natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The first sub-study examined the essential support needs and the support need profiles among beginning teachers in four European countries.
Tutkimus osoittaa osaltaan myös sen, miten tärkeää tuki uran alkuvaiheessa on.
The results of this dissertation show that the support needs of beginning teachers are simultaneously individual and common.
Opettajan ammatin laaja-alaisuuden ja monitahoisuuden vuoksi ensimmäisiin työvuosiin sisältyykin usein erilaisia haasteita ja ammatillisia tuentarpeita.
In a decidedly non-equal society, the language of patriotism allowed people to imagine a harmonious future where all citizens could contribute to the common good while setting aside their ‘selfish’ interests.
Epätasa-arvoisessa yhteiskunnassa isänmaallisuuden kieleen vetoaminen salli ihmisten kuvitella harmonisen tulevaisuuden, jossa kaikki kansalaiset voisivat työskennellä yhteisen hyvän puolesta itsekkäät intressit sivuuttaen.
This was all the more remarkable in a monarchy where the authors were eager to show that patriotism and virtue were not reserved for the republicans.
Tämä oli erityisen tärkeää monarkiassa, jossa kirjoittajani halusivat näyttää, että isänmaallisuus ja hyveellisyys eivät kuuluneet yksinoikeudella tasavaltalaisille.
By exploring the public debates on the love of country, I will show that patriotic rhetoric became an important vehicle for the discussions on the idea of citizenship and merit.
Tarkastelemalla julkisia keskusteluja isänmaallisuudesta osoitan, että patrioottisesta retoriikasta tuli tärkeä väline kansalaisuuden ideaa ja ansioitumista käsitelleissä debateissa.
This thesis provides an examination of Prussian state patriotism from the outbreak of the Seven Years’ War in 1756 until Prussia’s defeat to Napoleon in 1806.
Tämä väitöskirja käsittelee preussilaista valtiopatriotismia seitsenvuotisen sodan alusta 1756 Preussin tappioon Napoleonille 1806.
Nevertheless, Prussian patriotism remained, for the most part, an inclusive ideology in contrast to the more exclusionary German nationalism of later times.
Preussilainen patriotismi oli joka tapauksessa suurimmilta osin inklusiivinen ideologia toisin kuin myöhempien aikojen saksalainen nationalismi.
This thesis, then, seeks to present hitherto the most thorough review of Prussian state patriotism in the second half of the eighteenth century.
Väitöskirjani pyrkii täten esittämään tähän asti perusteellisimman tutkimuksen preussilaisesta valtiopatriotismista 1700-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
This study argues for the importance of understanding the language of patriotism as a crucial part of early modern narratives concerning reform and citizenship, particularly in monarchist contexts.
Väitöskirjani korostaa, että isänmaallisuuden kieli tulee nähdä oleellisena osana uuden ajan alun reformia ja kansalaisuutta käsitelleitä narratiiveja varsinkin monarkioiden kontekstissa.
While Frederick II, King of Prussia, was cited as an example to the patriots, Prussian patriotism cannot be minimised as a personality cult of Frederick the Great.
Preussin kuningas Fredrik II oli esimerkki patriooteille, mutta preussilaista isänmaallisuutta ei voi typistää pelkäksi Fredrik Suuren henkilökultiksi.
Further, while the Prussian patriots generally subscribed to enlightened ideals, many of them were critical of overt cosmopolitanism.
Lisäksi on huomioitava, että vaikka preussilaiset patriootit yleensä ottaen seurasivat valistuksen ihanteita, monet heistä olivat liiallisen kosmopoliittisuuden kriitikkoja.
While patriotism of the Seven Years’ War has been studied, historians have shown less interest in the Prussian patriotic literature of the rest of the fifty-year period analysed here.
Seitsenvuotisen sodan aikaista isänmaallisuutta on tutkittu aiemmin, mutta historioitsijat ovat olleet vähemmän kiinnostuneita isänmaallisesta kirjallisuudesta sen jälkeisenä aikana tällä 50 vuoden ajanjaksolla.
Indeed, Prussian state patriotism was not defined through ethnicity, and several of the authors considered here were willing to expand the ranks of the Prussian patriots beyond German-speaking Protestants.
Preussilaista valtiopatriotismia ei määritelty etnisyyden kautta, ja monet kirjoittajistani halusivat laajentaa preussilaisen isänmaanystävän määritelmää niin, että sen piiriin voitaisiin laskea ihmisiä, jotka eivät kuuluneet saksankielisten protestanttien joukkoon.
Prussian state patriotism developed in conflict with the imperial patriotism of the Holy Roman Empire; the Seven Years’ War showed my Prussian authors that they could no longer rely on what they perceived to be an Austrian-dominated Reich and had to develop their territorial state as their true patria.
Seitsenvuotinen sota osoitti preussilaisille kirjoittajilleni, etteivät he voineet enää luottaa keisarikuntaan, jonka he katsoivat olevan Itävallan dominoima; sen sijaan heidän täytyi kehittää omaa valtiotaan todellisena isänmaanaan.
Single Diffraction in proton-proton scattering with TOTEM at The Large Hadron Collider
Diffraktiivinen sironta protoni-protonitörmäyksissä mitattuna TOTEM-kokeella LHC:ssä
The redox balance alteration was also shown within the GSH levels, which were reduced by the lignans in THP-1 monocytes and macrophages but elevated in RAW264.7 cells.
Vaikutus hapetus-pelkistystasapainoon ilmeni myös muuttuneina GSH-tasoina, jotka laskivat lignaanien vaikutuksesta THP-1-monosyyteissä ja makrofageissa mutta nousivat RAW264.7-makrofageissa.
This translocation occurs via peripheral blood mononuclear cells (PBMCs), mainly monocytes and macrophages.
Tämä siirtymä tapahtuu mononukleaaristen valkosolujen, enimmäkseen monosyyttien ja makrofagien välityksellä.
Schisandrin B and schisandrin C reduced the elevated interleukin (IL) -12 cytokine levels, as well as the LPS induced IL-6 and IL-12 levels.
Schisandriini B ja schisandriini C laskivat solujen IL-12-tasoja sekä lipopolysakkaridin (LPS) vaikutuksesta kohonneita IL-6- ja IL-12-tasoja.
In this work, a new platform for studying the C. pneumoniae transfer between lung epithelial cells and phagocytes, is also introduced.
Tässä työssä esitellään myös uusi menetelmä, jolla voidaan tutkia C. pneumoniae -bakteerin siirtymistä keuhkoepiteelin ja fagosyyttien välillä.
Therefore, in addition to new active compounds against C. pneumoniae, new methods to study their effects against the persistent chlamydial infection are urgently needed.
Tämän vuoksi uusien aktiivisten yhdisteiden lisäksi tarvitaan uusia menetelmiä persistentin C. pneumoniae -infektion tutkimiseen.
Schisandrin B and schisandrin C also reduced the C. pneumoniae-induced macrophage foam cell formation and altered the related expression of PPARγ and ABCA1 genes.
Sekä schisandriini B että schisandriini C vähensivät C. pneumoniae -infektiosta johtuvaa vaahtosolujen muodostusta sekä muuttivat siihen liittyvien geenien, PPARγ:n ja ABCA1:n, ekspressiotasoja.
The presence of C. pneumoniae has been reported to induce inflammatory molecule production and alter redox balance in these cells, while also promoting their foam cell formation, migration and adherence.
C. pneumoniae -infektion on näissä soluissa todettu lisäävän tulehdusvälittäjäaineiden tuotantoa, vaikuttavan solunsisäiseen hapetus-pelkistystasapainoon sekä edistävän migraatiota ja adheesiota ja vaahtosolujen muodostusta.
Most C. pneumoniae susceptibility studies are currently based on the use of permissive cell lines, such as epithelial and endothelial cell lines in which the bacteria are actively replicating, which leaves the persistent infections unnoticed.
Suurin osa C. pneumoniae -bakteerin herkkyysmäärityksistä perustuu permissiivisten solujen, kuten epiteeli- tai endoteelisolujen käyttöön, joissa C. pneumoniae replikoituu aktiivisesti.
In this work, C. pneumoniae was found to induce proinflammatory cytokine, interleukin (IL)-12 secretion in the human monocytic cell line.
Lisäksi osoitettiin, että C. pneumoniae -infektio lisäsi tulehdusta edistävän sytokiinin, interleukiini-12:n (IL-12) tuotantoa ihmisen monosyyttisolulinjassa.
Schisandrin B additionally upregulated the transcription of genes involved in GSH synthesis, GCL and GGT-1.
Schisandriini B kohotti myös GSH-synteesiin liittyvien geenien, GCL:n ja GGT-1:n, ekspressiotasoja.
It also increased the intracellular reactive oxygen species (ROS) and nitric oxide (NO) levels in macrophages, and it had an impact on the concentration of glutathione (GSH), the major small-molecule antioxidant, in macrophages.
Saamiemme tulosten perusteella infektio lisäsi solunsisäisten reaktiivisten happi- ja typpiradikaalien määrää sekä vaikutti glutationin (GSH), merkittävän pienmolekyylirakenteisen antioksidantin, pitoisuuteen soluissa.
Schisandrin lignans also affected cellular oxidative balance by elevating the basal ROS levels while simultaneously reducing the ROS or NO levels induced by infection or LPS.
Lignaanit vaikuttivat myös solujen hapetus-pelkistystasapainoon nostamalla solunsisäisiä ROS-tasoja, mutta toisaalta laskemalla niitä LPS-stimulaation tai C. pneumoniae -infektion jälkeen.
In this study, dibenzocyclooctadiene lignans, new antichlamydial compounds originating from berries of medicinal plant, Schisandra chinensis, were profiled regarding different aspects of C. pneumoniae-PBMC interactions.
Tässä työssä tutkittiin uusia antiklamydiaalisia yhdisteitä, dibentsosyklo-oktadieenilignaaneja, jotka on alun perin eristetty Schisandra chinensis -lääkekasvin marjoista.
Gene expression analysis of murine macrophages revealed that C. pneumoniae suppressed the peroxisome proliferator-activated receptor γ (PPARγ) transcription in the cells, which influences lipid metabolism and inflammatory responses in these cells.
Hiiren makrofageissa tehdyssä geeniekspressioanalyysissä C. pneumoniae -infektio vähensi PPARγ:n transkriptiota, mikä vaikuttaa lipidimetaboliaan ja tulehdusvasteisiin solussa.
In addition to respiratory tract infections, such as sinusitis and pharyngitis, C. pneumoniae has been related to several chronic inflammatory diseases of which atherosclerosis is the most widely studied.
Infektioiden, kuten poskiontelontulehduksen, nielutulehduksen ja keuhkokuumeen lisäksi C. pneumoniae on liitetty moniin kroonisiin tulehduksellisiin sairauksiin.
Oxidative stress is the basic pathological mechanism underlying a spectrum of chronic inflammatory diseases, and it largely contributes to the consequences of C. pneumoniae infection as well.
Useat C. pneumoniae -infektion vaikutukset soluissa liittyvät oksidatiiviseen stressiin, joka on myös keskeinen patologinen tekijä kroonisissa tulehdussairauksissa.
Chlamydia pneumoniae is an obligate intracellular human pathogen whose primary site of infection is the respiratory tract.
Chlamydia pneumoniae on solunsisäinen hengitystiepatogeeni.
The platform can be used in lead compound profiling studies against C. pneumoniae infection.
Menetelmää voidaan hyödyntää uusien C. pneumoniae -infektioon vaikuttavien johtoyhdisteiden karakterisoinnissa.
This work provides new information about the C. pneumoniae infection in monocyte-macrophage cell models, while also offering valuable insight on the antichlamydial lead compounds, dibenzocyclooctadiene lignans.
Tämä työ tarjoaa uutta tietoa C. pneumoniae -infektioista monosyytti-makrofagisolumalleissa.
In order to contribute to the pathogenesis e.g. in atheromatous arteries, C. pneumoniae must disseminate from lungs to other tissues.
Jotta patogeeni pystyisi osallistumaan esimerkiksi aterooman muodostumiseen valtimoissa on sen kyettävä siirtymään ensisijaiselta infektiopaikaltaan, hengityselimistöstä, muihin kudoksiin.
Human THP-1, a monocyte and macrophage cell line, and a murine macrophage cell line RAW264.7 were used in the studies to examine the effects of the schisandrin lignans on C. pneumoniae infection and their influence on host cell responses.
Työssä käytettiin ihmisen monosyytti-makrofagisolulinjaa THP-1 sekä hiiren makrofagisolulinjaa RAW264.7.
These lignans were shown to suppress the C. pneumoniae induced pathological changes in the host cells.
Näiden lignaanien kykyä vaikuttaa C. pneumoniae -infektion aiheuttamiin muutoksiin tutkittiin monosyyteissä ja makrofageissa.
Schisandrin lignans had an impact on C. pneumoniae-induced alterations in these cell models.
S. chinensis -lignaanit vaikuttivat C. pneumoniae –infektion aiheuttamiin vasteisiin tutkituissa solumalleissa.
The ability of C. pneumoniae to persist inside the PBMCs, and thus become refractory to conventional antibiotics complicates the management of the associated underlying infection in chronic inflammatory diseases.
Monosyyteissä ja makrofageissa C. pneumoniae -infektio voi muuntua persistenttiin muotoon, jolloin bakteerien replikaatio pysähtyy ja niistä tulee vastustuskykyisiä perinteisille antibiooteille.
With newly identified antichlamydial activities and novel study methods, we can explore more impactful approaches to overcoming C. pneumoniae-induced chronic inflammatory diseases.
Väitöstyössä esitellyt löydökset ja menetelmät edesauttavat C. pneumoniae -infektioihin liitettyjen kroonisten tulehdussairauksien tutkimusta ja tuovat meidät näin lähemmäksi uusia hoitokeinoja.
Mitogen-activated protein kinase (MAPK) inhibitors were found to inhibit the transfer of the infection, serving as reference compounds in future profiling studies.
Osana tutkimusta osoitimme lisäksi MAPK-inhibiittoreiden soveltuvuuden referenssiyhdisteiksi menetelmää käytettäessä.
The genetic aetiology of schizophrenia has been extensively studied in a nationwide collection of Finnish families since the late 1980s.
Skitsofrenian geneettistä etiologiaa on tutkittu laajasti valtakunnallisessa suomalaisten perheiden kokoelmassa 1980-luvun lopulta lähtien.
These were later studied in other cohorts ascertained for major mental illness, and in phenotypes with alternative traits.
Näitä tutkittiin myöhemmin muissa kohortissa, joissa todettiin merkittävä mielenterveys, ja fenotyypeissä, joilla oli vaihtoehtoisia piirteitä.
Variants associated in this larger cohort were again genotyped the rest of the SCZ cohort (n=1696), and in other major mental illness cohorts (n=2733).
Tähän suurempaan kohorttiin liitetyt variantit genotypoitiin jälleen loput SCZ-kohortista (n = 1696) ja muissa suurissa mielenterveyskohortissa (n = 2733).
We have used a three-stage sequencing and genotyping strategy to identify, validate, and replicate variants of interest.
Olemme käyttäneet kolmivaiheista sekvensointi- ja genotyyppistrategiaa kiinnostavien varianttien tunnistamiseksi, validoimiseksi ja replikoimiseksi.
In total, 19,844 variants were identified through sequencing, and 93 variants were selected for genotyping in the larger SCZ cohort (n=1122) based on the association evidence and potential functional consequences.
Yhteensä 19 844 muunnosta tunnistettiin sekvensoinnin avulla, ja 93 muunnosta valittiin genotyyppiin suuremmassa SCZ-kohortissa (n = 1122) assosiaatiotodistusten ja mahdollisten toiminnallisten seurausten perusteella.
Through this work, we report a functional variant in the regulatory region of PDE4D associated with schizophrenia in a replicable manner, particularly in the psychotic and cognitive domains, with this variant significantly altering the amount PDE4D is expressed in the brain.
Tämän työn avulla raportoimme skitsofreniaan liittyvän PDE4D: n säätelyalueen toiminnallisen muunnelman replikoituvalla tavalla, erityisesti psykoottisissa ja kognitiivisissa domeeneissa, jolloin tämä variantti muuttaa merkittävästi aivoissa ilmentyvän PDE4D: n määrää.
Furthermore, a significant number of the gene expression changes are also significantly altered between the sexes, shedding light on to sex differences in psychiatric disorders and the sex-dependent association for NDE1.
Lisäksi huomattava määrä geeniekspressiomuutoksia muuttuu merkittävästi myös sukupuolten välillä, mikä valaisee sukupuolieroja psykiatrisissa häiriöissä ja sukupuoliriippuvaista yhteyttä NDE1: een.
Thus, our research aims to identify variants at the DISC1 network of 27 genes, including DISC1, that can help us understand the origins of major mental illnesses, principally SCZ in Finland.
Tutkimuksemme pyrkii siis tunnistamaan muunnokset DISC1-verkostosta, johon kuuluu 27 geeniä, mukaan lukien DISC1, jotka voivat auttaa meitä ymmärtämään suurten mielisairauksien, lähinnä SCZ: n, alkuperää Suomessa.
The analysis of DISC1 is currently ongoing, however, our initial findings have identified an exonic variant in DISC1 associating to both schizophrenia and anxiety disorders.
DISC1: n analysointi on tällä hetkellä käynnissä, mutta alkuperäiset havainnot ovat tunnistaneet eksonisen variantin DISC1: ssä, joka liittyy sekä skitsofreniaan että ahdistuneisuushäiriöihin.
Within the same SCZ cohort, an association at the genes for DISC1 interacting partners, the DISC1 network, including NDE1, PDE4D, PDE4B, and NDEL1, has also been observed, however, any true causal variants are yet to be identified.
Samassa SCZ-kohortissa on havaittu myös assosiaatio DISC1-vuorovaikutuksessa olevien kumppaneiden, DISC1-verkon, mukaan lukien NDE1, PDE4D, PDE4B ja NDEL1, geeneissä, mutta todellisia syy-muunnelmia ei ole vielä tunnistettu.
We have further identified another sex-dependent functional variant in NDE1 gene associated within the females in the schizophrenia cohort, and is an eQTL for the NDE1 gene according to the GTEx database.
Olemme myös tunnistaneet toisen sukupuolesta riippuvan funktionaalisen variantin NDE1-geenissä, joka liittyy naisiin skitsofreniakohortissa, ja se on NDE1-geenin eQTL GTEx-tietokannan mukaan.
Linkage and association studies of families ascertained for schizophrenia in Finland (SCZ) have continually identified the 1q42 region, and the Disrupted in Schizophrenia 1 (DISC1) gene in particular, as an important locus.
Suomessa skitsofrenian (SCZ) yhteydessä todettujen perheiden kytkentä- ja assosiaatiotutkimukset ovat jatkuvasti tunnistaneet 1q42-alueen ja etenkin Disrupted in Schizophrenia 1 (DISC1) -geenin tärkeäksi lokukseksi.
Aim of the study.
Tutkimuksen tavoite.
Background.
Taustatietoa.
In total, 58 patients with IF aged from 0.5 to 23 years and 43 controls matched for age and gender without intestinal pathology were included.
Tutkimukseen osallistui 58 suolen vajaatoimintapotilasta iältään 0.5–23-vuotiasta sekä 43 iältään ja sukupuoleltaan vastaavaa verrokkia ilman todettua suolistopatologiaa.
We evaluated duodenal disaccharidase activities, inflammation, structural mucosal hyperplasia, proliferation, apoptosis, epithelial barrier function and nutrient transport by using the glucose oxidase method, histology, immunohistochemistry, and quantitative real-time polymerase chain reaction (qPCR) for 52 genes.
Tutkimme pohjukaissuolen disakkaridaasiaktiivisuuksia, tulehdusmuutoksia, limakalvon rakenteellista hyperplasiaa, proliferaatiota, apoptoosia, epiteelin suojaliitosten toimintaa ja ravintoaineiden kuljetusta käyttämällä glukoosioksidaasimenetelmää, histologisia tutkimuksia, immunohistokemiaa ja kvantitatiivista reaaliaikaista polymeraasiketjureaktiota (qPCR) 52 geenille.
Duodenal biopsies obtained during clinically indicated gastroscopies were collected.
Biopsiat kerättiin kliinisesti perusteltujen ohutsuolentähystysten yhteydessä.
Although extensively studied in experimental models, human data on intestinal adaptation in short bowel syndrome (SBS) is very limited.
Vaikka suolen adaptaatiota on tutkittu laajasti eläinkokeissa, tietoa ihmisten suolen adaptaatiosta suolen vajaatoimintaa sairastavilla potilailla on hyvin rajallisesti.
Duodenal mucosal hyperplasia seemed to have only a limited role in intestinal adaptation after extensive bowel resection in children with SBS and despite weaning off PN, patients showed mucosal inflammation and molecular signs of altered epithelial permeability.
Lyhytsuolipotilaiden pohjukaissuolen limakalvon hyperplasialla näytti olevan vain rajallinen rooli suoliston adaptaatiossa, ja suonensisäisestä ravitsemuksesta vieroittumisesta huolimatta potilailla havaittiin lisääntyneitä pohjukaissuolen limakalvon tulehdusmuutoksia ja merkkejä permeabiliteetin muutoksista.
In children with IF, current PN was associated with decreased disaccharidase activities and increased inflammation, suggesting that PN requirement negatively affects intestinal adaptation.
Suolen vajaatoimintaa sairastavilla lapsilla riippuvuus suonensisäisestä ravitsemuksesta liittyi vähentyneeseen disakkaridaasiaktiivisuuteen ja lisääntyneeseen tulehdukseen, mikä viittaa siihen, että suonensisäinen ravitsemus vaikuttaa negatiivisesti suoliston adaptaatioon.
Activities of maltase and sucrase were 1.6 times lower and mucosal inflammation more frequent (22% vs 3%) in patients on current PN in comparison with controls (P˂0.05 for both).
Maltaasin ja sakkaraasin (P˂0.05 molemmille) aktiivisuudet olivat suonensisäisestä ravitsemuksesta riippuvaisilla potilailla 1.6 kertaa matalammat ja limakalvojen tulehdusmuutokset yleisemmät (22 % vs. 3 %), verrattuna verrokkipotilaisiin.
In addition, compared to controls, patients on PN demonstrated elevated mRNA expression of Claudin 1 (CLDN1), Mucin 2 (MUC2) and Glucose transporter, GLUT1 (SLC2A1) and decreased expression of NLR family CARD containing 4 (NLRC4) (P<0.005 for all).
Suonensisäisestä ravitsemuksesta riippuvaisilla potilailla havaittiin korkeammat (P<0.05 kaikille) mRNA määrät verrattuna verrokkipotilaisiin Claudin 1:n (CLDN1), Mucin 2:n (MUC2) ja glukoosin kuljettajageenin, GLUT1 (SLC2A1) sekä matalammat mRNA määrät NLR-perheen CARD 4 geenin (NLRC4) kohdalla.
In the evaluation of mucosal morphology, proliferation, and apoptosis, PN-dependent and weaned off patients showed similar results to controls.
Pohjukaissuolen limakalvon morfologia-, proliferaatio- ja apoptoositulokset olivat toisiinsa verrattavia molemmilla potilasryhmillä verrattaessa verrokkeihin.
Weaned-off patients showed increased histologic inflammation of the lamina propria and elevated Tumor necrosis factor (TNF) and TGF-β2 (P<0.05 for all) mRNA expression when compared to controls.
Suonensisäisestä ravitsemuksesta vieroittuneilla potilailla löydettiin villusten lamina proprian lisääntynyttä tulehdusta sekä kohonnutta tuumorinekroositekijägeenin (TNF) ja TGF-β2:n (P<0.05 kaikille) mRNA ilmentymää verrattaessa verrokkipotilaisiin.
Disaccharidase activities in patients who had weaned off PN were comparable with controls.
Disakkaridaasiaktiivisuudet suonensisäisestä ravitsemuksesta vieroittuneilla potilailla eivät eronneet merkitsevästi verrokkipotilaiden aktiivisuuksista.
Dilatation of the small bowel was assessed from a contrast small bowel series.
Ohutsuolen laajenemista tutkittiin suoliston varjoainekuvauksella.
Compared to controls, SBS patients showed a statistically significant (P<0.005 for PN-dependent and weaned off patients) increase in mucosal mRNA expression of Transforming growth factor (TGF)β2 and Caveolin1 (CAV1).
Lyhytsuolisyndroomapotilailla havaittiin tilastollisesti korkeammat (P<0.05 kaikille) arvot transformoivan kasvutekijän (TGF)β2 ja Caveolin1:n (CAV1) lähetti-RNA:n (mRNA) ilmentymisessä verrattuna verrokkeihin.
Pathologic small bowel dilatation was associated with shorter crypts (P=0.045) and decreased mRNA expression of Interleukin (IL)-6 (P=0.008).
Patologinen ohutsuolen laajentuminen liittyi tutkimuksessamme matalimpiin kryptiin ja alhaisempaan interleukiini (IL)-6:n mRNA ilmentymään (P<0.05 molemmille).
We studied mucosal homeostasis of the duodenum in children with intestinal failure (IF) both during parenteral nutrition (PN) and after achieving intestinal autonomy by weaning off PN in relation to controls.
Tutkia pohjukaissuolen limakalvon homeostaasia suolen vajaatoimintaa sairastavilla lapsipotilailla ja verrokkipotilailla.
Our study emphasizes that the contribution of shared familial factors, such as inherited genetic mutations, or early HPV‐exposure, to early‐onset HNC, is, in the Finnish population, insignificant and, at most, a minor proportion of early-onset HNC cases is solely attributable to germline mutations.
Nämä tulokset korostavat, että yhteisten familiaalisten tekijöiden, kuten perinnöllisten geneettisten mutaatioiden, tai varhaisen HPV-altistumisen vaikutus nuoruusiässä alkavaan pään ja kaulan alueen syöpään on suomalaisessa väestössä merkityksetön ja hyvin pieni osuus nuoruusiän pään ja kaulan alueen syövistä johtuu yksinomaan sukusolujen mutaatioista.