natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, the knowledge workers’ corporate entrepreneurship action tendencies and thinking styles are also crucial.
Siksi työntekijöiden sisäisen yrittäjyyden taidot ovat myös tärkeitä.
The aim of the study is to examine the individuals’ role in KIBS innovation creation through organizational innovativeness and corporate entrepreneurship constructs.
Tämä pro gradu tutkielma tarkastelee yksilöiden roolia tietointensiivisten palveluyritysten innovaatioiden luonnissa organisatorisen innovatiivisuuden ja sisäisen yrittäjyyden näkökulmista.
The importance of innovativeness culture is higher in KIBS organizations as their employees’ knowledge creation, and sharing are the key assets of the company value and innovation creation.
Innovatiivisen kulttuurin luominen ja ylläpitäminen tietointensiivisissä palveluorganisaatioissa on tärkeää, sillä työntekijöiden tiedonjako ja -luonti ovat avainasemassa yrityksen arvon ja innovaatioiden luonnissa.
Furthermore, these features are crucial for companies to be able to renew and survive in disruptive markets.
Siksi heillä on myös tärkeä rooli niin organisatorisessa innovatiivisuudessa kuin sisäisessä yrittäjyydessäkin, jotka vuorostaan ovat elintärkeitä yrityksille uudistumisen ja selviytymisen kannalta disruptiivisilla markkinoilla.
Secondly, the heterogeneity of knowledge employees in terms of corporate entrepreneurship and perceived organizational innovativeness is empirically tested.
Toiseksi tarkastellaan empiirisin tutkimusmenetelmin työntekijöiden heterogeenisyyttä näiden kahden tekijän osalta.
Physical inactivity is one of the biggest threats to public health globally.
Fyysinen aktiivisuuden puute eli liikkumattomuus on yksi suurimmista maailmanlaajuisista kansanterveyttä uhkaavista tekijöistä.
Over half of the Finnish children do not accumulate the recommended amount of exercise.
Myös suomalaista lapsista yli puolet liikkuu liian vähän.
The activity spaces were categorized to four distinct types based on active travel and clusterization of the daily errand points.
Aktiviteettitilat luokiteltiin neljään luokkaan aktiivisen liikkumisen ja arjen paikkojen klusteroitumisen perusteella.
The parents find bigger distances to be more unsafe for children, which increases the dependence of cars in the family, and thus increases passive travel and sedentary time of the children.
Huoltajat kokevat pidemmät etäisyydet lapsille turvattomiksi, mikä lisää riippuvuutta passiivista kulkumuodoista, kuten autoilusta, mikä lisää lasten paikallaanoloa.
The study found out that short distances between daily errand points promote active and independent travel.
Tutkielmassa havaittiin, että lyhyet välimatkat arjen paikkojen välillä lisäävät lasten itsenäistä ja aktiivista liikkumista.
The travel mode seemed to affect the overall health and activity of the children: active travel correlated with less chronic diseases but seemed to increase colds and the use of antibiotics.
Kulkumuotojen käytöllä näytti olevan vaikutuksia terveyteen: aktiivisesti kulkevilla pitkäaikaissairauksia oli keskimäärin vähemmän kuin passiivisesti liikkuvilla, mutta flunssaa ja antibioottikuureja useammin.
Participatory mapping revealed that active and independent travel among children can be promoted by assuring dense school networks and after-school activities in the vicinity of home and schools.
Osallistavan kartoituksen avulla selvitettiin, että lasten aktiivista ja itsenäistä liikkumista voidaan edistää esimerkiksi tiheällä kouluverkostolla ja koulujen yhteydessä tarjottavilla harrastemahdollisuuksilla.
The most important elements that define the child-friendliness of the environment are the ability to move independently and meaningfully utilize the affordances provided by that environment.
Ympäristön lapsiystävällisyyden kannalta tärkeimpiä tekijöitä ovat kyky itsenäiseen liikkumiseen ja tarjoumien hyödyntämiseen.
The social and physical environments seem to affect the travel patterns of the children in many ways.
Lasten fyysisen ja sosiaalisen ympäristön ominaisuuksilla näyttää olevan vaikutusta liikkumistottumuksiin.
Denser urban environments seem to promote independent travel as nearby affordances keep travel distances shorter.
Tiheämpi rakennettu ympäristö näyttää lisäävän itsenäistä liikkumista, koska tarjoumia on enemmän ja matkat ovat lyhyempiä.
Compared to adults, children have various physical and social restrictions limiting their ability to independently move and utilize their environments.
Aikuisiin verrattuna lasten liikkumista määrittävät ja rajoittavat moninaiset fyysisen ja sosiaalisen ympäristön tekijät, kuten erilainen arjen rytmi ja huoltajien asenteet ympäristöä ja liikkumista kohtaan.
However, it is necessary to study how the everyday environments are affecting the growth and lifestyle of children and which environments support physical activity and independent movement.
Lasten terveyden ja kasvamisen kannalta onkin tärkeää selvittää, minkälaiset ympäristöt kannustavat fyysiseen aktiivisuuteen ja itsenäiseen liikkumiseen.
A new model was created and used to define the activity spaces of the individuals, comprising of the daily errand points and the active journeys between them with a buffer of 500 meters applied around them.
Aktiviteettitilat mallinnettiin uudella menetelmällä, jossa arjen paikkojen ja niiden välisten aktiivisten matkojen ympärille muodostettiin 500 metrin vyöhykkeet.
Then, overlay analysis was applied to study the land use and land cover of the activity spaces.
Sen jälkeen niitä verrattiin päällekkäisanalyysillä maankäyttöön ja tilastollisilla menetelmillä terveyttä kuvaaviin muuttujiin.
These points are further studied with the application of the activity space model, in which the features and dimensions of the environment can be quantitatively modeled, and the human-environment interactions can be revealed.
Ympäristön ominaisuuksia ja ulottuvuuksia voidaan mallintaa ja vertailla aktiviteettitiloilla, jotka kuvaavat kvantitatiivisesti yksilön ja ympäristön välistä vuorovaikutusta.
Children’s travel patterns and behavior can be mapped with activity space analysis and the findings could help planners and decision makers to build more equally enabling environments for children.
Aktiviteettitilojen avulla lapsille ominaisia liikkumistapoja voidaan kartoittaa ja hyödyntää esimerkiksi tasa-arvoisemmassa ja mahdollistavassa kaupunkisuunnittelussa.
The aim of this thesis is to form an activity space model based on the children’s daily errand points and form an understanding of these elements of the everyday physical and social environments that contribute to the overall activity and health of the children.
Tämän pro gradu -tutkielman tavoitteena oli selvittää, minkälainen aktiviteettitila lasten arjen paikosta muodostuu, ja mikä on sen yhteys fyysisen ympäristön ominaisuuksiin, fyysiseen aktiivisuuteen ja terveyteen.
The first one was a participatory mapping survey addressed to the children and the second one a health survey to back up the mapping exercise.
Tutkimuksessa kerättiin tietoa 8-10-vuotiaiden varsinaissuomalaisten lasten arkiympäristöistä osallistavalla karttakyselyllä ja sitä tukevalla terveyskyselyllä.
However, the differences were not statistically significant.
Erot eivat kuitenkaan osoittautuneet tilastollisesti merkitseviksi.
The material was gathered by means of a questionnaire with structural and open questions.
Aineisto kerattiin kyselylomakkeella, joka sisalsi strukturoituja ja avoimia kysymyksia.
The material was interpreted by means of a statistical SAS programme and qualitative content analysis.
Aineisto analysoitiin tilastollisella SAS-ohjelmalla ja laadullisella sisallon analyysilla.
The target group comprised all those nurses (n=128) in a hospital in southern Finland who guided future nurses.
Tutkimuskohteena olivat eraan Etelasuomalaisen sairaalan kaikki sairaanhoitajat (n = 128), jotka ohjasivat sairaanhoitajaopiskelijoita.
To support these, the preceptors wanted information on education and students' requirements.
Naiden pohjaksi ohjaajat halusivat tietoa koulutuksesta ja opiskelijoiden vaatimuksista.
The need for preceptorship education was highest in evaluation and in setting goals for a student.
Ohjauskoulutuksen tarvetta oli eniten arvioinnissa ja opiskelijan tavoitteiden asettamisessa.
On the basis of research knowledge, the preceptorship skills were divided into the following subdomains: proficiency in nursing; creation of a preceptorship relationship; planning of preceptorship; implementation of preceptorship; combination of theory and practice; and evaluation.
Tutkimustiedon perusteella ohjaustaidot jaettiin osa-alueisiin, joita ovat hoitotyon ammattitaito, ohjaussuhteen luominen, ohjauksen suunnittelu, ohjauksen toteuttaminen, teorian yhdistaminen kaytantoon ja arviointi.
Those who had received preceptorship education had better skills than those who had not received such education in all domains but "creation of a preceptorship relationship".
Ne olivat paremmat ohjaajakoulutuksen kayneilla kuin kaymattomilla kaikilla muilla alueilla paitsi "ohjaussuhteen luomisen" -alueella.
The preceptorship skills in all domains of guiding skills proved good.
Opiskelijaohjaustaidot kaikilla ohjaustaitojen alueilla osoittautuivat hyviksi.
The results can be used in developing preceptorship skills and in planning preceptorship education.
Tuloksia voidaan kayttaa ohjaajien ohjaustaitojen kehittamisessa ja ohjaajakoulutuksen suunnittelussa.
Nurses take care of a student's preceptorship during these periods, and their role in supporting a student's learning has been shown to be the most important factor in the learning environment of guided practical training.
Sairaanhoitajat huolehtivat opiskelijan ohjauksesta ohjatun harjoittelun jaksoilla ja heidan merkityksensa opiskelijan oppimisen kannalta on todettu kaikkein tarkeimmaksi tekijaksi ohjatun harjoittelun oppimisymparistossa.
The aim of this study was both to investigate preceptors' skills of guiding students, the differences in the student guiding skills of those who have and who have not received preceptorship education and to describe their experiences of their own need for preceptorship education and of the benefit of such education.
Taman tutkimuksen tarkoituksena oli selvittaa sairaanhoitajaohjaajien opiskelijaohjaustaitoja, ohjaajakoulutuksen kayneiden ja kaymattomien opiskelijaohjaustaitojen eroja seka kuvata heidan kokemuksiaan omasta opiskelijan ohjaajakoulutustarpeestaan ja koulutuksen hyodyllisyydesta.
Preceptorship skills were studied with the structured questions and the need for and benefit from preceptorship education with the open questions.
Strukturoiduilla kysymyksilla selvitettiin ohjaustaitoja ja avoimilla ohjaajakoulutuksen tarvetta ja hyotya.
Education for preceptors in various educational units has been organized to develop their skills of guiding students.
Ohjaajien opiskelijaohjaustaitojen kehittamiseksi on jarjestetty ohjaajakoulutusta eri koulutusyksikoissa.
Most of all, preceptorship education had benefited the creation of a preceptorship relationship and the implementation of evaluation.
Ohjaajakoulutuksesta oli ollut eniten hyotya hyvan ohjaussuhteen luomisessa ja arvioinnissa.
Any activities that promote a student's learning were included in nurses' preceptorship skills.
Sairaanhoitajien ohjaustaitoihin katsottiin kuuluvaksi kaikki se toiminta, joka edistaa opiskelijan oppimista.
However, education is needed, which makes the results inconsistent in this respect.
Ohjaajat arvioivat opiskelijaohjaustaitonsa hyviksi, kuitenkin tarvetta koulutukseen olisi, joten tulokset nailta osin ovat ristiriitaisia.
<b>A Nurse's Preceptorship Skills of Guiding Students and the Need for and Benefit from Preceptorship Education</b> Guided practical training in units of health services is an essential part of the education of nurses.
Sairaanhoitajan opiskelijaohjaustaidot sekä ohjaajakoulutuksen tarve ja hyöty hoitotyön ohjatun harjoittelun oppimisympäristössä
Two of these species were new to science.
Näistä kaksi oli tieteelle uusia.
Our planet is inhabited by an astounding diversity of species, most of which have not yet been discovered.
Planeettaamme asuttavat miljoonat eliölajit, joista useimpia ei vielä ole löydetty.
This kind of data is rarely obtained in the tropics, and I suggest applying the same methods to the results of other sampling programs.
Tropiikista saadaan harvoin tällaista tietoa, ja suosittelenkin menetelmieni käyttämistä myös muiden trooppisten pyydystysten yhteydessä.
This species richness is at its highest in the tropics and particularly in tropical insects.
Tämä ällistyttävä lajirunsaus on korkeimmillaan tropiikissa, ja trooppiset hyönteiset muodostavat siitä suuren osan.
Ugandan rhyssines were caught in largest numbers in dry weather, near decaying wood in primary forest.
Porapistiäisiä saatiin Ugandassa eniten sateettomalla säällä, lahopuun lähellä koskemattomassa metsässä.
Comparing the rhyssines of two tropical forest sites on different continents suggested that the Amazonian site I compared to may have even more species than my African site.
Verratessani kahta trooppista aluetta jotka sijaitsevat eri mantereilla sain viitteitä siitä, että vertailukohtana toimiva Amazonin sademetsän alue olisi afrikkalaista tutkimusaluettanikin lajirunsaampi.
The tropical Darwin wasps (Hymenoptera: Ichneumonidae), which represent one of the largest animal families on Earth, are especially poorly known.
Maailman kenties lajirikkain eläinheimo, ahmaspistiäiset (Hymenoptera: Ichneumonidae), tunnetaan erityisen huonosti tropiikissa.
This would answer the question of whether or not Darwin wasps are species rich throughout the tropics, with Amazonia being among the more diverse areas.
Näin selviäisi, ovatko ahmaspistiäiset lajirikkaita koko tropiikissa, ja onko Amazonin sademetsä lajirikkaammasta päästä.
In this PhD, I collected Darwin wasps in tropical forest in Uganda, using large numbers of Malaise traps for a year.
Väitöskirjaani varten keräsin ahmaspistiäisiä vuoden ajan lukuisilla Malaisepyydyksillä Ugandan trooppisessa metsässä.
I compared the species richness of my Ugandan site with that of Amazonia, which had been sampled using the same methods.
Lisäksi vertasin lajirunsautta Amazonin sademetsään, jossa oli kerätty ahmaspistiäisiä samalla menetelmällä.
These results, together with the results of previous sampling at the site, clearly demonstrated that there is a diverse Darwin wasp fauna still awaiting discovery in Africa.
Nämä tulokset (ja erään aiemman keräyksen tulokset) osoittavat että Afrikassa elää runsas ja suurelta osin tuntematon loispistiäislajisto.
I then examined the species richness of one of the subfamilies (Rhyssinae), and also investigated the phenology and habitat use of the species.
Tarkastelin erään alaheimon (porapistiäiset, Rhyssinae) lajirunsautta, ja selvitin miten lajit jakautuvat eri metsätyyppeihin sekä milloin ne lentävät.
Current work has only scratched the surface of the astounding diversity of tropical Darwin wasps.
Olemme vasta pääsemässä alkuun tropiikin ällistyttävän monimuotoisten ahmaspistiäisten kartoittamisessa.
Using large numbers of Malaise traps for a year gave a wealth of information on what species were present at a tropical site, how they lead their lives, and how they compare to their counterparts on another continent.
Se tuotti tietoa erään trooppisen metsän lajistosta, lajien elintavoista ja siitä miten ne vertautuvat toisen mantereen vastaaviin lajeihin.
A year of Malaise trapping discovered six rhyssine species in Uganda.
Pyydykset saivat vuoden aikana saaliiksi kuusi porapistiäislajia.
So much so, that doubts persist as to their being species rich in the tropics.
On jopa epäilty sen olevan poikkeuksellisen vähälajinen tropiikissa.
I suggest collecting Darwin wasps from further sites using the same methods.
Suosittelen vastaavaa pyydystystä useammalla tutkimusalueella.
The results suggested they prey on wood-boring larvae, and also gave an indication of their adult lifespan.
Saimme myös viitteitä siitä, kuinka pitkään ne elävät aikuisena.
The study groups included 32 (Study I-II) and 38 (Study III-IV) preterm infants (< 1501 g or < 32 weeks) and 46 full term infants.
Tutkimusryhmät koostuivat 32:sta (tutkimus I-II) ja 38:sta (tutkimus III-IV) keskosena syntyneestä vauvasta (syntymäpaino < 1501 g tai GI < 32 viikkoa) sekä 46:sta täysiaikaisena syntyneestä terveestä verrokkivauvasta.
Baby Day Diary was used to explore the infant’s crying and the caregiver’s holding behaviors at 5 months of corrected age.
Baby Day Diary -menetelmää käytettiin vauvan itkukäyttäytymisen ja sylissä olon keston mittaamisessa vauvan ollessa 5 kuukautta.
However, preterm infants demonstrated more sober and withdrawn mood and lower quality in the play and attention skills than full term infants in the interaction situation at 12 months.
Keskosena syntyneet lapset olivat kuitenkin vetäytyvämpiä ja heillä oli laadullisesti heikommat keskittymisen ja leikin taidot vuorovaikutustilanteessa 12 kuukauden iässä täysiaikaisina syntyneisiin lapsiin nähden.
The mother–infant interaction was assessed using PCERA at 6 and 12 months of corrected age.
Lapsen ja äidin vuorovaikutusta arvioitiin 6 ja 12 kuukauden iässä (korjattu ikä) PCERAmenetelmällä.
Maternal representations were studied using WMCI at 12 months of infant’s corrected age.
Äidin mielikuvia lapsestaan tutkittiin WMCI-haastattelulla, kun lapsi oli 12 kuukautta.
Maternal depression was evaluated using EPDS at 6 months of infant’s corrected age.
Äidin masentuneisuutta arvioitiin EDPS-lomakkeella, kun lapsi oli 6 kuukautta.
In addition, the aim was to study modifying factors such as infant crying, caregiver holding and maternal depression in relation to the mother–preterm infant relationship.
Tutkimuksessa selvitettiin myös vauvan itkukäyttäytymisen, vauvan sylissä olon ja äidin masentuneisuuden yhteyttä äidin ja keskosvauvan varhaiseen suhteeseen.
The results of the present study suggest that preterm birth does not, in and of itself, form a risk for maternal attachment or for maternal or dyadic interaction, but together with other risk factors preterm birth may negatively influence the mother–infant relationship.
Tulostemme perusteelle toteamme, että lapsen ennenaikainen syntymä itsessään ei näytä muodostavan riskiä äidin vuorovaikutuksen laadulle tai turvalliselle kiintymyssuhteelle.
This study also showed that prolonged crying and maternal depression are negatively related to the mother–infant interaction in the preterm group.
Lisäksi äidin masentuneisuus ja lapsen pitkittynyt itkuisuus olivat negatiivisessa yhteydessä vuorovaikutuksen laatuun keskosvauvojen ryhmässä.
Interestingly, the frequent but soothable infant’s crying was positively related to the duration of holding and the duration of holding was positively related to the quality of mother–infant interaction only in the preterm group.
Vauvan itkukertojen määrän, sylissä olon keston sekä äidin ja vauvan vuorovaikutuksen laadun välillä löytyi positiivinen yhteys ainoastaan keskosena syntyneiden lasten ryhmässä.
This study showed no differences in the maternal attachment classifications, or maternal or dyadic interaction between groups of preterm and full term infants.
Tulokset osoittivat, että turvallisten kiintymyssuhdemielikuvien määrä tai vuorovaikutuksen laatu eivät keskosvauvan äideillä eronneet täysiaikaisina syntyneiden vauvojen äitien vastaavista.
Early relationship between very preterm infant and mother: The role of infant, maternal and dyadic factors
<b>Pienipainoisen keskosen ja äidin varhainen suhde: Lapsen, äidin ja dyadisten muuttujien vaikutus</b> Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia keskosvauvan ja äidin varhaista suhdetta.
The results also suggests that mothers and their preterm infants develop a different kind of interaction style where the infant’s crying may be a trigger for holding and thus for positive, mutual and reciprocal interaction.
Lisäksi tuloksemme viittaavat siihen, että vauvan itku ja siitä seuraava sylissä olo toimivat suojaavana mekanismina pienipainoisen keskosen ja äidin varhaisessa suhteessa.
Thanks to modern all-sky surveys, thousands of astronomical transient events are discovered annually.
Jatkuvasti taivasta kartoittavien havainto-ohjelmien ansiosta tuhansia lyhytikäisiä tähtitieteellisiä kohteita löydetään vuosittain.
Observational studies of supernovae and intermediate luminosity optical transients
Havainnot painottuivat näkyvän valon ja lähi-infrapunan alueille.
The data were collected 2008–2017.
Aineisto kerättiin 2008–2017.
Their (n = 29) social relationships varied in extent and quality.
Heidän (n=29) sosiaaliset suhteensa vaihtelivat määrältään ja laadultaan.
In the review, 22 studies (27 articles) were included.
Katsaukseen valittiin 22 tutkimusta (27 artikkelia).
Depression symptoms were found to have reduced in intervention group compared to control group, after intervention (p=.02) and when measured 6 months after intervention (p=.01).
Masennusoireet vähenivät interventioryhmässä kontrolliryhmään verrattuna heti intervention jälkeen (p=.02) ja yli 6 kk seurannassa (p=.01).
The web-based interventions were diverse in their content.
Verkkopohjaiset interventiot erosivat keskenään sisällöiltään.
Qualitative data were analyzed with thematic analysis and quantitative data with statistical methods.
Laadulliset aineistot analysoitiin käyttäen teema-analyysia ja määrälliset aineistot tilastollisilla menetelmillä.
The adolescents (n=70) described multiple concerns in their lives, but also hopes.
Nuoret (n=70) kuvasivat lukuisia elämäänsä liittyviä huolia, mutta myös toiveita.
The reduce was not statistically significant at 3– 5 month’s follow-up.
Vaikutus ei ollut tilastollisesti merkitsevä 3–5 kk seurannassa.
Some adolescents had difficulties with the system and did not experience getting help.
Osalla nuorista oli vaikeuksia käyttää ohjelmaa ja he eivät kokeneet saavansa siitä apua.
Adolescents (n=46) provided positive feedback on web-based support system and found it to be reliable and appropriate for them.
Nuoret (n=46) antoivat palautetta verkkopohjaisen tukiohjelman käytöstä ja kokivat sen pääosin myönteisenä ja luotettava sekä heille tarkoitetuksi.
Further, 15 studies (16 articles) were included in the meta-analysis.
Meta-analyysiin valittiin 15 tutkimusta (16 artikkelia).
Adolescents in the intervention group left the study earlier than those in control group.
Nuoret keskeyttivät tutkimuksen interventioryhmässä useammin verrattuna kontrolliryhmään.
Positive experiences by adolescents encourage the use, but those interventions are not suitable for everyone.
Nuorten myönteiset kokemukset tukevat verkkopohjaisten interventioiden käyttöä, mutta silti ne eivät sovi kaikille.
Second, the needs of adolescents, based on their own concerns, hopes and social relationships, were explored from their perspective when they visited adolescent psychiatric outpatient clinics.
Toisessa vaiheessa selvitettiin nuorten tarpeita perustuen huoliin, toiveisiin ja ihmissuhteisiin heidän ollessa asiakkaina nuorisopsykiatrian poliklinikoilla.
A mixed methods study in three phases was conducted.
Tutkimus toteutettiin kolmivaiheisena monimenetelmätutkimuksena.
First, a systematic literature review was carried out to describe web-based interventions and examine their impact.
Ensimmäisessä vaiheessa tehtiin systemaattinen kirjallisuuskatsaus interventioiden kuvauksista ja vaikuttavuudesta.
The different needs of adolescents with depression should be taken into account when developing web-based interventions or planning treatment for them.
Erilaiset tarpeet tulee ottaa huomioon, kun kehitetään verkkopohjaisia interventioita tai suunnitellaan hoitoa masentuneille nuorille.
Ideas to increase interaction and add detailed information about depression on sites were given.
Kehittämisehdotukset liittyivät vuorovaikutuksen lisäämiseen ja masennukseen liittyvän tiedon tarkentamiseen.
Third, feedback on the web-based support system was gathered.
Kolmannessa vaiheessa kuvattiin nuorten antama palaute verkkopohjaisesta tukiohjelmasta.
Web-based interventions are potentially useful for supportingmental health among adolescents with depression and complementing current services.
Verkkopohjaiset interventiot tarjoavat käyttökelpoisen menetelmän masentuneiden nuorten mielenterveyden tukemiseksi ja palveluiden täydentämiseksi.