natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Diaries are not part of my essential source material, but I use them when they contribute toward understanding my actual research material.
Päiväkirjat eivät kuulu varsinaiseen lähdeaineistooni, mutta hyödynnän niitä silloin, kun ne auttavat ymmärtämään varsinaista tutkimusaineistoani.
The naming of things and phenomena is important to Saarikoski.
Asioiden ja ilmiöiden nimeäminen on Saarikoskelle tärkeää.
This shows, for instance, in how he speaks about God.
Se koskee myös sitä tapaa, jolla Jumalasta puhutaan.
Furthermore, I analyze this material using methods of systematic analysis.
Näin keräämääni materiaalia lähestyn systemaattisen analyysin keinoin.
I look for permanent thought structures and study how they are related to religious and even philosophical paradigms.
Etsin pysyviä ajattelustruktuureja ja tutkin, miten ne liittyvät uskonnollisiin ja filosofisiinkin ajattelumalleihin.
At the same time I take into account that everything said by Saarikoski does not need to be understood as his own thoughts.
Samalla otan huomioon sen, että kaikkea Saarikosken sanomaa ei pidä käsittää hänen omaksi ajatuksekseen.
The lower case initial shows that the text refers to a false god, or to a degenerated Christian god that does not deserve the name of God.
Pieni alkukirjain taas osoittaa, että kyseessä on niin sanottu epäjumala tai kristillisperäinen degeneroitunut jumala, joka ei ansaitse Jumalan nimeä.
In the first three poem collections Runoja, Toisia runoja and Runot ja Hipponaksin runot there are only a few religious allusions.
Kolmessa ensimmäisessä kokoelmassa Runoja, Toisia runoja ja Runot ja Hipponaksin runot uskonnollisia alluusiota on vain vähän.
My point of view is not restricted to Christianity, although Saarikoski emphasized the importance of the church Bible from 1938 for his work.
Näkökulmani ei rajoitu kristinuskoon, vaikka Saarikoski korosti oman työnsä kannalta vuoden 1938 Kirkkoraamatun merkitystä.
It reflects Saarikoski s own thoughts about the limits of language.
Se heijastaa Saarikosken omia ajatuksia kielen rajoista.
Saarikoski depicts the members of his personal communistic person-gallery with means of religious language.
Saarikoski kuvaa myös oman kommunistisen henkilögalleriansa jäseniä uskonnollisen kielen keinoin.
Saarikoski has thoroughly absorbed the final sentence of Wittgenstein s Tractatus Logico-Philosophicus: Whereof one cannot speak, thereof one must be silent.
Saarikoski tuntee Wittgensteinin Tractatus Logico-Philosophicus -teoksen loppulauseen: Mistä ei voi puhua, siitä on vaiettava.
expressions drawn from the church Bible show up visibly in his text, and after that they are strongly present in all of his works.
Kirkkoraamatun ilmaukset tulevat näkyvästi hänen teksteihinsä, ja sen jälkeen ne ovat vahvasti läsnä koko hänen tuotantonsa ajan.
This thesis studies how Pentti Saarikoski has chosen and used religious language and what this language tells about his thoughts related to his worldview and religion.
Väitöskirjassani tutkin miten Pentti Saarikoski on valikoinut ja käyttänyt uskonnollista kieltä ja mitä tämä kieli kertoo hänen uskontoon ja maailmankatsomukseen liittyvistä ajatuksistaan.
While making allusions to the Gospels, he avoids narrations that are scientifically suspicious.
Allusoidessaan evankeliumeihin hän välttää kertomuksia, jotka ovat luonnontieteellisesti epäilyttäviä.
Saarikoski elevates the historical person of Jesus among the greats of humanity, but in his works he is not especially interested in the significance of the teachings of Christ, only in his rebellion and humanity.
Saarikoski nostaa Jeesuksen historiallisen persoonan ihmiskunnan suuruuksien joukkoon, mutta hän ei ole tuotannossaan juuri kiinnostunut Kristuksen opillisesta merkityksestä vaan lähinnä Jeesuksen kapinallisuudesta ja ihmisyydestä.
Analysis of Saarikoski s political texts showed that communism was a structure good to think with that mostly substituted his religious ways of thinking.
Saarikosken poliittisten tekstien analyysi osoitti että kommunismista tuli hänelle ajattelun apukonstruktio, joka suurelta osin korvasi hänen uskonnolliset ajattelutapansa.
For example , when his literary self blesses everything he sees on a sea shore.
Tästä on esimerkkinä se, kuinka hänen minäkertojansa siunaa kaikkea merenrannalla näkemäänsä.
My analysis shows that the antipathy Saarikoski feels towards the Church and its clergy is based primarily on the thought that one should not speak about things that cannot be spoken about.
Analyysini näytti, että Saarikosken kirkkoa ja papistoa kohtaan tuntema antipatia perustuu ennen muuta siihen ajatukseen, ettei pidä lainkaan puhua asioista, jotka eivät ylipäänsä ole puhuttavissa.
Various interpretative methods need to be applied to my heterogeneous and multigenre source material, depending on the text being studied.
Heterogeeniseen, monista kirjallisuudenlajeista koostuvaan lähdeaineistooni on sovellettava useita tulkintamenetelmiä sen mukaan, millaisesta tekstistä kulloinkin on kyse.
I also show that Saarikoski sometimes uses religious expressions in a way that resembles performatives.
Osoitin myös, että Saarikoski käyttää joskus uskonnollisia ilmauksia performatiivista kieltä muistuttavalla tavalla.
When he refers to God in the upper case initial, he is always referring to the Christian God.
Ison alkukirjaimen Jumala viittaa aina kristilliseen Jumalaan.
People living frugally do not just use a language of religious origin etymologically, but they express their life experience through religious language, existentially.
Niukoissa oloissa elävät ihmiset eivät tyydy käyttämään vain uskontoperäistä kieltä, vaan ilmaisevat elämänkokemustaan varsinaisen uskonnollisen kielen avulla.
Mostly he enriches his writing with a language of religious origin , but within his works there is also an abundance of texts where he modifies his thoughts and comments on the religious world and its phenomena.
Suurelta osin hän vain rikastuttaa ilmaisuaan uskontoperäisen kielen avulla, mutta pitkin tuotantoa on runsaasti tekstiä, joissa hän ajatuksiaan muunnellen ottaa kantaa uskonnolliseen maailmaan ja sen ilmiöihin.
Linguistics and exegetics are used when needed.
Tarvittaessa otan avuksi kielitieteen ja eksegetiikan.
I analyze books that Saarikoski meant to be published during his lifetime.
Analyysini kohteina ovat ne Saarikosken kirjat, jotka oli tarkoitettu hänen elinaikanaan julkaistaviksi.
I also show texts in the works of Saarikoski, where he refers to the Book of Psalms , to adolescent language of the congregation, or to non-Christian religious material.
Osoitin Saarikosken tuotannosta myös tekstejä, joissa hän on viitannut virsikirjaan, hänelle nuoruudesta tuttuun seurakuntakieleen tai ei-kristilliseen uskonnolliseen materiaaliin.
Two kinds of religious language are perceived in his works: on the one hand, there is language that originates from religion, but does not editorialize the content of the language; in other words, language whose religious origin is seen only etymologically.
Hahmotan hänen tuotannostaan kahdenlaista uskonnollista kieltä: Toisaalta on uskontoperäinen kieli, joka ei ota kantaa tämän kielen sisältöön ja jossa uskonto näkyy usein vain etymologisesti.
On the other hand, his description of religious experience becomes more concrete in the radio drama series Köyhyyden filosofia that is set at the end of the 19th and the beginning of the 20th centuries.
Ruotsin kaudella runojen abstraktisuus lisääntyy, mutta toisaalta uskonnollisten kokemusten kuvaaminen saa uutta konkreettisuutta 1800-luvun loppuun ja 1900-luvun alkuun sijoittuvissa Köyhyyden filosofia -niteen kuunnelmissa.
In these collections, Saarikoski is consciously building his image and parting from his adolescent religiosity.
Saarikoski pyrki tietoisesti rakentamaan niissä omaa julkisuuskuvaansa ja luomaan etäisyyttä nuoruutensa uskonnollisuuteen.
But both his residence at the Greek Orthodox monastery of Valamo in central Finland and his translations of J. D. Salinger s Franny and Zooey, related to the prayer of Jesus, have undoubtedly influenced his orientation toward theology.
Ei ole todistettavissa, että hän olisi varsinaisesti perehtynyt apofaattiseen teologiaan, mutta Saarikosken oleskelu Valamon luostarissa ja hänen kääntämänsä ja Jeesuksen rukoukseen liittyvä J. D. Salingerin romaani Franny ja Zooey ovat välttämättä tuottaneet vaikutteita myös tästä teologian suuntauksesta.
He veils his God-related thoughts to concepts like dark and fog used in Apophatic theology.
Hän verhoaa Jumalaan liittyvät ajatuksensa apofaattisen teologian käyttämiin käsitteisiin, kuten pimeä , pilvi ja sumu .
Of the diaries examined, the most meaningful are those of adolescence, which illustrate his religious period and the literary favorites of his adolescence.
Niistä merkittävimpiä ovat nuoruusajan päiväkirjat, jotka kertovat murrosiän uskonnollisesta elämänvaiheesta ja kirjallisista suosikeista.
Allusions of religious language are grouped in the study, according to their reference texts and how the allusions are used.
Tutkimuksessani ryhmittelin uskonnollisen kielen alluusioita sen mukaan, mistä niiden taustatekstit ovat löydettävissä ja miten näitä alluusioita käytetään.
Religious allusions in the texts are sorted in accordance with the strategies of comparative literature, especially an intertextual approach.
Erotan teksteistä uskonnolliset alluusiot hyödyntämällä kirjallisuustieteellistä keskustelua, joka liittyy intertekstuaalisuuden käsitteeseen.
Here I shows comprehensively that, even after translating the Gospel, the allusions Saarikoski uses are always to the church Bible, and not to his translation.
Kirkkoraamattuun tehty vertailu näytti tyhjentävästi, että suomennoksen jälkeenkin Saarikoski allusoi tuotannossaan aina Kirkkoraamatun tekstiin, ei koskaan omaan käännökseensä.
Manifestations of religious allusions were investigated in Saarikoski s works of different periods.
Tutkimuksessani kartoitin uskonnollisten alluusioiden esiintymistä Saarikosken tuotannon eri vaiheissa.
From the books of the Bible, Saarikoski is especially interested in the Book of Genesis and the Gospels.
Raamatun kirjoista Saarikoski kiinnittää huomionsa ennen muuta alkukertomuksiin ja evankeliumeihin, kun taas Paavalin teologiaa ja opillisia kysymyksiä kohtaan hän tuntee vierautta.
In an excursus on the Gospel of Matthew that Saarikoski translated I make comparisons to allusions in his texts drawn from the church Bible.
Ekskursiona on alaluku Saarikosken kääntämästä Matteuksen evankeliumista.
What do you want to be when you grow up?
Mikä sinusta tulee isona?
The data were analysed with descriptive statistics to form a general view of the phenomenon.
Aineistoa analysoidaan kuvailevin tilastollisin menetelmin muodostamaan kokonaiskuvaa ilmiöstä.
At the same time, it increased young people s uncertainty regarding the future.
Mahdollisuuksien lisääntymisen seurauksena kuitenkin nuorten epävarmuus tulevaisuudestaan yleistyi.
Educational and occupational aspirations in 1950s and 1960s Helsinki
: Koulutus- ja ammattisuunnitelmat 1950–60-luvun Helsingissä
Educational and occupational decisions have wide and far-reaching consequences in an individual s life.
Koulutukseen ja ammattiin liittyvät valinnat vaikuttavat kauaskantoisesti ja monin tavoin yksilön elämänkulkuun.
Keywords: vocational guidance counselling, young people, education, choice of a career, aspiration, Helsinki, 1950s, 1960s, societal change, selective school system, social class, gender
Asiasanat: ammatinvalinnanohjaus, nuoret, koulutus, ammatinvalinta, suunnitelmat, Helsinki, 1950-luku, 1960-luku, yhteiskunnallinen muutos, rinnakkaiskoulujärjestelmä, yhteiskuntaluokat, sukupuoli
The rapid and forceful societal change expanded the scope of the young people s educational and occupational aspirations both qualitatively and quantitatively.
Nopea ja voimakas yhteiskunnallinen muutos kasvatti nuorten koulutus- ja ammattisuunnitelmien kirjoa sekä laadullisesti että määrällisesti.
The significance and demand for formal education increased substantially in the 1950s and 1960s, and both secondary school and occupational education became more popular.
Sen merkitys ja kysyntä kasvoivat huomattavasti 1950 60-luvulla: sekä oppikouluopinnot että ammatillinen koulutus lisäsivät nopeasti suosiotaan.
The study analyses and demonstrates how gender, family background and educational history influenced what the young people perceived as possible, desirable and/or likely to happen in their lives.
Tutkimuksessa esitellään ja analysoidaan, miten nuorten sukupuoli, perhetausta ja siihenastinen koulutus vaikuttivat tällä noin kahdenkymmenen vuoden tutkimusajanjaksolla siihen, mitä he pitivät itselleen mahdollisena, toivottavana ja/tai todennäköisenä tulevaisuutena.
Work was central to young people s aspirations in the early 1950s, but during the next two decades it gave way to education.
Työnteon keskeisyys, joka hallitsi nuorten suunnitelmia 1950-luvun alussa, antoi tilaa koulutukselle.
Documents for 1,350 young people were sampled from three periods (1950, 1960 and 1968 1971).
Pääasiallinen lähdeaineisto muodostuu nuorille annetun henkilökohtaisen ammatinvalinnanohjauksen asiakirjoista, joista on poimittu yhteensä 1350 henkilön tiedot sisältävät otokset vuosilta 1950, 1960 ja 1968 71.
To explain the observations more deeply, smaller groups and individuals were analysed.
Lisäksi tutkimuksessa pureudutaan pienempiin ryhmiin ja yksittäisiin henkilöihin lähiluvun keinoin.
Young people s educational decisions and entrance into the labour market are constantly topical issues, perhaps partly because one can only guess what the future labour market will be like.
Nuorten koulutusta koskevat valinnat ja sijoittuminen työmarkkinoille, joiden tulevasta kehityksestä voi esittää vain valistuneita arvauksia, herättävät jatkuvasti keskustelua.
As part of the slowly emerging individualisation, young people functioned more as independent actors instead of being entirely dependent on the family.
Nuorten oman mielipiteen painoarvo kasvoi: hän tuli entistä selkeämmin toimijaksi ja yksilöksi sen sijaan, että olisi tehnyt suunnitelmansa täysin perheestään ja muusta lähipiiristään riippuvaisena.
The environment in which the young people were considering their future was being revolutionised by many changes: the transformation of economic and occupational structures, rapidly developing technology, a rising standard of living, an increasing emphasis on occupational skills, improvements in social security, and married women becoming more and more frequently employed.
Elinkeino- ja ammattirakenteiden muutokset, kehittyvä teknologia, paraneva elintaso, kohoava koulutustaso ja lisääntyvät ammattitaitovaatimukset, sosiaalipoliittiset edistysaskeleet sekä perheellisten naisten lisääntyvä ansiotyö mullistivat ympäristön, jossa nuoret pohtivat tulevaisuuttaan.
The study at hand deals with Finnish young people s educational and occupational aspirations in the rapidly changing society of the 1950s and 1960s.
Tämä tutkimus käsittelee kouluaan päättävien, noin 15 17-vuotiaiden helsinkiläisnuorten koulutus- ja ammattisuunnitelmia 1950 1960-luvun nopeasti modernisoituvassa yhteiskunnassa.
Further, their plans strictly adhered to a gendered division of trades.
Sukupuoli jäsensi nuorten suunnitelmia etenkin alavalinnan suhteen noudatellen ammattirakenteen sukupuolittunutta jakoa miesten ja naisten töihin .
Vocational guidance counselling went through a change as well, and here the young people s own opinions gained more importance.
Myös nuorille annettu ammatinvalinnanohjaus muuttui.
These decisions are influenced by the social structure, but at the same time they shape social development.
Yksilöiden valinnat muokkaavat yhteiskunnallista kehitystä merkittävällä tavalla, samalla kun yhteiskunnalliset rakenteet rajoittavat yksilöiden valintoja ja käsityksiä mahdollisuuksistaan.
The young people s opportunities and willingness to seize upon them were, however, constrained by many factors.
Vaikka Helsingin monipuolinen elinkeinorakenne ja runsas koulutustarjonta avasivat paljon vaihtoehtoja, nuorten mahdollisuuksia ja halukkuutta tarttua niihin rajoittivat monet tekijät.
The mostly middle-class young people in theoretically oriented secondary schools had wider education and employment options to choose from than the young people in more practically oriented elementary schools.
Rinnakkaiskoulujärjestelmän aikaan perheen yhteiskuntaluokka oli keskeinen taustatekijä sille, suorittiko nuori oppivelvollisuuttaan kansakoulussa vai oliko hän pyrkinyt ja päässyt laajemmat työ- ja koulutusmahdollisuudet avaavaan keskikouluun.
Whenever a common goal requires coordinated action of a team, leadership facilitates the endeavor.
Kun talousyksiköillä on yhteinen päämäärä, joka edellyttää koordinaatiota, johtajuudella on keskeinen rooli.
Historically, men have held most of the leadership positions, and up to date, women are still a minority in top‐level business positions.
Historiallisesti suurin osa johtajista on ollut miehiä, ja naisilla on nykyäänkin vain murto‐osa johtopaikoista liike‐elämässä.
The broad conclusion is that organizations can benefit from both employee participation in choosing group leaders and reconsidering gender imbalance in top‐level positions.
Johtopäätöksenä voidaan esittää, että organisaatiot voivat hyötyä, jos työntekijät osallistuvat ryhmän johtajien valintaan.
The first chapter reviews research from three different perspectives: coordination games in economic laboratory experiments and their real‐world implications, gender studies in relation to leadership and ongoing trends, and studies of the democracy effect related to leader effectiveness and gender equality.
Käymme läpi kokeellisia tuloksia taloustieteellisesti kiinnostavista koordinaatiopeleistä ja tulosten implikaatioista, sukupuolinäkökulmasta tehtyjä johtajuustutkimuksia sekä tutkimusta siitä, miten niin sanottu demokratiavaikutus näkyy johtamisen tehokkuudessa ja sukupuolten tasa‐arvossa.
Using the turnaround game in controlled laboratory experiments and varying treatment conditions, we investigate whether men and women are equally effective leaders.
Tässä työssä käytämme behavioraalisen taloustieteen menetelmiä kontrolloiduissa kokeissa, joiden tavoite on tutkia johtamiseen liittyviä tehokkuuseroja miesten ja naisten välillä.
The second chapter shows with a basic experiment using the weak‐link game that men and women are equally effective leaders, no matter if gender is revealed or not.
Työn toisen kappaleen päätulos on, että sukupuolten välillä ei ole tehokkuuseroja johtamisessa riippumatta siitä, onko johtajan sukupuoli tiedossa vai ei.
The fifth chapter finds that women are elected at a similar rate than men and elected women are marginally less effective leaders than elected men, although the gender difference disappears with repeated interaction.
Valitut miehet ovat marginaalisesti tehokkaampia johtajia, mutta tämä vaikutus häviää toistetuissa tilanteissa.
The third chapter considers communication styles of leaders and finds that despite the different paths in communication, men and women are equally effective leaders.
Sen päätulos on, että vaikka miehet ja naiset eroavat kommunikaatiotapojen suhteen, tämä ei johda eroihin tehokkuudessa.
The fourth chapter varies the selection process and presents a replication of the democracy effect on leader effectiveness in a laboratory experiment using the turnaround game as studied earlier by Brandts et al. (2015).
Neljännessä kappaleessa tarkastellaan erilaisia tapoja valita johtaja ja replikoidaan tuloksia demokratiavaikutuksen merkityksestä johtamisen tehokkuuteen.
This research highlighted the need for cultural education among health care professionals.
Tutkimus nosti esille kulttuurisen koulutuksen tarpeellisuuden hoitotyöntekijöiden keskuudessa.
Interpreters perceived that the majority of healthcare professionals were positive to immigrants and were interested in developing their own cultural competencies.
Tulkkien mukaan suurin osa hoitohenkilökunnasta suhtautui maahanmuuttajiin myönteisesti ja oli kiinnostunut kehittämään omaa kulttuurista kompetenssiaan.
Similarly with previous studies, language and communication difficulties were found as a major challenge in Finnish health care.
Tässä tutkimuksessa samoin kuin aikaisemmissa nousivat esille kieli- ja kommunikaatiovaikeudet terveydenhuollon palveluiden keskeisimpänä haasteena.
The interpreters were recruited from one interpretation center employing altogether 60 interpreters.
Haastateltavat rekrytoitiin yhdestä pääkaupunkiseudulla toimivasta tulkkauskeskuksesta, jossa työskentelee yhteensä 60 asioimistulkkia.
Interpreters also mentioned that healthcare professionals` cultural skills and experiences are varying: the more they have experience of immigrants, the easier is communication.
Tulkkien haastatteluissa tuli myös esille, että hoitohenkilökunnan kulttuuriset taidot ja kokemukset maahanmuuttaja-asiakkaista olivat vaihtelevia, mitä enemmän heillä oli kokemusta maahanmuuttajista, sitä helpompaa heidän kohtaamisensa oli.
Immigrants were satisfied with maternity clinic services and high level of technology applied in Finnish healthcare.
Maahanmuuttajat olivat tyytyväisiä neuvolapalveluihin sekä terveydenhuollon korkean teknologian tasoon.
This master's thesis explored the activities of interpreters used by immigrants in Finnish health care.
Tämän pro gradu -tutkielman tavoitteena oli selvittää maahanmuuttajien käyttämien asioimistulkkien toimintaa suomalaisessa terveydenhuollossa.
A shared understanding between different cultures can also be in focus in interpreter services.
Yhteistä ymmärrystä voidaan lisätä myös tulkkipalveluiden kautta.
Interpreters highlighted that they customers are commonly dissatisfied with the health care due to a continuous rush and lack of time, and attitudes of health care personnel.
Haastatteluiden yhteydessä tulkit toivat esille sen, että maahanmuuttajat olivat tyytymättömiä terveydenhuollossa esiintyvään jatkuvaan kiireeseen, ajanpuutteeseen ja toivoivat myös muutosta henkilökunnan asenteisiin.
The least important roles were: the role of witnesses, counselor, and an additional source of information.
Tulkkien mielestä todistajan, avustajan ja lisätietojen lähteen roolit olivat vähiten tärkeitä.
Additionally, the characteristics of a competent interpreter as mentioned in the code of practice were also perceived as important among interpreters.
Myös ne taitavan tulkin piirteet, joita ammattisäännöstö korostaa, olivat tulkkien mielestä suhteellisen tärkeitä.
The interpreters` professional code of practice, Forsander`s (1996) study on interpreters roles and Jalbert`s (1998) classification of interpreter roles were used as a theoretical background of this study.
Lisäksi käytettiin tutkimuksia asioimistulkin rooleista, joista tärkeimmät tämän työn kannalta ovat Forsanderin (1996) raportti asioimistulkin monista rooleista sekä Jalbertin (1998, teoksessa Leanza 2005) luokittelu tulkin rooleista.
Interpreters perceived that the role of oral translator, cultural brokers and social role of the various expert institutions were the most important roles in their work.
Tutkimusaineiston perusteella asioimistulkin kolme tärkeintä roolia olivat suullisen kääntäjän, kulttuurivälittäjän ja yhteiskunnan eri instituutioiden asiantuntijan roolit.
The interpreters reported that they need special support and training in their work.
Haastatteluissa tuli esille, että amattitulkit tarvitsevat erityistukea ja -koulutusta työhönsä sekä suomalaisen valtaväestön että muiden kulttuurien edustajien kanssa.
The roles reported by interpreters were in line with the roles defined in interpreters` professional code of practice.
Tulkkien tärkeimmiksi kokemat roolit olivat linjassa asioimistulkin työtä määrittävän ammattisäännöstön kanssa.
The main aim was to find out the actual roles of interpreters in working life and how these roles compare and contrast with the roles defined in interpreters` professional code of practice.
Tutkimuksen avulla pyrittiin saamaan selville, mitkä roolit ja tulkin ominaisuudet ovat tärkeimpiä työssä toimivien asioimistulkkien mielestä ja kuinka tulkkien ammattisäännöstö sopii yhteen niiden kanssa.