natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Baltic and Arctic sea-ice bacterial communities were significantly different; however, a few members of common sea-ice bacterial genera, such as Polaribacter and Shewanella, were closely related, pointing to similar selection in ice, regardless of differences in the prevailing environmental conditions.
Kokonaisuudessaan Itämeren ja Pohjoisen jäämeren yhteisöt olivat erilaisia, mutta yhteisöistä havaittiin myös muutamia bakteerisukuja kuten Polaribacter ja Shewanella, joiden 16S rRNA geeniä koodaavat DNA-jaksot olivat keskenään hyvin samankaltaisia (>97%).
The sea-ice habitat provides an example of the enormous capacity of bacteria to adapt to changing environments and how minor members of the bacterial community can become predominant when environmental conditions change.
Merijään bakteeriyhteisöjen muodostuminen on esimerkki bakteerien huomattavasta kyvystä sopeutua muuttuviin ympäristöolosuhteisiin sekä ympäristöolosuhteiden muutoksen nopeasta heijastumisesta bakteeriyhteisöjen rakenteeseen.
During the early stages of sea-ice formation, the bacterial communities were similar to the parent water communities, suggesting that the parent water determines the initial sea-ice bacterial community composition.
Jään muodostuessa bakteeriyhteisöt olivat hyvin samankaltaisia kuin vedessä mikä viittaa lähtöveden bakteeriyhteisön määräävän jään bakteeriyhteisön koostumuksen jäätymisen alkaessa.
During ice formation, organic and inorganic components in the parent seawater are concentrated into saline brines within the ice, which serve as a habitat for diverse auto- and heterotrophic organisms, including bacteria.
Merijään muodostuessa, meriveteen liuenneet orgaaniset ja epäorgaaniset ainesosat väkevöityvät toisiinsa takertuneiden jääkiteiden väliin muodostaen jään sisälle pieniä suolavesikanavia ja taskuja.
This indicates successful adaptation of sea-ice bacteria to major shifts in temperature and salinity during ice formation.
Tulos viittaa bakteerien kykyyn sopeutua nopeasti muuttuvaan suolaisuuteen ja lämpötilaan.
This thesis characterises sea-ice bacterial communities during ice formation and during the winter/spring transition phase when the community composition is poorly known.
Väitöskirjatyöni tarkoituksena oli kartoittaa bakteeriyhteisöjen rakennetta ja dynamiikkaa sekä merijään muodostuessa että kevättalvella, jolloin bakteeriyhteisön rakenne on puutteellisesti tunnettu.
Since bacterial groups vary by their metabolic traits and participation in biogeochemical processes, knowledge of the bacterial community structure and its seasonal variation is essential for an understanding of ice biogeochemistry.
Jotta voisimme ymmärtää eri bakteeritaksonien tehtävät merijään biogeokemiallisissa kierroissa, on selvitettävä kuinka bakteeriyhteisöt muodostuvat ja kuinka ne muuttuvat vuodenaikojen mukaan.
In the experimental system, the bacterial communities were able to respond to altered substrate availability immediately after ice formation.
Bakteeriyhteisöt muuttuivat kokeellisissa olosuhteissa hyvin nopeasti jäätymisen alettua kun veteen lisättiin liuennutta orgaanista ainesta.
In addition, the effect of the dissolved organic matter regime on bacterial community formation was investigated in an experimental sea-ice system with North Sea water.
Bakteeriyhteisöjä tutkittiin myös kokeellisessa tutkimuksessa, jossa selvitettiin liuenneen orgaanisen aineksen laadun ja määrän vaikutusta muodostuviin bakteeriyhteisöihin.
The main methods applied were terminal-restriction fragment length polymorphism and/or Illumina Miseq sequencing together with bacterial production and abundance measurements.
Bakteeriyhteisöjen rakennetta tutkittiin 16S rRNA geenin päätekatkokirjoanalyysillä ja DNA-jaksotuksella sekä vakiintunutta Sangerin jaksotusmenetelmää että syväjaksotusta käyttäen.
Hierarchical classification and chemoinformatics analysis has been used to visualize and analyse the screening results.
Hyödynnän hierarkista luokittelua ja kemoinformatiikkaa seulontatulosten analysoinnissa ja esittämisessä.
Selective molecules could be used in treatment of high blood pressure, in the alleviation of withdrawal symptoms, and as anaesthetic with fewer side effects than the current drugs.
Alatyyppiselektiivisiä molekyylejä voitaisiin hyödyntää verenpainetaudin hoidossa, lievittämään vieroitusoireita sekä nykyisiä lääkkeitä vähemmän haittavaikutuksia aiheuttavana anesteettina.
To define the affinity of a small set of antagonists and outline the involvement of the first transmembrane helix in ligand binding, a competition binding assay has been used with chimera receptors where the first transmembrane helix has been swapped between the three subtypes.
Määrittääkseni pienen antagonistijoukon affiniteetin ja tutkiakseni ensimmäisen kalvon läpäisevän heliksin (TM1) osuutta sitoutumiseen käytin kilpailevaa sitoutumiskoetta ja kimeerisiä reseptoreita, joissa ensimmäistä kalvon läpäisevää heliksiä (TM1) vaihdettiin kolmen reseptorialatyypin välillä.
The other proteins included in this dissertation are the three subtypes of the α2-adrenoceptors, G-protein coupled receptors, involved in the signalling pathway of adrenaline and noradrenaline.
Käsittelen väitöskirjassani myös kolmea α2-adrenoseptorin alatyyppiä, jotka kuuluvat G proteiinikytkentäisiin reseptoreihin ja osallistuvat adrenaliinin ja noradrenaliinin signalointiin.
With the intent to define the different assays and identify the effect that small molecules have on the ABCC2-transport, a small set of eight compounds and, subsequently a larger library of compounds were tested with the different assays.
Arvioidakseni näitä kokeita ja pienmolekyylien vaikutusta ABCC2-kuljetukseen testasin eri koeasetelmissa ensin kahdeksan yhdistettä ja sitten suuremman yhdistekirjaston.
Additionally, the aim was to identify and characterise novel ABCC2 inhibitors, 16 inhibitors have been identified from the larger library and classification models were built to identify important descriptors that were able to discriminate inhibitors from inactive molecules.
Tunnistin 16 uutta ABCC2-inhibiittoria, ja rakensin deskriptoripohjaisen luokittelumallin erottelemaan estäjät inaktiivisista yhdisteistä.
Three assays are commercially available, which use different probes to define the ABCC2- transport.
Kaupallisesti on saatavilla kolmeen eri testiyhdisteeseen perustuvia ABCC2-kuljetuskokeita.
A clear subtype characterization/profile of these proteins is not available.
Näiden reseptorialatyyppien karakterisointi on toistaiseksi puutteellinen.
The most common way to study the interactions between small molecules and ABCC2 transporter is by a vesicle transport assay.
Yhdisteiden ABCC2-vuorovaikutuksia tutkitaan yleisesti vesikkelikuljetuskokeella.
Molecular modelling has been used to explain the different binding affinities to the chimera receptors.
Selitän havaittuja affiniteettieroja molekyylimallinuksen avulla.
Additionally, the aim was to identify novel α2B-adrenoceptor selective compounds, thus a mid-sized library has been screened using a miniaturized binding assay.
Lisäksi seuloin keskikokoisen yhdistekirjaston miniatyrisoidulla sitoutumiskokeella tunnistaakseni uusia α2B adrenoseptoriselektiivisiä yhdisteitä.
In addition, some unpublished results are presented, the homology model of ABCC2 and further insights into the SAR of ABCC2 modulators.
Esitän myös ABCC2-moduloinnin rakenne-aktiivisuussuhteet neljälle ydinrakenteelle ja käsittelen lisäksi joitakin julkaisemattomia tuloksia, kuten ABCC2-proteiinista rakennettua homologimallia ja jatkotutkimusta ABCC2-modulaattorien rakenne-aktiivisuussuhteista.
The first protein presented in this dissertation is the ABCC2 transporter, also known as the multidrug resistance associated protein 2 (MRP2), an efflux transporter expressed in polarized cells where it effluxes a variety of both endogenous and exogenous molecules out of the cell.
Se on polarisoituneissa soluissa ilmentyvä efflux-kuljetinproteiini, joka pumppaa monia endogeenisiä ja eksogeenisiä molekyylejä ulos soluista.
The main goal of this dissertation is to identify novel modulators acting on ATP Binding Cassette subfamily C member 2 (ABCC2) transporters and α2-adrenoceptors subtypes.
Väitöskirja käsittelee uusien ABCC2-kuljetinproteiinin modulaattoreiden ja α2 adrenoseptorialatyyppien inhibiittoreiden tunnistusta sekä kokeellisia että laskennallisia menetelmiä käyttäen.
The thesis consists of four articles and the summary.
Väitöskirja koostuu neljästä artikkelista ja yhteenvedosta.
A Medical Legal and Legal Sociological Study.
Lääkintäoikeudellinen ja oikeussosiologinen tutkimus.
About 20 per cent of the children are taken in compulsory care.
20 prosenttia lapsista on sijoitettu tai otettu huostaan.
The number of men and women with disorders is the same, but women have about two times more severe and mood disorders than men and men two times more substance abuse than women.
Häiriöistä kärsiviä naisia ja miehiä on yhtä paljon, mutta naisilla on enemmän vakavia ja mielialahäiriöitä, miehillä puolestaan enemmän päihdeongelmia.
The main recommendation to improve the system is a law-based psychiatric evaluation of parents when the dispute is at risk of escalation.
Tärkein suositus on lakisääteinen psykiatrinen tutkimus vanhemmille, jos huoltoriita uhkaa pitkittyä.
Parents Mental Disorders and Parental Alienation in Custody Disputes.
Vanhempien mielenterveyshäiriöt ja vieraannuttaminen lapsen huoltöriidoissa.
The aim of the thesis is to find out solutions for a better management of custody disputes.
Tutkimuksen tavoite on esittää suosituksia huoltoriitajärjestelmän parantamiseksi, erityisesti kiistojen lyhentämiseksi.
After the dispute has continued four years, practically all families are clients of child protection.
Vähintään neljä vuotta jatkuneissa kiistoissa asiakkuus on käyt.
To study the circumstances in the litigating families and the proceedings an empirical research was performed by getting information about court cases, in which the other parent has tried to get an enforcement of a court order concerning his/her access to the child. Court decisions were supplemented with other kinds of decisions concerning the same children and their parents, especially custody decisions, and information about the family relations, occupational status, compulsory care and other social services, mental health, debts, criminality, and deaths.
Yhteenveto koostuu suurimmaksi osaksi empiirisestä tutkimuksesta, jonka aineistoa on lähdetty kokoamaan tapaamisoikeuden ja huollon täytäntöönpanoratkaisujen päätöksistä ja asiakirjoista ja täydennetty asianosaisia ja lapsia koskevilla muilla tiedoilla.
The articles are written about the problems present in high-conflict custody disputes; the parents mental disorders and their proneness to alienate their children from the other parent.
Artikkelit käsittelevät huoltoriitoja käyvien vanhempien harjoittamaa vieraannuttamista ja psykiatrisia häiriöitä sekä lapsille em. syistä tulevia ongelmia.
3) Of all 103 families 69 (67 per cent) are clients of child protection; in the long cases all exception one family.
Huoltoriitoja käyvistä perheistä 67 prosenttia on lastensuojelun asiakkaita.
Results: 1) 40 percent of all litigants suffer from a psychiatric disorder or substance abuse.
Tuloksia: 40 prosentilla asianosaisista on jokin häiriö tai päihdeongelma, mikä tarkoittaa että huoltoriitojen asianosaisten sairastavuus on kaksinkertainen normaaliväestöön verrattuna.
The litigants in the short and middle lenght disputes have nearly same amount of disorders.
Häiriöistä kärsivien osuus on alempi lyhyissä kiistoissa ja kasvaa siirryttäessä pidempiin kiistoihin.
4) Litigants have also much umemployment, unability to work, economic and housing problems,and the number of litigants with these problems grows as the disputes get longer.
Samoin käy vieraannuttavasti käyttäytyvien vanhempien osuudelle ja taloudellis-sosiaalisista ongelmista kärsivien osuudelle.
The highest SIRs were found in cancer sites that are related to alcohol consumption.
Suurimmat SIR-luvut havaittiin syövissä, jotka liittyvät alkoholin kulutukseen.
Exposure to tobacco smoke significantly increases the risk of several diseases including cancer, cardiovascular and pulmonary diseases.
Tupakansavulle altistuminen lisää merkittävästi riskiä sairastua esimerkiksi syöpään sekä sydän- verisuoni- ja keuhkosairauksiin.
The median nicotine concentration in restaurants decreased from 11.7 μg/m³ to 0.1 μg/m³ between 2004 and 2010.
Keskimääräinen nikotiinipitoisuus ravintoloiden sisäilmassa laski vuosina 2004-2010 tasosta 11.7 μg/m³ tasolle 0.1 μg/m³.
The highest numbers of excess cases among male waiters were in lung cancer (n=282) and cancer of the pharynx (n=92).
Suurin ylimääräisten syöpätapausten määrä miestarjoilijoilla oli keuhkosyövässä (n=282) ja nielusyövässä (n=92).
During the study period (1961-2005), the overall risk of cancer among male waiters was 1.46 (95% confidence interval 1.41-1.51) and among female waiters 1.09 (1.07-1.11).
Syövän kokonaisilmaantuvuus oli ravintolatyöntekijöillä suurempi kuin väestössä keskimäärin: Vakioitu ilmaantuvuussuhde (SIR) oli miestarjoilijoilla 1,46 (95 %:n luottamusväli CI 1,41-1,51) ja naistarjoilijoilla 1,09 (1,07-1,11).
Between 2007 and 2009, the prevalence of work-related respiratory symptoms decreased from 18% to 4% and that of eye symptoms from 23% to 6%.
Vuosina 2007-2009 ravintolatyöntekijöiden hengitystieoireiden esiintyvyys laski 18 %:sta 4 %:iin ja silmäoireiden 23 %:sta 6 %:iin.
RESULTS: The prevalence of restaurant workers who were not exposed to SHS at work increased from 34% to 54% during 1999-2007.
TULOKSET: Tupakansavulle altistumattomien ravintolatyöntekijöiden määrä kasvoi 34 %:sta 54 %:iin vuosina 1999-2007.
In 2000, a reform in tobacco legislation was launched in Finland according to which restaurants had to reserve non-smoking areas for their clients.
Vuonna 2000 Suomessa tuli voimaan ravintoloita koskeva tupakkalaki, jonka mukaan ravintoloiden tuli varata osa asiakastiloista tupakoimattomille asiakkaille.
The total ban on smoking in restaurants also decreased the prevalence of work-related respiratory and eye symptoms among restaurant workers, which most likely was associated with the decrease of exposure to SHS at work.
Tupakoinnin totaalikielto vähensi merkittävästi myös työntekijöiden työperäistä hengitysteiden ja silmien oireilua, mikä todennäköisimmin liittyi vähentyneeseen tupakansavulle altistumiseen.
AIM OF THE STUDY: The overall purpose of the present study was to assess the impact of tobacco legislation on the occupational exposure to tobacco smoke in Finnish restaurants.
TAVOITE: Tutkimuksen keskeinen tavoite oli arvioida ravintoloita koskevan tupakkalain toteutumista ja sen vaikutuksia ravintolatyöntekijöiden altistumiseen tupakansavulle työssä.
Prohibition of smoking in workplaces effectively protects workers against occupational exposure to secondhand smoke (SHS).
Tupakoinnin kieltäminen työpaikoilla on tehokkaasti suojannut työntekijöitä tupakansavulle altistumiselta.
The risk of cancer among male and female waiters was higher than among the general population in the five Nordic countries.
Todettu tarjoilijoiden riski sairastua syöpään oli kohonnut muuhun väestöön verrattuna viidessä pohjoismaassa.
Smoking restrictions proceeded gradually so that in 2007 a total ban on smoking was enacted in Finnish restaurants.
Siitä alkaen tupakointikielto on edennyt asteittain vuoteen 2007 saakka, minkä jälkeen tupakointi kiellettiin kokonaan ravintoloiden yhteisissä asiakastiloissa.
This may be explained by high prevalence of smoking, heavy occupational exposure to tobacco smoke and high alcohol consumption among the subjects.
Tämä voi johtua siitä, että tarjoilijat tupakoivat muuta väestöä yleisemmin, altistuvat työssään tupakansavulle ja käyttävät alkoholia muuta väestöä enemmän.
The aim was to compare the effects of partial restrictions and a total prohibition of smoking in reducing the exposure to SHS among restaurant workers.
Tavoitteena oli lisäksi verrata osittaisen tupakointikiellon ja totaalikiellon eroja työntekijöiden tupakansavulle altistumisessa.
Additionally, the risk of restaurant waiting personnel to develop cancer was evaluated in five Nordic countries.
Tutkimuksessa haluttiin myös arvioida ravintolatyöntekijöiden riskiä sairastua syöpään viidessä pohjoismaassa.
CONCLUSION: The reform of Finnish tobacco legislation in 2000 that only partially prohibited smoking in restaurants until 2007 decreased occupational exposure to SHS but was not fully effective in protecting restaurant workers from exposure to SHS at work, whereas the total prohibition of smoking in 2007 significantly decreased restaurant workers exposure to SHS.
PÄÄTELMÄT: Vuonna 2000 voimaan tullut ravintoloita koskeva tupakkalaki, joka aluksi kielsi tupakoinnin ravintoloissa vain osittain, vähensi altistumista tupakansavulle, mutta ei täysin suojannut ravintolatyöntekijöitä.
MATERIAL AND METHODS: The present thesis collects the data concerning exposure to SHS in restaurant work using national questionnaire surveys conducted in 1999, 2001, 2003, 2007, 2009 and 2010 among Finnish restaurant workers (I, II and III).
AINEISTO JA MENETELMÄT: Väitöskirjatutkimusta varten toteutettiin vuosittaiset valtakunnalliset kyselytutkimukset 3000:lle ravintolatyöntekijöille sekä sisäilman pitoisuusmittaukset ravintoloihin ajanjaksolla 1999-2010.
Between 2007 and 2009, the prevalence of restaurant workers who were not exposed to SHS at work increased from 54% to 82%.
Vuosina 2007-2009 tupakansavulle altistumattomien määrä kasvoi 54 %:sta 82 %:iin.
In order to assess the risk of cancer among restaurant workers, data were collected from the database of the Nordic Occupational Cancer (NOCCA) study.
Ravintolatyöntekijöiden syöpäriskiä varten kerättiin tiedot viiden pohjoismaan yhteisestä Nordic Occupational Cancer eli NOCCA-aineistosta.
The prevalence of those who reported more than 4 hours of exposure to tobacco smoke during their work shift decreased from 46% to 24%.
Tupakansavulle yli 4 tuntia työvuoron aikana altistuneiden määrä puolestaan laski 46 %:sta 24 %:iin samana ajanjaksona.
However, Finnish restaurant employees have still been exposed to SHS at work until recent years.
Ravintolatyöntekijät ovat yksi viimeisistä ammattiryhmistä, jotka ovat viime vuosiin saakka altistuneet tupakansavulle työssään Suomessa.
Among this study population, we focused on the group of waiters, comprising 16,134 males and 81,838 females.
Aineistosta poimittiin tarjoilijat (16 134 mies- ja 81 838 naistarjoilijaa), joiden syöpäilmaantuvuutta seurattiin pisimmillään 45 vuotta.
Among female waiters the highest numbers of excess cancer cases were in lung cancer (n=718) and in cancer of the cervical uterus (n=314).
Naistarjoilijoilla oli 718 ylimääräistä keuhkosyöpää ja 314 kohdunkaulan syöpää.
The prevalence of restaurant workers who were exposed to SHS more than 4 hours a day at work decreased from 24% to 4%.
Yli 4 tuntia tupakansavulle altistuneiden määrä laski 24 %:sta 4 %:iin samana ajanjaksona.
In the follow-up, the positive effects of the strict tobacco legislation remained intact.
Seuranta osoitti, että tiukka tupakkalaki pysyi tehokkaana vielä kolme vuotta kiellon tultua voimaan.
Social and cultural sustainability were combined in the claims, so a total of 63 claims was presented.
Sosiaalinen ja kulttuurinen kestävyys yhdistettiin väittämissä, joten väittämiä esitettiin yhteensä 63.
It might also be good to do research on this same area using some other approach.
Samaa tutkimusaihetta kannattaisi tarkastella myös jollain toisenlaisella lähestymistavalla.
The response percentage in these interviews was 81.
Vastausprosentti oli 81.
34 experts and researchers were interviewed for this study.
Tutkimusta varten haastateltiin 34 suosituksien laadintaan osallistunutta asiantuntijaa ja tutkijaa.
The aim of Best Practice Guidelines for Forest Management is to ensure that forest management is ecologically, economically, socially and culturally sustainable.
Hyvän metsänhoidon suositusten tavoitteena on varmistaa, että metsien käsittely on ekologisesti, taloudellisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti kestävää.
In addition, it was possible for the interviewees to give informal arguments after every claim.
Lisäksi jokaisen vastauksen jälkeen haastateltavilla oli mahdollista antaa vapaamuotoisia perusteluja.
The results indicate that the majority of the recommendations in the guidelines is sustainable.
Tulosten mukaan suurin osa esitetyistä toimenpidesuosituksista on kestäviä.
The guidelines have been compiled as an extensive cooperation process with Forest Development Centre Tapio.
Suositukset on laadittu Suomessa laaja-alaisena yhteistyöprojektina Metsätalouden kehittämiskeskus Tapion johdolla.
Only in the claims dealing with stump lifting, low-quality tree removing, whole tree harvesting on VT-sites and foliage and branch collecting, the average calculated from all Likert –answers was negative.
Ainoastaan kannonnostoon, huonolaatuisten puiden poistamiseen, kokopuun korjuuseen kuivahkoilla kankailla ja latvusmassan korjuuseen liittyvissä väittämissä vastausten keskiarvot olivat negatiivisia.
Best Practice Guidelines for Forest Management and Energy Wood Harvesting and Cultivation is a handbook for forest owners and professional foresters.
Hyvän metsänhoidon suositukset energiapuun korjuuseen ja kasvatukseen on tarkoitettu metsänomistajien ja metsäammattilaisten käsikirjaksi.
It should also be studied how Best Practice Guidelines should be developed so that they could support practical forest workers as effectively as possible.
Jatkotutkimuksissa pitäisi myös selvittää, miten Hyvän metsänhoidon suosituksia pitäisi kehittää, että niistä olisi mahdollisimman paljon hyötyä käytännön työtä tekeville metsäammattilaisille.
In every topic, all three dimensions of sustainability were examined.
Väittämiä esitettiin yhteensä 21:stä aiheesta, joista jokaisessa tarkasteltiin kestävyyden kaikkia kolmea ulottuvuutta.
The results indicated that the biggest benefits from social and cultural sustainability are the positive effects on employment in homeland.
Vastausten mukaan energiapuun sosiaalisen ja kulttuurisen kestävyyden edistävä vaikutus perustuu erityisesti työllistävään vaikutukseen kotimaassa.
In future research it should be studied how energy wood harvesting and cultivating guidelines should be developed in the operations whose sustainability was questioned.
Jatkotutkimuksissa tulisi selvittää erityisesti, miten korjuun ja kasvatuksen ohjeita tulisi kehittää niissä työlajeissa, joiden kestävyys kyseenalaistettiin.
In this work it was shown that energy wood harvesting and cultivating in Finland is usually sustainable if the recommendations are followed.
Tässä työssä osoitettiin asiantuntija- ja tutkijahaastattelun perusteella, että energiapuun korjuu ja kasvatus Suomessa on pääosin kestävää, jos laadittuja suosituksia noudatetaan.
In this master´s thesis it was studied if the harvesting and cultivating of energy wood is ecologically, economically, socially and culturally sustainable if it is done by following Forestry Development Centre Tapio´s guidelines for Best Forestry Practices for Energy Wood harvesting and cultivating.
Tässä työssä selvitettiin, onko energiapuun korjuu ja kasvatus ekologisesti, taloudellisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti kestävää, jos se tehdään teoksen Hyvän metsänhoidon suositukset energiapuun korjuuseen ja kasvatukseen sisältämien suositusten mukaisesti.
The aim of the study was also to find out how energy wood harvesting and managing practices should be developed according to experts.
Tutkimuksen tavoitteena oli myös selvittää, miten energiapuun korjuu- ja kasvatussuosituksia pitäisi asiantuntijoiden ja tutkijoiden mukaan kehittää.
The biggest need for the recommendations is among forest harvesting workers, for example harvester drivers and forest workers.
Tulosten perusteella metsänhoidon suosituksille on Suomessa tarvetta ja ohjeistusta pitäisi osoittaa nimenomaan korjuuta tekevälle henkilöstölle, kuten metsäkoneen kuljettajille ja metsureille.
In the informal arguments, the most important concerns were nutrient loss from forests and forest owners´ economical benefits in energy wood harvestings.
Vastauksissa tuotiin esille erityisesti huoli ravinteiden riittämisestä ja metsänomistajan taloudellisesta hyödystä.