natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Screening methods for antibiotic residues are typically based on microbiological growth inhibition, whereas physico-chemical methods are used for confirmatory analysis.<br/><br/>In this study, antibiotic whole-cell biosensor assays were examined as a novel screening method.
Seulonnassa käytetään tavallisesti mikrobiologiseen kasvuinhibitioon perustuvia menetelmiä, ja varmistukseen fysikaalis-kemiallisia analyysejä.
Mutants with improved DNA affinity and retained ligand binding and dissociation characteristics were identified.
Tutkimuksessa löydettiin mutantteja, joilla oli villityypin proteiinia parempi DNA-affiniteetti sekä ennallaan säilynyt kyky sitoa ligandeja ja indusoitua sitomisen vaikutuksesta.
MphR(E) and its mutants showed interesting novel characteristics that could benefit biosensor design.<br/><br/>In conclusion, this study shows the applicability of whole-cell biosensors in developing simple, robust and cost-effective screening methods for antimicrobials in food products.
MphR(E) ja sen mutantit osoittivat mielenkiintoisia uusia ominaisuuksia, jotka voivat hyödyttää bioantureiden suunnittelua.
The identified nisin producers can find use as protective starter cultures in fermented food production.
Euroopan Unioni valvoo antibioottien käyttöä eläimissä, joita hyödynnetään elintarvikkeiden tuotannossa.
Antimicrobial Detection Illuminated: Developing Bioluminescent Antibiotic Biosensors Based on Bacterial Gene Regulatory Elements
Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin kokosolubioantureilla tehtävien antibioottimääritysten soveltuvuutta antibioottijäämien seulontamenetelmäksi.
Circular economy and the benefits of digital solutions are constantly gaining interest among researchers, companies and organizations.
Kiertotalous ja digitaaliset teknologiat keräävät jatkuvasti lisää huomiota tutkijoiden, yritysten ja organisaatioiden keskuudessa.
The conducted research focused on gaining insight into benefits, requirements and challenges related to the use of digital solutions in circular economy operations.
Toteutettu tutkimus keskittyy perehtymään digitaalisten ratkaisujen hyötyihin, vaatimuksiin sekä haasteisiin kiertotalouden prosesseissa.
The correlation between the two trends has been recognised but the empirical research results on the subject have been missing.
Näiden kahden trendin välillä voidaan havaita selkeä korrelaatio, mutta sen hyödyntämistä ei vielä ole empiirisesti tutkittu.
The upcoming key areas to follow and develop are the implementation of data analysis technologies, accessibility of customer information, solutions to promote preventive maintenance and effective use of cross-organizational unified systems.
Tärkeimmiksi kehityskohteiksi tunnistettiin, analysointi tekno-logioiden implementointi, asiakastietojen hyödyntäminen, ennakoivat huoltamismenetelmät sekä yritysten välisten järjestelmien rakentaminen.
Additionally, the challenges found differed largely from the earlier research as the literature-based challenges focused on physical limitation and terminology discussion, where the interviewed organizations pinpointed the importance of finding top experts and solving data ownership issues.
Kirjallisuudessa haasteet perustuvat luonnollisiin rajoituksiin sekä jätteen määrittelyyn, jotka asettavat haasteita toiminnalle, kun haastattelutuloksissa haasteet keskittyvät alan osaajien löytämiseen sekä datan omistajuuskysymysten ratkaisuun.
Clear benefits can be seen to be achieved with data analysis solutions, but implementations on that level remain to be identified especially on a large scale.
Analysoivilla ratkaisuilla koetaan olevan paljon potentiaalia, mutta etenkin suuren mittakaavan ratkaisuja ei kukaan vielä ole toteuttanut.
As the interviewed companies focused on different areas of circular economy, the research provided results on all three value drivers of circular economy listed as resource efficiency, ex-tending product lifetime and closing material loops.
Tutkimuksessa tarkastellaan kiertotaloutta kolmen kiertotalouden ajurin avulla, joita ovat resurssitehokkuus, tuotteiden elinkaaren pidentäminen sekä materiaalivirtojen sulkeminen.
The two trends have separately received much attention during the recent years, but the cooperative opportunities of digital solutions in the area of circular economy are still to be further researched.
Näitä kahta trendiä on tutkittu viime vuosina huomattavan paljon erillisinä kokonaisuuksina, mutta niiden yhdistelmästä ilmenevät mahdollisuudet ovat vasta äskettäin nousseet tutkimuksen keskiöön.
Despite large attention on data analysis technologies and the opportunities of Big Data, the development status of most organizations still focuses on data collection solutions revolving around Internet of Things and its applications.
Dataa analysoivien teknologioiden suuresta suosiosta huolimatta, niiden hyödyntäminen on vasta vähäisellä tasolla sillä suurin osa yrityksistä kehittää vielä ratkaisuja dataa keräävien teknologioiden ympärillä.
At the end, future development areas and directions of digitalized circular economy was discussed where four repeating key areas were identified.
Haastattelujen lopuksi yritysten kanssa keskusteltiin digitaalisen kiertotalouden kehityssuunnista ja tärkeimmistä kohteista, jotka tulevat muuttamaan alaa.
The different digital technologies used in the context of circular economy were identified and sorted under the categories of data collection, data integration and data analysis technologies.
Teknologiat jaettiin dataa kerääviin, dataa integroiviin ja dataa analysoiviin teknologioihin, joiden tunnistettiin vastaavan myös teknologisen kehityksen tasoja.
The results on interviews indicated that the requirements on implementing digitalized circular economy match the literature-based results, adding also new findings to the discussion.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että yritysten haastattelutuloksista sekä alan kirjallisuudesta voidaan havaita yhtenevät vaatimukset digitaalisen kiertotalouden implementoinnille.
Customer interaction and consumer decision weighted heavily in the development of circular and digital solutions as the users need to agree on the development decisions for the solution to succeed.
Vaatimuksissa korostuu asiakasyhteistyö sekä kuluttajiin vaikuttaminen, joilla on suuri merkitys kiertotalouden uusien ratkaisujen kehitykselle.
Four organizations that operate with different circular economy solutions in Finland were interviewed based on current understanding on the subjects gained from scientific literature and expert interviews.
Haastattelut perustuivat kirjallisuuteen ja alan ammattilaisilta hankittuun ajankohtaiseen tietoon aiheesta.
Even though the focus is still on data collection technologies, several benefits and effects to promote circular economy through digitalization were identified.
Vaikka digitaalinen kehitys kiertotalouden alueella on vielä alkuvaiheessa, tutkimuksissa tunnis-tettiin useita hyötyjä, joilla etenkin esineiden internetin avulla kiertotalouden toteutusta voidaan tehostaa.
While circular economy is introducing a new approach to consumption by keeping materials in a continuous cycle, digital solutions are generating new opportunities and innovations.
Samaan aikaan digitalisaatio mahdollistaa uusia toimintamalleja ja innovaatioita, joilla materiaaliratkaisujen toteuttamista voidaan tukea entistä tehokkaammin.
This indicates that digital solutions have an important part in circular economy development as large potential is still to be researched with the benefits of data integration and data analysis technologies.
Valittujen yritysten ratkaisut rakentuvat eri ajurien ympärille, joten tutkimuksessa digitalisaation hyötyjä on tarkasteltu laajasti eri lähtökohdista.
The different categories also resemble the development and implementation status of digital solutions as the earlier technologies are required to achieve development in the next category.
Seuraavan tason teknologiat vaativat edeltävän tason teknologioiden hyödyntämistä, jolloin dataa analysoivien teknologioiden käyttöönotto vaatii ensin suuria investointeja dataa integroivien ja keräävien teknologioiden implementointiin.
Self-administered questionnaires were sent to 12-, 14-, 16- and 18-year-old adolescents every second year from 1977 to 2005.
Tutkimuksen aineistona olivat Nuorten terveystapatutkimukseen vuosina 1977 2005 osallistuneet 90 000 nuorta, jotka olivat kyselyyn vastatessaan 12-, 14-, 16- ja 18-vuotiaita.
Among girls, a decreasing trend was seen both in the total group and among normal weight and overweight subjects.
Samana ajanjaksona itsensä ylipainoiseksi kokeminen väheni sekä ylipainoisten että normaalipainoisten nuorten joukossa.
The main novelty of the study was our ability to explore separately the times spent on television, digital games, and especially computer (e-mail, writing and surfing).
Osana tutkimusta arvioitiin ruutuajan eli television, tietokoneen ja digitaalisten pelien parissa vietetyn ajan yhteyttä ylipainoisuuteen.
There was a steady rise in overweight and obesity from 1977 to 1999, resulting in a 2 to 3-fold increase in the prevalence between the first and the last study year.
Tutkimuksen perusteella ylipainoisten suomalaisnuorten osuus kolminkertaistui vuodesta 1977 vuoteen 2005.
The second aim was to examine whether the secular changes (between 1979 and 2005) in the prevalence of overweight and obesity were different in various sociodemographic subgroups of the Finnish 12 to 18-year-old adolescents.
LL Susanna Kautiaisen väitöskirjassa selvitettiin suomalaisnuorten ylipainoisuuden ja oman painon kokemisen muutoksia sekä niihin vaikuttavia tekijöitä vuosien 1977 ja 2005 välisenä aikana.
The response rates declined from 88% to 66% over the study period.
Näiden tekijöiden merkitys ei muuttunut tutkimusjakson aikana.
Overweight and obesity in adolescence secular trends and associations with perceived weight, sociodemographic factors and screen time
Ylipainoisuuden yleistyminen on huolestuttavaa, koska ylipainoisuus lisää psykososiaalisia ongelmia ja sydän- ja verisuonitautien riskitekijöitä jo lapsuusiässä sekä muun muassa sydän- ja verisuonitauteja sekä tyypin 2 diabetesta myöhemmällä iällä.
Further research is needed both to examine how the observed temporal changes in perceived weight affect adolescents well-being and behavioural choices and to assess the causality and mechanisms of the associations between time spent on specific forms of information and communication technology and overweight.
Tulosten perusteella ei voi päätellä, oliko ylipainoisuus runsaamman television katsomisen ja tietokoneen käytön syy vai seuraus.
The two concurrent findings, a decrease in the proportion of overweight and normal weight adolescents who perceive themselves as overweight and an increase in the prevalence of overweight, raise the question whether adolescents actually evaluate themselves more against their peers than against general cultural ideals.
Ylipainoisuus oli harvinaisempaa suurimmissa kaupungeissa asuvilla, lukiolaisilla, niillä jotka kokivat menestyvänsä koulussa keskitasoa paremmin sekä korkeimmin koulutettujen vanhempien lapsilla.
An important finding was that, during the same time period, the increase in BMI was considerably larger at the upper end of the BMI distribution, while hardly any change was observed at the lower end.
Samanlaisia tuloksia nuorten painokehityksestä on saatu lähes kaikkialla maailmassa.
It is important therefore to provide them with adequate support, including health care and rehabilitation in order to enhance their chances of gaining employment.
Heille tulisi olla tarjolla riittävästi tukea, myös terveys- ja kuntoutuspalveluja, jotta heidän edellytyksensä työllistyä paranisivat.
Participants in the project were unemployed people (n = 539) who took part in active labor market policy measures; they were subsequently followed up for three years.
Tutkitut (n=539) olivat työvoimapoliittisiin toimenpiteisiin osallistuneita työttömiä; seuranta-aika oli kolme vuotta.
Poor health is a potential risk factor for being unemployed, but whether and how specific physical health problems affect employment status is largely unexplored.
Huono terveys voi olla työttömyyden riskitekijä, mutta erilaisten fyysisten terveysongelmien vaikutuksia työmarkkinastatukseen on paljolti tutkimatta.
In Studies III, four distinct labor market attachment trajectories were derived, namely: strengthening (a relatively stable attachment throughout the follow-up time, comprising 77% of participants), delayed (initial weak attachment increasing later; 6%), leavers (attachment declined with time; 10%), and noneattached (weak attachment throughout the study period; 7%).
Tutkimuksissa III ja IV trajektorianalyysi tuotti neljä erityyppistä työllisyysuraa: ’vahvistunut’ (suhteellisen vakaa työssäolo koko seuranta-ajan, 77% tutkituista), ’viivästynyt’ (alun vähäinen työssäolo lisääntyi myöhempinä vuosina, 6% tutkitusta), ’poistuneet’ (työssäolo vähentyi seurannan loppua kohti, 10%), ja ei-työssäolijat (ei juurikaan työssä seuranta-aikana, 7%).
Data for Studies I and II were derived from the Career Health Care project, which was a three-year health intervention trial that was launched in 2002-2003.
Osatutkimusten I ja II aineistot olivat peräisin vuosina 2002-2003 aloitetusta ’Työuraterveydenhuolto’ – hankkeesta, jonka puitteissa tutkittiin terveydenhuolto-intervention vaikutuksia koeasetelmassa.
Data for Studies III and IV came from the register of the Finnish Public Sector study, which covered 10 municipalities in Finland.
Osatutkimuksissa II ja IV käytetyt rekisteriaineistot olivat peräisin kymmenen Suomen kuntaa kattavasta Kunta10-tutkimuksesta.
From that study, 18 944 long-term (> 12 months) unemployed people with first subsidized re-employment as fulltime employees in 1994-2005 were recruited and followed for six years.
Tutkimus käsitti kuntiin vuosina 1994-2005 kokopäiväisesti työllisyystuella työllistetyt pitkäaikaistyöttömät (> 12 kk) henkilöt (n=18 944), joita seurattiin kuusi vuotta ensimmäisen tukityöjakson päättymisen jälkeen.
The thesis characterized the labor market attachment trajectories of re-employed people and assessed whether specific chronic diseases (Study III) and previous sickness absence (Study IV) influenced these trajectories.
Väitöskirjassa eriteltiin myös tukityöllistettyjen henkilöiden työllisyystrajektoreita ja arvioitiin miten eräät krooniset sairaudet (Osatutkimus III) ja sairauspoissaolot (Osatutkimus IV) liittyivät trajektoreihin.
In Study I, after adjusting for age and gender, compared to participants with poor fitness test performance, those with good performance in dynamic lift, sit-up, and squatting tests, were nearly five, seven, and nine times more likely to regain employment, respectively.
Osatutkimuksen I mukaan henkilöt, jotka saivat hyvät tulokset käsipainojen nostotestissä, makuulta-istumaan testissä ja kyykistymistestissä, työllistyivät vastaavasti lähes viisi, seitsemän ja yhdeksän kertaa todennäköisemmin, ikä- ja sukupuolivakioinnin jälkeenkin.
The results also demonstrated that the influence of poor health on future employment may depend on the type of health conditions.
Lisäksi havaittiin, että huonon terveyden vaikutus työllistymiseen riippui terveysongelman laadusta.
Those with severe mental problems (compared to those without) were more likely to belong in the "leavers" and "none-attached" trajectories.
Vaikeista mielenterveysongelmista kärsivät päätyivät todennäköisemmin ’poistuneiden’ ja ’ei-työssäolijoiden’ trajektoriryhmiin.
Findings from these studies confirm that among unemployed people, poor health is a risk factor for subsequently finding a job.
Osatutkimusten tulokset osoittivat, että huono terveys heikentää työttömän mahdollisuuksia työllistyä.
This thesis investigated the association of muscular fitness (Study I) and musculoskeletal pain (Study II) with re-employment.
Tässä väitöskirjatyössä tutkittiin tuki- ja liikuntaelimistön toimintakyvyn (Osatutkimus 1) ja tuki- ja liikuntaelimistön kipujen (Osatutkimus II) yhteyttä tulevaan työllistymiseen.
Latent class growth model with Zero-Inflated Poisson was used to characterize labor market attachment trajectories.
Trajektorit eriteltiin latentin kasvun malleilla käyttäen vasteena nolla-inflatoitua (Poisssonjakautunutta) työllisyyttä.
Logistic regression was used to investigate the determinants of re-employment and labor market attachment.
Työllistymisen ja työllisyystrajektorien determinantteja tutkittiin logistisen regressioanalyysin avulla.
In Study IV, those with >30 days of sickness absence compared to those with 0-10 ≤ days of sickness absence were more likely to belong in the "leavers" and "none-attached" trajectories.
Osatutkimuksen IV mukaan henkilöt joilla oli yli 30 sairauspoissaolopäivää tukityöjakson aikana päätyivät edellä mainituille trajektorille todennäköisemmin kuin ne joilla oli 0-10 ≤ poissaolopäivää; riski oli suurempi nuorilla (<45 v) kuin vanhoilla (45-60 v).
In study II, both in results from complete-case and multiple-imputation analyses, participants with severe pain in the lower back were less likely to be re-employed than those without pain.
Osatutkimuksessa II vaikeista alaselkäkivuista kärsivät työllistyivät epätodennäköisemmin kuin kivuttomat; tulos oli samanlainen myös sen jälkeen kun puuttuvat muuttujat oli imputoitu.
Survey questionnaire (sociodemographic characteristics, health status and employment history) and laboratory assessment (physical performance tests) were used to collect data.
Tiedot kerättiin kyselylomakkeilla ja fyysisen suorituskyvyn testeillä.
Moreover, little is known about the labor market attachment trajectories of re-employed people.
Toisaalta työllistymisen jälkeisistä työllisyysurista on niukasti tutkimustietoa.
Disentangling the specific health problems suffered by unemployed people may help to provide them with more targeted interventions, consequently increasing their employment outcomes.
Tukitoimien tuloksellisuus ja osuvuus voisi kohentua, jos ne räätälöitäisiin myös osallistujien terveysongelmien laadun pohjalta.
Sick unemployed people may face a double burden by virtue of their health and for the fact that they are not employed.
Sairaus ja työttömyys voivat muodostaa toisiaan pahentavan kaksoiskuormituksen.
Lidiia Zinov eva-Annibal s Tridtsattri uroda (Thirty-three Abominations, 1907) depicts Symbolist aesthetic practices from the viewpoint of a woman.
Lidija Zinov eva-Annibal tarkastelee teoksessaan Tridtsattri uroda (Kolmekymmentäkolme kuvatusta, 1907) symbolistisen estetiikan käytänteitä luovan naisen kannalta.
In the essay Zverebog (Beastgod, 1908) she insists that the feminine subject does not exist and that subjectivity itself is a masculine category.
Niin esseessään Zverebog (Petojumala, 1908) kuin muutamissa runoissaan hän esittää, että feminiinistä subjektia ei ole; subjektius itsessään on maskuliinista.
The role of femininity was foregrounded in Symbolist discourse and manifested, for example, by the popular concepts of Sofia and the Eternal Femininity.
Esteettisissä pohdinnoissaan symbolistit korostivat feminiinisyyttä mm. tuoden aikansa kirjallisuuskeskusteluun Sofian ja Ikuisen naisellisuuden käsitteet.
The doctoral dissertation Creator, Subject, Woman: Strategies of Women s Writing in Russian Symbolism examines the construction of authorial subjectivity in Russian fin de siècle literature.
Tutkimus Luoja, subjekti nainen: tekijyyden strategiat venäläisen symbolismin naiskirjailijoiden tuotannossa käsittelee luovan naissubjektin konstruoimista venäläisessä 1900-luvun alun kirjallisuudessa.
The authorial strategies of Russian Symbolist women writers reveal, in fact, the same dilemma as contemporary feminist theory: the question concerning the possibility of feminine subjectivity (Julia Kristeva vs. Luce Irigaray).
Symbolismin naiskirjailijoiden tekijyysstrategioissa näkyy sama dilemma kuin oman aikamme feministisessä teoriassa: kysymys siitä, onko subjektin kategoria sinänsä maskuliininen (J. Kristeva) vai tulisiko konstruoida erityistä femininistä subjektiutta (L. Irigaray).
The role of femininity, on the other hand, was to function as the vehicle for the construction of the creative subject.
Feminiinisyyden osuus symbolistisessa luovuuden ihanteessa on toimiminen luovan subjektin konstruoinnin välineenä.
Liudmila Vil kina s point of departure is contrary to Gippius: in the collection of sonnets Moj sad (My Garden, 1906) Vil kina strives at constructing a feminine subjectivity in terms similar to Luce Irigaray s much later philosophical writings.
Aivan päinvastaista kantaa edustaa Ljudimila Vil kina, joka sonettikokoelmassaan Moj sad (Puutarhani, 1906) etsii nimenomaan feminiinistä subjektiutta ja päätyy samanlaisiin käsityksiin kuin aikansa feministiset ajattelijat ja myöhemmistä teoreetikoista mm. Luce Irigaray.
While contemporary thinkers use theoretical concepts, the Russian Symbolist women writers utilized fictional writing and Symbolist artistic discourse, often subversively.
Siinä missä nykyteoreetikot ovat käsitelleet kysymystä subjektiudesta tutkimuksen tarjoamien teoreettisen käsitteiden avulla, 1900-luvun venäläiset naiskirjailijat käyttivät ajatustensa ja strategioidensa kehittelyssä, usein subversiivisesti, niitä metaforia, joita esteettinen diskurssi tarjosi.
The dissertation shows that fictional writing was a central forum for constructing subjectivity and authority for the women writers within the Russian Symbolist movement.
Tutkimus osoittaa, että kaunokirjallinen, fiktiivinen materiaali oli keskeinen foorumi, jolla naistekijyyttä ja subjektiutta konstruoitiin.
Zinaida Gippius touched on the topics of authority, subjectivity and gender in her poetry, but unlike the other writers discussed in this study she also approached female authorship as a theoretical question.
Tarkasteltavista kirjailijoista Zinaida Gippius oli ainoa, joka kirjoitti naistekijyydestä teoreettisena kysymyksenä.
The novella points to the realization that the artistic means provided by Symbolist aesthetics did not enable the constructing of a feminine creative subject.
Teos näyttää, että naistekijyyden konstruoiminen symbolistisen estetiikan tarjoamien metaforien varassa ei ollut mahdollista; symbolistisen estetiikan sukupuolidiskurssi oli hänelle parodian kohde.
Creativity and the creative subject were central concepts in the aesthetical discussions and social practices of the Russian Symbolist movement.
Venäläisessä symbolismissa, sen teksteissä ja sosiaalisissa käytänteissä, luovuus ja luova subjekti olivat keskeisiä teemoja.
There was not, however, a single unified design for constructing authorial subjectivity that these women authors shared, but rather each worked out her strategies independently of others.
Kukin kirjailija toimi kuitenkin melko riippumattomana, eivätkä eri naiskirjailijoiden tekijyyden strategiat muodosta yhteneväistä linjaa.
In the novella Nebyvalaia (The Woman Who Never Was, 1912) Poliksena Solovyova depicts a love affair between a philosopher and his muse.
Poliksena Solovjova kuvaa kertomuksessaan Nebyvalaja (Olematon, 1912) miesfilosofin ja muusan suhdetta tavalla, joka näyttää, että muusa on maskuliinisen luovan neron mielikuvituksen tuotetta, performatiivisesti tuotettu ja vailla empiiristä olemassaoloa.
In the literary historical canon Nina Petrovskaia is often presented as the emblematic figure of Russian decadence.
Nina Petrovskaja, jota on pidetty kirjallisuushistoriassa dekadenssin symbolina, kieltäytyy kertomus-kokoelmassaan Sanctus amor (1908) systemaattisesti dekadenssille tyypillisestä naisen mystifioinnista ja metaforisoinnista.
Thus the role of metaphors was central to the processes of constructing authority and subjectivity.
Metaforien merkitys subjektiuden rakentamisessa oli keskeinen ja tutkimus osoittaa, että kirjallisuudentutkimuksen metodein on saavutettavissa tietoa subjektiudesta sosiaalisena ja filosofisena kysymyksenä.
These texts are understood as manifestations of the authors reflections on gender and creation and as cultural activities, which participated forcefully in the constructing of female authorship and subjectivity.
Feminiinisyyden korostus ei johda feminiinisen subjektin tai naistekijyyden konstruointiin, vaan - päinvastoin - feminiinisyyttä korostava metaforiikka tarjoaa naisille symbolistisessa taiteessa välineen, objektin ja muusan roolia.