natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Study I concludes that if the latent variable view is adopted, patterns of covariation among self-reported traffic behaviors are sufficiently different across subgroups of Finnish respondents formed based on age and gender that the latent variables may well be specific to the group in question.
Sen lähtökohtana on, että käyttäytymiset ovat suorassa vuorovaikutussuhteessa keskenään: esimerkiksi verkostomallissa itseraportoidun ylinopeuden ja lähellä edellä kulkevaa autoa ajamisen välille muodostuva linkki tulkitaan hypoteesiksi syy-seuraus-suhteesta näiden käyttäytymisten välillä.
Keywords: Andean smallholder agroforestry and conventional agricultural systems, socioeconomic and biophysical sustainability, exposure, sensitivity, adaptive capacity, traditional knowledge
Asiasanat: Andien pienomistajien metsätalous ja perinteiset maatalousjärjestelmät, sosioekonominen ja biofyysinen kestävyys, altistuminen, herkkyys, sopeutumiskyky, perinteinen tieto
Maintenance of more sustainable and resilient agricultural systems are essential for guaranteeing sustainable management of land and for securing the livelihoods of millions of rural and urban people.
Kestävämpien ja sopeutumiskykyisempien uotantojärjestelmien kehittäminen ja ylläpito ovat edellytyksiä kestävän maankäytön takaamiseksi ja miljoonien maaseudun ja kaupunkien ihmisten toimeentulon turvaamiseksi.
The aim of this study was to study the main socioeconomic and environmental parameters which influence the adaptation of smallholder farmers and their farming systems to climate change and climatic variability.
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia niitä sosioekonomisia ja ympäristöllisiä tekijöitä, jotka vaikuttavat pienviljelijöiden ja heidän viljelyjärjestelmiensä sopeutumiseen ilmastonmuutokseen ja ilmaston vaihteluihin.
The adaptation opportunities and constraints of smallholder farming systems were determined comparing their biophysical and socioeconomic sustainability (Study I) and their vulnerability to climate change and climatic variability (Study II and Study III).
Pienviljelijöiden ja heidän viljelyjärjestelmiensä sopeutumismahdollisuudet ja niiden rajoitukset määritettiin vertaamalla sekä niiden biofyysistä ja sosioekonomista kestävyyttä (tutkimus I) että niiden alttiutta ilmastonmuutokselle ja ilmaston vaihtelulle (tutkimus II ja III).
The data was collected by interviewing 60 households (30 agroforestry systems and 30 conventional systems) during 2015–2016.
Tutkimuksen haastatteluaineisto kerättiin 60:stä Kayambi-alkuperäskansan kotitaloudesta Ecuadorin pohjoisilla Andeilla vuosina 2015-2016.
Qualitative variables were analysed through descriptive statistics (Crosstabs and Chi-square), while Independent Samples t test was applied for the quantitative variables.
Ominaisuuksien eroja viljelyjärjestelmien välillä analysoitiin vertailevan tilastollisen analyysin avulla siten, että eroja laadullisissa muuttujissa kuvailtiin käyttäen ristiintaulukointeja ja khiin-neliötestejä ja eroja kvantitatiivisissa muuttujissa käyttäen parametrisia testejä (riippumattoman otoksen t-testi).
Results also indicate that conventional systems had greater exposure to solar radiation, pests, weeds, disease outbreaks and droughts compared to agroforestry systems.
Perinteisiä viljelymenetelmiä käyttävät maatilat olivat enemmän altistuneita auringon säteilylle, tuholaisille, rikkaruohoille, kasvitaudeille ja kuivuudelle kuin peltometsätaloutta käyttävät tilat.
In addition, agroforesters and conventional farmers perceived climate change in the same way, as a continuing trend of rising temperatures and decreasing precipitation.
Eri viljelyjärjestelmiä käyttäneet kokivat samoin ilmaston muuttumisen: pitkään jatkuneena lämpötilan nousuna ja sateen vähenemisenä.
Smallholder farming is known to be highly vulnerable to climate change and climatic variability, especially in mountainous regions of the developing world, mainly due to high environmental exposure and sensitivity and low adaptive capacity to a variety of climate and non-climate stressors.
Pienviljelijöiden tuotantomenetelmät erityisesti kehittyvissä maissa ovat tunnetusti erittäin herkkiä ilmastonmuutokselle ja ilmaston vaihtelulle.
The main findings highlight the role of agroforestry systems in supporting the sustainability of the systems and farmers’ livelihoods: higher levels of agrobiodiversity, greater diversification of livelihoods, more secure land tenure, higher on-farm incomes, and greater diversification of irrigation sources.
Muita koettuja hyötyjä olivat mm. maanhallinnan vakaus, maatilan ulkopuoliset tulolähteet, kastelun vaihtoehdot ja pienempi riippuvuus sadevedestä.
The characteristics of the farming system were analysed applying a comparative analysis approach.
Maatilojen haavoittuvuutta kuvaavat tiedot kerätiin käyttäen tätä varten suunniteltua WOCAT-kyselylomaketta.
The largest events were located within 500 m radius from the borehole, mainly at a depth of 5.4-5.6 km near the bottom of the borehole.
Suurimmat järistykset paikannettiin 500 m:n säteelle porareiästä pääosin lähelle porareiän pohjaa 5,4-5,6 km:n syvyydelle.
After the water injection the level of induced seismicity decreased rapidly.
Vedensyötön loputtua indusoitu seismisyys väheni nopeasti.
Appendix 1.2 presents all induced earthquakes from the same area with macroseismic felt reports submitted to the Institute of Seismology, regardless of magnitude.
Liitteessä 1.2 listataan samalta alueelta magnitudista riippumatta kaikki indusoidut maanjäristykset, joista Seismologian instituutti on saanut tuntuvuushavaintoja.
During these procedures, induced earthquakes occurred, several of which were noticed by residents.
Niiden aikana esiintyi indusoituja eli ihmistoiminnasta johtuvia maanjäristyksiä, joista osa havaittiin myös ihmisaistein.
Only a few weak induced events were observed in between the first and second stimulation period.
Ensimmäisen ja toisen stimulointijakson välisenä aikana alueella havaittiin vain muutamia pieniä indusoituja järistyksiä.
During the conductivity test and counter-stimulation, induced seismicity clearly remained below the 2018 levels.
Johtavuustestin ja vastastimulaation aikana seismisyystaso jäi selvästi alhaisemmaksi kuin lämpövoimalan ensimmäisen porareiän stimuloinnin aikana 2018.
The results presented here are part of seismic monitoring of the Otaniemi enhanced geothermal system conducted by the Institute of Seismology.
Tässä raportissa esitetyt tulokset ovat osa Seismologian instituutin toteuttamaa voimalahankkeen seismistä valvontaa.
This report describes induced seismicity related to the Otaniemi deep heat project of the energy company St1 in January-September 2020.
Tämä raportti käsittelee energiayhtiö St1:n toteuttamaan lämpövoimalahankkeeseen liittyvää indusoitua seismisyyttä Espoon Otaniemessä tammi-syyskuussa 2020.
The St1 company completed a conductivity test and a subsequent counterstimulation in the 5.8 km deep borehole OTN-2b in Espoo, Finland in May 2020.
Yhtiö toteutti lämpövoimalahankkeen yhteydessä toukokuussa 2020 johtavuustestin ja sitä seuranneen vastastimulaation 5,8 km syvässä porareiässä OTN-2b.
Nine events with magnitude ML ≥ 0.8 were observed and two of them exceeded the amber traffic light threshold (ML ≥ 1,2).
Niistä kaksi ylitti liikennevalojärjestelmän keltaisen varoitusrajan (ML ≥ 1,2).
Preliminary focal mechanisms indicate that the amber events occurred in a NNW-SSE fracture zone crosscutting the heat reservoir.
Alustavien siirrostasoratkaisujen perusteella nämä kaksi järistystä sattuivat lämpövarantoa leikkaavassa luode-kaakko-suuntaisessa siirrosvyöhykkeessä.
Appendix 1.1 lists induced earthquakes observed instrumentally in the Helsinki region until the end of September 2020, with the threshold magnitude ML ≥ 0.8.
Täydellinen analyysiraportti syyskuun 2020 loppuun mennessä Otaniemessä havaituista, vähintään magnitudin 0,8 indusoiduista maanjäristyksistä on Liitteessä 1.1.
These were studied on a spatial scale during a spring bloom on an area covering the Gulf of Finland, the Åland Sea and the Baltic Proper, and on a temporal scale during a two-year long monitoring campaign in an estuary in the northern Gulf of Finland.
Väitöskirjassani selvitin hajoavien kasviplanktonsolujen osuutta kasviplanktonyhteisössä sekä kuolevien solujen vaikutusta erityisesti vesipatsaan liuenneen orgaanisen aineen määrään avoimella Itämerellä kevätkukinnan aikana sekä kahden vuoden seurannalla Suomenlahden pohjoisrannikolla.
Also during the temporal monitoring campaign variation of cells undergoing lysis was high (surface water average: 62%, range 18-97%).
Hajoavien solujen osuus oli alimmillaan 18% ja korkeimmillaan 97%.
If these results can be generalized to other taxa of similar size, the fast consumption of DOC released by R. marina may partially explain why no relationship between the lysis of small phytoplankton and DOC concentration was found.
Itämeren korkea liuenneen orgaanisen aineen määrä ja tuoreen orgaanisen aineen nopea hajotus bakteerien toimesta todennäköisesti selittävät, miksi valtamerissä havaittua yhteyttä liuenneen orgaanisen aineen pitoisuuksissa ja kasviplanktonin hajoamisessa ei havaittu Itämerellä yhtä selkeästi.
Cell lysis, as a consequence of adverse conditions, has been recognized as an important loss process among phytoplankton, in addition to the well-known loss processes of grazing and sinking.
Hajoavia soluja oli vähiten silloin, kun kasviplanktonyhteisö koostui lähinnä yhdestä lajista, mikä voi viitata haitallisiin lajienvälisiin vuorovaikutuksiin yhtenä solujen hajoamista edistävänä tekijänä.
The smaller R. marina released more bioavailable DOC and attracted a bacterial community mainly consisting of copiotrophs (bacteria thriving when DOC is abundant and highly bioavailable), which likely directs more carbon towards microbial loop.
Uppoaminen kuljettaa hiiltä vesipatsaan tuottavasta pintakerroksesta syvempiin vesikerroksiin ja meren pohjan eliöstölle, ja mahdollisesti poistaa hiiltä pinnan hiilenkierrosta pitkäksi aikaa.
Contrasting species specific differences were found in their ability to transfer carbon from the inorganic pool via DOC to bacterial biomass and in the composition of the emerging bacterial community.
Kokeissa havaittiin eroja eri kasviplanktonlajien tuottaman orgaanisen aineen määrässä ja laadussa sekä sen hajotuksessa ja sitä käyttävän mikrobiyhteisön koostumuksessa.
The studies included in this thesis are the first attempt to study phytoplankton cell lysis and its effect on carbon cycling in the Baltic Sea.
Kenttätutkimusten lisäksi tutkin kokeellisesti kasviplanktonista lähtöisin olevan orgaanisen aineen käyttöä vesipatsaan bakteerien toimesta.
The group and species specific differences in both cell lysis and carbon cycling indicate that investigating cell lysis on lower taxonomic levels will help to connect cell lysis to carbon cycling.
Jotta Itämeren kasviplanktonin eri kuolleisuusmekanismien tarkka vaikutus hiilen kiertoon pystyttäisiin määrittämään, erot tärkeimpien kasviplanktonlajien tuottamassa liuenneessa orgaanisessa aineessa ja sen hajotuksessa tulisi tuntea paremmin.
In both studies the proportion of cells undergoing lysis was measured using a membrane impermeable nucleic acid stain to indicate cells with compromised membrane integrity.
Hajoavien kasviplanktonsolujen vuosittainen vaihtelu korreloi hieman liuenneen orgaanisen aineen pitoisuuden kanssa.
Cell lysis has been connected to increased release of carbon fixed by phytoplankton as dissolved organic carbon (DOC), the primary carbon source for pelagic heterotrophic bacteria.
Kasviplanktonin yhteyttämisessään sitoma hiili siirtyy eteenpäin kasviplanktonsolujen upotessa, tullessa syödyksi tai hajotessa.
What changes, if any, occurred or should have occurred?
Mitä muutoksia tehtiin tai olisi pitänyt tehdä?
What are the obstacles that hinder the enforcement and implementation of these legal mechanisms?
Mitkä ovat ne esteet, jotka haittaavat näiden oikeudellisten mekanismien täytäntöönpanoa ja soveltamista?
Despite the above efforts, environmental degradation in Sudan is still a major concern.
Näistä yllä mainituista toimista huolimatta ympäristön tilan heikentyminen Sudanissa on vieläkin keskeinen ongelma.
Looking into the future, what may be expected, and how could it be made better than today?
Mitä on odotettavissa tulevaisuudessa ja miten parantaa asian tilaa nykyiseen verrattuna?
The data have been analysed by means of content analysis.
Aineistoa on käsitelty sisältöanalyysin keinoin.
Weakness in the rule of law has grave consequences in minimizing progress towards sustainable development.
Laillisuuden ylläpitämisen heikkoudella on vakavia seurauksia vähentäessään edistymistä kohti kestävää kehitystä.
This menace of resource degradation threatens the stability of the ecosystem, food security, national and international security, and the very survival of life of people in the region.
Tämä voimavarojen väheneminen uhkaa maiden ekosysteemiä, ruokahuoltoa, kansallista ja kansainvälistä turvallisuutta sekä alueen väestön eloonjäämistä.
Keywords: Compliance, colonialism, enforcement, environmental changes, foreign law, legal mechanisms, natural resources, sub-Saharan Africa, the Sudan
Avainsanat: Vaatimustenmukaisuus, siirtomaavalta, toimeenpano, ympäristönmuutokset, ulkomainen oikeus, oikeudelliset mekanismit, luonnonvarat, Saharan etelänpuoleinen Afrikka, Sudan
It examines a wide range of laws and conventions that have an indirect impact on forest conservation and development.
Tutkimuksen kohteena on laaja kirjo lakeja ja perinteitä, joilla on epäsuora vaikutus metsänsuojeluun ja kehitykseen.
The conclusion from the study is that the most common explanation for non-compliance is inadequate monitoring and enforcement of law.
Tämän tutkimuksen johtopäätöksenä on, että pätevin selitys sille, että lakeja ei noudateta, on riittämätön seuranta ja laillisuusvalvonta.
What was the forest policy and legislation in Sudan during the colonial era?
Minkälaista oli siirtomaahallinnon aikainen metsätoimintaohjelma ja lainsäädäntö Sudanissa?
In addition, the evidence seems to indicate that the colonial era laws have not been compatible with Sudanese pre-existing social norms and have not been well received and thus implemented.
Tämän lisäksi tutkimustulokset näyttävät osoittavan, että siirtomaakauden lait eivät ole olleet yhteensopivia aikaisemmin voimassa olleiden Sudanin oikeudellisten normien kanssa eikä niitä siksi ole juurikaan hyväksytty eikä myöskään toimeenpantu.
Results indicate that legal mechanism that can help to enhance compliance with the rule of law may include public awareness and participation, conservation orders, environmental permitting and licensing system, and environmental impact assessment.
Tulokset indikoivat, että sellainen oikeudellinen järjestelmä, joka olisi omiaan edistämään laillisuuden noudattamista, voisi sisältää julkista tiedottamista ja osallistumista koskevia keinoja, suojelumääräyksiä, ympäristölupajärjestelmän sekä ympäristövaikutusarviointia.
Findings demonstrate that in a bid to tackle land use issues, the government of the Sudan has created the necessary enabling environment by putting in place environmental policies and legislation as well as setting up a wide range of institutions that handle various aspects of resource management such as law enforcement, policy formulation, research, and creation of awareness.
Tulokset osoittavat, että pyrkimyksessään hoitaa maankäytön haasteita Sudanin hallitus on saanut aikaan tarvittavan toimintaympäristön ottamalla käyttöön ympäristötoimia ja antamalla lainsäädäntöä sekä rakentamalla laajan kirjon instituutiota käsittelemään luonnonvararesurssien hallinnoinnin eri osa-alueita, kuten lainvalvontaa, toimenpiteiden määrittelyä, tutkimusta ja tietoisuuden lisäämistä.
More specifically, the study describes the major elements in the development of forest law in the Sudan: Prior to the colonization, during the colonization by the British from late 18th century to independence in 1956, and elements of the development of the forest law after independence.
Tutkimus kuvailee toisin sanoen metsäoikeuden kehityksen keskeisimpiä kausia Sudanissa: aikaa ennen siirtomaaherruutta, jota kesti Britannian siirtomaahallinnon ajan 1700-luvun lopulta itsenäisyyteen 1956 asti, ja metsäoikeuden kehityksen maassa itsenäisyyden jälkeen.
It has been shown in this study that the received law forms an essential or basic element of forest legislation and development in the Sudan and as far as law does not fulfil people’s needs, they do not consider it as binding.
Tässä tutkimuksessa on osoitettu, että emämaasta omaksuttu laki muodostaa keskeisen osan metsälainsäädännöstä ja sen kehityksestä Sudanissa, mutta sääntely ei täytä väestön tarpeita, koska ihmiset eivät pidä sitä sitovana.
The study suggests that efforts must be made to encourage an internal process of law development and to produce a self-sustaining demand for legal innovation and change.
Tutkimus osoittaa, että on tarvetta kehittää lainsäädäntöprosessin sisäisiä rakenteita ja avata tie itseään täydentäville oikeudellisille innovaatioille ja muutoksille.
This study complements qualitative content analysis (QCA) with mono-disciplinary legal research data.
Tämä tutkimus yhdistää yksittäiseen oikeudenalaan keskittyvän oikeudellisen tutkimuksen ja laadullisen sisältöanalyysin (qualitative content analysis, QCA).
It attempts to answer the following questions: What are the legal enforcement mechanisms that help to enhance compliance with the rule of law and promote sustainable development?
Mitkä ovat ne oikeudelliset täytäntöönpanon mekanismit, jotka parantavat laillisuuden noudattamista ja edistävät kestävää kehitystä?
The evidence seems to be strong that the government has provided some level of legal recognition to customary and state land tenure.
Tulosten valossa näyttää vahvasti siltä, että hallitus on antanut jonkintasoista hyväksyntää tapaoikeuteen perustuvalle ja valtiolliselle maan hallinnalle.
The general aim of this research is to explore how the legal development during colonial times - with forests and forest activities becoming colonial property and under colonial authority, and with the exercise of police power - in many ways contradicted and broke up the traditional customary law in the Sudan.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää, miten siirtomaa-ajan oikeudellinen kehitys, jona aikana metsistä ja metsän käyttömuodoista tuli siirtomaahallinnon alaista siirtomaaomaisuutta jopa poliisivaltaa käyttämällä, oli monin tavoin ristiriidassa Sudanin perinteisen tapaoikeuden kanssa sitä rikkoen.
Qualitative content analysis largely involved the use of data derived from a range of primary sources of Environmental Law such as domestic and regional law, early 20th-century English colonial law and customary law as evidenced by national legislation, government statements and restatements.
Laadullinen sisältöanalyysi tarkoittaa tässä suurelta osin sellaisen datan käyttöä, joka saatiin monenlaisista ensikäden lähteistä kuten kansallisen ja alueellisen ympäristöoikeuden lähteistä, 1900-luvun alun englantilaisesta siirtomaaoikeudesta, sekä tapaoikeudesta, jollaisena se ilmenee kansallisessa lainsäädännössä, hallituksen lausunnoista sekä oikeuskäytännön tiivistelmistä (‘Restatements’ on common law-järjestelmälle ominainen tapa koota yhteen oikeuskäytäntöön perustuvia tiivistelmiä lain nykytilasta.
It seeks to analyse the legal mechanisms for enforcement and implementation in the broader context of sustainable development in the Sudan: It examines the enforcement from the perspective of its relationship with environmental laws.
Tutkimus pyrkii kestävän kehityksen laajemmassa kehyksessä analysoimaan oikeudellisen soveltamisen ja täytäntöönpanon mekanismeja: tutkimuksessa tarkastellaan täytäntöönpanon yhteyttä ympäristöoikeuteen.
Many countries in sub-Saharan Africa have seen considerable concern about the depletion and loss of natural resources due to over exploitation and other socio-economic activities.
Luonnonvarojen liiallisen hyödyntämisen ja muiden sosio-ekonomisten toimintojen takia monet Saharan etelänpuoleiset maat kantavat huolta luonnonvarojensa vähenemisestä ja niiden menettämisestä.
The total number of experiments was 36 and 96 analyses were conducted in the experimental work.
Kokeellisen osuuden koemäärä yhteensä oli 36, ja määrityksiä tehtiin 92.
The required amount of experiments was determined using statistical CCF design of experiment.
Tarvittavat koemäärät suunniteltiin tilastollisen CCF-koesuunnitelman mukaan.
The literature review focused on the chemical composition of oats, the functional properties of oat components and the foods manufactured from oat ingredients.
Tutkielman kirjallisuuskatsauksessa perehdyttiin kauran jyvän koostumukseen, sen tärkeimpiin komponentteihin ja niiden toiminnallisiin ominaisuuksiin sekä kaurasta valmistettuihin elintarvikkeisiin.
Based on the results, the effects of the process variables on the hydrolysis of β-glucan were evaluated.
Saatujen tulosten perusteella arvioitiin tutkittujen prosessimuuttujien vaikutuksia β-glukaanin hydrolyysiin.
However, most of the β-glucan hydrolysates were dietary fibre by definition.
Kuitenkin suurin osa hydrolysoitujen β-glukaanien hydrolyysituotteista oli määritelmän mukaista ravintokuitua
The aim was to study the effect of β-glucanase concentration, hydrolysis time and temperature on the hydrolysis rate of oat β-glucan.
Työn tavoitteena oli tutkia kauran β-glukaania hajottavan entsyymin β-glukanaasin pitoisuuden, hydrolyysilämpötilan ja -ajan vaikutusta kauran β-glukaanin hydrolyysiasteeseen.
Enzymatic hydrolysis of oat beta-glucan
Kauran beetaglukaanin entsymaattinen hydrolyysi
Based on the viscosity curves, the molecular weight of oat β-glucan was significantly decreased.
Viskositeettikäyrien perusteella β-glukaanin molekyylipaino oli selvästi pienentynyt alkuperäisestä.
The hydrolysed β-glucan did not increase the viscosity and was not indicating shear-thinning behavior.
Hydrolysoitu β-glukaani ei muodostanut viskoosia mitattavaa rakennetta, joka olisi ollut leikkausoheneva.
During the experimental work an Arena-method was developed to analyse the concentration of β-glucan.
Työssä kehitettiin β-glukaanianalyysiin Arena-menetelmä.
The factors affecting the technological and the nutritional properties of oat β-glucan have been previously studied.
Kauran β-glukaanin teknologisiin ja ravitsemuksellisiin ominaisuksiin vaikuttavia tekijöitä on tutkittu, mutta erityisesti entsymaattisen hydrolyysin merkitystä ei ole tutkittu.
Hydrolysis of β-glucan was a relatively fast reaction with the β-glucanase used in the study.
Tulosten perusteella kauran β-glukaanin hydrolyysi tutkitulla β-glukanaasilla oli nopea reaktio.
Hydrolysis temperature and the concentration of the enzyme had the most significant effects on the hydrolysis of β-glucan.
Merkitsevimmät vaikutukset olivat hydrolysointilämpötilalla ja entsyymin pitoisuudella.
The viscosity, the concentration of β-glucan and the concentration of dietary fibre were analysed from the hydrolysed suspensions.
Työssä määritettiin hydrolysoitujen kaurasuspensioiden β-glukaanipitoisuus, viskositeetti ja kokonaisravintokuitupitoisuus.
The share of concentrate in the dry matter of TMR was 38 %.
Väkirehun osuus seosrehujen kuiva-aineesta oli 38 %.
The rate of protein degradation can potentially be decreased by industrial heat and steam treatment.
Valkuaisen hajoamisnopeutta voidaan mahdollisesti hidastaa härkäpavun teollisella lämpö- ja höyrykäsittelyllä.
The study was conducted at the research farm of the University of Helsinki in Viikki from 6.1.2018 to 21.4.2018.
Tutkimus toteutettiin Helsingin yliopiston Viikin opetus- ja tutkimustilan navetassa 6.1.2018 – 21.4.2018. Kokeessa oli mukana 5 ayrshirerotuista pötsifistelöityä lypsylehmää.
Feeding had little effect on rumen fermentation or plasma energy metabolites.
Ruokinnoilla oli hyvin vähän vaikutusta pötsifermentaatioon tai plasman energiametaboliitteihin.