natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This reading culture, which has been characteristic of the teaching of literature in Swedish schools, too, is considered to have educational advantages in that it helps to train young people to encounter the reality of their future life, including its problems and conflicts.
Tällaisella lukemiskulttuurilla, jonka ruotsalainen tutkimus on todennut viime vuosikymmeninä olleen ominaista myös Ruotsin lukioiden kirjallisuudenopetukselle, katsotaan olevan kasvatuksellisia etuja, koska sen avulla valmennetaan nuoria kohtaamaan tulevan elämänsä todellisuutta, mm. sen ongelmia ja ristiriitoja.
The research objects are the status of the teaching of literature as part of native language instruction in the overall teaching of upper secondary schools, the goals of the teaching of literature, and the criteria for choosing the set books, the quantity and quality of the literature read, literature favoured by the pupils and its relation to other set books, approaches to literature used in the teaching, the emphases in the teaching of literary history, and the relation of literature instruction to the reading habits of the Finnish adult population.
Tutkimuksen kohteina ovat kirjallisuudenopetuksen asema äidinkielenopetuksen osana ja lukio-opetuksen kokonaisuudessa, kirjallisuudenopetuksen tavoitteet ja opetuksen yhteydessä luetun kirjallisuuden valintaperusteet, luetun kirjallisuuden määrä ja laatu, oppilaiden suosikkikirjallisuus ja sen suhde opetuksen yhteydessä luettuun kirjallisuuteen, opetuksessa käytetyt kirjallisuuden tarkastelutavat, kirjallisuudenhistorian opetuksen painopisteet sekä koulun kirjallisuudenopetuksen suhde suomalaisen aikuisväestön lukutapoihin.
The study is defined as multidisciplinary research; in other words, its results are interpreted from the viewpoint of educational and pedagogical sciences, educational policy research, as well as literary research, especially reception aesthetics, and finally system analysis.
Tutkimus on monitieteinen eli sen tuloksia tulkitaan kasvatus- ja opetustieteiden, koulutuspolitiikan tutkimuksen sekä kirjallisuustieteen, erityisesti reseptioestetiikan, näkökulmasta sekä lopuksi myös systeemianalyyttisesti.
This is the first follow-up study concerning the teaching of literature in Finnish upper secondary schools.
Tutkimus on ensimmäinen suomalaisen lukion kirjallisuudenopetusta koskeva seurantatutkimus.
In this connection, the number of those courses in the native language and literature which were compulsory for all pupils was reduced by 25%, while the number of optional advanced and applied courses was increased.
Tässä yhteydessä kaikille oppilaille pakollisia äidinkielen ja kirjallisuuden kursseja vähennettiin 25 % ja lisättiin vastaavasti vapaavalintaisia kursseja.
The study clarifies the effects of the above changes on the teaching of literature.
Tutkimuksessa selvitetään erityisesti em. muutosten vaikutuksia lukion kirjallisuudenopetukseen.
In 1982, the schools introduced a system of modular and periodical study, which meant that the curricula of all subjects, including that of the native language and literature, were renewed.
1982 lukioissa siirryttiin kurssimuotoiseen jaksolukujärjestelmään ja uudistettiin kaikkien aineiden, myös äidinkielen ja kirjallisuuden, opetussuunnitelma.
The limited number of optional courses in literature has not been able to compensate for the loss of literature courses which would be compulsory for all pupils.
Kirjallisuuden vapaavalintaisia kursseja tarjotaan ja valitaan niin vähän, että ne eivät ole pystyneet korvaamaan kaikille pakollisen kirjallisuudenopiskelun kokemaa menetystä.
The study covers a period of time when upper secondary school instruction was going through major changes.
Seurantatutkimus koskee ajanjaksoa, jolloin lukion opetus koki Suomessa suuria muutoksia.
Taking into account that literature is of great importance to national culture, the study finally concludes that the present educational policy has eroded the national cultural foundation which should have a central role in general education.
Tutkimuksessa päädytään johtopäätökseen, että ottaen huomioon kirjallisuuden merkitys kansalliselle kulttuurille markkinaperusteinen koulutuspolitiikka on murentanut kansallista kulttuuripohjaa, jonka luomisen tulisi yleissivistävässä koulutuksessa olla keskeisessä asemassa.
One of the main results of the study is that the new educational policy, based on a market economy and supporting freedom of choice, reflected on the 1994 curriculum and its allocation of teaching hours in such a way that it has weakened the status of the teaching of literature in upper secondary schools and has considerably reduced young people s opportunities to familiarise themselves with fiction.
Tutkimuksen keskeisiä tuloksia on se, että markkinaperusteinen, valinnaisuutta suosiva koulutuspolitiikkka, joka sai ilmauksensa vuoden 1994 lukion uudessa tuntijaossa ja opetussuunnitelmassa, on heikentänyt kirjallisuudenopetuksen asemaa lukiossa ja olennaisesti vähentänyt lukionuorison mahdollisuuksia tutustua kaunokirjallisuuteen.
Juha Rikama´s academic dissertation Lukion kirjallisuudenopetus 1990-luvun jälkipuoliskon Suomessa opettajien arviointien valossa (Teaching of literature in Finnish upper secondary schools in the latter half of the 20th century as assessed by teachers) clarifies the teaching of literature in Finnish upper secondary schools and the changes that have taken place in it.
FL Juha Rikaman väitöskirja Lukion kirjallisuudenopetus 1900-luvun jälkipuoliskon Suomessa opettajien arviointien valossa selvittää Suomen lukioiden kirjallisuudenopetusta ja siinä tapahtuneita muutoksia opettajille vuosina 1980, 1990 ja 2001 lähetettyyn kirjallisuudenopetusta koskevaan kyselylomakkeeseen annettujen vastausten avulla.
In 1994, the allocation of teaching hours per subject was renewed in such a way that pupils were now able to choose independently more subjects and courses than before.
1994 uudistetussa tuntijaossa ja opetussuunnitelmassa lisättiin oppilaiden mahdollisuuksia valita itse opiskelemiaan aineita ja kursseja.
In addition, the national school leaving examination in the native language and literature was also reformed in 1992 so that the test was supplemented with literature-related tasks in which pupils were required to analyse and interpret texts of fiction.
1992 lukio-opiskelun päätteeksi suoritettava äidinkielen ja kirjallisuuden valtakunnallinen päättökoe uudistettiin mm. siten, että kirjallisuustehtäviä lisättiin ja oppilailta vaadittiin kykyä analysoida ja tulkita annettuja kaunokirjallisia tekstejä.
The second essential result of the study is that in the research period, the teaching of literature has been characterised by so-called integrative reading culture which relates texts of fiction and non-fiction.
Toinen tämän tutkimuksen keskeinen tulos on se, että lukion kirjallisuudenopetukselle on tutkitulla ajanjaksolla ollut ominaista ns. integratiivinen, kaunokirjallisia tekstejä ja asiatekstejä toisiinsa suhteuttava lukemiskulttuuri, jonka lähtökohtana on se, että kaunokirjallisuuskin saa viime kädessä merkityksensä viittaussuhteestaan todellisuuteen.
In the background of this change in educational policy in the latter half of the previous century it is possible to see a strong ideology based on a market economy.
Tämän koulutuspoliittisen muutoksen taustalla oli viime vuosisadan lopulla voimistuneesta markkinatalousideologiasta nouseva pykimys purkaa keskusjohtoista sääntelyä ja lisätä oppilaiden valinnanvapautta myös yleissivistävässä koulutuksessa.
On the one hand, the renewal of the school leaving examination in the native language and literature in 1992 has strengthened the teaching of literature, since the test requires that pupils are now more purposefully taught to analyse and interpret texts of fiction.
Äidinkielen ja kirjallisuuden valtakunnallisen päättökokeen uudistaminen 1992 on toisaalta vahvistanut kirjallisuudenopetusta, koska siihen valmistautuminen edellyttää aikaisempaa määrätietoisempaa kaunokirjallisten tekstien analyysin ja tulkinnan opetusta, toisaalta se on suunnannut opetusta lyhyisiin kaunokirjallisiin teksteihin kuten runoihin ja novelleihin, jolloin tutustuminen romaanikirjallisuuteen on olennaisesti vähentynyt.
The vast majority of this cohort returned to work within two months (91.7%).
Valtaosa potilaista palasi töihin kahden kuukauden kuluessa vammasta.
Classic injury severity variables (i.e., duration of unconsciousness, Glascow Coma Scale scores, and duration of post traumatic amnesia) were not associated with length of time to return to work.
Klassiset vammamuuttujat (tajuttomuuden kesto, Glascow Coma Scale pistemäärä sekä posttraumaattisen muistiaukon pituus) eivät ennustaneet sairasloman pituutta.
Biopsychosocial Outcome After Mild Traumatic Brain Injury
Biopsykososiaaliset muutokset lievän aivovamman jälkeen
Four weeks following injury, patients with MTBI reported more post-concussion symptoms than healthy controls but did not perform more poorly than healthy controls on cognitive testing.
Lievän aivovamman saaneet potilaat raportoivat enemmän aivovamman jälkeisiä oireita kuin terveet verrokit, mutta eivät kuitenkaan suoriutuneet verrokkeja heikommin kognitiivisissa testeissä.
The aim of this thesis was to examine biopsychosocial outcome from adult MTBI.
Väitöskirjan tavoitteena oli arvioida lievän aivovamman jälkeiseen oirekuvaan liittyviä biopsykososiaalisia tekijöitä.
Many patients with MTBI experience subjective deficits in cognitive functioning despite the lack of macroscopic abnormalities on conventional neuroimaging (magnetic resonance imaging, MRI; computed tomography, CT).
Kokonaistilanteen arviointia vaikeuttaa se, että potilaiden kokemilla oireilla sekä neuropsykologisilla tutkimuslöydöksillä on heikko korrelaatio perinteisten kuvantamislöydösten (magneettikuvaus, MRI; tietokonekerroskuvaus, CT) kanssa.
Yet, MTBI falls on a broad spectrum, from very mild neurometabolic changes in the brain with rapid recovery to permanent structural brain damage.
Kyseessä on laajakirjoinen vamma, jonka seuraukset voivat vaihdella lievästä aivojen aineenvaihdunnan muutoksesta pysyviin rakenteellisiin aivovaurioihin.
In sum, this study showed that most patients with MTBI recover fully.
Tutkimuksen perusteella suurin osa lievän aivovamman saaneista potilaista toipui täysin.
Return to work during the first four weeks following MTBI was strongly predicted by a combination of age, multiple bodily injuries, intracranial abnormality on day-of-injury CT, and fatigue ratings.
Sen sijaan sairasloman pituutta ennustivat voimakkaasti ikä, liitännäisvammat, kallonsisäinen poikkeavuus CT kuvauksessa ja subjektiivinen väsyvyyden arvio.
MTBI patients with multifocal white matter changes did not show evidence of worse symptoms, cognitive impairment, or slower return to work compared to MTBI patients with broadly normal white matter.
Muutokset valkeassa aivoaineessa eivät kuitenkaan olleet yhteydessä toimintakykyyn: potilailla, joilla todettiin laaja-alaisia valkean aivoaineen muutoksia lievän aivovamman seurauksena, ei todettu enemmän oireita, kognitiivisia häiriöitä tai työhönpaluun hidastumista terveisiin kontrollihenkilöihin verrattuna.
Poor long-term outcome from MTBI is not well understood and remains controversial.
Laajasta tutkimustyöstä huolimatta pitkäkestoista oireilua lievän aivovamman jälkeen ei vielä ymmärretä hyvin.
Patients with MTBI were significantly more likely to show multifocal areas of diminished white matter on DTI compared to control subjects.
Diffuusiotensorikuvauksella todettiin lievän aivovamman saaneilla potilailla merkitsevästi enemmän laaja-alaisia muutoksia valkeassa aivoaineessa kontrolliryhmään verrattuna.
In most cases, the disturbance of brain function from MTBI appears to be related to dysfunction of brain metabolism rather than to structural damage.
Väitöskirjan tulokset eivät tue oletusta, jonka mukaan vaikeampi rakenteellinen vaurio lievissä aivovammoissa aiheuttaisi vaikeammat oireet kuin lievempi vaurio.
Mild traumatic brain injury (MTBI) is caused by either direct or indirect biomechanical force to the head.
Biopsykososiaaliset muutokset lievän aivovamman jälkeen Lievä traumaattinen aivovamma on monimutkainen patofysiologinen prosessi, joka vaikuttaa aivoihin.
At three weeks post injury, magnetic resonance imaging (MRI) including diffusion tensor imaging (DTI) of the whole brain was undertaken.
Potilaan kokeman oireiston ja aivojen rakenteellisten vaurioiden välistä yhteyttä tutkittiin käyttämällä diffuusiotensorikuvausta.
An extensive neuropsychological examination was conducted for each patient one month and one year following MTBI.
Toipumista mitattiin lisäksi tarkalla neuropsykologisella tutkimuksella, potilaan kokemilla oireilla ja työhön paluun nopeudella.
The study population consisted of patients for whom 24-hour ECG recordings were performed because of clinical reasons, and of 116 consecutive patients who were treated with transthoracic electrical cardioversion due to persistent AF (>3 month).
Tutkimusaineisto koostui potilaista, joille oli tehty 24 tunnin EKG-nauhoitus kliinisistä syistä sekä 116 potilaasta, jotka tulivat suunniteltuun rytminsiirtoon pitkäkestoisen eteisvärinän takia.
Turbulence onset was significantly higher during one hour before the AF than during the other hours of the recording, both in patients with structural heart diseases and in patients with lone AF (p In conclusion, specific changes in HR variability patterns are related to spontaneous onset, maintenance and recurrence of clinical AF episodes: 1) a decrease in the complexity of R-R intervals is a common phenomenon preceding the spontaneous onset of clinical AF episodes; 2) altered HR variability, reflecting changes in sympatho-vagal balance, predispose to perpetuation of AF episodes in patients with lone AF; 3) increased HR variability, reflecting enhanced vagal tone, is associated with recurrence of AF after cardioversion; and 4) R-R interval dynamics immediately after atrial ectopic impulses are blunted during one hour before the onset of spontaneous AF episodes compared to dynamics during the other hours of the recordings, suggesting that vagal inhibition in response to ectopic atrial excitation is absent, or even that a transient enhancement of vagal outflow occurs near the AF.
Sykevaihtelun spektrikomponenteista korkeataajuinen oli korkeampi ja matalataajuinen vähäisempi ennen pitkiä (>200 sekuntia, n=41) eteisvärinäepisodeja verrattuna lyhyisiin ( Yhteenvetona voidaan todeta, että 1) Sykkeen kompleksisuus vähenee ennen eteisvärinän alkua; 2) Idiopaattista eteisvärinää sairastavilla muutokset sykevaihteluparametreissä ennen eteisvärinäepisodien alkua ennustavat eteisvärinän kestoa kuvastaen autonomisen hermoston merkitystä eteisvärinän jatkumisessa; 3) Lisääntynyt sykevaihtelu, joka heijastaa lisääntynyttä vagaalista aktiivisuutta ennusti eteisvärinän uusiutumista rytminsiirron jälkeen; sekä 4) Eteislisälyönnit aiheuttavat vaimeamman sykkeen nopeutumisen viimeisen tunnin aikana ennen eteisvärinäepisodien alkua verrattuna muihin tunteihin vuorokausinauhoituksessa.
Traditional time and frequency domain measures of HR variability showed no significant changes before the onset of AF.
Perinteisissä aikaan ja frekvenssiin perustuvissa sykevaihteluparametreissä ei todettu muutosta ennen eteisvärinäepisodien alkua.
In animal models increased vagal outflow has been shown to play a major role in the initiation and the maintenance of atrial fibrillation (AF), but the role of the autonomic nervous system in the genesis and maintenance of clinical AF has not been well established.
Eläinmalleissa eteisvärinä on helpommin indusoitavissa ja ylläpidettävissä parasympaattisen aktiivisuuden vallitessa, mutta autonomisen hermoston osuus kliinisen eteisvärinän ilmaantumiseen ja kestoon on epäselvä.
This research was designed to assess the role of the autonomic nervous system in the initiation, maintenance and recurrence of clinical AF episodes by measuring various indexes of heart rate (HR) variability in relation to the occurrence and duration of clinical AF episodes.
Tässä työssä selvitettiin autonomisen hermoston osuutta kliinisen eteisvärinän syntyyn, kestoon ja uusiutumiseen analysoimalla erilaisia sykevaihteluparametrejä.
HR turbulence after atrial ectopic beats located 0 to 60 min before the onset of AF episodes was compared with the means of HR turbulence after atrial ectopic beats by hour in the rest of the recording in 39 patients with structural heart disease and in 29 patients with lone AF.
Viimeisen tunnin aikana ennen eteisvärinäepisodin alkua sijanneiden eteisperäisten lisälyöntien jälkeisiä sykkeen lyhytaikaisia muutoksia (turbulenssi) verrattiin eteislisälyöntien jälkeisiin sykkeen turbulenssien tunneittaiseen keskiarvoon muun nauhoituksen ajalta 39 rakenteellisen sydänvian omaavalta potilaalta sekä 29 potilaalta, joilla oli idiopaattinen eteisvärinä.
HR variability was analyzed from the entire recording in 78 patients after restoration of sinus rhythm with cardioversion.
Lisäksi sykevaihtelua analysoitiin pitkäkestoisen eteisvärinän rytminsiirron jälkeen koko nauhoituksen ajalta 78 potilaalta, joilla saavutettiin sinusrytmi.
However, a progressive decrease occurred both in the approximate entropy (ApEn) (p In the analysis of possible relationship between the duration of AF and the HR variability preceding the AF, the high-frequency (HF) spectral component of HR variability was observed to be higher (p200 s, n=41) compared to short ( After restoration of sinus rhythm with cardioversion in patients with recurrence of AF during one month, all power spectral components except the ultra-low-frequency power were increased.
Uudemmista non-lineaarisista parametreistä approximate entropy (ApEn), joka kuvastaa sykkeen ennustettavuutta tai säännöllisyyttä sekä lyhyen aikavälin korrelaatio-ominaisuuksia mittaava α1 pienenivät merkitsevästi ennen eteisvärinäepisodien alkua idiopaattista eteisvärinää sairastavilla potilailla.
Heart rate dynamics and clinical episodes of atrial fibrillation
Eteisvärinä on yleisin pitkäkestoinen rytmihäiriö aikuislla.
HR variability was initially analyzed in 20-minute intervals before 62 episodes of AF in 22 patients with lone AF, and then in 15-minute periods both in patients with structural heart disease (n=35) and in patients with lone AF (n=28).
Sykevaihtelua analysoitiin sekä potilailta, joilla oli idiopaattinen eteisvärinä ilman rakenteellista sydänsairautta sekä potilailta, joilla oli rakenteellinen sydänsairaus.
Two of the known genes, rab11a, expressed in the undifferentiated T84 cells, and TIP30, whose expression in contrast to rab11a was observed in the differentiated cells, were selected for further studies in addition to three of the unknown transcripts.
Koska kaksi ennestään tunnettua geeniä, rab11, joka ilmeni voimakkaammin erilaistumattomissa soluissa ja TIP30, jonka ilmeneminen oli vahvempaa erilaistuneissa soluissa, ilmenivät vastaavalla tavalla soluviljelmän ja ohutsuolen epiteelisoluissa, pääteltiin, että edellä kuvattua soluviljelytekniikka voidaan käyttää mallina ohutsuolen epiteelisolujen erilaistumisessa.
We conclude that the T84 IMR-90 coculture can be used as a model for the intestinal crypt-villus axis, as the proteins show a similar pattern of expression in the cell culture and the intestinal crypt-villus axis, and further, that the use of DD-PCR with mRNA samples derived from the coculture allows the identification of novel genes whose products might take part in intestinal enterocyte differentiation.
Tutkimuksen tarkoituksena oli osoittaa satunnaisesti differential display -menetelmää (DD-PCR) käyttäen saaduilla markkereilla, että yllä kuvattua kolmiuloitteista soluviljelymallia voidaan käyttää ohutsuolen epiteelisolujen krypta-villus akselin in vitro vastineena sekä lisäksi löytää uusia joko erilaistumattomassa tai erilaistuneessa ohutsuolen epiteelin solupopulaatiossa ilmeneviä geenejä, joiden koodaamilla proteiineilla voisi olla merkitystä epiteelisolujen erilaistumisessa.
Initial characterisation of the unknown novel transcripts revealed that a TGF-beta downregulated apoptosis-antagonising transcription factor (AATF) might code for a novel evolutionarily well conserved transcription factor, as indicated by the presence of a leucine zipper motif, a nuclear localisation signal and three separate nuclear hormone receptor binding sites in the amino acid sequence.
Kolmen uuden geenin koodaaman tuotteen toiminnan alustavassa tutkimuksessa selvisi, että AATF, joka ilmeni voimakkaammin erilaistumattomissa soluviljelmän soluissa, on ilmeisesti uusi solujen jakautumisessa tarvittavia proteiineja koodaavien geenien luennan aktivointiin osallistuva tekijä.
In order to verify the usefulness of this cell culture system as an in vitro model for the intestinal crypt-villus axis and to identify novel genes whose products might play a role in intestinal epithelial cell differentiation, we performed differential display PCR (DD-PCR).
Tutkimus osoittaa, että kolmiulotteinen soluviljelymalli vastaa biologialtaan ohutsuolen krypta-villus akselia ja että sitä hyväksikäyttäen voidaan löytää uusia geenejä, joiden koodaamilla tuotteilla voi olla merkitystä ohutsuolen epiteelisolujen erilaistumisessa.
We have previously set up a cell culture system where chloride-secreting deep crypt-like undifferentiated T84 cells can be induced to differentiate into intestinal enterocytes by IMR-90 fibroblast-secreted transforming growth factor-beta (TGF-beta).
Tässä mallissa erilaistumattomia suolen epiteelisoluja viljellään kolmiulotteisesti yhteiskasvatuksessa fibroblastien kanssa, jolloin epiteelisolut järjestäytyvät ja erilaistuvat fibroblastien erittämän transformoivan kasvutekijä -betan ansiosta.
The other novel TGF-beta -upregulated transcript, beta3-glycosyltransferase-like (B3GTL), showed 3-fold upregulation by TGF-beta in cultured T84 cells.
Toinen erilaistuneista soluviljelmän soluista löydetty uusi geeni, B3GTL, kaiketi koodaa uutta glykosyylitransferaasia eli entsyymiä, joka liittää sokeritähteitä joko lipideihin, proteiineihin tai proteiineissa jo olemassa oleviin sokeriketjuihin.
Altogether ten differentially expressed transcripts were identified, four of them showing preferential expression in the differentiated and six in the undifferentiated type of T84 cells.
Menetelmällä löydettiin useita geenien koodaamia lähetti-RNA molekyylejä, jotka ilmenivät ainoastaan joko erilaistumattomissa tai erilaistuneissa soluviljelmän epiteelisoluissa ja joista viittä, kahta ennestään tunnettua ja kolmea tuntematonta, tutkittiin tarkemmin.
A transcript denoted Sin3-associated protein 30 -like (SAP30L) showed 2 times higher expression in the differentiated TGF-â ­treated cells than the unstimulated T84 cells as well as expression in a number of human tissues.
Kaksi muuta uutta geeniä, joiden toimintaa tutkimuksessa selvitettiin, ilmenivät molemmat vahvemmin erilaistuneissa soluviljelmän soluissa ja toinen näistä, SAP30L, koodaa proteiinia, joka myöskin todennäköisesti osallistuu geenien ilmenemisen säätelyyn hiljentämällä tiettyjen kohdegeenien luentaa.
The B3GTL protein is probably a novel human glycosyltransferase, as suggested by the presence of a cytoplasmic N-terminal tail , a transmembrane domain and a C-terminal portion comprising a stem region as well as a catalytic domain, all with characteristics typical of beta3-glycosyltransferase family members.
Ohutsuolen limakalvo koostuu yksikerroksisesta pinta- eli epiteelisolukosta sekä sen alaisesta tukikudoksesta ja se on organisoitunut suolen onteloon työntyviin sormimaisiin nukkalisäkkeisiin eli villuksiin ja limakalvon pinnan kuopakkeisiin eli kryptiin.
I analyzed the data with descriptive methods, significance tests and logistic regression analysis.
Analysoin aineistoa kuvailevien menetelmien, merkitsevyystestien sekä logistisen regressioanalyysin avulla.
225 persons that were members of generation Y (born in 1908–2000) answered survey.
Kyselyyn vastasi yhteensä 225 Y-sukupolveen (1980–2000-luvulla syntyneet) kuuluvaa työntekijää.
Half of respondents were applying job in software field.
Noin puolet työnhakijoista etsi töitä ohjelmistoalalta.
Most of the respondents were students and job seekers who were living in big cities.
Suuri osa kyselyyn vastaajista oli suurissa kaupungissa asuvia opiskelijoita ja työnhakijoita.