natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The factors supporting the resource limitation hypothesis were increased growth due to fertilization and debudding treatments and decreased stem diameter growth due to the defoliation treatment.
Tuloksista resurssirajoitteisuutta tukivat lannoituksen ja silmujen poiston aiheuttamat lisäykset kasvussa sekä hidastunut rungon läpimitan kasvu neulasten poiston seurauksena.
The factors limiting Tree growth in the treeline ecotone were studied based on two hypotheses, the sink limitation hypothesis and the resource limitation hypothesis.
Puiden kasvua rajoittavia tekijöitä tutkittiin kahden hypoteesin kautta, jotka olivat nielun ja resurssien rajoitushypoteesit.
Grazing did have an effect on the amount of carbon bind to vegetation, as the biomass of lichens was decreased due to grazing by 85 %.
Poronlaidunnus vaikutti kasvillisuuteen sitoutuneisiin hiilivarantoihin 85 % alhaisemman jäkäläbiomassan kautta.
According to the results tree growth in Värriö is clearly restricted by resources.
Tulokset osoittivat, että kasvu oli selkeästi resurssirajoitteista.
Three different manipulation treatments; debudding, defoliation and fertilization; were performed on treeline trees in Värriö to test the hypotheses.
Tutkimuksessa käytettiin kolmea eri manipulaatiokoetta, jotka olivat silmujen poisto, neulasten poisto sekä lannoitus.
Particular attention is given to the description of movement through urban space.
Erityishuomion kohteena ovat kaupunkitilassa liikkumisen kuvaukset.
The analysis of the selected corpus is divided into five chapters, loosely following a chronological order and structured thematically.
Aineiston analyysi jakautuu viiteen käsittelylukuun, jotka jäsentyvät temaattisesti ja kronologisesti.
The primary material consists of more than sixty novels, collections of short stories and individual short stories.
Tutkimusaineisto koostuu yli kuudestakymmenestä romaanista, novellikokoelmasta ja yksittäisestä novellista.
Theoretically, this study draws on two sets of frameworks: on the one hand, the expanding field of literary studies of the city, and on the other hand, theoretical concepts provided by humanistic and critical geography, as well as urban studies.
Tutkimus hyödyntää kahta teoreettista viitekehystä: yhtäältä kansainvälistä kaupunkikirjallisuuden tutkimusta, toisaalta kaupunkitutkimusta.
Helsinki literature of the 1920s and 1930s further developed the defining traits that took form around the turn of the century, adding a number of new thematic and stylistic nuances.
1920- ja 1930-luvun kirjallisuus kehittää vuosisadanvaihteen kaupunkikuvan tärkeimpiä ominaisuuksia ja lisää kuvauksiin uusia temaattisia ja stilistisiä piirteitä.
This study analyses experiences of Helsinki in prose fiction published in Finnish in the period 1889-1941.
Tutkimukseni analysoi koettua Helsinkiä vuosina 1889 1941 ilmestyneessä suomenkielisessä proosakirjallisuudessa.
It examines the relationships that are formed between Helsinki and fictional characters, focusing, especially, on the way in which urban public space is experienced.
Tutkimus tarkastelee sitä, millaisia suhteita kirjalliset henkilöhahmot luovat Helsinkiin ja ennen kaikkea sitä, miten he kokevat kaupungin.
In each chapter, one key text is used as a window from which to approach particular thematics.
Jokainen luku keskittyy yhteen temaattiseen kysymykseen, jota tarkastellaan valitun avainteoksen kautta.
The third chapter analyses experiences of arrival in the city, using Juhani Aho s Helsinkiin (1889) as a prototypical text.
Tutkimuksen kolmas luku käsittelee kaupunkiin saapumista erityisesti Juhani Ahon teoksessa Helsinkiin (1889).
This created a fascinating and varied imagination of the city that set the tone for later literary descriptions.
Tämä monipuolinen kaupunkikuva toimii pohjana myöhemmille kirjallisille Helsingin kuvauksille.
In the fifth chapter, Arvid Järnefelt s kaleidoscopic Veneh ojalaiset (1909) functions as a key novel to approach experiences of a transforming and even disappearing Helsinki.
Viidennessä luvussa tarkastellaan muuttuvaa ja osin häviävääkin kaupunkia Arvid Järnefeltin kaleidoskooppisessa Veneh ojalaisissa (1909).
The sixth chapter, focusing on Mika Waltari s Suuri illusioni (1928), analyses the aestheticization and internalization of the urban experience in 1920s and 1930s Helsinki novels.
Kuudennessa luvussa pohditaan kaupungin estetisointia ja sisäistymistä ja keskitytään Mika Waltarin Suureen illusioniin (1928).
The centre of the city became less prominent in literature, and in its place, the margins of the city and specific socially defined neighbourhoods gain in importance.
Samalla Helsingissä koettu liike määräytyy yhä enemmän keskipakoisen dynamiikan mukaisesti: pääkaupungin keskustan merkitys vähenee, ja etualalle nousevat kaupungin reuna-alueet ja muut sosiaalisesti määräytyneet kaupunginosat.
The fourth chapter studies experiences of urban public space around the turn of the century, with particular attention given to Eino Leino s Jaana Rönty (1907).
Neljäs luku tarkastelee Eino Leinon Jaana Rönnyn (1907) välityksellä vuosisadanvaihteen ihmisen kokemuksia julkisesta tilasta.
This study argues that around the turn of the twentieth century, literary Helsinki was approached from a surprisingly rich variety of generic and thematic perspectives which were in close dialogue with international contemporary traditions and age-old images of the city, and defined by events typical of Helsinki s own history.
Helsinki-kirjallisuudessa esiintyvät kaupunkikokemukset käyvät vuoropuhelua kansainvälisten traditioiden ja ikivanhojen kaupunkikuvien kanssa, mutta samalla ne ovat sidoksissa pääkaupunkimme lähihistoriaan.
The seventh and final chapter examines the cumbersome movement of socially marginalized characters on the urban fringes, with Joel Lehtonen s Henkien taistelu (1933) as a key primary text.
Seitsemäs luku käsittelee Joel Lehtosen Henkien taistelun syrjäytyneiden romaanihenkilöiden vaivalloista liikettä kaupungin reuna-alueilla.
Following an introduction, which includes a concise history of Helsinki, a theoretical chapter charts the relevant concepts and theoretical approaches to the city in literature.
Tutkimus osoittaa, että vuosisadanvaihteessa Helsinkiä luonnehtii suomenkielisessä kirjallisuudessa moninainen lajien ja temaattisten lähestymistapojen kirjo.
Gut barrier function was impaired by a high-saturated fat diet in mice, but not in genetically obese mice that were fed normal low-fat chow.
Väitöstutkimuksessa havaittiin, että rasvaista ruokavaliota syöneiden hiirten limakalvoeste heikkeni suhteessa vähärasvaista ruokaa saaneisiin.
Fecal bile acid hydrophobicity was increased only by dietary fat, not by genetic obesity, and was positively correlated with intestinal permeability.
Väitöstyö osoittaa, että limakalvoeste ei vaurioidu lihavuuden, vaan siihen mahdollisesti liittyvän rasvaisen ruokavalion takia.
The data imply that luminal bile acids are one mechanism for barrier impairment, with hydrophobic bile acids initiating tissue disruption and lipopolysaccharides likely playing the role of a second hit.
Suoliston limakalvoeste on suolen sisäosan pintakerros, joka estää suolistomikrobien pääsyn verenkiertoon.
Deoxycholic acid -induced barrier dysfunction seemed to be aggravated by translocated lipopolysaccharides.
Limakalvoesteen häiriöiden syynä on aiemmin pidetty suolistomikrobiston koostumuksen muutoksia.
The effects of bile acids on intestinal permeability were studied in an in vivo feeding trial with deoxycholic acid and in vitro in an Ussing chamber.
Erilaisten sappihapporakenteiden vaikutusta limakalvoesteeseen tutkittiin myös suolistosta otetuilla koepaloilla.
Gut barrier function is impaired in several disorders such as inflammatory bowel diseases, diabetes and steatohepatitis.
Mikrobien läpipääsy on yhdistetty muun muassa lihavuuteen, diabetekseen ja rasvamaksaan, sillä mikrobit aiheuttavat elimistössä tulehdusreaktion.
Barrier impairment was reduced by the hydrophilic ursodeoxycholic acid, which was also reflected as improved tissue morphology.
Vastaavasti limakalvoestettä ylläpitävien sappihappojen määrä oli vähentynyt ravinnon rasvaisuuden seurauksena.
Recent studies have shown a link between high-fat diet and endotoxemia, but the underlying mechanisms are unknown.
Tuore väitöstutkimus osoittaa, että rasvainen ruokavalio vaurioittaa suoliston limakalvoestettä.
The effects of dietary fat and obesity on gut barrier function were investigated in the diet induced obesity and ob/ob -mouse models.
Suoliston limakalvoesteen toimintaa ja ulosteen sappihappoja tutkittiin kokeellisessa mallissa, jossa hiiret lihovat, kun niiden ruokavalio sisältää paljon tyydyttynyttä rasvaa.
The aim of this study was to investigate whether dietary fat or obesity causes barrier dysfunction, and whether bile acids play a role in its pathogenesis.
Jatkossa on syytä selvittää, miten suolistomikrobisto muokkaa sappihappojen rakenteita, kun limakalvoesteen häiriö kehittyy.
It is suspected that this is related to increased permeability to bacterial endotoxins from the lumen through the gut epithelium.
Työ osoittaa, että runsaasti rasvaa sisältävä ruokavalio lisää sellaisten sappihappojen määrää, jotka vaurioittavat suoliston limakalvoestettä.
One possible explanation is the contribution of other luminal substances, such as bile acids.
Väitöstutkimus kuitenkin osoittaa, että syy voi löytyä myös suoliston sisällön sappihappojen rakenteellisista muutoksista, kun hiiret syövät runsaasti rasvaa.
The effect was more evident in colonic than jejunal tissue preparations, and the mechanism seemed not to be inflammation-dependent.
Vaurio näyttää siis olevan yksinomaan seurausta ruokavalion rasvaisuudesta, ei lihavuudesta.
Study IV Marked lateral macroscopic margins were at least 3 cm in 9/10 cases and clear histological margins were achieved in all cases.
IV Leikkauksissa makroskoopiset tervekudosmarginaalit olivat vähintään 3 cm 9/10 tapauksista ja histologiset tervekudosmarginaalit saavutettiin kaikissa tapauksissa.
5 year overall survival (OS) was 94% and 5 year disease-free survival (DFS) was 83%.
Viiden vuoden elossaolo-osuus (OS) oli 94% ja 5 vuoden tautivapaa osuus (DFS) oli 83%.
In comparison to mastectomy only breast reconstruction does not appear to worsen the prognosis following treatment for primary breast cancer.
Pelkkään mastektomiaan verrattuna rintarekonstruktio ei huononna ennustetta primaaririntasyövän hoidon jälkeen.
Results Study I After a median follow-up of 84 months, 11 (18%) patients developed disease relapse (6 local re-recurrences (10%), 3 cases of regional lymph node metastasis and 2 cases of distant metastasis).
Tulokset I Mediaaniseuranta-aika oli 84 kk. Yhdellätoista potilaalla (18%) todettiin taudin uusiuma (6 paikallista (10%), 3 regionaalisten imusolmukeiden (?%) ja 2 systeemistä uusiumaa (?%)).
After a median follow-up of 81 months, 3 patients suffered a recurrence and 5 year OS was 70%.
Mediaaniseuranta-aika oli 81 kk. Seuranta-aikana 3 potilaalla todettiin uusiuma ja 5 vuoden OS oli 7%.
Study III was based on 522 consecutive patients who underwent mastectomy with or without breast reconstruction between January 2000 and December 2003.
Tutkimuksen kolmas osa käsitti 522 potilasta, joille oli tehty pelkkä rinnan poisto tai rinnan poisto ja rekonstruktio vuosina 2000-2003.
Palliative surgery can also be invaluable to improve the quality of life in patients with extensive symptomatic recurrences.
Palliatiivisella kirurgialla voi olla tärkeä elämänlaatua parantava merkitys potilaille, joilla on hankalia oireita syövän uusitumisen vuoksi.
Conclusions Skin-sparing mastectomy and immediate breast reconstruction is a possible treatment option for selected patients who develop an ipsilateral breast tumour recurrence.
Johtopäätokset Skin-sparing mastektomia ja välitön rekonstruktio on mahdollinen hoitovaihtoehto niillä hyväennusteisilla potilailla, joille on ilmaantunut paikallisuusiuma rintaa säästävän leikkauksen jälkeen.
Patients and methods The first study consisted of 60 consecutive patients treated by skin sparing mastectomy and immediate breast reconstruction for an ipsilateral breast tumour recurrence.
Potilaat ja menetelmät Tutkimuksen ensimmäinen osa sisälsi 60 potilasta, jotka oli hoidettu skin-sparing mastektomialla ja joille oli tehty välitön rintarekonstruktio paikallisen uusiuman vuoksi.
The 2 and 5 year OS rates were 71% and 32% respectively.
II Mediaaniseuranta aika oli 31 kk. Kahden ja 5 vuoden OS olivat 71% ja 32%.
Multivariate cox regression analysis revealed that resection size was an independent prognostic factor with a threefold increased risk of mortality for resections of more than 150 cm².
DFS oli 31 kk ja mediaani OS 52 kk. Cox-regressioanalyysissä resektiopinnan laajuus oli itsenäinen ennustetekijä; yli 150 cm² resektiopinta-alue lisäsi kuolleisuutta kolminkertaiseksi.
Study III After a median follow-up of 102 months, the 8-year LRR rate was 5.4% (n=21) in the mastectomy only group, 0.8% (n=1) in the delayed reconstruction group and 23.1% (n=3) in the immediate reconstruction group.
Kahdeksan vuoden paikallis- ja regionaalinen uusiumaosuus oli 5.4% pelkän mastektomian jälkeen, 0.8% myöhäisrekonstruktion jälkeen ja 23.1% välittömän rekonstruktion jälkeen.
Cox multivariate analysis revealed immediate reconstruction to be an independent risk factor for LRR.
Cox-regressioanalyysissä välitön rekonstruktio oli itsenäinen riskitekijä paikalliselle- ja regionaaliselle uusiumalle.
Study II consisted of 40 consecutively operated patients who were treated with wide soft tissue resection and immediate flap reconstruction for an extensive chest wall recurrent breast cancer.
Tutkimuksen toinen osa sisälsi 40 potilasta, joille oli tehty laaja pehmytkudosresektio ja rekonstruktio kielekkeellä laajan rintaseinämän uusiuman vuoksi.
Defect coverage involved direct closure in 2 cases, reconstruction with a pedicled latissimus dorsi flap in 4 cases and skin grafting in 4 cases.
Kudospuutoksen korjaaminen onnistui suoralla sululla 2 potilaalla, varrellisella latissimus dorsi -kielekkeellä 4 potilaalla ja ihonsiirteellä 4 potilaalla.
However Cox multivariate analysis revealed no reconstruction to be an independent risk factor for distant metastasis (DM), poor breast cancer specific survival (BCSS) and poor overall survival (OS).
Samassa analyysissä potilailla, joille oli tehty mastektomia ilman rekonstruktiota oli kohonnut riski systeemiselle uusimalle, sekä alentunut rintasyöpäspesifinen eloonjäämisosuus (BCSS) ja yleinen elossaolo-osuus (OS).
Increased awareness of radiation-associated angiosarcoma, with no delay in diagnosis and ultimately excision with wide macroscopic margins, is vital in improving survival of this poorly known tumour.
Sädehoitoon liittyvä angiosarkooma on harvinainen tuumori, jonka hoidossa nopea diagnostiikka ja laaja resektio suurella marginaalilla ovat tärkeitä, jotta tämän huonosti tunnetun syövän hoidon ennuste paranisi.
In selected patients autologous flap reconstruction enables the resection of extensive chest wall recurrent breast tumours with acceptable morbidity and reasonable local control and survival.
Valikoiduilla potilailla joilla on uusiuma, kielekerekonstruktio mahdollistaa laajan rintaseinämän resektion tyydyttävällä morbiditeetilla ja onkologisella lopputuloksella.
Surgical notes and pathology reports were reviewed for resection margins.
Sairauskertomuksista kerättiin tiedot kirurgisista ja onkologisista hoidoista ja analysoitiin patologin lausunnot resektiomarginaaleista.
Study IV consisted of 10 patients treated surgically between 1999 and 2010 for a breast angiosarcoma following earlier radiotherapy for primary breast cancer.
Tutkimuksen neljäs osa sisälsi 10 potilasta, jotka oli hoidettu kirurgisesti sädehoidon jälkeisen rinnan angiosarkooman vuoksi.
Data on cancer recurrence and survival were collected from hospital records and the files of the Finnish Cancer Registry.
Retrospektiivinen tutkimus toteutettiin keräämällä arkisto- ja seurantatiedot näistä potilaista.Sairauskertomuksista kerättiin tiedot kirurgisista ja onkologisista hoidoista, sekä tietoja seuranta-ajalta.
The standard of care for LRR has not been established but surgery forms a key part of most accepted strategies.
Optimaalista uusiutumien hoitoa ei ole selvästi määritelty, mutta kirurgia on aina osa hoitoa, kuten mastektomia säästävän leikkauksen jälkeisen uusiutuman hoitona.
The modern-like monsoonal climate may have existed in southern China and India in the Tortonian, while the monsoonal climate in northern China and northwestern India may have not fully developed at that time.
Tulokset osoittavat, että modernin kaltainen monsuuni-ilmasto on saattanut olla olemassa Etelä-Kiinassa ja Intiassa jo varhaisen myöhäismioseenin aikaan (11-7 miljoonaa vuotta sitten) Pohjois-Kiinassa ja Luoteis-Intiassa se ei kuitenkaan vielä tuolloin ollut täysin kehittynyt.
Better knowledge and model simulations on the Late Miocene monsoon climate may provide useful constraints on the prediction of the future Asian monsoon changes.
Parempi ymmärrys myöhäismioseenin monsuuni-ilmaston mekanismeista helpottaa tulevaisuuden monsuuni-ilmaston ennustamista.
It reveals that the interannual variability of the ISM in the Late Miocene may have been as strong as, or even stronger than at present.
Monsuunin voimakkuuden vuotuinen vaihtelu on myöhäismioseenissa saattanut olla yhtä vahva, tai jopa vahvempi, kuin nykyään., Tämä johtuu mioseenin voimakkaasta El Niño -ilmiöstä.
In this study, a high-resolution regional climate model COSMO-CLM driven by a fully coupled atmosphere-ocean general circulation model ECHAM5/MPI-OM is employed to investigate the monsoon climate change in the early Late Miocene (i.e. Tortonian) and its mechanisms.
Tässä tutkimuksessa käytin erilaisia laskennallisia ilmastomalleja Aasian monsuunin kehityksen selvittämiseen sen syntyaikana myöhäismioseenissa (11-5 miljoonaa vuotta sitten).
Significant changes of both the India and East Asian monsoons in this period have been documented in geological records.
Niiden eri osien eriaikainen kasvu geologisessa menneisyydessä on saattanut johtaa monsuuni-ilmaston eriaikaiseen kehittymiseen Intiassa ja Itä-Aasiassa.
We note that although the Late Miocene Asian monsoon climate is strongly influenced by regional tectonic changes (e.g. the lower northern TP), it still exhibits great resemblance to that projected under the future global warming conditions.
Myöhäismioseenin maailman keskilämpötila oli lähellä sitä, mikä on odotettavissa tulevaisuuden olosuhteiksi antropogeenisten kasvihuonekaasupäästöjen johdosta.
Late Miocene (11-5 Ma) is a crucial period for Asian monsoon evolution.
Monsuuni-ilmaston ylläpitämiseksi erityisesti Aasian vuoristot ovat kriittisiä.
The text-orientated study illuminates how palimpsestuous writing has been actualised in the works of Paul Claudel (1868 1955), André Gide (1869-1951) and Albert Camus (1913-1960).
Työssäni osoitan tekstianalyysin keinoin, miten intertekstuaalinen kirjoittaminen toteutuu Paul Claudelin (1868-1955), André Giden (1869-1951) ja Albert Camus'n (1913-1960) tuotannoissa.
The significance of this study for literary research is to demonstrate that it is possible to apply precise theoretical models and exegesis in order to create interpretations that establish new meanings.
Väitöstyöni osoittaa, kuinka kirjallisuudentutkimuksessa on mahdollista soveltaa sekä selkeitä teoriamalleja että eksegetiikkaa systemaattisen ja uusia merkityksiä avaavan tulkinnan luomisessa.
Each author featured in this study has a very different relation to Christianity: Paul Claudel is a practicing Catholic; André Gide who comes from a Protestant background is anti-religion; Albert Camus is an agnostic from a Catholic background.
Näiden kolmen kirjailijan valinta on kiinnostava, koska heillä kaikilla on erilainen suhde kristinuskoon: Gide on saanut tiukan protestanttisen kasvatuksen; Camus on agnostikko; Claudel on tunnustuksellinen katolinen kirjailija.
In fact, the selected literary texts reveal critical re-readings of the Bible and characteristics of Christian apology.
Kirjailijoiden erilainen lähtökohta vaikuttaa siihen, miten he lukevat ja uudelleenkirjoittavat Raamattua ja miten he peilaavat ajatteluaan kristinuskoon.
The focus of this study is on textual links between ten fictional works by three French writers and the Bible.
Ranskan 1900-luvun kirjallisuutta koskevassa väitöskirjassani tutkin raamattuviitteitä kolmen kansainvälisestikin merkittävän ranskalaiskirjailijan tuotannossa.
The writing of Gide proves the influence of the French Protestantism of his era; whereas Camus interpretation of the biblical text is a consequence of a personal and selective reading containing reflections of Saint Augustine s notions.
Myös eksegetiikkaa hyödyntäen väitöskirjani osoittaa, että Gide käyttää Raamattua kuvatessaan sitä, miten tiukka uskonnollisuus on este minuuden ja yksilöllisyyden kasvulle; Claudel hakee Raamatusta tukea ajattelulleen, jonka mukaan maallistumisen ja tunnustuksellisuudesta luopumisen seurauksia ovat henkinen köyhtyminen ja mielen raaistuminen; kun taas Camus etsii Raamatusta syvyyttä eksistentiaalisille mm. vapauden sekä syyllisyyden teemoilleen.
The dissertation describes the differences between diverse theories of intertextuality, which examine the presence of an earlier text in another text but approach the relation in a different manner.
Tutkimukseni sijoittuu niiden muiden tutkimusten rinnalle, jotka ovat havainnoineet Raamattua jonkin kaunokirjallisen tekstin intertekstinä ja jotka ovat siten pohtineet kristinuskon ja kirjallisuuden suhdetta.
One of the key findings of this investigation is that a writer s interpretation of a biblical text depends on existing biblical interpretations, such as institutional interpretations (Catholic or Protestant) or ones based on the works of the Church Fathers (Saint Augustine, Saint Thomas).
Se rinnastuu myös ranskalaisen yleisen kirjallisuustieteen emeritusprofessorin Anne-Marie Pelletier'n tutkimuksiin, joissa tarkastellaan kirjallisuudentutkimuksen (analyse du récit, les théories de l' intertextualité) ja nykykielitieteen (les théories de l'énonciation) menetelmin raamatunkertomuksia.
In this dissertation, the biblical hypotext, an earlier text that the author s text imitates or transforms, is considered one of the most significant features in their works, opening up whole new interpretations of their stories.
Väitöskirjani korpuksessa on kymmenen teosta, jotka ovat joko kokonaisvaltaisia muunnelmia raamatunkertomuksista ja/tai jotka sisältävät runsaasti yksittäisiä raamattualluusioita.
To examine textual relations and the palimpsestuous nature of literary discourse, the research utilizes the various hypertextual categories defined by Genette in Palimpsestes Literature in the Second Degree (1982).
Gérard Genetten hypertekstuaalisuuteen ja kertomuksen teoriaan eli narratologiaan liittyvät käsitteet muodostavat tutkimukseni teoreettisen viitekehyksen.
Herbicides applied at early and late timing.
Käsittelyt tehtiin aikaisena ja myöhäisenä ajankohtana.
Ariane S, K-Trio and Primus were effective, with efficacies over 90%.
Ariane S, K-Trio ja Primus tehosivat hyvin, yli 90 prosenttisesti, kaikilla käytetyillä annoksilla.
Starane 180 was effective only when 0,6L/ha dosage was used.
Starane 180 osoittautui tehokkaaksi yli 0,6 l/ha annoksella, mutta 0,3 l/ha annoksella teho ei ollut yhtä hyvä kuin 0,6 l/ha annoksella.
Sulfonylureas is large, widely, especially in cereal production, used herbicide group since 1980’.
Sulfonyyliureat on suuri ja laajalti erityisesti viljantuotannossa käytetty rikkakasvintorjunta-aineryhmä.
It seems that the best options to for weed management in case of sulfonylurea resistant chickweed are Starane 180, K-Trio and Ariane S.
Oxitril tehosi paremmin aikaisella kuin myöhäisellä käsittelyn ajankohdalla Tulosten perusteella resistentin pihatähtimön torjuntaan soveltuvat parhaiten Starane 180, K-Trio ja Ariane S.
The aim of this work was to investigate herbicides to control sulfonylurea resistant chickweed as well as to optimize the timing of the weed control.
Tämän työn tavoitteena oli tutkia, mitkä rikkakasvintorjunta-aineet soveltuvat sulfonyyliurearesistentin pihatähtimön torjuntaan sekä torjunnan ajoituksen vaikutus torjunta-aineiden pihatähtimötehoon.