänä tasapainotilana.
A construction contract is typically subject to changes (changes in works, costs and/or timing) that occur during the construction project after the date the agreement commences.
Sopimuksen solmimisen jälkeiseen aikaan sijoittuvat työntulokseen, urakkahintaan tai urakka-aikaan vaikuttavat muutokset ovat urakkasopimukselle luonteenomainen ominaispiirre, joita ei ole tarpeen nähdä sopimussuhteen häiriöinä.
Regardless of its origin, a change may have an impact on works (including impact on the scope, timing and order of the works), contract price and/or contract time.
Vaikutuksettomuusolettama tarkoittaa sitä, että urakkasopimuksen syntymisen jälkeen ilmenevien ennakoimattomien olosuhdemuutosten ja työntuloksen urakka-aikaisen täsmentymisen oletaan tulleen otetuiksi huomioon urakkasopimuksessa, eikä niillä sen vuoksi ole vaikutusta urakkasopimuksen sisältöön tai sitovuuteen sen enempää urakkahinnan kuin urakka-ajankaan osalta.
In this study works, price and time are described as the dynamic components of a construction contract.
Urakkasopimuksen dynaamiselle sopimustasapainolle on ominaista se, että se määrittyy kolmen dynaamisen komponentin työntuloksen, urakkahinnan ja urakka-ajan vaikutuksesta.
The traditional view of contractual balance is best suited to a short-term contract, which is agreed under the assumption of perfect information.
Suhteellisuussäännön keskeinen sisältö on puolestaan se, että sopimuksessa olevia aukkoja voidaan tiettyjen edellytysten vallitessa täydentää sopimustasapainon palauttamiseksi.
In contrast to a sales agreement, a construction contract is typically a long-term agreement which is incomplete at its birth.
Urakkasopimuksen dynaamisen sopimustasapainon malli mahdollistaa sen, että rakennushankkeille luonteenomaisia muutoksia voidaan käsitellä aikaisempaa useammin sopimustasapainoon liittyvinä kysymyksinä siis ei urakan häiriöinä.
90% of the intervals modelled with Gamma distribution lie below 11.2 and 25.0 years, respectively.
Gamma jakauman avulla mallinnetuista tapahtumien välisistä ajanjaksoista 90% on alle 11,2 ja vastaavasti alle 25,0 vuotta.
In Finland the occurrence of BVD has been reduced to internationally very low level.
Suomessa BVD:n esiintyminen on saatu rajattua kansainvälisesti katsoen erittäin alhaiselle tasolle.
This descriptive assessment follows the guidelines for import risk analysis by the World organisation for animal health (OIE).
Tämä kuvaileva riskinarviointi noudattaa Maailman eläintautijärjestön (OIE) ohjeiden mukaista jaottelua tuontiriskin arvioinnissa.
Bovine viral diarrhea, BVD, is endemic and prevalent disease in North America (United States and Canada).
Naudan virusripuli, BVD, on endeeminen ja prevalentti tauti Pohjois-Amerikan (Yhdysvallat ja Kanada) alueella.
Contraction of BVDV infection this way is annually a rare event with low but not zero probability.
BVDV -tartunnan saaminen tätä kautta on vuositasolla harvinainen, mutta todennäköisyydeltään ei täysin olematon tapahtuma.
Hazard identification: Artificial insemination of bovine animals is a recognized route of transmission of BVD virus (BVDV).
Vaaran tunnistus: Nautaeläinten keinosiemennys on eräs tunnettu BVD -viruksen (BVDV) tartuntareitti.
The possible contamination by BVDV of bovine semen imported from North America constitutes a hazard for the favourable BDV situation among Finnish cattle.
Pohjois-Amerikasta maahan tuotavan sperman mahdollisesti sisältämää BVDV kontaminaatiota on pidettävä vaaratekijänä Suomen hyvän BVD -tilanteen kannalta.
2 Release assessment: The lots of semen imported from North America may contain annually a few contaminated by BVDV.
Leviämisarvio: Pohjois-Amerikasta tuotavien sperma-annosten joukossa voi vuosittain olla joitakin BVDV:n kontaminoimia annoksia.
Risk estimation: Birth of a PI calf due to the import of contaminated sperm from North America is a quite rare event, but taking the potential consequences into account, this frequency is not completely insignificant.
Riskin kokonaisarviointi: PI-vasikan syntyminen Pohjois-Amerikasta peräisin olevan sperman tuonnin seurauksena on varsin harvinainen tapahtuma.
Similar results have been reported from the southern Baltic Sea.
Vastaavia tuloksia on saatu eteläiseltä Itämereltä.
Thus, DON could have an influence on the plankton dynamics of the Baltic Sea.
DONilla voi siten olla vaikutusta Itämeren planktondynamiikkaan.
DOC concentrations had seasonal variation and were higher in spring than in late summer.
DOC-pitoisuudet olivat korkeampia keväällä kuin loppukesällä.
DOM is a mix of organic compounds dissolved in water and passing through a 0.2 0.45 µm filter.
DOM koostuu veteen liuenneista orgaanisista yhdisteistä, jotka läpäisevät 0,2 0,45µm suodattimen.
Therefore waste water doesn't increase DOM-concentrations in the river, but naturally make the overall load larger.
Puhdistettu jätevesi ei siten nosta DOC-pitoisuuksia joessa, mutta DOMin kokonaiskuormaa se luonnollisesti kasvattaa.
Heterotrophic bacteria used the most labile DOM during the first month of incubation.
Bakteerit käyttivät kaikkein helpoimmin hajoavan DOMin ensimmäisen inkubaatiokuukauden aikana.
DOM consists of dissolved organic carbon (DOC) and organic nutrients such as dissolved organic nitrogen (DON) and phosphorus (DOP).
DOM sisältää liuenneen orgaanisen hiilen (DOC; Dissolved Organic Matter) ohella orgaanisia ravinteita kuten liuennutta orgaanista typpeä (DON; Dissolved Organic Nitrogen) ja fosforia (DOP; Dissolved Organic Phosphorus).
Terrestrial DOM is mostly originated from plants.
Maalta tuleva DOM on peräisin pääosin kasvimateriaalista.
Along with inorganic nutrients DOM influences the state of the Baltic Sea and enforces the problems caused by eutrophication.
Epäorgaanisten ravinnepäästöjen ohella DOM vaikuttaa Itämeren tilaan ja saattaa vahvistaa rehevöitymisen aiheuttamia ongelmia.
The share of biologically labile DON was around 50 % which is much higher than in previous studies.
Biologisesti hajoavan DONin osuus taas oli paljon aikaisempia tutkimuksia korkeampi, n. 50 %.
There was also spatial variation between different river areas of the drainage basin, and on average Keravanjoki had the highest concentrations.
Jokialueiden välillä oli myös eroja ja keskimäärin DOC-pitoisuudet olivat korkeimmat Keravanjoessa.
It also correlated positively with the growth of bacterial biomass and bacterial respiration.
Orgaanisen maan osuus valuma-alueella korreloi positiivisesti bakteerien biomassan kasvun ja hengityksen kanssa.
DOM is the most important source of energy to the heterotrophic bacteria in the aquatic ecosystems.
DOM on tärkein energianlähde vesistöjen toisenvaraisille bakteereille, jotka siirtävät sen eteenpäin ravintoverkossa.
The share of organic soil in the drainage basin was the major factor influencing the DOC-concentrations in the runoff water.
Valuma-alueominaisuuksista orgaanisen maan osuudella oli eniten vaikutusta valuma-alueelta tulevan veden DOC-pitoisuuksiin.
If the concentration of labile DON in runoff water is low, the heterotrophic bacteria can compete with phytoplankton for inorganic nutrients and inhibit phytoplankton growth.
Jos helposti hajoavaa DONia tulee valumavesien mukana niukasti, heterotrofiset bakteerit voivat kilpailla epäorgaanisista ravinteista kasviplanktonin kanssa ja pienentää näin kasviplanktonin käyttöön jäävää ravinnemäärää.
The DOC concentrations in the Vantaanjoki River area were on a similar level than in previous studies in the northern Baltic Sea area.
Vantaanjoen vesistöalueen DOC-pitoisuudet olivat samalla tasolla kuin aiemmin tehdyissä tutkimuksissa.
In this study, DON instead of ammonium, was the most preferred form of nitrogen to the heterotrophic bacteria of the Baltic Sea.
DON oli tässä kokeessa bakteereille käyttökelpoisin typen muoto, ammoniumtypen sijaan.
The DOM output of three major waste water treatment plants was also investigated.
Lisäksi selvitettiin alueen suurimpien vedenpuhdistuslaitosten DOM-päästöjä.
The land use and soil characteristics of each sub basin of the sampling points were calculated and their effect on DOC and DON concentrations, bacterial growth and respiration, and the concentration and share of labile DOC and DON was analyzed.
Kokeessa analysoitiin näytteenottopisteiden osavaluma-alueiden eri maankäyttömuotojen ja maalajien osuuksien vaikutusta näytteiden DOC- ja DON-pitoisuuksiin, bakteerien kasvuun ja hengitykseen sekä alueelta tulevan biologisesti hajoavan DOCin ja DONin määrään.
DOM is produced in water ecosystems and it is being flushed in from land with runoff water.
DOMia muodostuu autoktonisten prosessien kautta vesiekosysteemeissä ja sitä valuu vesistöihin valuma-alueelta.
Similar experiment was conducted with samples from the three major waste water treatment plants in the area; Riihimäki, Klaukkala and Viikinmäki.
Samanlainen koe suoritettiin Riihimäen, Klaukkalan ja Viikinmäen vedenpuhdistuslaitoksilta haetuilla näytteillä.
DOM coming from the waste water treatment plants differs in quality from the DOM in the Vantaa River, being fresher and less aromatic.
Vedenpuhdistuslaitosten DOM oli laadultaan Vantaanjoen vesistöalueen DOMia tuoreempaa ja vähemmän aromaattista.
The purpose of this Master s thesis was to investigate the influence of land use and soil on the amount, quality and lability of dissolved organic matter (DOM) coming from the Vantaa River drainage basin.
Tässä tutkielmassa selvitettiin Vantaanjoen vesistöalueen maankäytön ja maaperän vaikutusta alueelta tulevan liuenneen orgaanisen aineksen (DOM; Dissolved Organic Matter) pitoisuuksiin ja laatuun.
Optical measuring techniques were used to analyse the chromophoric fraction of DOM (CDOM), which gives information on the quality of DOM.
Lisäksi värillisen DOMin (CDOM; Chromophoric Dissolved Organic Matter) ominaisuuksia tutkittiin optisten mittausmenetelmien avulla.
The influence of land use and soil to the quality, quantity and lability of DOM was tested in a 2 month long incubation experiment.
Vantaanjoen valuma-alueen maankäytön ja maaperän vaikutusta DOMin määrään, laatuun ja biologiseen hajoavuuteen tutkittiin laboratoriokokeella, jossa Itämeren bakteeriyhteisöä kasvatettiin Vantaanjoen vesistöalueelta haetuissa näytteissä 2 kk ajan.
Around 8 % of the DOC coming from Vantaa River basin was biologically labile, which is in the same range as in previous studies.
Vantaanjoen vesistöalueelta tulevasta DOCista n. 8 % oli biologisesti hajoavaa, mikä on alueelle tavanomainen tulos.
During the experiment the share of aromatic and more refractory DOM increased in the DOM pool.
Kokeen kuluessa aromaattisen ja pysyvämmän DOMin osuus kaikesta DOMista kasvoi.
In turn, labile DOM with high nitrogen content offers plenty of nitrogen to heterotrophic bacteria leaving inorganic nutrients to phytoplankton.
Jos taas helposti hajoavaa typpipitoista DOMia on runsaasti, tarjoaa se bakteereille orgaanisen typenlähteen, jolloin epäorgaaniset typpiyhdisteet jäävät kasviplanktonin käyttöön.
The temporal and spatial variation of the DOC concentrations in the Vantaa River drainage basin was followed during a 5 month long survey, where samples were taken from 25 points along the river area.
Tutkielmassa kerättiin Vantaanjoen pääuomasta ja sivuhaaroista 25 pisteestä 5 kuukauden ajan näytteitä, joiden avulla seurattiin Vantaanjoen vesistöalueen DOC-pitoisuuksien ajallista ja paikallista vaihtelua.
Dissolved Organic Matter (DOM) in the Vantaa River basin : sources, quantity, quality and lability
Vantaanjoen vesistöalueen liuennut orgaaninen aines : lähteet, määrä ja laatu sekä käyttökelpoisuus Itämeren bakteerien energianlähteenä
On the other hand, organic soil didn't have an effect on the lability of DOM. DOM coming from clay soils was more labile than DOM coming from organic soils.
Toisaalta orgaaninen maa ei vaikuttanut biologisesti hajoavan DOMin pitoisuuksiin valuma-vesissä.
Soil was more important factor in determining the quality, quantity and lability of DOM in the runoff water than land use.
Savimailta tuleva DOM oli laadultaan herkemmin hajoavaa kuin orgaanisilta mailta tuleva DOM. Maaperän vaikutus DOMin laatuun, määrään ja hajoavuuteen oli maankäyttöä tärkeämpi.
Bacterial inoncula from the Baltic Sea was incubated in samples taken from the Vantaa River area and different parameters of DOM were followed.
Vedenpuhdistuslaitoksien näytteiden DOC-pitoisuudet ja biologisesti hajoavan DOCin osuudet olivat samaa luokkaa kuin Vantaanjoen vesistöalueen näytteissä.
Somatic mtDNA segregation of mtDNA mutations affect whether the threshold is exceeded, and can thus be a factor in determining disease onset and severity.
MtDNA:n segregaatio saattaa toimia eri tavoin eri kudoksissa ja vaikuttaa siihen missä ja milloin sairauden kynnysarvo ylitetään, joten segregaatio voi vaikuttaa sairauden ilmenemisen ajankohtaan ja oireiden vakavuuteen.
The mtDNA is a present in hundreds to thousands of copies per cell and therefore arising mutations cause heteroplasmy: the co-existence of two or more distinct mtDNA variants in the same cell.
MtDNA:ta on samassa solussa jopa tuhansia kopioita, minkä vuoksi uuden geenivirheen sisältävät mtDNA molekyylit esiintyvät solussa yhdessä normaalin mtDNA:n kanssa.
These findings can be utilized to guide future research aiming to uncover the molecular mechanisms of this process, which can ultimately elucidate the genetics of pathogenic human mtDNA mutations.
Löytämiemme geenien avulla voidaan tulevia tutkimuksia mtDNA:n segregaation molekyylimekanismien selvittämiseksi kohdentaa koskemaan muita soluelimiä mitokondrioiden lisäksi.
Using this mouse model we identified and verified Gimap3 as a modifying gene for mtDNA segregation in the hematopoietic tissues.
Onnistuimme tunnistamaan ja todentamaan kolme geeniä (Gimap3, Gimap5 ja Dnm1l), jotka säätelevät mtDNA:n segregaatiota hematopoieettisissa kudoksissa kuten pernassa ja luuytimessä.
Mitochondrial fission has been implicated to play a role in mtDNA segregation in yeast.
Tätä ilmiötä kutsutaan mtDNA:n segregaatioksi.
The aim of this thesis was to uncover genetic regulators of tissue-specific mtDNA segregation and study their properties to gain insight into the mechanisms involved in this process.
Tässä tutkimuksessa selvitimme mtDNA:n segregaatiota sääteleviä geenejä hyödyntämällä geneettisesti muunneltuja hiirimalleja.
In heteroplasmic situations a certain threshold proportion of the mutant mtDNA must be exceeded prior to onset of symptoms.
Useimmat potilailla esiintyvistä mtDNA:n geenivirheistä ovat heteroplasmisia, ja geenivirheen sisältävän mtDNA:n määrän suhteessa normaaliin mtDNA:han täytyy ylittää tietty kynnysarvo johtaakseen sairauden puhkeamiseen.
Because of these features mtDNA variants segregate mitotically in the tissues of an individual, which can lead to time-dependent changes in the relative proportions of the mtDNA variants.
MtDNA ei käyttäydy samalla tavoin kuin tuman perimä, joten geenivirheen sisältävän ja normaalin mtDNA:n suhteellinen määrä soluissa saattaa muuttua ajan kanssa.
Moreover we established Gimap5, which encodes a lysosomal protein, as another genetic modifier of mtDNA segregation in hematopoietic tissues.
Näistä geeneistä kaksi, Gimap3 ja Gimap5, koodaavat yllättäen proteiineja, jotka eivät sijaitse mitokondrioissa vaan muissa soluelimissä.