natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This kind of knowledge is beneficial when choosing the proper drug/excipient combination for the formulation process.
Tällainen perustieto on tärkeää tulevien lääkevalmisteiden suunnittelussa, jotta voidaan valita sopiva apuaine ja sen määrä.
In both cases the choice of the right excipient(s) is essential to provide particular processability and development of systems with desirable drug delivery kinetics.
Apuaineet on valittava siten, että lopputuote on helposti valmistettavissa ja vapauttaa lääkettä sovelluskohteen vaatimalla erityisellä nopeudella.
In conclusion, NFC was shown to be a versatile excipient for the production of pharmaceutical dosage forms, while the comprehensive evaluation of the full potential of NFC in pharmaceutical applications warrants further experiments in the future.
On odotettavaa, että tulevaisuudessa tällä uudelle materiaalille löytyy vielä runsaasti uusia käyttökohteita farmaseuttisissa sovelluksissa.
The final part of the thesis work focused on studying the interactions between small molecular weight drugs, peptides and proteins with the NFC fibers.
Tarkemmissa tutkimuksissa sähköstaattinen vuorovaikutus osoittautui lääkeaineiden ja selluloosakuitujen pääasialliseksi sitoutumismekanismiksi.
Insulin-like growth factor I (IGF-I) and transforming growth factor-β2 (TGF-β2) are the most studied because of their various growth-promoting activities and the possibility to use them as bioactive supplements in foodstuffs.
Insuliinin kaltainen kasvutekijä I (IGF-I) ja transformoiva kasvutekijä β2 (TGF-β2) ovat eniten tutkittuja, koska niillä on kasvua edistäviä vaikutuksia ja niitä on mahdollista käyttää bioaktiivisina komponentteina elintarvikkeissa.
Bovine milk is a rich source of nutrients, such as protein, fat, carbohydrate, minerals and vitamins.
Maito on tarjonnut hyvää ravintoa jälkeläisille, koska se sisältää runsaasti ravintoaineita, kuten proteiinia, rasvaa, hiilihydraatteja, mineraaleja ja vitamiineja.
The results also demonstrate that heating as a pre-treatment method and membrane filtration can be used to lead growth factors to different fractions, depending on the intended usage.
Tulokset osoittivat, että lämpökäsittelyä esikäsittelymenetelmänä ja membraanisuodatusta voidaan käyttää ohjaamaan kasvutekijöitä haluttuihin fraktioihin riippuen siitä, miten niitä halutaan käyttää.
In addition to the major protein components of casein and whey proteins, milk has low concentrations of compounds with bioactivity, growth factors and insulin.
Tärkeimpien maidon proteiinikomponenttien, kaseiinin ja heraproteiinien lisäksi maidossa on pieninä konsentraatioina mm. bioaktiivisia yhdisteitä, kasvutekijöitä ja insuliinia.
Bovine insulin was heat stable during pasteurization at 65 and 72⁰C, but lost some of its immunochemical activity at higher temperatures.
Naudan insuliini kesti 65 ja 72 °C 15 s lämpökäsittelyn, mutta menetti osan immunologisesta aktiivisuudestaan korkeammissa lämpötiloissa.
The digestibility of IGF-I was tested in the infant model and this growth factor was hydrolysed during duodenal phase.
IGF-I digestiokoe tehtiin vain imeväismallissa ja tämä kasvutekijä digestoitui suolivaiheessa.
When heat-treated milks were separated to casein and whey fractions by acid, ultracentrifugation or membrane filtration, the heat-activated immunoreactive form of the growth factor followed the casein fraction and the latent form remained in whey.
Kun lämpökäsitelty maito jaettiin kaseiini- ja herafraktioihin suodatusprosessissa, kasvutekijän lämpöaktivoitunut immunoreaktiivinen muoto siirtyi kaseiinifraktioon ei-aktiivisen muodon jäädessä heraan.
Heat-activation of TGF-β2 was temperature-dependent and at 90⁰C all the TGF-β2 concentration was activated by heat.
TGF-β2:n aktivoituminen oli riippuvainen lämpötilasta ja 90 °C kaikki kasvutekijä oli aktivoituneina.
Both IGF-I and TGF-β2 showed good heat stability up to 90⁰C, but at 135⁰C both growth factors had lost most of their immunochemical activity.
Sekä IGF-I että TGF-β2 olivat lämmönkestäviä 90 °C:ssa, mutta 135°C:ssa ne menettivät suurimman osan immunologisesta aktiivisuudestaan.
In the adult model TGF-β2 was hydrolysed in gastric phase, but in the infant model a small share of TGF-β2 survived the gastric and duodenal phases.
Aikuismallissa TGF-β2 hydrolysoitui mahassa, mutta imeväismallissa osa kasvutekijästä kesti sekä maha- että suolivaiheen.
IGF-I was less sensitive, but at 90⁰C it showed a sharp increase in immunoreactivity.
IGF-I ei ollut yhtä herkkä lämmölle, mutta 90 °C:ssa senkin aktiivisuus kasvoi merkittävästi.
Heating also activated the latent forms of IGF-I and TGF-β2 to immunoreactive form, which was possible to analyse without any separate pre-treatment.
Lämpökäsittely aktivoi IGF-I:n ja TGF-β2:n ei-aktiiviset muodot immunologisesti aktiiviksi muodoiksi.
During membrane filtration a higher share of insulin was concentrated in MF retentate than in UF retentate when compared to IGF-I. An in vitro digestion experiment was performed in order to compare the digestibility of the latent and active forms of TGF-β2.
Suodatusprosessissa suurempi osa insuliinista jäi kaseiiniosaan kuin heraosaan kun tulosta verrattiin IGF-I:n erottumiseen.
In the present work heat-stability and separation of IGF-I, TGF-β2 and insulin were studied using ELISA immunoassay.
Tässä työssä tutkittiin IGF-I:n ja TGF-β2:n lämpökestävyyttä ja erottamista suodatusprosesseissa.
If the separation and concentration is performed from whey, these results show that the heating history of milk has a great effect on the yields.
Työssä tehtiin in vitro digestiokoe, jossa tutkittiin, onko maidon lämpökäsittelyllä vaikutusta kasvutekijöiden digestoitumiseen.
There was no difference in survival or digestibility between the latent or active forms of the growth factor.
Tuloksen mukaan lämpökäsittelyllä ei ollut vaikutusta kasvutekijöiden digestioon.
Milk from a dairy farm was heat-treated at 65, 72, 90 or 135⁰C for 15 s using an indirect pilot heating processor.
Tilamaitoa lämpökäsiteltiin eri lämpötiloissa käyttäen kuumennukseen epäsuoraa pilot-kuumennuslaitteistoa.
The results obtained in this study have great importance when separating and concentrating the growth factors from milk or colostrum.
Suurin vaikutus maidon lämpökäsittelyllä on siihen, mihin maidon proteiiniosaan kasvutekijä jää suodatusprosessissa.
These differential forms are associated with the grading operators defined by Dirac operators coupled to vector potentials.
Nämä differentiaalimuodot määritellään vektoripotentiaaleihin kytkettyjen Diracin operaattoreiden avulla.
Furthermore, we construct local representatives for the bulk-parts of these forms in BRST-cohomology.
Tässä väitöskirjassa johdetaan lokaaleja esityskaavoja kyseisille differentiaalimuodoille BRST-kohomologiassa.
In quantum field theory, these forms appear in the construction of the Dirac vacuum in the canonical quantization and are related to anomalies.
Tarkasteltavat differentiaalimuodot liittyvät läheisesti kvanttikenttäteoriassa esiintyviin anomalia-kysymyksiin.
Particularly, in odd dimensions we construct local representations for the Schwinger terms.
Erityisesti työssä johdetaan lokaali esityskaava Schwinger-termille kaikissa parittomissa dimensioissa.
We construct transgressive differential forms on manifolds with boundary, using the calculus of cusp pseudodifferential operators due to Melrose.
Näiden esityskaavojen johtamiseen käytetään pseudodifferentiaalioperaattori menetelmiä, regularisointitekniikoita sekä meneteliä epäkommutatiivisesta differentiaaligeometriasta.
Even and odd dimensional manifolds are considered.
Työssä konstruoidaan differentiaalimuotoja reunallisilla monistoilla.
Duration of hospitalization was, however, considerably longer in these anemic patients than for average Finnish mothers (5.2 days versus 3.5 days).
Näiden aneemisten äitien sairaalahoidon pituus oli kuitenkin keskimääräistä huomattavasti pidempi (5.2 päivää verrattuna 3.5 päivää).
Data came from ten Finnish hospital districts (five university and five tertiary-care hospital districts) between the years 2002 and 2005.
Tutkimukseen osallistui yhteensä 10 suomalaista sairaanhoitopiiriä (5 yliopisto ja 5 keskussairaalajohtoista sairaanhoitopiiriä).
Among moderately anemic parturients, transfusion of 0 to 2 units of RBC had no effect on length of hospitalization.
Lievästi aneemisilla synnyttäjillä 0-2 yksikön punasolusiirto ei vaikuttanut sairaalahoitojakson pituuteen.
The purpose of this observational study was to create a follow-up system for blood use and to gather information about transfused patients and transfusion practices in Finland.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli luoda sairaaloiden eri tietojärjestelmiä hyväkseen käyttävä tietojenkeräysjärjestelmä, jolla suomalaisia verensaajia ja verensiirtokäytäntöjä voitaisiin seurata ja tutkia.
For example, the percentage of red blood cell (RBC) receivers ranged in Finnish hospitals from 12% to 57% during primary knee-arthroplasty surgery.
Esimerkiksi punasoluja saaneiden polviproteesileikkauspotilaiden osuus vaihteli 12% ja 57% välillä sairaalasta riippuen.
Only 1% of surgical patients received PLTs.
Vain 1% leikkauspotilaista sai verihiutaleita.
Most of the platelet (PLT) products were transfused to hematological patients (43%).
Suurin osa verihiutaleista (43%) annettiin veritautipotilaille.
This information was combined from these electronic systems by use of personal identification numbers and data expressed as hospital episodes.
Tietojärjestelmien tiedot yhdistettiin sairaalahoitojaksoiksi henkilötunnuksen avulla.
In parturients, mild anemia treated with 1 to 2 units of RBCs does not shorten hospitalization time.
Lievästi aneemisilla, mutta muuten terveillä synnyttäjillä 1-2 yksikön punasolusiirto ei lyhentänyt heidän jo normaalia pidempää sairaalahoitoaikaansa.
In over 30% of FFP transfusions, plasma was given without any guidance from coagulation tests.
Hyytymistekijätutkimuksia ei tehty kaikkien jääplasmasiirtojen yhteydessä ja kolmasosa käytetystä jääplasmasta annettiin ilman tietoa hyytymistekijäpitoisuuksista.
Knowledge of severity of the underlying disease as affecting the transfusion requirement may facilitate optimization of blood use.
Tietoa siitä, kenelle verivalmisteita siirretään usein, voidaan käyttää hyväksi verensiirtokäytäntöjä optimoitaessa.
The most typical blood-transfused patient was an over 65-year-old woman receiving 2 units of RBCs.
Verivalmisteita saaneet potilaat olivat tavallisesti iäkkäitä; yli 50% verivalmisteista annettiin yli 65-vuotiaille.
The collection process involved combining data from pre-existing electronic medical records applied for different purposes.
Tietovarastoon kerättiin tietoja verivalmisteiden käytöstä sairaaloiden jo olemassa olevista tietojärjestelmistä.
Variability in blood-use practices suggests inappropriate blood use.
Löydös viittaa siihen, että verensiirtokäytännöt eivät ole kaikkialla optimaalisia.
Variation in blood-use practices still existed between hospitals.
Sairaaloiden välillä todettiin edelleen vaihtelua verensiirtojen määrissä ja verivalmisteita saaneiden potilaiden osuuksissa leikkauspotilailla.
Severity of underlying condition in surgical patients had an effect on prevalence of blood transfusions.
Leikkauspotilailla perussairauksien puolesta sairaimmat saivat eniten verivalmisteita leikkausten yhteydessä.
FFP transfusions, not based on coagulation tests, suggest inappropriate use of plasma as well.
Usein tapahtuva jääplasman siirto ilman hyytymistekijätutkimuksia ei ole nykyohjeiden mukaista.
Epidemiology of blood component use in Finland
Verivalmisteiden käyttö Suomessa ei ole tällä hetkellä optimaalista.
Improvement efforts concerning PLT-use practices may be directed to users of high doses of PLTs; to hematological patients, but also to digestive tract surgery and cardiac surgery patients.
Verensiirtokäytännöt vaihtelevat edelleen merkittävästi leikkauspotilailla terveydenhuollon eri yksiköiden välillä ja lisäksi punasolujen siirto kahden yksikön erissä on kyseenalaista.
The abstract in English will be published later.
Tutkimuksessa huomio kohdistetaan samalla luovutetun Karjalan työväenliikkeen toimintaan ja naisten asemaan liikkeessä.
What kind of institutional pressures does the context of operation place upon the two types of art organizations?
Toiseksi: Minkälaisia institutionaalisia paineita toiminnan konteksti asettaa näille taideorganisaatiolle?
Changes in institutional pressures would demand changes in cultural policy and public funding as well as in the structures and practices of municipal theatres and independent dance companies.
Muutokset institutionaalisissa paineissa vaativat muutoksia kulttuuripolitiikassa ja julkisessa rahoituksessa, sekä niin kaupunginteattereiden kuin vapaan kentän tanssiryhmienkin rakenteissa ja toiminnassa.
The results also indicate that cultural policy and public funding produce the strongest coercive and mimetic pressures for the operations of these art organizations.
Tulokset osoittavat myös, että riippuvuus julkisesta rahoituksesta ja epävarmuus kulttuuripolitiikan tulevaisuudesta luo merkittäviä pakottavia ja mimeettisiä paineita kummallekin taideorganisaatiolle.
The differences in these conventions place challenges for developing more formal forms of collaboration between the two types of art organizations as changing them is difficult in financially insecure situations.
Kestävämmän yhteistyön kehittäminen näiden kahden välille voi olla haastavaa kun vakiintuneet toiminnan konventiot eroavat merkittävästi ja niiden muuttaminen koetaan vaikeaksi taloudellisesti epävarmoina aikoina.
The study is conducted as qualitative interview research.
Tutkielma toteutettiin kvalitatiivisena tutkimuksena, jonka aineisto kerättiin teemahaastatteluilla.
The material is analyzed with qualitative methods such as thematizing, clustering and noting relations between variables.
Litteroitu haastatteluaineisto analysoitiin kvalitatiivisin menetelmin, teemoittelua, tyypittelyä ja yhdistelyä hyödyntäen.
The main research question is: How do institutional pressures and conventions of operation challenge collaboration between Finnish municipal theatres and independent dance companies?
Pääkysymyksenä on: Miten institutionaaliset paineet ja toiminnan konventiot haastavat yhteistyön kaupunginteattereiden ja vapaan kentän tanssiryhmien välillä?
This includes following sub-questions: How do cultural policy and public funding define the context of operation for municipal theatres and independent dance companies?
Alakysymyksinä ensimmäiseksi selvitetään: Miten kulttuuripolitiikka ja julkinen rahoitus määrittelevät kaupunginteattereiden ja vapaan kentän tanssiryhmien toiminnan kontekstin?
Interviewees are selected from four different municipal theatres and independent dance companies around Finland.
Haastateltavina olivat neljän eri kaupunginteatterin johtajat sekä neljän eri tanssiryhmän taiteelliset johtajat.
Realizing what lies behind organizations operations helps to overcome challenges and disputes in collaboration, and enables development of new ways of operation.
Toisaalta institutionaalisten paineiden ja vakiintuneiden konventioiden tiedostaminen auttaa pääsemään ristiriitojen yli ja mahdollistaa uusien toimintatapojen kehittämisen.
Furthermore, both institutional theories consider that the actions of state such as legislation and public funding, steer organizations operations in a field.
Kummassakin teoriassa valtio ja julkinen rahoitus ovat olennaisia organisaatioiden toimintaa ohjaavia tekijöitä.
As a result of the analysis different established conventions defining the function, repertoire and relations of municipal theatres and independent dance companies are presented.
Analyysin tuloksena haastattelumateriaalista löytyi niin kaupunginteattereissa kuin tanssiryhmissäkin toistuvia taideorganisaation tehtävää, ohjelmistoa ja yhteistyötä määritteleviä konventioita.
The material is provided by semistructured interviews and their transcriptions.
Haastattelut nauhoitettiin ja litteroitiin.
Additionally, how they have been addressed in cultural policy through the years creates normative pressures for their operations.
Lisäksi kummankin taideorganisaatiotyypin erilainen kulttuuripoliittinen tausta luo normatiivisia paineita.
What kind of conventions do institutional pressures maintain for defining the function, repertoire and relations of the two types of art organizations?
Kolmanneksi: Minkälaisia taideorganisaatioden tehtävää, ohjelmistoa ja yhteistyötä määritteleviä konventioita institutionaaliset paineet ylläpitävät?
The contexts of operations include different institutional pressures which maintain the established ways of operation, in other words conventions.
Institutionaaliset paineet taas ohjaavat näiden taideorganisaatioiden mahdollisuuksia toimia ja siten vaikuttavat kummankin tehtävää, ohjelmistoa ja yhteistyötä määritteleviin vakiintuneisiin tapoihin toimia eli konventioihin.
Additionally, in art worlds the production of art works often follows existing conventions, which enable faster and cheaper realization.
Institutionaalisessa taidemaailman käsitteessä taideteosten tuotanto taas tapahtuu vakiintuneiden konventioiden kautta.
Through collaboration these organizations have possibility to respond to institutional pressures which cultural policy and public funding produce.
Teorioita yhdistämällä tutkielman lähtöoletuksena on, että erilaiset institutionaaliset paineet sisältyvät kaupunginteattereiden ja vapaan kentän tanssiryhmien toiminnan kontekstiin, jonka kulttuuripolitiikka ja julkinen rahoitus luovat.
In collaboration, the fact that people's ways of acting and thinking in an organization are linked to certain context, cannot be ignored.
Yhteistyössä on olennaista huomioida kumppaneiden erilaiset taustat ja miten ne vaikuttavat tapoihin toimia ja ajatella.
According to the theories of organizational fields, this context includes institutional coercive, mimetic and normative pressures.
Institutionaalisessa organisatorisen kentän käsitteessä pakottavat (coercive), mimeettiset (mimetic) ja normatiiviset (normative) paineet vaikuttavat tietyssä kontekstissa operoivien organisaatioiden tapoihin toimia.
Institutional Pressures and Conventions of Operation : Challenges for Collaboration between Finnish Municipal Theatres and Independent Dance Companies
Täten institutionaaliset paineet ja toiminnan konventiot luovat haasteita kaupunginteattereiden ja tanssiryhmien väliselle yhteistyölle, koska niiden muuttaminen on vaikeaa.
With the help of institutional theories on organizational fields, collaborative planning and conventions of art worlds the topic is approached with one main research question and three sub-questions.
Tutkimuskysymyksien taustalla on tutkielman teoreettinen viitekehys, joka tukeutuu institutionaalisiin organisaatioiden toimintaa, yhteistyötä ja taidemaailmaa käsitteleviin teorioihin.
The topic of the thesis is to understand how collaboration between Finnish municipal theatres and independent dance companies is challenged by differences in institutional pressures and conventions of operation.
Tutkielmassa tarkastellaan mitä haasteita erilaiset institutionaalisista paineet ja toiminnan konventiot asettavat kaupunginteattereiden ja vapaan kentän tanssiryhmien väliselle yhteistyölle.
When the conventions defining the function, repertoire and relations of the two types of art organizations differ significantly, collaboration might be experienced too challenging, as it would demand changes in the conventions of operation in both organizations.
Nämä paineet ylläpitävät kaupunginteattereissa ja tanssiryhmissä tiettyjä konventioita toimia, joiden erilaisuus voi osoittautua haasteelliseksi yhteistyössä.
However, still the most important factor in collaboration between municipal theatres and independent dance companies is that both have interest and desire for it.
Tärkeintä on, että kaupunginteattereilla ja tannssiryhmillä on halua yhteistyöhön, jonka kautta voidaan yhdessä vastata institutionaalisten paineiden asettamiin haasteisiin.
Results of certain survey questions are being used as democratic indicators for assessing the democratic demand and supply in each of the three case countries.
Tiettyjen kyselyosioiden tuloksia käytetään demokratiaindikaattoreina, joiden perusteella arvioidaan demokratian kysynnän ja tarjonnan määrää kussakin kolmesta tapausmaasta.
The Afrobarometer survey includes a wide range of questions concerning public perception on democratic supply and demand within the respondents home countries.
Afrobarometri-kyselytutkimus sisältää laajan joukon kysymyksiä koskien yleistä mielipidettä demokratian kysynnästä ja tarjonnasta vastaajien kotimaassa.
This thesis compares the democratization processes in Nigeria, Kenya and Zimbabwe during the early 21st century and sheds light on the underlying factors behind the prevalence of wide-scale electoral violence during the general elections of 2007-2008 in each of the three case countries.
Tämä pro gradu vertailee demokratiakehityksen vaikutuksia Nigeriassa, Keniassa ja Zimbabwessa 2000-luvun alkupuolella ja valottaa 2007-2008 vaaleihin liittyvän laajamittaisen väkivallan taustalla vaikuttaneita tekijöitä kussakin kolmesta tapausmaasta.
One of the key findings of this research shows that each of the three case countries suffered from a high democratic deficit, i.e. a high democratic demand coupled with a low democratic supply, possibly indicating that a high democratic deficit is likely to increase the risk of elections being marred with electoral violence.
Yksi tämän tutkimuksen keskeisimmistä havainnoista osoittaa, että kaikki kolme tapausmaata kärsivät korkeasta demokratiavajeesta, i.e. demokratian korkea kysyntä yhdistettynä matalaan tarjontaan, mikä näyttäisi viittaavan siihen että korkea demokratiavaje lisää vaaliväkivallan riskiä.
The main research data in this thesis is based on the publicly available Afrobarometer survey data on the case countries from the years 1999-2009.
Tämän pro gradun päätutkimusaineisto perustuu avoimesti saatavilla oleviin Afrobarometri-kyselytutkimusiin vuosilta 1999-2009 koskien kyseisiä tapausmaita.
Also, the popularity of both the ruling party and its main opposition rivals are being measured based on the Afrobarometer data, and then compared with the official election results to spot any possible indications of election fraud.
Myös hallitsevan puolueen ja pääoppositiopuolueiden kannatusta mitataan Afrobarometri-aineiston pohjalta ja tätä tietoa verrataan virallisiin vaalituloksiin, minkä perusteella voidaan havaita mahdollisia viitteitä vaalivilpistä.
The research shows that, while a high democratic demand is often the main driving force from democratization in authoritarian regimes in Africa, it may also increase the risk of electoral violence during elections, should the incumbent be unwilling to tolerate the risk of losing these elections.
Tämä tutkimus osoittaa, että vaikka demokratian korkea kysyntä on keskeisin demokratisoitumista edistävä tekijä Afrikan vaalipohjaisissa autokratioissa, se voi myös lisätä vaaliväkivallan riskiä, mikäli vallanpitäjä ei ole halukas sietämään riskiä mahdollisesta vaalitappiosta.
The aim of the research is to find out under what conditions are elections in Africa at high risk of being marred with electoral violence.
Tämän pro gradu -tutkimuksen tarkoituksena on selvittää missä olosuhteissa vaaliväkivallan esiintymisen riski on erityisen suuri Afrikassa pidettävien vaalien yhteydessä.
A quantitative analysis of the survey data is conducted using an online data analysis tool that is provided at the Afrobarometer website.
Kyselytutkimusaineiston kvantitatiivinen analyysi toteutetaan verkkopohjaisella analyysityökalulla, joka on saatavilla Afrobarometrin verkkosivuilla (http://afrobarometer.org).