natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Esomeprazole increased the (R)-pantoprazole’s exposure up to 5-fold and the significant increase lasted at least 72 hours, which suggests strong MDI of CYP2C19.
Esomepratsoli kohotti altistusta (R)-pantopratsolille suurimmillaan 5-kertaiseksi ja altistuksen kohoaminen kesti yli 72 tuntia.
Alterations in exposures to drugs metabolized by CYP2C19 are expected after discontinuation of esomeprazole treatment for at least 3-4 days.
Kyseisten lääkkeiden veripitoisuuksissa on odotettavissa muutoksia vähintään 3-4 päivän ajan esomepratsolihoidon lopettamisesta.
In vitro studies have shown that esomeprazole, the S-isomer of omeprazole, is a metabolism dependent inhibitor (MDI) of cytochrome P450 2C19, an essential drug-metabolizing enzyme.
Protonipumpun estäjä omepratsolin S-isomeerin, esomepratsolin, on in vitro-tutkimuksissa osoitettu olevan lääkeaineiden metaboliaan osallistuvan sytokromi P450 CYP2C19-entsyymin mekanismiperustainen inhibiittori.
Concomitant use of drugs metabolized by CYP2C19 should be considered cautiously because of the clinically relevant strong and prolonged inhibition of CYP2C19 by esomeprazole.
Esomepratsolin aiheuttaman kliinisesti merkittävän voimakkaan ja pitkäkestoisen inhibitiovaikutuksen vuoksi tulee CYP2C19:n kautta metaboloituvien lääkkeiden samanaikaista käyttöä harkita kriittisesti.
The turnover half-life of CYP2C19 was estimated to be 46 hours.
CYP2C19:n puoliintumisajaksi arvioitiin 46 tuntia käyttäen hyväksi pantopratsolin oraalisen puhdistuman palautumista.
In this study, we characterized the effects of esomeprazole in vivo on CYP2C19, 3A4, and 1A2 using pantoprazole, midazolam, and caffeine, respectively, as probe drugs.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin esomepratsolin mahdollista vaikutusta CYP2C19-, CYP3A4- ja CYP1A2-entsyymien toimintaan ihmisillä.
This estimation will be useful in the future for in vitro-in vivo extrapolations and physiologically based pharmacokinetic modeling of CYP2C19.
Tuloksia voidaan hyödyntää tulevissa CYP2C19:n farmakokineettisissä mallinnuksissa sekä ennustettaessa entsyymi-inhibitiota tai -induktiota in vitro -tutkimusten perusteella.
In addition, we estimated the half-life of CYP2C19 by observing its recovering activity after inhibition.
Lisäksi CYP2C19:n entsyymiaktiivisuuden palautumista tutkimalla arvioitiin CYP2C19 entsyymin puoliintumisaika in vivo.
This study is based on the Conversation analysis.
Tutkimuksen menetelmänä on keskustelunanalyysi.
Conclusion.
Yhteenveto.
The interaction is described in detail using concepts such as adjacency pair and sequence.
Vuorovaikutusta kuvataan tässä tutkimuksessa vieruspari- ja sekvenssijäsennyksen avulla.
As an assistant the communication partner interprets the aided speaker’s one symbol gestures and helps to co-construct whole utterances.
Avustajan roolissaan keskustelukumppani tulkitsee kansionkäyttäjän yksittäisiä osoituksia ja niistä muodostuvia lausumia sekä sanoittaa kansiossa liikkumista ja omaa mallittamistaan.
The communication partner has two roles; as an independent participant and as an assistant that helps to construct the aided speaker’s utterances.
Kansionkäyttäjän keskustelukumppani toimii kaksoisroolissa sekä itsenäisenä keskustelijana että avustajan roolissa.
The communicative competence of the participants is important when solving communication breakdowns.
Keskustelukumppaneiden vuorovaikutusosaaminen sekä tilanteeseen liittyvä konteksti vaikuttavat siihen, miten hyvin keskustelijat pystyvät ratkaisemaan keskustelujen ongelmakohtia.
Typical sequences consist of these adjacency pairs and whole utterance constructions.
Toistuvista vieruspareista ja niiden jälkeen esitetystä kokonaisen lausuman tulkinnasta muodostuu kansionkäytölle tyypillinen sekvenssi.
The typical adjacency pair in this kind of conversation seems to be one symbol gesture and the following interpretation.
Kommunikointikansion avulla rakentuvan keskustelun perusyksikkönä näyttää olevan osoitus-tulkinta-vieruspari.
The aim of this study is to illustrate the interaction by means of a dynamic communication book and the role of a communication partner and the communication aid.
Puhumattoman ja puhuvan henkilön välisessä vuorovaikutuksessa keskustelu rakennetaan keskustelukumppaneiden yhteistyönä.Tämän tutkimuksen tavoitteena on kuvata miten vuorovaikutus rakentuu kommunikointikansion avulla käydyssä keskustelussa.
The asymmetric interaction pattern seems to be conventional in this kind of atypical interaction.
Tavanomaisen keskustelun rakenteesta poikkeava vuorovaikutusrakenne näyttää olevan kansionkäytön kannalta konventionaalinen ja odotuksenmukainen keskustelustrategia, johon molemmat keskustelijat ovat sitoutuneet.
Interaction was studied in aided speaker-unaided speaker dyads.
Puhetta tukevaan ja korvaavaan kommunikointiin on kuvattu liittyvän erityispiirteitä, joita ei esiinny tavanomaisessa, puhutussa keskustelussa.
The subjects (n=22) were children aged 3–6 years in two day care centers in Helsinki.
Tutkittavat (n=22) olivat 3–6-vuotiaita lapsia kahdesta päiväkodista Helsingissä.
Bland-Altman figures were drawn to assess the agreement between methods.
Bland-Altmanin kuvaajat piirrettiin menetelmien välisen yhtäpitävyyden selvittämiseksi.
Design and methods: This master’s thesis is part of the DAGIS research project.
Aineisto ja menetelmät: Tämä tutkimus on osa DAGIS -tutkimushanketta.
New technology offers new tools for nutritional research.
Teknologian kehitys tuo myös ravitsemukseen uusia työkaluja.
Food photographs would be a useful tool for nutritional studies especially in a busy day care environment.
Valokuvamenetelmä olisi hyödyllinen ruoankäytöntutkimustyökalu erityisesti kiireisessä päiväkotiympäristössä.
Traditional methods have a tendency to underestimate the energy intake of the subject.
Perinteisillä ruoankäytön tutkimusmenetelmillä on taipumusta aliarvioida tutkittavien energiansaantia.
The differences made in the portion size estimation (over or underestimation) were seen only in part of the food groups in both estimation methods.
Annoskoon arvioinnissa syntyneet poikkeamat punnitustuloksista (yli- tai aliarviot) näkyivät kummallakin arviointimenetelmällä energiansaannin kohdalla vain osassa ruokaryhmistä.
The heterogeneity of the previous studies and the lack of validation of the different food photograph methods make the comparison of the study results difficult.
Muiden aikaisempien valokuvatutkimuksien asetelmien ja käytettyjen menetelmien heterogeenisyys sekä metodien validoimattomuus vaikeuttaa tutkimustulosten vertaamista aiempiin tutkimuksiin.
Results: This master’s thesis found that on average food photographs overestimated the portion sizes compared to the weighted portions (geometric mean 1,06).
Tulokset: Tässä tutkimuksessa valokuvamenetelmällä oli taipumusta keskimäärin hieman yliarvioida tutkittavien annoskokoja punnitustuloksiin verrattuna (geometrinen ka 1,06).
The food intake of the subjects was photographed during lunch hour and snack time in the daycare setting with two cameras.
Tutkittavien lasten ruoankäyttöä valokuvattiin lounaan ja välipalan yhteydessä kahdella kameralla.
Research material includes also the children’s food diaries filled in by the daycare personnel.
Tutkimusaineistoon kuuluu lisäksi päiväkotihenkilökunnan täyttämät ruokapäiväkirjat.
Before that can happen, we need more studies where the method has been validated and the study settings is well planned forehand.
Ennen kuin valokuvat voivat korvata perinteiset ruoankäytöntutkimusmenetelmät tarvitaan kuitenkin lisää tutkimusta, jossa menetelmä on validoitu ja tutkimusasetelma on huolellisesti suunniteltu.
ABSTRACT Background and aim of the study: Recently the reliability and accuracy of traditional research methods of food intake have been questioned.
TIIVISTELMÄ Tausta ja tavoitteet: Itseraportointiin perustuvien perinteisten ruoankäytön tutkimusmenetelmien luotettavuus tieteellisen, ravintoon ja terveyteen liittyvien johtopäätöksien tekemisessä on viime aikoina kyseenalaistettu.
When comparing the energy intake from the study meals this study found that there was no difference between the estimated energy intake from photographs and the energy intake from weighted portions (geometric mean 1,01).
Tutkimusaterioiden aikaisen energiansaannin kohdalla havaittiin kuitenkin, että valokuvausmenetelmän ja punnitustietojen välillä ei ollut eroa (geometrinen ka 1,01).
This study suggests that food photographs could someday even replace the traditional methods.
Tämän tutkimuksen tulosten perusteella ruoan valokuvausmenetelmä voi jossain vaiheessa nousta perinteisten ruoankäytön tutkimusmenetelmien rinnalle.
Individuals’ ability to estimate the portion size, memory, and self-report affects the reliability.
Menetelmien luotettavuutta heikentää yksilön kyky arvioida annoskokoa, tutkittavan muisti sekä oman ruoankäytön raportointiin liittyvä aliraportointi.
The estimations made from the photographs were in line with the food records in if they over or under estimated the portions in different food groups.
Valokuvista tehdyt arviot olivat samansuuntaisia päiväkotihenkilökunnan ruokapäiväkirjoihin tekemien arvioiden kanssa siinä yli- vai aliarvioivatko ne annoskokoja eri ruokaryhmissä punnitustuloksiin verrattuna.
Individuals’ food and energy intake can in theory be estimated from photographs showing the food portions and left over food.
Yksilön ruoankäyttöä olisi teoriassa mahdollista arvioida objektiivisesti ruoasta ja ruokatähteistä otettujen valokuvien avulla.
The difference between the weighed portion size and the estimated portion size was calculated with 95 % confidence interval.
Punnitun annoskoon sekä eri menetelmillä arvioitujen annoskokojen väliset erot laskettiin grammoina (arvioitu - punnittu) 95 % luottamusväliestimaateilla.
In this master’s thesis the aim is to investigate if food photographs of preschool children can be used in assessment of food consumption.
Tämän pro gradu -työssä selvitetään, voisiko päiväkoti-ikäisten lasten ruoka-annoksista otettuja valokuvia käyttää apuna ruoankäyttötutkimuksessa.
The geometric means with 95 % limits of agreement were also calculated for the ratio of weighted and estimated portion size.
Arvioidun ja todellisen annoskoon suhteille laskettiin myös geometriset keskiarvot 95 % luottamusväleillä.
Conclusion: This study found no difference between the energy intake estimated from the food photographs and weighed portions.
Johtopäätökset: Tässä tutkimuksessa valokuvausmenetelmän avulla arvioitu energiansaanti ei eronnut punnitusten avulla lasketusta energiansaannista, mikä on poikkeuksellisen hyvä tulos.
Portion size estimates from food photographs and food diaries were compared against the weighted portion sizes.
Valokuvien ja ruokapäiväkirjojen perusteella tehtyä arviota lasten ruoankäytöstä verrattiin ruoan punnitustietoihin.
Food photographs have hardly been studied in food consumption studies with small children before.
Valokuvamenetelmää ei ole juurikaan aikaisemmin hyödynnetty päiväkoti-ikäisten lasten ruoankäyttötutkimuksissa.
Active food photography method has not in fact been investigated on small children before.
Lasten ruoka-annoksista otettuja valokuvia ja niiden hyödyntämistä ruoankäyttötutkimuksessa ei ole aikaisemmin tutkittu päiväkoti-ikäisillä lapsilla aktiivisen valokuvausmetodin avulla.
This was an exceptionally good result compared to earlier studies where food photographs have underestimated subjects’ energy intake.
Aikaisemmissa tutkimuksissa valokuvat ovat aliarvioineet tutkittavien energiansaantia.
All food items and left over food was also weighed.
Lasten syömän aterian kaikki komponentit punnittiin.
Arithmetic means and standard deviations were calculated for different food groups.
Kullekin muodostetulle ruokaryhmälle laskettiin menetelmäkohtaiset keskiarvot ja keskihajonnat.
The reference method in this research was weighted portion sizes.
Tässä tutkimuksessa vertailukohtana käytetään ruoan punnitustuloksia.
KEYWORDS: Dietary assessment: food intake, energy intake, digital photography, food photography, food records, portion size estimation, children
: Valokuvien käyttö ruoankäytön ja ravinnonsaannin tutkimisessa päiväkoti-ikäisillä lapsilla
According to SNM niche innovations can be empowered by three processes: articulation of expectations, network-building and learning on various dimensions.
Viitekehyksen mukaan niche-innovaatioita voidaan vahvistaa kolmen prosessin kautta: odotusten artikuloinnin, verkostojen luomisen sekä useamman tason oppimisen.
This thesis observes collaboration between startups and large companies through the framework of strategic niche management (SNM).
Tämä tutkielma tarkastelee startup-yritysten ja suurten yritysten yhteistyötä innovaatiopolkujen strategisen edistämisen (strategic niche management, SNM) viitekehyksen kautta.
Companies play a crucial role in transitions to more sustainable ways of production and consumption.
Yritysten rooli on merkittävä murroksessa kohti kestävämpiä kulutuksen ja tuotannon tapoja.
However, when combining the innovation capacity of niche startups and the resources of large companies, both can achieve a larger impact.
Startup-yritysten innovaatiokyvyn sekä suurten yritysten resurssit yhdistämällä voidaan kuitenkin saada aikaan suurempi muutos.
Startups can be conceptualized as niche actors who are innovative and agile but do not have the resources for regime disruption.
Startupit voidaan nähdä niche-tason toimijoina, jotka ovat innovatiivisia ja ketteriä, mutta joilla ei ole resursseja murtaa vallitsevia rakenteita ja toimintamalleja.
There is a growing amount of startups globally that create radically new products, services, and business models related to issues such as energy efficiency, food waste or use of natural resources.
Yhä useammat startup-yritykset kehittävät radikaalisti uudenlaisia tuotteita, palveluja sekä liiketoimintamalleja esimerkiksi energiatehokkuuteen, ruokahävikkiin tai luonnonvarojen käytön vähentämiseen.
The large companies are in the field of retail and hospitality, housing development and facility management.
Tutkimuksen suuret yrityksen ovat vähittäiskaupan ja ravintoloiden, asuinaluekehityksen sekä kiinteistöhuollon aloilta.
Theoretically, the study suggests one way of applying transition theory to the level of specific companies and their collaboration related to sustainability-related innovations.
Teoreettisesti tutkimus esittelee tavan soveltaa transitioteoriaa yksittäisten yritysten ja kestäviin innovaatioihin liittyvien yhteistyöprosessien tasolla.
As broad generalizations cannot be derived from a case study, more research on the role of companies in sustainability transitions is suggested.
Tapaustutkimus menetelmänä ei tarjoa mahdollisuuksia tulosten yleistämiseen, joten laajempaa tutkimusta yritysten roolista kestävyysmuutoksessa tarvitaan
A multiple-case study is conducted based on interviews and observation with three large companies and three startups engaging in experimental collaboration processes facilitated by an intermediary organization.
Tutkimuksen menetelmänä on monitapaustutkimus, joka pohjautuu haastatteluihin ja havainnointiin kolmen yhteistyötä tekevän startupin ja kolmen suuren yrityksen välisistä fasilitoiduista yhteistyöprosesseista.
The startups develop radically new services that reduce food waste, save energy or optimize the use of buildings.
Tutkitut startup-yritykset kehittävät uudenlaisia ratkaisuja ruokahävikin vähentämiseen, energiansäästöön ja rakennusten käyttöasteen tehostamiseen.
The findings of the descriptive case study depict challenges and opportunities of collaboration processes in all SNM dimensions.
Kuvailevan tapaustutkimuksen tulokset kuvaavat yhteistyöprosessien haasteita ja mahdollisuuksia innovaatiopolkujen strategisen edistämisen osa-alueiden kautta.
Incumbents on traditional fields such as construction, real estate or retail, on the other hand, tend to be path dependent, work under the rules of current regimes, and face difficulties in adopting sustainability-related innovations.
Suuret, vakiintuneet yritykset perinteisillä aloilla, kuten rakentaminen, kiinteistöhuolto sekä päivittäistavarakauppa, taas ovat usein polkuriippuvaisia ja toimivat hallitsevien rakenteiden ehdoilla.
From a managerial perspective, the study offers practical insight to anyone engaging in startup–incumbent collaboration.
Liikkeenjohdollisesta näkökulmasta tutkielma tarjoaa konkreettisia oppeja yhteistyöprosesseista kiinnostuneille yrityksille.
The optimization of PMA treatment for fecal suspension samples proved to be challenging due to the highly variable composition of sample matrixes.
PMA-käsittelyn optimointi ulostesuspensionäytteille osoittautui haastavaksi näytematriisien vaihtelevasta koostumuksesta johtuen.
Human gut microbiota is an important topic for many different disciplines.
Ihmiselle elintärkeä suolistomikrobisto on tärkeä tutkimuskohde monella eri tieteenalalla.
Dietary fibers were observed to cause different changes in bacterial population: the most soluble fibers caused greater decrease of pH and thus greater proportion of acid tolerant bacteria in the population.
Ravintokuiduilla havaittiin olevan toisistaan eroavia vaikutuksia bakteeripopulaatioon: liukoisimmat kuidut saivat aikaan suurimman pH:n laskun ja näin ollen suuremman happokestoisten bakteerien osuuden bakteeripopulaatiossa.
Fiber samples were processed in various ways to increase their solubility and thus fermentability.
Kuitunäytteitä oli käsitelty eri menetelmillä paremman liukoisuuden ja fermentoitavuuden saavuttamiseksi.
Various factors, e.g. antimicrobial drugs and diet, affect the development and balance of gut microbiota and its interactions with the host.
Suolistomikrobiston kehittymiseen, tasapainoon sekä vuorovaikutukseen isännän kanssa vaikuttuvat monet tekijät, kuten antimikrobilääkkeet ja ruokavalio.
To quantitate only viable bacterial cells from the sample matrix by qPCR, samples were treated with propidium monoazide (PMA), which after light activation inhibits the amplification of double-stranded DNA from dead and lysed cells.
Jotta työssä saatettiin kvantitoida eläviä solujen määrää DNA-pohjaisilla menetelmillä, näytteitä käsiteltiin propidiummonoatsidilla (PMA), joka estää hajonneista soluista peräisin olevan kaksijuosteisen DNA:n monistumisen PCR:ssä.
Plant based carbohydrates that transit unabsorbed and undigested through the upper parts of gastrointestinal tract are an important source of energy for the colon bacteria.
Ylempien ruoansulatuskanavan osien läpi imeytymättä ja pilkkoutumatta kulkeutuvat kasviperäiset ravintokuidut ovat tärkeä ravinnonlähde paksusuolen bakteereille.
The changes in the diversity and abundance of the SCFA producing bacteria have been linked to many gut related diseases.
Muutokset rasvahappoja tuottavien bakteerien monimuotoisuudessa ja runsaudessa on yhdistetty lukuisiin sairauksiin, kuten tulehduksellisiin suolistosairauksiin.
The numbers of A. muciniphila and some of the butyrate producers decreased in acidic environment and the proportion of acid-tolerant bacteria was clearly increased and dominated the bacterial population.
Etenkin A. muciniphila -bakteerin ja butyraatin tuottajien määrän havaittiin vähenevän happamassa suspensiossa ja happokestoisten bakteerien osuuden kasvavan huomattavasti ja muodostavan valtaosan bakteeripopulaatiosta.
In this work butyrate producing bacteria, Akkermansia muciniphila and bifidobacteria were targeted.
Työssä keskityttiin erityisesti butyraatintuottajabakteereihin, bifidobakteereihin sekä propionaattia tuottavaan Akkermansia muciniphila -bakteeriin.
A batch model is typically developed for the quick high-throughput screening of samples.
Malli on tarkoitettu suurten näytemäärien nopeaan seulontaan.
Some of colon bacteria produce short chained fatty acids (e.g. acetate, propionate, butyrate) from these carbohydrates.
Osa bakteereista muodostaa näistä hiilihydraateista lyhytketjuisia rasvahappoja (mm. asetaattia, propionaattia, butyraattia), jotka toimivat suoliston solujen kasvun ja aineenvaihdunnan säätelijöinä sekä energianlähteenä.
In this work the effects of dietary fibers on gut microbiota were monitored with a static, single vessel batch model.
Tässä työssä tarkasteltiin ravintokuitujen aiheuttamia muutoksia suolistomikrobistossa yksikammioissessa, staattisessa in vitro-paksusuolimallissa (eng. batch model).
Optimization of in vitro colon model for monitoring the effects of dietary fibers on the gut microbiota
Ravintokuitujen vaikutuksen suolistomikrobistoon tutkiminen in vitro mallin avulla ja mallin kehittäminen
Studying gut microbiota with today’s analytical methods is still challenging.
Suolistomikrobiston tutkiminen nykyisillä analyysimenetelmillä ja koejärjestelyillä on yhä haasteellista, sillä suolisto ja mikrobit elävät monisyisessä vuorovaikutuksessa keskenään.
Since acidic SCFAs accumulate in the sample suspension, pH decreases clearly during the incubation in the static model.
Mallissa happamat rasvahapot kertyvät näytematriisiin ja inkuboinnin aikana laskevat pH:ta huomattavasti, jolloin mallin olosuhteet eivät enää mallinna paksusuolen olosuhteita.
Two different buffer solutions, pH adjustment and shorter incubation time were tested to overcome this challenge.
Työssä vertailtiin kahta eri puskuriliuosta, pH:n säätöä emäksellä sekä lyhempää inkubointiaikaa.
Subjects were divided into two groups, with the first group reviewing canned beer and the second group reviewing bottled beer.
Koehenkilöt jaettiin kahteen eri ryhmään, jossa ensimmäinen ryhmä arvioi tölkitettyä olutta, ja toinen ryhmä pullotettua olutta.
When packaged in a bottle, subjects perceived beer to be more pleasant in taste, visual and overall liking.
Pulloon pakattuna olut arvioitiin miellyttävämmäksi maun, visuaalisen ja kokonaismiellyttävyyden osalta.
Theoretical models of the interaction between expectation and perception show how clues of a product’s characteristics can affect perceived quality.
Teoreettiset mallit odotusten ja kokemusten vuorovaikutuksista esittävät, miten vihjeet tuotteen ominaisuuksista voivat vaikuttaa koettuun laatuun.
The aim of this study was to investigate whether beer packaging affects customers’ expectations, and to determine what kind of impact these expectations have on the perceived quality, taste and hedonic liking.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, vaikuttaako olutpakkausformaatti kuluttajan asettamiin odotuksiin tuottesta, ja millaisia vaikutuksia odotuksilla on kuluttajan kokemaan laatuun, makuun ja miellyttävyyteen.
The available evidence and results from our study substantiate claims that packaging affects consumer’s perception of product’s intrinsic characteristics such as taste.
Esitetty kirjallisuus ja kuluttajatutkimuksen tulokset vahvistavat käsitystä siitä, että pakkaus voi vaikuttaaa kuluttajan aistihavaintoihin tuotteen sisäisistä ominaisuuksista kuten mausta.
The results suggest that packaging has an influence on both the expected and perceived hedonic liking.
Tutkimustulokset osoittivat, että pakkausformaatilla oli vaikutusta odotettuun ja koettuun miellyttävyyteen.
Additionally, differences in individually perceived sensory qualities such as bitterness were more readily detected.
Myös yksittäisissä makuominaisuuksissa, kuten kitkeryydessä, havaittiin eroja ryhmien välillä.
Lastly, we examine the difference in attributes and characteristics of packaging as an external cue.
Lopuksi käsitellään pakkausten ominaisuudet ulkoisina vihjeinä, jotta pakkausformaattien vaikutusten lähteet ja keskinäiset erot tunnistetaan.
Packaging has a pivotal role in stimulating interest in a product, as well as informing customers by providing insight to the product’s attributes and quality.
Pakkauksella on keskeinen rooli tuotteen sisällön informoijana ja mielenkiinnon herättäjänä.
Research reviewed for this study focuses on multisensory perception processes and how our sensory modalities are integrated for creating multimodal perception.
Tutkimuksen teoriaosuus käsittee moniaistisen havaitsemisen kognitiivisia prosesseja ja sitä, miten aistimme ovat interaktiossa keskenään.
Inasmuch, brand owners should take into account the possible effect of the packaging when developing and bringing products to market.
Ylivertaista tuotetta kehittäessä tuotemerkin omistajan tulisi täten ottaa pakkausformaatin mahdollinen vaikutus huomioon.