natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As inclusion and multiculturalism increases in schools it is important to understand adolescent belief and value systems in order to create an atmosphere that is open to diversity and strengthens peer relationships at school.
Inkluusion laajenemisen ja koulujen monikulttuurisuuden lisääntymisen vuoksi on tärkeää päästä sisään nuorten ajatus- ja asennemaailmaan, jotta kouluihin voitaisiin luoda oppilaiden moninaisuudelle avoin ja vertaissuhteita vahvistava ilmapiiri.
There were subtle differences between boys and girls as far as what components supported and what prevented the forming of peer relations.
Poikien ja tyttöjen välillä oli hienoista eroa sen suhteen, mitkä tekijät tukivat ja ehkäisivät vertaissuhteiden syntyä.
Boys' ability to form peer relations were supported more by social skills and mutual conversation topics and hobbies.
Pojilla vertaissuhteiden syntyä tukivat tyttöjä voimakkaammin sosiaaliset taidot, yhteiset puheenaiheet ja harrastukset.
In this work the angle of approach is the thoughts and feelings that the somehow distinct adolescent brings out in the peers representing the majority of the group and how to support him/her in order to get to join the group and how to strengthen his/her social competence.
Tässä työssä aihetta lähestytään siitä näkökulmasta, mitä ajatuksia ja tunteita jollain lailla ryhmästä erottuva nuori herättää valtaryhmää edustavissa vertaisissa, ja miten hänen ryhmään pääsyä voitaisiin tukea ja sosiaalista kompetenssia vahvistaa.
Girls were especially influenced by outward appearances and favored the opinions of girls high up in the class social hierarchy as to who should be accepted in the group.
Tytöillä vertaissuhteiden luomiseen vaikutti erityisesti ulkoinen olemus ja luokan hierarkiassa korkealla olevien tyttöjen suosio ja kanta siihen, kenet hyväksytään joukkoon mukaan.
The research highlighted the challenges that diversity poses in adolescent groups.
Aineistosta nousi esiin erilaisuuden kohtaamisen haasteellisuus nuorten ryhmissä.
The purpose of this study is to describe the factors that influence junior high age young people as they connect with friends and peer groups, especially from the view of a student who is somehow distinct from the group.
Tutkimuksen tarkoituksena on kuvata yläkouluikäisten nuorten ryhmään liittymiseen ja kaveruussuhteisiin vaikuttavia tekijöitä erityisesti ryhmästä jollain lailla erottuvan oppilaan kannalta.
This study examines short essays by young people on the subject of being an outsider to their peer groups and the preconditions and terms of friendships.
Tutkimuksessa tarkastellaan nuorten lyhyitä esseitä ulkopuolisuudesta ja kaveruussuhteiden ehdoista.
Student essays were transcribed and sorted by theme.
Opiskelijoiden esseet litteroitiin, teemoitettiin ja lopuksi esiinnousseita teemoja tulkittiin sisällön analyysiä käyttäen.
For this study, data was collected from two secondary schools.
Aineisto kerättiin kahdesta toisen asteen oppilaitoksesta, joista kummastakin tutkimukseen osallistui yhden luokan oppilaita.
Essays were prompted by four questions about what it means to be an outsider, what factors lead to being outside of the group and the conditions for the process of forming peer relations.
Esseet syntyivät vastauksina neljään kysymykseen, jotka käsittelivät ulkopuolisuutta, sen syitä, ja ehtoja, joilla vertaissuhteet mahdollistuisivat.
The term somehow distinct is used to encompass the wide variety of factors that may influence an adolescent who is left to the fringes or totally outside of a peer group.
Jollain lailla erottuva kuvaa käsitteenä ehkä parhaiten sitä moninaisten syiden kirjoa, jotka voivat aiheuttaa nuorelle ryhmän ulkokehälle tai jopa täysin ulkopuolelle joutumisen.
The students were selected from one class at each school and a total of 49 students returned write-ups.
Yhteensä kirjoitelmia saatiin 49 opiskelijalta.
In addition, what circumstances support or prevent the ability to join a group and form friendships.
Mitkä seikat tukevat ryhmään liittymistä ja kaveruussuhteiden syntyä, ja mitkä ehkäisevät niitä?
Six of them have graduated within the last five years and two of them over 20 years ago.
Heistä kuusi on valmistunut viimeisen viiden vuoden aikana ja kaksi yli 20 vuotta sitten.
The teachers have taken many of the measures into their repertoire after having heard or read about them elsewhere.
Opettajat ovat ottaneet monet keinoista käyttöön kuultuaan tai luettuaan niistä muualta.
The aim was to gather answers from class teachers without making any generalizations depending on the answers.
Tavoitteena oli kerätä vastauksia opettajilta luomatta suurempaan joukkoon liittyviä yleistyksiä niiden perusteella.
Eight class teachers were interviewed for this study on the area of Uusimaa.
Tutkimusta varten haastateltiin kahdeksaa luokanopettajaa Uudenmaan alueella.
The interviewed teachers were chosen randomly for the interviews.
Opettajat valittiin haastateltaviksi satunnaisesti.
There's no absolute definition to what an ideal working environment actually is and every teacher creates the definition themselves.
Termillä työrauha ei ole tiettyä määritelmää ja jokainen opettaja luo oman määritelmänsä.
It seems that the atmosphere in the classroom plays an important role in the formation of the ideal working environment and so does the teacher's attitude.
Luokan ilmapiirillä vaikutti olevan tärkeä rooli työrauhan muodostumisessa, samoin opettajan omalla asenteella ja suhtautumisella.
The teachers have various ways to prevent issues that can disturb the ideal working environment they have built in their classroom, to maintain it and to react to the disturbances.
Opettajilla on monia erilaisia tapoja ennaltaehkäistä työrauhahäiriöitä luokassaan, ylläpitää toimivaa työrauhaa ja reagoida häiriökäyttäytymiseen.
An ideal working environment in a classroom : Class teachers' conceptions of it and their ways to maintain it
Työrauhan ylläpitäminen luokassa : Luokanopettajien käsityksiä ja keinoja
In this study it occurred that the definitions for an ideal working environment that the teachers defined bore a resemblance to one another, even though the theme isn't discussed in the teacher education at the university.
Tutkimuksessa kävi ilmi, että haastateltujen luokanopettajien määritelmät työrauhalle muistuttivat paljon toisiaan, vaikka opettajankoulutuksessa teemaa ei olekaan käsitelty.
In this study knowledge about class teachers' definitions of the term was assembled in a configuration where the interviewed class teachers were experts of their own teacher being and their educational philosophy.
Tutkimuksessa kerättiin tietoa luokanopettajilta asetelmassa, joissa he itse ovat asiantuntijoita oman opettajuutensa ja kasvatusfilosofiansa suhteen.
An ideal working environment is something every class teacher has to deal with in their job and it plays a great role in it.
Työrauha on asia, joka esiintyy jokaisen luokanopettajan työssä tärkeässä roolissa.
The goal of this study is to find out how class teachers define an ideal working environment in a classroom, how they maintain this ideal working environment and how they react when it's disturbed.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää luokanopettajien käsityksiä työrauhasta ja keinoja ylläpitää sitä omassa luokassaan sekä heidän tapojaan reagoida häiriökäyttäytymiseen luokassaan.
More than a mormon : Narrative identities, memberships and identity and memberhip negotiations at school, narrated by religious minority youth
Muutakin kuin mormoni : Identiteetit, jäsenyydet sekä identeetti- ja jäsenyysneuvottelut koulun kontekstissa vähemmistöuskontoon kuuluvien nuorten kertomina
The theoretical framework for identity consisted of both postmodern identity theory and post-positivist realistic identity theory, thus identity is seen as changing and selectable though guided by social categories.
Identiteettien tarkastelu pohjautui postmoderniin identiteettiteoriaan ja postpositivistiseen realistiseen identiteettiteoriaan, jolloin identiteettejä tarkasteltiin sekä yksilön valitsemina ja työstäminä että sosiaalisten kategorioiden ohjaamina.
The data consisted of five interviews of young people belonging to the Church of Jesus Christ of Latter-day Saints.
Aineisto koostui viiden Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon kuuluvan nuoren haastattelusta.
According to the study, youth belonging to a religions minority see their position in school positively.
Tämän tutkimuksen mukaan vähemmistöuskontoon kuuluvat nuoret kokivat asemansa koulussa hyväksi.
The analysis included characteristics of both narrative methods and content analysis method.
Analyysissa näkyi piirteitä sisällönanalyysista ja narratiivisen tutkimuksen perinteestä.
The goal of the study was to analyze how young people who belong to the Church of Jesus Christ of Latter-day Saints narrate identities, memberships and identity and membership negotiations at school.
Tutkimuksessa selvitetään, miten Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon kuuluvat nuoret kertovat identiteeteistään, jäsenyyksistään sekä identiteetti- ja jäsenyysneuvotteluistaan koulun kontekstissa.
Previous studies have shown that youth belonging to religious minorities often face negotiations at school, concerning their values, lifestyle and worldviews.
Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet vähemmistöuskontoihin kuuluvien nuorten kohtaavan koulussa esimerkiksi arvoihinsa, elämän-tapoihinsa tai uskonnollisen ryhmän jäsenyyden arvoon liittyviä haastaviakin neuvottelutilanteita.
The study suggests that other peoples' partly negative attitudes towards the religious group of the youth guided their agency in identity and membership negotiations.
Tutkimuksen mukaan valtaväestön osin negatiivinen suhtautuminen uskontoihin näytti vaikuttavan nuorten toimijuuteen identiteetti- ja jäsenyysneuvotteluissa.
The aim of this study was to examine identity narratives and membership narratives of religious minority youth.
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin vähemmistöuskontoon kuuluvien nuorten identiteetteihin ja jäsenyyksiin liittyvää kerrontaa.
The goal of the optimization was to maintain identity of an ordinary young person and to defend the multidimensionality of one's identity.
Neuvotteluissa korostuivat uskonnosta toisille kertomisen tilanteiden optimoiminen ja tämän kautta tavallisen nuoren identiteetin sekä identiteetin moninaisuuden puolustaminen.
Based on the results, identity and membership narratives of the youth belonging to the Church of Jesus Christ of Latter-day Saints were found to emphasize the importance of their religious membership.
Tutkimuksen mukaan Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon kuuluvien nuorten identiteetti- ja jäsenyyskertomuksissa korostuivat uskonyhteisön jäsenyyden merkitys, tavalliseksi nuoreksi määrittyminen sekä identiteetin moninaisuuden korostaminen.
Being different was more likely to be seen positively in an in-group setting than in an out-group setting.
Kuitenkin henkilökohtainen tunteminen vaikutti neuvottelujen kulkuun, sillä sisäryhmissä erilaisuus määriteltiin ulkoryhmiä epätodennäköisemmin negatiivisesti.
The study was conducted using qualitative methods and analyzed with theme analysis of narratives.
Tutkimuksen analyysimenetelmänä oli narratiivien teema-analyysi, jossa aineistosta nostettiin esiin tutkimuksen aiheisiin liittyviä kerronnan tapoja.
However, self-definition of being an ordinary young person and having many other identities besides religious identity were also highlighted.
Uskonto oli merkittävä vaikuttaja nuorten identiteeteille, mutta heillä oli merkittäviä identiteetin vaikuttajia ja jäsenyyskokemuksia myös uskonyhteisön ulkopuolella.
However, they face negotiations concerning their differing views on values and lifestyle.
Kuitenkin koulussa kohdattiin uskontoon liittyvää erilaisuutta käsitteleviä neuvottelutilanteita.
Additionally, the aim was to examine how the youth narrate memberships and negotiate their religious values and social identity in the social context of school.
Lisäksi tutkimuksessa tarkasteltiin kertomuksia jäsenyyksistä sekä identiteettien ja jäsenyyksien neuvottelemisesta.
Competence management has been a recent topic in public debate.
Osaamisen johtaminen on ollut viime aikoina esillä julkisessa keskustelussa.
The results were analyzed using content analysis.
Tulokset analysoitiin käyttämällä teoriaohjaavan sisällönanalyysin mallia.
Competence management in primary school
Osaamisen johtaminen alakoulussa
The interviewees were selected for research by snowball sampling and according to interest in the subject.
Haastateltavat valikoituivat tutkimukseen lumipallo-otannalla aihetta koskevan kiinnostuksen perusteella.
The data was collected by focused interview of the five primary school principals and school leaders in Southern Finland.
Tutkimuksen aineisto kerättiin teemahaastattelun avulla haastattelemalla viittä perusopetuksen alakoulun rehtoria ja koulunjohtajaa Etelä-Suomesta.
In addition, principals in basic education should be guided to realize the benefits and significance of vision in competence management.
Lisäksi alakoulujen johtajia tulisi ohjata huomaamaan vision hyödyt ja merkitys osaamisen johtamisessa.
The practices brought on by this study should be a part of principal training, so that they could spread to other schools with various possible implementations.
Tutkimuksessa esiin nostetut käytännöt tulisi ottaa osaksi rehtorien täydennyskoulutusta, jotta ne leviäisivät eri toteutusmahdollisuuksineen toisiin kouluihin.
In the future, principals should help class teachers recognize the practices that support competence development as opportunities for their professional growth.
Jatkossa rehtorien tulee auttaa luokanopettajia tiedostamaan osaamisen kehittymistä tukevat käytännöt ammatillisen kasvun mahdollisuuksina.
The requirements and challenges of successful skills development are, looking from different aspects, related to class teachers themselves, resources and school culture.
Onnistuneen osaamisen kehittämisen edellytykset ja osaamisen kehittämisen haasteet liittyivät eri näkökulmista luokanopettajiin itseensä, resursseihin ja koulun toimintakulttuuriin.
Other schools can take ideas from these practices and further develop them to suit the needs of their own working environment.
Löydetyistä käytännöistä myös muut koulut voivat ottaa ideoita ja kehittää niitä edelleen oman työyhteisön tarpeisiin sopiviksi.
The practices that support class teachers' competence development are co-operation, organizational teaming, pair working, teaching together and co-teaching, learning from students, networking, pedagogical discussion, reading professional literature, sharing expertise in the work community, briefing, highlighting and use of teachers' strengths, giving different roles to teachers, and teacher guidance in the everyday life of education and teaching.
Luokanopettajien osaamisen kehittymistä tukeviksi alakoulujen käytännöiksi paikantuivat yhteistyö, työyhteisön tiimiyttäminen, työparityöskentely, samanaikaisopettaminen ja yhteisopettajuus, oppilailta oppiminen, verkostoituminen, yhteinen pedagoginen keskustelu, ammattikirjallisuuden lukeminen ja siitä keskusteleminen, osaamisen jakaminen työyhteisössä, perehdyttäminen, opettajien vahvuuksien esiin tuominen ja käyttäminen, erilaisten roolien antaminen opettajille sekä opettajien ohjaus kasvatus- ja opetustyön arjessa.
Class teacher competence development in primary schools was supported by discussion and interaction, collaboration, and instruction-based practices.
Luokanopettajien osaamisen kehittymistä alakouluissa tukivat keskusteluun ja vuorovaikutukseen, yhteistoimintaan sekä ohjaamiseen perustuvat käytännöt.
Primary school principals felt that their role as the competence leader was in directing competence development and setting objectives, enabling competence development, supporting learning, motivating and inspiring, creating frameworks and structures, creating co-operation between teachers, and controlling the development of competence.
Alakoulun rehtorit kokivat oman roolinsa osaamisen johtajana olevan osaamisen kehittymisen suuntaajana ja tavoitteiden asettajana, osaamisen kehittymisen mahdollistajana, oppimisen tukijana, kannustajana ja inspiroijana, puitteiden ja rakenteiden luojana, opettajien välisen yhteistyön varmistajana sekä osaamisen kehittymisen valvojana.
However, it has not been researched so much in primary education.
Oppilaitoskontekstissa osaamisen johtamista ei ole paljoa tutkittu.
Primary school principals guided the competence development of class teachers with regular development discussions, continuing education and diverse workplace learning.
Alakoulun rehtorit ohjasivat luokanopettajien osaamisen kehittymistä säännöllisten kehityskeskustelujen, täydennyskoulutusten sekä monipuolisen työssä oppimisen avulla.
The purpose of my master's thesis is to describe how competence management and teachers' competence development takes place in primary schools.
Pro gradu -tutkimukseni tarkoituksena on kuvata, miten osaamisen johtaminen ja luokanopettajien osaamisen kehittäminen tapahtuvat perusopetuksen alakoulussa.
The results show that competence management in the primary school principals' work was determined by identification, maintenance, development, and acquisition of skills.
Tutkimuksen tulosten mukaan osaamisen johtaminen määrittyi alakoulun rehtorin työssä osaamisen tunnistamisen, ylläpitämisen, kehittämisen ja hankkimisen kautta.
The focus of my master's thesis is on studying the practices that support school teachers' competence development.
Tutkimuksen painopiste on luokanopettajien osaamisen kehittymistä tukevien käytäntöjen selvittämisessä.
Through research on the practices that support competence development, the practices can be shared with other work communities.
Tutkimalla osaamisen kehittymistä tukevia käytäntöjä, niitä on mahdollista jakaa toisten työyhteisöjen käyttöön, jolloin alakoulut voivat oppia osaamisen kehittämisestä toinen toisiltaan.
During the last few decades, the understanding of childhood has changed.
Viimeisten vuosikymmenten aikana näkemys lapsuudesta on muuttunut.
Nowadays we see children as active social actors and as specialists of their life.
Lapset nähdään nykyään aktiivisina sosiaalisina toimijoina ja oman elämänsä asiantuntijoina.
Children also wanted to get to know the adults in the clubs.
Lapset halusivat tutustua myös kerhossa oleviin aikuisiin.
Children's development and learning happen in close interaction with the surrounding society.
Lasten kehittyminen ja oppiminen tapahtuvat tiiviissä vuorovaikutuksessa ympäröivän yhteisönsä kanssa.
Adults' action and the structure of the club also made a difference.
Aikuisten toiminnalla ja kerhon rakenteella oli myös vaikutusta.
Those who did not have their own friends with them in the clubs also considered getting new friends an important factor.
Ne, joilla omia kavereita ei ollut toiminnassa mukana, pitivät uusien kavereiden saamista tärkeänä.
The interviews were the primary source of research data.
Haastattelut olivat ensisijainen aineistoni.
I analysed my observation notes and transcribed interviews separately with content analysis by classifying and finding themes from the data.
Analysoin havainnointimuistiinpanoni ja litteroidut haastattelut erikseen sisällönanalyysin avulla tyypittelemällä ja teemoittelemalla.
The goal of my study is to describe, analyse and interpret children's experiences of participation in children's and older adults' club activities in third sector.
Tutkimukseni tarkoituksena oli kuvata, analysoida ja tulkita lasten osallisuuskokemuksia lasten ja ikäihmisten yhteisessä kerhotoiminnassa kolmannella sektorilla.
There were 27 4-12 year-old children and 21 adults participating in the study.
Tutkimukseeni osallistui 27 4-12-vuotiasta lasta ja 21 aikuista kahdesta Etelä-Suomessa toimivasta Koko Suomi leikkii –hakkeeseen kuuluvasta Terhokerhosta.
My goal was to find operational modes, which support children's experiences of participation.
Tarkoituksenani oli löytää toimintatapoja, jotka tukevat lasten osallisuuskokemuksia.
I studied Terhokerho clubs as children's operational environment of participation.
Tarkastelin Terhokerhoa lasten osallisuuden toimintaympäristönä.
I collected my research data by observing action in Terhokerho clubs and by interviewing children.
Hankin tutkimusaineistoni havainnoimalla Terhokerhojen toimintaa ja haastattelemalla lapsia.
Humour and warm athmosphere between children and adults were typical in the club activities of children and older adults.
Lasten ja aikuisten välille syntynyt huumori ja lämmin tunnelma olivat tyypillistä lasten ja ikäihmisten yhteiselle kerhotoiminnalle.
Steps together : Children's experiences of participation in children's and older adults' club activities
Yhteisin askelin : Lasten osallisuuskokemukset lasten ja ikäihmisten yhteisessä kerhotoiminnassa
I focused my study on children's experiences of participation and the structural and situational of the operational environment.
Tutkimuskohteinani olivat erityisesti lasten osallisuuskokemukset sekä toimintaympäristön rakenteelliset ja tilanteelliset tekijät.
Joint activities of children and adults helped create interaction and therefore supported children's experience of participation and possibilities to make initiatives.
Lasten ja aikuisten yhteinen tekeminen edesauttoi vuorovaikutuksen syntymistä ja edisti näin lasten kokemusta ryhmään kuulumisesta ja mahdollisuudesta tehdä aloitteita.
I studied participation through children's initiatives and children's experience of belonging to the group.
Tarkastelin osallisuutta lasten tekemien aloitteiden ja lasten kokeman ryhmään kuulumisen tunteen kautta.
Key factors supporting children's experience of participation were fun activities and friends.
Lasten osallisuuden tunnetta tukevia keskeisiä tekijöitä olivat mukava tekeminen ja kaverit.
Common starting and closing moments of the clubs and activities that took into account children's opinions furthered children's possibilities to make initiatives and experience of participation.
Kerhokertojen yhteiset aloitukset ja lopetukset sekä lasten mielipiteet huomioiva toiminta edistivät lasten aloitteentekomahdollisuuksia ja ryhmään kuulumisen tunnetta.
In my study, participation as children's experience of belonging to the group and as children's possibilities to make initiatives was surprisingly homogenous.
Osallisuus ryhmään kuulumisen tunteena ja mahdollisuutena tehdä aloitteita näyttäytyi aineistossani yllättävän yhtenäisenä.
The data included respondents (n=4855) to the cross-sectional Finnish Self-Report Delinquency Study 2012, aged 14-17 years.
Tutkimuksen aineisto käsitti Nuorisorikollisuuskysely 2012 -poikkileikkaustutkimuksen 14-17-vuotiaat vastaajat (n=4855).
Personality was assessed with a 15-item BFI-S questionnaire.
Persoonallisuusmittarina käytettiin 15 osion BFI-S-kyselyä.
The findings suggest that personality may provide novel insights into the etiology of delinquency in a context of deviant socialization.
Tulokset osoittavat, että persoonallisuus voi tuoda uutta tietoa nuorisorikollisuuden etiologiasta rikollisen sosialisaation kontekstissa.
Adolescent delinquency is a prevalent concern, which carries with psychological and societal costs.
Nuorisorikollisuus on psykologisesti ja yhteiskunnallisesti keskeinen aihe.
The moderation effects were examined with linear regression analysis.
Mediaatiopolkuja tarkasteltiin rakenneyhtälömallilla ja moderaatiovaikutuksia lineaarisella regressioanalyysilla.
Specifically, I examine whether peer deviance and criminogenic attitudes (1) mediate and/or (2) moderate the associations of the Five-Factor Model personality traits with delinquency.
Kiinnostuksen kohteena on erityisesti se, (1) medioivatko ja/tai (2) moderoivatko kaverien rikollisuus ja kriminogeeniset asenteet yhteyttä persoonallisuuden ja rikoskäyttäytymisen välillä.
Association of personality with adolescent delinquency in a context of deviant socialization
Persoonallisuuden yhteys nuorisorikollisuuteen rikollisen sosialisaation kontekstissa
Delinquency was assessed on the basis of 17 different deviant behaviors; the reported frequencies of engaging in each of them were scaled using a graded response model.
Rikollisuusmuuttuja muodostettiin 17 eri rikoskäytöksen frekvenssiä koskeneista vastauksista, jotka skaalattiin graded response -mallin avulla.