natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this regard, the women are oppositionally positioned depending on whether they either resist or support changes in the movement: those women who advocate changes are presented as modern and independent, on the contrast, those women who resist changes are presented as subjugated victims of the patriarchal movement.
Liikkeen naiset ovat tässä jakautuneet ns. muutosvastaisiin, jotka puoltavat omaa vapauttaan valita suurperheen äitiys ja toisaalta ns. muutosrintamaan, joka liikkeen sisällä vastustaa perinteistä lestadiolaista äitiyttä ja ajaa naisten aseman ja päätäntävallan parantamista liikkeessä.
The task of exploring the diversity of these women’s aspirations concerning their subjectivity formation required the employment of feminist and experimental poststructuralist analysis.
Väitöskirjassani tutkin vanhoillislestadiolaisten naisten toiveita liittyen naiseuteen ja äitiyteen interaktiivisten tutkimusmetodien sekä monimuotoisen analyysin avulla.
With the Laestadian women’s contributions to the data and with the assistance of feminist poststructuralist theory and methods, I argue that the Laestadian women’s desired formations of subjectivity are complex in the sense that they vary in their connectedness and separation to the community, but also always function both within and beyond the given positions of a sister and a mother.
Tutkimukseni vastaa näihin kysymyksiin tuottamalla moniäänisen ja –näkökulmaisen aineiston ja analyysin vanhoillislestadiolaisten naisten erilaisista toiveista liittyen heidän naiseuteensa ja äitiyteensä sekä yhteisön oppeihin että yhteiskunnan sääntöihin.
With schizoanalysis, I asked what kinds of formations of subjectivity the women’s aspirations produce and how they intertwine with and differ in relation to faith, motherhood and womanhood.
Siten analyysin tulos ei ole ’vanhoillislestadiolainen naiseus’, vaan kuvaus prosesseista, miten tätä naiseutta on tuotettu ja millaisten käsitteiden, puhetapojen ja määritysten vallitessa.
This approach enabled the women’s desired subjectivities to be read beyond being oppressed, but neither as ready-formed and defined parts of the religious community or as fractional or self-contradictory.
Laajemmin nähtynä tämä tutkimustapa tuottaa monitasoista analyysia, jonka kuvaa havainnollisesti ja hienovaraisesti yhteenlimittyneitä yksittäisiä, yhteisöllisiä ja yhteiskunnallisia toiveita ja intentioita.
As a non-Laestadian researcher with a family background in the movement, I was able to produce data with the women within this exclusive movement.
Naiseus ja naisten toiveet on kuitenkin vasta vähän tutkittu aihe tässä liikkeessä, vaikka naisille on annettu vastuu liikkeen jatkuvuuden turvaamisesta.
To provide a depiction of the women’s aspirations outside normative and victimizing inquiry, I examined them using Gilles Deleuze’s and Félix Guattari’s schizoanalysis.
Tutkimukseni tuo eettisen näkökulman laadulliseen tutkimukseen, ja mahdollistaa valtavirrasta poikkeavien toiveiden tarkastelun, ja tulee näin haastaneeksi yhteiskunnallista sekä ihmistieteiden tutkimusta tarkastelemaan ilmiöitä monisäikeisinä prosesseina.
The main data consist of thirteen pieces of autobiographical writing but also include collaborative pieces and data produced before, during and after memory work sessions with four women.
Tutkimuksessani yhdistän hyvin erilaisissa elämäntilanteissa olevien naisten kirjoitus- ja muistelutyöaineistoa prosessiksi, jonka avulla kuvataan naisten yksittäisten ja kollektiivisten halujen ja toiveiden muodostumista yhteisön ja yhteiskunnan yhteisvaikutuksessa.
The social representations were constructed around different central core elements: French Europe in the French textbooks, Ambivalent Europe in the British textbooks, Influential and Unifying EU in the German textbooks, Enabling and Threatening EU in the Finnish textbooks, Sceptical EU in the Swedish textbooks and EU as a World Model in the Franco-German textbook.
Euroopan yhdentymisen sosiaalinen representaatio rakentui erilaisten ydinten ympärille: ranskalaiskirjojen EU:ta käsitteleviä tekstejä kuvasi ydin Ranskalainen Eurooppa, brittikirjoja Ambivalentti Eurooppa, saksalaiskirjoja Vaikutusvaltainen ja Yhdistävä EU, suomalaiskirjoja Uhkaava ja Mahdollistava EU, ruotsalaiskirjoja Skeptinen EU ja ranskalais-saksalaisen oppikirjan ydintä kuvasi EU Maailmanmallina.
Besides that, the first volume of the common Franco-German history textbook was analyzed, since it has been seen as a model for a common European history textbook.
Lisäksi analysoitiin yhteisen eurooppalaisen oppikirjan malliksikin kaavailtu ranskalais-saksalainen oppikirja.
Some elements of the representations were shared by all countries such as peace and economic aspects of the European cooperation, whereas other elements of representations were found more frequently in some countries than in others, such as ideological, threatening or social components of the phenomenon European integration.
Rauha ja talous ilmenivät kaikkia maita yhdistävinä elementteinä, kun taas Euroopan unioni-ilmiön ideologisten, kulttuuristen ja uhkaavien komponenttien esiintyminen vaihteli maittain.
Drawing on quantitative and qualitative methods, the contents, processes, visual images, transformations and structures of the social representations of European integration, as well as the communicative styles of the textbooks were examined.
Tavoitteena oli selvittää representaation sisällöt, muodostumisprosessit, rakenne, kuvallistamistavat, muutos aikojen kuluessa ja oppikirjojen kommunikaatiotavat.
The social representations theory provides a comprehensive framework for the study of the European integration.
Tutkimuksen keskeisen teoreettisen viitekehyksen muodosti sosiaalisten representaatioiden teoria.
: Representing the European Integration in the Curricula and Textbooks of Five Countries
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin Euroopan yhdentymiseen liitettyjä mielikuvia ja käsityksiä viiden EU-maan opetussuunnitelmissa ja oppikirjoissa.
In order to understand why certain developments or changes are perceived as threatening or as desired by different member countries, we must consider the social representations of the European integration on the national level: how the EU is represented to its citizens in media and in educational systems, particularly in the curricula and textbooks.
Näin ollen ymmärtääksemme ihmisten käsityksiä, asenteita ja epäluuloa on tarpeellista selvittää, miten Euroopan yhdentyminen esitetään kansalaisille eri jäsenmaiden koulujärjestelmissä.
This study showed the divergent social representations of the European integration, anchored in the nation states, in the five member countries of the European Union.
Tutkimuksen tulokset osoittivat, että Euroopan yhdentymistä tehdään tutuksi, ymmärrettäväksi ja merkitykselliseksi paljolti eri keinoin viidessä EU-maassa.
As the collective representations, values and identities are dominantly mediated and imposed through media and educational systems, the national curricula and textbooks make an interesting starting point for the study of the European integration and of national and European identities.
Eurooppalaisen identiteetin sanotaan voivan parhaiten muodostua silloin, kun perheen, koulutuksen ja median kautta tapahtuvalla sosialisaatiolla on mahdollisuus juurruttaa myönteisiä mielikuvia ja identiteettejä.
To grasp the phenomenon of the European integration in the textbooks in its entirety, it was investigated from various perspectives.
EU-jäsenyyden merkitystä oppikirjoja lukevien nuorten ihmisten arkipäivässä käsitellään niukasti.
The study also demonstrated the linkage between social representations of the EU and national and European identities.
Tästä osoituksena ovat muun muassa viimeaikaiset mediassa käydyt keskustelut EU:n perustuslakiäänestysten seurauksista, kansalaisten EU:ta ja euroa kohtaan osoittamasta ja tuntemasta epäluottamuksesta ja Turkin EU-jäsenyydestä.
The findings of this study are applicable to the study of the European integration, to the study of education, as well as to the social representation theory.
Tutkimusaineisto koostui näiden maiden opetussuunnitelmista ja lukioikäisille suunnatuista suurimpien kustantamoiden julkaisemista koulukirjoista.
Nearly all of them had been volunteers for more than ten years.
Lähes kaikki heistä olivat toimineet vapaaehtoisena yli kymmenen vuoden ajan.
The volunteers ranged in age from 54 to 78 years.
Tutkimuksessani mukana olevat vapaaehtoiset olivat iältään 54-78 vuoden ikäisiä.
With one exception, all of them were on pension.
He olivat yhtä henkilöä lukuun ottamatta eläkkeellä.
The materials have been analysed by using theme analysis and ethnomethodological discussion analysis.
Aineistojen analysoinnissa olen soveltanut teema-analyysiä ja etnometodologista keskustelunanalyysiä.
When my research began in 2003, nine of the volunteers came to the ward on set days per week or visited the ward according to their own timetables.
Tutkimukseni käynnistyessä vuonna 2003 tutkimallani osastolla kävi yhteensä yhdeksän vapaaehtoista säännöllisesti joko tiettyinä päivinä viikoittain tai oman aikataulunsa mukaisesti.
The cornerstones of voluntary social care are participation, activity, trust and presence.
Vapaaehtoistyön kulmakiviä ovat osallisuus, tekeminen, luottamus ja läsnäolo.
The core material of my research is observation material, which is supplemented by interviews, documentation and photographs.
Tutkimuksen ydinaineistona on havainnointiaineisto, jota haastattelu-, dokumenttiaineistot ja valokuvat täydentävät.
This study indicates that volunteer work is a meaningful resource in work with older people.
Tutkimukseni osoittaa, että vapaaehtoistyö on merkittävä voimavara vanhustyössä.
The volunteers’ identity is built up into the identity of a helper and caregiver.
Vapaaehtoisten identiteetti rakentuu auttajan ja hoivaajan identiteetiksi.
The chapter on words and tones focuses on the social interaction and identity.
Sanat ja sävyt -luvun keskiössä on sosiaalinen vuorovaikutus ja identiteetti.
In the presentation of the research findings, I have structured the materials into three main chapters: space and time; hands and touch; and words and tones.
Esittelen tutkimusaineistoja kolmessa luvussa: tila ja aika, kädet ja kosketus, sanat ja sävyt.
Volunteer activities have been under development, in cooperation with the Voluntary Work Center (Talkoorengas), since the start of the 1990s.
Osaston vapaaehtoistyötä on kehitetty 1990-luvun alusta lähtien osaston hoitohenkilökunnan ja Keravan Vapaaehtoisen hyvinvointityön keskuksen (Talkoorengas) yhteistyönä.
How is interaction created in encounters between the older people and the volunteers?
Millaista vuorovaikutusta vanhusten ja vapaaehtoisten kohtaamisessa luodaan?
What meanings does volunteer work create for the older people and the volunteers?
Mitä vapaaehtoisuus merkitsee vanhuksille ja vapaaehtoisille?
The research questions are: How is volunteer work implemented in daily routines at the ward?
Tutkimuskysymykset ovat: Miten vapaaehtoisuutta toteutetaan osaston arjessa?
The chapter on space and time examines time and space paths, privacy and publicness, and celebrations as part of daily life.
Tila ja aika -luvussa tarkastelun kohteena ovat aika-tilapolut, yksityisyys, julkisuus sekä juhlat osaston arjessa.
The older people’s identity is built up into a care recipient’s identity, which in different situations is shaped into, among others, the identity of one who listens, remembers, does not remember, defends, composes poetry or is dying.
Sen sijaan vanhusten identiteetti muotoutuu hoivattavan identiteetiksi, joka vaihtuu tilanteisesti kuulijan, muistelijan, puolustautujan tai runoilijan identiteetiksi.
Successful volunteer work calls for mutual trust between the older people, volunteers and the health care personnel, and for clear agreements on questions of responsibility, the status of volunteers and their role alongside professional personnel.
Vapaaehtoistyön onnistuminen edellyttää vanhusten, vapaaehtoisten ja hoitohenkilökunnan keskinäisiä sopimuksia vastuukysymyksistä ja vapaehtoisten roolista.
This ethnographic study investigates encounters between volunteers and older people at the Kerava Municipal Health Centre inpatient ward for chronic care.
Tässä etnografisessa tutkimuksessa analysoidaan vanhusten ja vapaaehtoisten välistä kohtaamista Keravan terveyskeskuksen pitkäaikaishoidon vuodeosastolla.
The supporting theme of the chapter on hands and touch is bodily closeness in care and the associated concrete physical presence.
Kädet ja kosketus -luvun teemana on ruumiinläheinen hoiva.
My study is research on ageing, the focal point being older people, whether volunteers or those receiving assistance.
Tutkimuksen keskiössä ovat vanhukset ja vapaaehtoiset.
International guidelines suggest early and efficient treatment.
Kansainväliset hoitosuositukset suosittavat nopeaa ja tehokasta hoitoa SE:n lopettamiseksi.
Status epilepticus (SE), i.e. prolonged epileptic seizure, is a life-threatening medical emergency, which is associated with high mortality and morbidity.
Status epilepticus (SE), eli pitkittynyt epileptinen kohtaus, on hengenvaarallinen hätätila, johon tehokkaastikin hoidettuna liittyy kuolleisuutta ja sairastavuutta.
Delays seem to be more significant determinants of SE duration than previously established outcome predictors.
Hoidon viiveet näyttävät vaikuttavan SE:n kestoon enemmän kuin muut aiemmin tunnistetut ennustetekijät.
However, studies on delays, implementation of treatment guidelines and the effect of delays on outcome are scarce.
Tutkimustieto hoidon viiveistä, hoitosuositusten toteutumisesta ja näiden vaikutuksista ennusteeseen on kuitenkin erittäin vähäistä.
The aim of this thesis was to systematically investigate delays in the treatment of SE and factors related to the delays along the whole treatment chain.
Väitöstutkimuksen tavoitteena oli selvittää status epilepticuksen hoitoon liittyviä viiveitä ja viiveisiin vaikuttavia tekijöitä hoitoketjun eri vaiheissa.
The results of this thesis reveal that the delays in the treatment of SE are unacceptably long and exceed markedly the suggested time frames in the guidelines.
Tutkimustulosten perusteella viiveet status epilepticuksen hoidossa ovat pitkiä ja ylittävät kestoltaan selvästi kansainvälisten hoitosuositusten viiterajat.
Additionally, various long delays in the treatment (second- and third-stage medication, diagnostic and tertiary hospital delays) increase the risk of mortality and poor functional outcome at hospital discharge and since the predictive cut-off point of these delays lies under 2,5 hours, the focus of protocol streamlining should be in the pre-hospital phase of the treatment.
Lääkehoitoihin, diagnostiikkaan ja hoitopaikan valintaan liittyvillä viiveillä on merkittävä vaikutus SE-potilaiden kuolleisuuteen ja toipumisennusteeseen: mitä lyhyemmät viiveet, sitä parempi ennuste akuuttivaiheen sairaalahoidon päättyessä.
Thus, long duration of SE is one of the main predictors of poor prognosis and the only prognostic factor that can be affected by shortening the delays in the treatment.
Kohtauksen pitkä kesto on yksi merkittävimmistä huonoon ennusteeseen liittyvistä tekijöistä.
We also aimed at clarifying the effect of delays on the outcome and at identifying the significant delays related to outcome in order to propose evidence-based targets for streamlining the SE treatment protocol.
Lisäksi tavoitteena oli tutkia viiveiden vaikutusta SE-potilaiden ennusteeseen ja tunnistaa sen kannalta merkittävimmät viiveet ja tekijät, jotta hoitoketjun toiminnan tehostaminen tulevaisuudessa olisi mahdollista.
The material of this retrospective study consists of 82 consecutive SE patients treated in a tertiary hospital emergency department over two years.
Tavoitteiden saavuttamiseksi tarkasteltiin Helsingin Yliopistollisen Keskussairaalan päivystyksessä kahden vuoden aikana hoidettujen aikuisten SE-potilaiden asiakirjamerkinnät.
We suggest amendments to the protocol, such as triaging suspected SE patients with highest priority, recruiting physician-based EMS units upon primary alarm, administration of second-stage medication out-of-hospital and transportation of SE patients exclusively to hospitals with neurological expertise.
SE-potilaat tulisi kuljettaa jatkohoitoon sellaiseen sairaalaan, jossa neurologinen erityisosaaminen ja riittävät diagnostiset tutkimusmahdollisuudet ovat ympärivuorokautisessa käytössä.
However, none of the delays are independent risk factors for poor outcome, which reflects the dynamism of SE, but also demonstrates that every step of the treatment chain needs to be optimized.
Useat eri viiveet, erityisesti hoitoketjun alkupäässä, vaikuttavat merkittävästi ennusteeseen, mikä korostaa hoitoketjun jokaisen vaiheen mahdollisimman hyvän onnistumisen tärkeyttä ennusteen parantamiseksi.
Fulfilment of the suggested SE treatment algorithm is frequently hampered by failing recognition of SE at onset, also by professionals, which may increase the delays in consecutive parts of the treatment chain.
Status epilepticuksen hoidon viiveet eivät tutkimuksen perusteella olleet hyväksyttävällä tasolla ja niiden lyhentämiseksi tulisi pyrkiä hoitoketjun virtaviivaistamiseen.
Also improvement of diagnostic possibilities on emergency site should be considered.
Erityisesti toisen linjan lääkehoidon annostelun mahdollistaminen ensihoidossa olisi suositeltavaa.
In conclusion, we propose that generation of simplified criteria for suspicion of an imminent SE and streamlining pre-hospital treatment chain are advocated.
Epäiltäessä potilaalla SE:tä lääkäriyksikön tai koulutetun hoitoyksikön hälyttäminen olisi suositeltavaa heti ensivaiheessa, jotta viiveiden lyhentämiseksi kaikki olennaiset lääkkeet ja hoitotoimenpiteet olisi mahdollista toteuttaa jo ennen sairaalaan saapumista.
(1) In the social sense the concept of generation is a modern, problematic, and ultimately a political concept.
(1) Yhteiskunnallisessa merkityksessä sukupolvi on moderni, ongelmallinen ja usein poliittinen käsite.
(2) Generational consciousness cannot emerge as a result of any kind of automatic process or endogenously; it must be made.
(2) Sukupolvitietoisuus ei voi syntyä mitenkään sisäsyntyisesti tai automaattisen prosessin tuloksena, vaan se täytyy tehdä.
(3) Finnish baby boomers are not a united or homogeneous generation but are divided into many smaller sections with specific generational experiences and consciousnesses.
(3) Suomen suuret ikäluokat eivät ole yhtenäinen sukupolvi vaan jakautuvat moniin pienempiin osiin, joiden sukupolvikokemukset ja sukupolvitietoisuus poikkeavat toisistaan.
Hence, social generations are, in a fundamental manner, discursively constructed.
Sukupolvet ovat siten tärkeällä tavalla kielellisesti rakentuneita.
In the empirical articles, the baby boomers are studied on the basis of nationally representative survey data (N = 2628) and narrative life-story interviews (N = 38).
Empiirisissä artikkeleissa suuria ikäluokkia tutkitaan kansallisesti edustavan kyselyaineiston (N = 2628) ja narratiivisten elämänkulkuhaastattelujen (N = 38) avulla.
It served the interests of the intellectuals who developed the concept in the early 20th century and provided them, as an alternative to the concept of social class, a new way of think about social change and progress.
Se palveli käsitettä kehittäneiden intellektuellien omia intressejä ja tarjosi heille yhteiskuntaluokan käsitteelle vaihtoehtoisen tavan ajatella edistystä ja yhteiskunnan kehitystä.
The thesis is comprised of six original articles and an extensive summarizing chapter.
Tutkimus sisältää kuusi itsenäistä artikkelia sekä niitä taustoittavan ja tulokset kokoavan yhteenvetoluvun.
The Problem of Generations : Essays on the Concept of Generation, Generational Consciousness and Baby Boomers
Sukupolvien ongelma : Tutkielmia sukupolven käsitteestä, sukupolvitietoisuudesta ja suurista ikäluokista
On the contrary, among some of the members of the baby boomers, the generational identification is still directed by the experience of how traditional values were disgraced in the 1960s.
Päinvastoin, joidenkin suurten ikäluokkien jäsenten sukupolvisamaistumista ohjaa yhä kokemus siitä, kuinka 1960-luvulla häpäistiin perinteisiä arvoja.
As objects of identification, the neutral term baby boomers and the charged 1960s generation are totally different things, and therefore they should not be used as synonyms.
Samaistumisen kohteina neutraali termi suuret ikäluokat ja latautunut 60-luvun sukupolvi ovat täysin eri asioita, eikä niitä siksi tulisi käyttää toistensa synonyymeina.
In the article that discusses the connection of generations and social movements, the analysis is based on the member survey of Attac Finland (N = 1096).
Sukupolvien ja yhteiskunnallisten liikkeiden välistä yhteyttä käsittelevässä artikkelissa käytetään pääaineistona Suomen Attac ry:n jäsenkyselyä (N = 1096).
The aims of the thesis are (1) to present a systematic evaluation of generation and its relevance as a sociological concept, (2) to reflect on how generational consciousness, i.e. generation as an object of collective identification that has social significance, can emerge and take shape, (3) to analyze empirically the generational experiences and consciousness of one specific generation, namely Finnish baby boomers (b. 1945 1950).
Tutkimuksen tarkoituksena on (1) esittää systemaattinen arvio sukupolvesta sosiologisena käsitteenä; (2) pohtia, miten sukupolvitietoisuus sukupolvi sellaisena kollektiivisen samaistumisen kohteena, jolla on yhteiskunnallista merkitystä voi syntyä ja rakentua; (3) tarkastella yhden erityisen sukupolven, Suomen suurten ikäluokkien (s. 1945 1950) sukupolvikokemuksia ja sukupolvitietoisuutta.
The articulations of generational experiences (speeches, writings, manifests, labels etc.) can be called as the discursive dimension of social generations, and through this notion, how public discourse shapes people s generational consciousness can be seen.
Sukupolvikokemusten artikulaatioita (puheita, kirjoituksia, manifesteja, sukupolviin liittyvää termistöä jne.) voidaan kutsua sukupolven diskursiiviseksi ulottuvuudeksi, joka on yhteiskunnallisten sukupolvien keskeinen elementti ja auttaa hahmottamaan, kuinka sukupolvia koskeva julkinen puhe vaikuttaa ihmisten käsityksiin omasta ja muiden sukupolvista.
Although the significance of the group of the 1960s generation is often overestimated, they are however special with respect to generational consciousness because they have presented themselves as the voice of the entire generation.
Vaikka 60-lukulaisten merkitystä usein ylikorostetaan koko ikäluokkansa edustajana, ovat he sukupolvitietoisuuden kannalta erityinen ryhmä siksi, että he ovat esittäneet itsensä sukupolvensa äänenä.
The content of the generational consciousness of the baby boomers is heavily politically charged.
Sisällöllisesti suurten ikäluokkien sukupolvitietoisuus on voimakkaasti poliittisesti latautunutta.
Identification with the 1960s generation functions today as a positive self-definition of a certain small leftist elite group, and the values and characteristics usually connected with the idea of the 1960s generation do not represent the whole age group.
60-luvun sukupolveen nyt tapahtuva samaistuminen toimii koko ikäluokan kannalta pienen vasemmistolaisen eliitin positiivisena itsemäärityksenä, eivätkä 60-luvun sukupolveen usein liitetyt arvot ja tunnusmerkit edusta koko ikäluokkaa.
The concept of generation is always coupled with the concept of Zeitgeist or some other controversial way of defining what is essential, i.e. what creates generations, in a given culture.
Sukupolven käsite kytkeytyy aina jo lähtökohtaisesti ajan hengen (Zeitgeist) käsitteeseen tai johonkin muuhun kiistanalaiseen tapaan määrittää, mikä kulttuurissa on keskeistä.
A salient dividing line inside the age group is formed by individual attitudes towards so-called 1960s radicalism.
Keskeisen ikäluokan sisäisen rajalinjan muodostaa henkilön suhtautuminen ns. 1960-luvun radikalismiin.
There has to be somebody who represents the generation in order for that generation to exist in people s minds and as an object of identification; generational experiences and their meanings must be articulated.
On oltava jokin taho, joka esittää sukupolvea, jotta sukupolvi voi olla ihmisten mielessä, samaistumisen kohteena olemassa.