natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Molecular Adsorbent Recirculating System (MARS) is an extracorporeal albumin dialysis device which is used in the treatment of liver failure patients.
Vuonna 2001 Suomessa otettiin käyttöön MARS (Molecular Adsorbent Recirculating System ®)-albumiinidialyysilaite, jolla hoidetaan potilaita, joiden maksan toiminta on äkillisesti pettänyt.
This thesis encompasses 195 MARS-treated patients (including patients with acute liver failure (ALF), acute-on-chronic liver failure (AOCLF) and graft failure), and a historical control group of 46 ALF patients who did not undergo MARS.
Väitöskirjan tutkimusaineisto koostuu 195:stä potilaasta, jotka saivat MARS-hoitoja vuosina 2001-2007 maksan toiminnan pettämisen vuoksi sekä 46 potilaan historiallisesta verrokkiryhmästä.
The direct medical costs were determined for a period of 3.5 years.Additionally, the outcome of patients (survival, native liver recovery and need for liver transplantation) and survival predicting factors were investigated.
Suorat hoitokustannukset määritettiin 3.5 vuoden ajalta ja elämänlaatutiedot kerättiin 15D-lomakkeen avulla.
In terms of prognosis, the MARS treatment of the cirrhotic AOCLF patient seems meaningful only when the patient is eligible for transplantation.
Tulostemme perusteella loppuvaiheen maksakirroosia sairastavien potilaiden MARS-hoito ei ole mielekästä erittäin huonon eloonjäämisennusteen vuoksi, mikäli potilaan ei katsota soveltuvan maksansiirtoon.
Other survival predicting factors in ALF included hepatic encephalopathy, the coagulation factors and the liver enzyme levels prior to MARS treatment.
Tässä tutkimuksessa tärkeimmät potilaan ennusteeseen vaikuttavat tekijät olivat maksan vajaatoimintaan syy ja akuutissa maksan vajaatoiminnassa potilaiden tajunnan taso ja veren hyytymistekijöiden sekä maksaentsyymien tasot ennen MARS-hoidon aloitusta.
Furthermore, for the ALF patients, the MARS treatment appeared to be less costly and more cost-efficient than the standard medical therapy alone.
MARS-hoito vaikuttaa myös tulostemme perusteella kustannushyödyllisemmältä kuin maksan vajaatoiminnan paras mahdollinen perustehohoito.
The baseline data (demographics, laboratory and clinical variables) and MARS treatment-related and health-related quality-of-life data were recorded before and after treatment.
Potilaista kirjattiin perustiedot, kliininen tila, laboratoriokokeiden tulokset ja itse hoitoon liittyvät tiedot.
The MARS treatment appears to halt the progression of encephalopathy and reduce the blood concentration of neuroactive amino acids, albumin-bound and water-soluble toxins.
MARS-hoito poistaa tehokkaasti sekä albumiiniin sitoutuneita että vesiliukoisin myrkkyjä, joita kertyy potilaan elimistöön maksan vajaatoiminnan yhteydessä.
In conclusion, the MARS treatment appears to have a beneficial effect on the patient outcome in ALF and in those AOCLF patients who can be bridged to transplantation.
Kokonaisuutena MARS-hoito vaikuttaa tehokkaalta hoitomuodolta akuuttia maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla sekä niillä kroonista maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla, joiden katsotaan soveltuvan maksansiirtoon.
Controls were 1210 individuals matched by sex-, age-, and place of birth.
Verrokkiryhmän muodosti 1210 sukupuoli, ikä- ja syntymäpaikkakunta vakioitua yksilöä.
Risk variables that were included in the analyses were antisocial personality disorder (ASPD), borderline personality disorder (BPD), a comorbidity of ASPD and BPD, childhood adversities, alcohol consumption, age, and monoamine oxidase A (MAOA) genotype.
Analyyseissä käytettiin riskitekijöinä antisosiaalista persoonallisuushäiriötä (ASPD), epävakaata persoonallisuushäiriötä (BPD), ASPD:n ja BPD:n samanaikaista esiintyvyyttä, lapsuuden kielteisiä olosuhteita, alkoholin kulutusta, ikää ja monoamiinioksidaasi A (MAOA) genotyyppiä.
The negative effects of violence could be relieved by accurate prediction of violent recidivism.
Väkivallan moninaisia kielteisiä vaikutuksia pystyisi lieventämään parantamalla väkivallan ennustetarkkuutta.
The fact that the risk for recidivistic acts of violence and mortality accumulated into clearly defined subgroups supports future efforts to provide for evidence based violence prevention and risk assessments among violent offenders.
Uusintaväkivallan ja kuolleisuuden riskit kasaantuivat selviin väkivaltarikollisten alaryhmiin.
Risk analyses were applied to estimate odds and relative risk for recidivism and mortality.
Uusintaväkivallan ja kuolleisuuden riskitekijät
The corresponding figure in the United States is about 13%.
Vastaava luku Yhdysvalloissa on n.13 %.
In Finland 5.3%, or about 3,000 children per year are born prematurely, before 37 weeks of gestation.
Suomessa 5,3 % eli noin 3000 lasta syntyy ennenaikaisesti ennen 37. raskausviikon päättymistä.
In addition, 246 symptomatic women were studied (pregnancy weeks 22 – 34).
Lisäksi tutkittiin 246 oireilevaa supistelevaa naista raskausviikoilla 22 - 34.
The risk for very premature birth (before 32 weeks of gestation) was nearly four-fold.
Vaara synnyttää hyvin ennenaikaisesti (ennen 32 raskausviikkoa) oli lähes nelinkertainen.
Further studies on the role of MMP-8 are therefore needed.
Lisätutkimuksia MMP-8 merkityksestä alemmissa synnytyselimissä siis tarvitaan.
Premature delivery is a major cause of neonatal morbidity and mortality.
Ennenaikainen synnytys on suurin vastasyntyneen sairastavuutta ja kuolleisuutta aiheuttava tekijä.
The morbidity and mortality are highest among infants delivered before 32 weeks of gestation - about 600 children each year in Finland.
Suurimmassa sairastumis- ja vammautumisvaarassa ovat ennen 32 raskausviikkoa syntyneet lapset, joita Suomessa syntyy vuosittain noin 600.
These biomarkers were phosphorylated insulin-like growth factor binding protein-1 (phIGFBP-1) and matrix metalloproteinase-8 (MMP-8).
Merkkiaineina käytettiin insuliininkaltaisen kasvutekijän sitojaproteiinia (phIGFBP-1) ja matrix metalloproteinaasia 8 (MMP-8).
It is difficult to predict preterm delivery, and many patients are therefore unnecessarily admitted to hospital for observation and exposed to medical treatments.
Koska nykyisillä menetelmillä emme pysty riittävän hyvin ennustamaan ennenaikaista synnytystä, joudutaan monia potilaita ottamaan tarpeettomasti sairaalaseurantaan ja lääkehoitoihin.
The incidence of premature deliveries has increased around the world.
Huolimatta lääketieteen kehittymisestä ennenaikaisten synnytysten määrä maailmalla on lisääntynyt.
On the other hand, the high risk women should be identified early for the best treatment of the mother and preterm infant.
Toisaalta todellisessa riskissä olevat äidit pitäisi tunnistaa ja ohjata oikeaan synnytyssairaalaan, missä ennenaikaisesti synytynyt lapsi saa parhaan hoidon.
The study involved 5180 asymptomatic pregnant women, examined during the first and second ultrasound screening visits.
Tutkimukseen osallistui 5180 oireetonta raskaana olevaa naista, joilta otettiin tutkimusnäytteet emättimestä ja kohdunkaulakanavasta alku- ja keskiraskauden ultraääniseulontojen yhteydessä.
Cervical fluid MMP-8 is not useful in early or mid pregnancy in predicting premature delivery because of its dual role.
MMP-8 ei sovellu alku- ja keskiraskaudessa kliiniseen käyttöön ennenaikaisen synnytyksen ennustamiseen johtuen sen kaksijakoisuudesta.
The study showed that increased phIGFBP-1 concentration in cervical canal fluid in early pregnancy increased the risk for preterm delivery.
Tutkimus osoitti, että suurentunut phIGFBP-1 pitoisuus kohdunkaulanavassa jo alkuraskaudessa lisäsi ennenaikaisen synnytyksen vaaraa.
Our study confirms that phIGFBP-1 testing is useful in predicting pre-term delivery.
Tutkimuksemme vahvistaa phIGFBP-n käyttökelpoisuuden ennenaikaisen synnytyksen ennustamisessa.
Among women with preterm contractions the shortened cervical length measured by ultrasound and elevated cervical fluid phIGFBP-1 both predicted premature delivery.
Ennenaikaisesti supistelevilla naisilla kohdun kaulakanavan mittaus ultraäänellä ja phIGFBP-1 pitoisuuden määritys kohdunkaulakanavavasta yhdessä ennustivat parhaiten ennenaikaista synnytystä.
--- In the prospective study conducted at the Department of Obstetric and Gynecology, Helsinki University Central Hospital two biochemical inflammation related markers were measured in the lower genital tract fluids of asymp-tomatic women in early and mid pregnancy in an order to see whether these markers could identify women with an increased risk of preterm delivery.
HYKS:in synnytyssairaaloissa (Kätilöopisto, Naistenklinikka ja Jorvi) tehdyssä tutkimuksessa selvitettiin voidaanko tulehdusta osoittavien merkkiaineiden määrityksellä tunnistaa jo alku- tai keskiraskaudessa ne naiset, joilla on suurentunut ennenaikaisen synnytyksen vaara.
In summary, because of the relatively low sensitivity of cervical fluid phIGFBP-1 this biomarker is not suitable for routine screening, but provides an additional tool in assessing the risk of preterm delivery.
Yhteenvetona voidaan todeta, että kohdunkaulakanavan phIGFBP-1 tarjoaa lisätyökalun arvioitaessa ennenaikaisen synnytyksen vaaraa.
Low MMP-8 concentration in mid pregnancy increased the risk of subsequent premature preterm rupture of fetal membranes (PPROM).
Matala MMP-8 pitoisuus keskiraskaudessa lisäsi sikiökalvojen puhkeamisen riskiä ja huomattavan korkeita MMP-8 pitoisuuksia synnytyskanavassa oli naisilla, joilla ennenaikainen synnytys alkoi ennenaikaisilla supistuksilla.
Preterm delivery can be caused by an asympto-matic infection between uterus and the fetal membranes, such can begin already in early pregnancy.
Ennenaikaisista synnytyksistä noin 70 % tapahtuu ilman tiedossa olevaa syytä, mutta jopa puolessa syynä oletetaan olevan kohdun seinämän ja sikiökalvojen välissä oleva oireeton tulehdus, joka voi alkaa jo alkuraskaudessa.
Our analysis also defined a central binding region on the concave side of NgR1's LRR domain that is required for the binding of all known ligands, and a surrounding region critical for binding MAG and OMgp.
Analyysini osoitti, että NGR1-reseptorin keskiosa on kriittinen kaikkien ligandien sitoutumiselle, ja että sen ympäristössä olevat aminohapot ovat tarpeen vain yksittäisten ligandien sitoutumiselle.
To better understand the biological role of LRRTMs, I generated Lrrtm1 and Lrrtm3 knock out mice.
Osana väitöskirjatyötäni tein kaksi hiirilinjaa, joista toisesta oli poistettu LRRTM1-geeni ja toisesta LRRTM3-geeni.
I also demonstrate that Rtn3 mRNA is expressed in the same glial cell population of mouse spinal cord white matter as Nogo-A mRNA, and thus it could have a role in myelin inhibition of axonal growth.
Lisäksi osoitin, että RTN2- ja RTN3-proteiinit sitoutuvat NGR1-reseptoriin ja että RTN3-geeni on aktiivinen selkäytimen myeliiniä tuottavissa soluissa; RTN3:n voidaan täten olettaa osallistuvan hermosäikeiden uudiskasvun säätelyyn.
Additionally, the genetic association data suggests that allelic variation upstream of LRRTM1 may play a role in the development of left-right brain asymmetry in humans.
Oletamme, että LRRTM1-geeni ohjaa osaltaan vasemman ja oikean aivopuoliskon kehittymistä toisistaan eroaviksi.
I discovered that LRRTM and NGR family mRNAs are predominantly expressed in the nervous system, and that each gene possesses a specific expression pattern.
Tutkimukseni myös osoittaa, että NGR1:n tavoin NGR2- ja NGR3-geenit ovat erityisen aktiivisia keskushermostossa, mutta kuitenkin niin, että kukin geeni toimii osittain eri aivoalueilla.
Lrrtm1 and Lrrtm3 knock out mice developed as a part of this study will likely be useful for schizophrenia and Alzheimer s disease research.
LRRTM3-poistogeeniset hiiret mahdollistavat tämän asian tarkemman tutkimisen.
I identified high-affinity interactions between RTN2-66, RTN3-66 and NgR1.
Tunnistin myös RTN4-ligandista kolme eri kohtaa, jotka sitoutuvat NGR1:een.
With regard to LRRTM1's role in humans, we found a strong association between a 70 kb-spanning haplotype in the proposed promoter region of LRRTM1 gene and two possibly related phenotypes: left-handedness and schizophrenia.
Eräänä keskeisenä väitöskirjatyöni tuloksena selvitimme yhteistyössä tri Clyde Francksin (Oxfordin yliopisto, Iso-Britannia) kanssa, että tietty muoto löytämästämme LRRTM1-nimisestä geenistä altistaa vasenkätisyydelle.
The identification of a central binding region in NgR1 shared by multiple ligands may facilitate the design and development of small molecule therapeutics blocking binding of all NgR1 ligands.
Tiedetään, että hermosolujen pinnalla sijaitsevaan NGR1-reseptoriin sitoutuu useita myeliiniperäisiä hermosolujen kasvua estäviä ligandeja, jotka näin ilmeisesti rajoittavat aivo- ja selkäydinvammoista toipumista.
In this work I characterize two gene families encoding neuronal LRR membrane proteins, namely the LRRTM (leucine-rich repeat, transmembrane neuronal) and NGR (Nogo-66 receptor) families.
Neurotieteen alaan kuuluvassa väitöskirjatyössäni kuvaan kaksi ennestään tuntematonta geeniperhettä, jotka yhteensä käsittävät kuusi geeniä.
To better understand the functions of NgR2 and NgR3, and to explore the possible redundancy in the signaling of myelin inhibitors of neurite growth, I mapped the interactions between NgR family and the known and candidate NgR1 ligands.
Toinen työni päämäärä oli selvittää NGR1-geenin ja kahden tunnistamani NGR1:n kaltaisen geenin tehtäviä.
I studied LRRTM and NGR family member's mRNA tissue distribution by RT-PCR and by in situ hybridization.
Havaitsin myös, että LRRTM1-geeni toimii aktiivisesti niin hiiren kuin ihmisenkin aivoissa jo sikiökaudella.
The studies were carried out at the Hospital for Children and Adolescents of Helsinki University Central Hospital.
Tutkimusaineisto kerättiin Helsingin yliopistollisen keskussairaalan Lasten ja nuorten sairaalassa vuosina 1999-2006.
Following long-term use of fluconazole in the NICU, resistance to fluconazole developed in C. parapsilosis.
Flukonatsoliestolääkityksen pitkäaikainen käyttö osastolla johti flukonatsolille vastustuskykyisten C. parapsilosis -alatyyppien kehittymiseen.
The antimicrobial susceptibilities of the Serratia marcescens and the Candida parapsilosis isolates were determined and they were genotyped.
Vastasyntyneiden teho-osastolla ilmenneitä Serratia marcescens ja Candida parapsilosis -epidemioita selviteittiin: epidemiakantojen mikrobilääkeherkkyydet määritettiin ja kannat tyypitettiin DNA-pohjaisten menetelmien avulla.
The postdischarge study found numerous viral infections, which often caused rehospitalization.
Vakavat infektiot todettiin sairaalajakson aikana, mutta kotiutuksen jälkeen esiintyi runsaasti todennäköisesti sairaalasyntyisiä virusinfektioita, jotka aiheuttivat usein uuden sairaalahoitojakson.
Healthcare-associated infections (HAIs) are known to increase the risk for patient morbidity and mortality in different healthcare settings and thereby to cause additional costs.
Hoitoon liittyvät infektiot eli sairaalainfektiot lisäävät potilaiden sairastavuutta ja kuolleisuutta terveydenhuollon laitoksissa.
The aim of this study was to obtain information on pediatric HAIs in Finland through an assessment of the surveillance of bloodstream infections (BSIs), through two outbreak investigations in a neonatal intensive care unit (NICU), and through a study of postoperative HAIs after open-heart surgery.
Väitöskirja koostuu neljästä osatyöstä: veriviljelypositiivisten infektioiden seurantatutkimuksesta, kahdesta vastasyntyneiden teho-osastolla tehdystä epidemiaselvityksestä sekä sydänleikattujen lasten sairaalainfektiotutkimuksesta.
Healthcare-Associated Infections in Pediatrics
Lasten sairaalainfektiot
Overcrowding and lapses in hand hygiene probably contributed to the spreading of the pathogens.
Epidemiaselvitykset osoittivat, että mikrobitartunnat potilaasta toiseen olivat tavallisia, ja että osaston ylikuormitus sekä siihen liittyvät ongelmat käsihygienian toteutumisessa todennäköisesti edesauttoivat epidemioiden leviämistä.
HAIs are prevalent also among pediatric patients, but the distribution of the types of infection and the causative agents differ from those detected in adults.
Lasten sairaalainfektioiden aiheuttajat ja infektiotyypit poikkeavat aikuisten infektioista.
Patient charts were reviewed for the case-control and cohort studies during the outbreak investigations, as well as for the patients who acquired surgical site infections (SSIs) after having undergone open-heart surgery.
Sairaalainfektioita esiintyy eniten kirurgisia toimenpiteitä tai tehohoitoa tarvitsevilla potilailla sekä potilailla, joiden vastustuskyky on perussairauksien vuoksi heikentynyt.
Almost one-fourth of the patients who underwent open-heart surgery acquired at least one HAI.
Avosydänleikatuista lapsista jopa joka neljäs sai sairaalainfektion leikkauksen jälkeen.
The outbreak investigations showed that horizontal transmission was common in the NICU.
Tutkimus osoitti, että veriviljelypositiivisten sairaalainfektioiden esiintyvyys pysyi seurantajakson aikana samalla tasolla.
Coagulase-negative staphylococci were the most common pathogens both hospital-wide and in each patient group.
Tutkimusaikana todettuja veriviljelypositiivisia sairaalainfektioita tarkasteltiin koko sairaalassa ja eri yksiköissä.
The annual hospital-wide BSI rates were stable, and the significant variation detected in some units could not be seen in overall rates.
Hematologisia potilaita ja sairaita vastasyntyneitä hoitavissa yksiköissä esiintyvyys oli huomattavasti keskimääräistä suurempi, ja näissä yksiköissä ilmeni myös suuria vuosittaisia vaihteluja infektioluvuissa.
Furthermore, experiences of the implementation of the strategy and the results reached in the UK should be clarified.
Lisäksi tulisi selvittää Ison- Britannian kokemuksia strategian implementoinnista ja saavutetuista tuloksista.
After a pilot test, the questionnaire was sent by email to all national Medicines Authorities in EU (n=27) in November 2009.
Sosiaali- ja terveysministeriössä toteutettu kyselytutkimus lähetettiin esitestausvaiheen jälkeen sähköpostilla kaikkien EU-maiden (n=27) lääkeviranomaisille marraskuussa 2009.
The medicines information strategies were found in the United Kingdom (UK), Italy and Germany.
Strategiadokumentti löytyi Isosta-Britanniasta, Italiasta ja Saksasta.
Further studies, for example an analysis of the interest groups, are needed before the preparation of the national strategy.
Jatkotutkimuksia, kuten sidosryhmä-analyysiä ja löydettyjen dokumenttien käännöstyötä, tarvitaan ennen kansallisen strategian luomista.
The most significant medicines related political actions in Finland in the 21st century are the Medicine policy 2010 -document, the strategies of the National Agency for Medicines and the TIPPA-project.
Suomessa 2000-luvulla toteutettuja merkittäviä lääkepoliittisia toimia ovat lääkepolitiikka 2010 -asiakirjan laatiminen, Lääkelaitoksen strategiat ja TIPPA-projekti.
Furthermore, the strategy process was unfinished in four countries.
Neljässä maassa strategiaprosessi oli tutkimushetkellä kesken.
Objective: National Medicines Information Strategy : medicines related political actions in Finland and in the European Union in the 21st century to improve the quality and availability of the medicines information directed to the consumers
Tavoitteena kansallinen lääkeinformaatiostrategia : lääkepoliittiset toimet kuluttajille suunnatun lääkeinformaation laadun ja saatavuuden parantamiseksi Suomessa ja Euroopan unionissa 2000-luvulla
The strategy process can be divided into four stages: 1) the collection and analysis of the information, 2) the determination of the strategy and the vision, 3) the realization and 4) the follow-up stage of the strategy.
Strategiaprosessi voidaan jakaa tietojen keruuseen, strategian ja vision määrittelyyn, strategian toteutukseen ja seurantavaiheeseen.
In the strategy of the UK 25 concrete actions were presented during a three-year strategy period to improve the quality and availability of the MI and to improve the cooperation between public and private actors.
Ison-Britannian strategiassa esitettiin 25 konkreettista toimenpidettä lääkeinformaation laadun ja saatavuuden sekä eri toimijoiden yhteistyön parantamiseksi kolmen vuoden strategiajakson aikana.
The results of the survey can be utilised as a part of the Fimea's Medicines Information Strategy process.
Tuloksia voidaan hyödyntää osana Fimean ja muiden EU-maiden lääkeinformaatiostrategiaprosessia.
The purpose of the questionnaire was to find out 1) the significance of the medicine information in the national legislation, 2) the possible MI strategies and 3) the control mechanisms of the medicine information directed to the consumers.
Sähköisellä kyselylomakkeella selvitettiin lääkeinformaation merkitystä kansallisessa lainsäädännössä, mahdollisia lääkeinformaatiostrategioita ja muita toimia sekä kuluttajille suunnatun lääkeinformaation kontrollointia.
ICT was utilised by publishing Patient Information Leaflets in Internet and by developing medicines information web pages, digitally patient counseling services and quality certificates.
Kuluttajille tarjottavan lääkeinformaation keskiössä oli informaatioteknologia, jota hyödynnettiin julkaisemalla verkossa kuluttajille suunnattuja pakkausselosteita sekä kehittämällä kuluttajille suunnattuja lääkeinformaatiosivuja, digitaalisesti toimivia lääkeneuvontapalveluja ja laatusertifikaatteja.
The objective of the Master's thesis was to produce the information to Fimea's MI work.
Pro gradu -tutkimuksen tavoitteena oli tuottaa tietoa Fimean lääkeinformaatiotyötä varten.
It was given a task to the Finnish Medicines Agency (Fimea) to prepare a national Medicines Information Strategy.
Lääkehuollon uudistamisprosessin yhteydessä lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimealle annettiin tehtäväksi kansallisen lääkeinformaatiostrategian laatiminen.
In the European Union (EU) the High Level Pharmaceutical Forum has drawn up the criteria for the high quality medicines information (MI) and the recommendations to improve the quality and availability of the MI directed to the consumers.
Lääkefoorumin lääkeinformaatiotyöryhmä on laatinut kriteerit korkealaatuiselle lääkeinformaatiolle sekä listannut suosituksia kuluttajille annettavasta lääkeinformaatiosta.
In addition, extracellular vesicles characterization and isolation methods lack standardization and the isolation of exosomes and microvesicles is impossible due to this fact.
Lisäksi ekstrasellulaarivesikkelien puutteelliset karakterisointi- ja eristysmenetelmät eivät ole standardisoituja ja siksi eksosomien ja mikrovesikkelien eristys toisistaan on mahdotonta.
Extracellular vesicles are promising biomarkers and drug carriers in future.
Ekstrasellulaarivesikkeleitä voidaan tulevaisuudessa hyödyntää biomarkkereina ja lääkkeenkuljettimina.
Extracellular vesicles involvement in physiological and pathophysiological states should be investigated throughoutly and their safety as drug carriers should be examined both in animal and human.
Ekstrasellulaarivesikkelien fysiologisia ja patofysiologisia vaikutuksia ihmiselimistössä tulisi ymmärtää syvällisemmin ja niiden turvallisuutta tulisi tutkia eläimessä ja ihmisessä.
The efficacy of paclitaxel loaded extracellular vesicles was compared to synthetic liposomes.
Ekstrasellulaarivesikkelien tehokkuutta paklitakselin kuljettajana verrattiin synteettisiin liposomeihin.
The size distribution and particle concentration of extracellular vesicles was determined by nanoparticle tracking analysis.
Eristettyjen ekstrasellulaarivesikkelien kokojakauma ja partikkelipitoisuus määritettiin nanopartikkelien seuranta-analyysilla.
Extracellular vesicles may improve the accumulation of paclitaxel into tumor cells thus preventing the side-effects of paclitaxel.
Ekstrasellulaarivesikkelit saattavat parantaa paklitakselin kertymistä kohdennetusti syöpäsoluihin, jolloin paklitakselin haittavaikutuksia voitaisiin vähentää.
DSPC-Cholesterol liposomes were prepared by reverse-phase evaporation method and the size distribution of the liposomes was determined by dynamic laser diffraction and nanoparticle tracking analysis.
DSPC-kolesteroli liposomit valmistettiin käänteisfaasi haihdutus-menetelmällä ja niiden kokojakauma analysoitiin dynaamisella valonsironta analyysilla ja nanopartikkelien seuranta-analyysilla.