natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The amount of the seedlings at the end of the measurement period, did not on an average reach the recommended seedling densities (4000‒5000 seedlings ha-1).
Mittausjakson lopun taimimäärä ei kuitenkaan keskimäärin riitä metsänhoidon suositusten mukaisiin, 4000‒5000 taimen hehtaaritiheyksiin.
The density model was a generalized mixed model and the height model a general linear model.
Mallina käytettiin yleistettyä lineaarista sekamallia ja laskenta suoritettiin R-ohjelmalla.
Factors affecting the height development of pine seedlings were age of the seedling, interactions between seed-tree density and seedling age and the average density of the seedlings on the plot.
Pituuteen vaikuttivat taimen ikä, iän ja käsittelyn yhdysvaikutus sekä ympyräkoealalla ollut taimimäärä.
The purpose of this study was to find out the effect of different seed tree densities on natural regeneration and height development of pine (Pinus sylvestris) in Finnish Lapland.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää eri kasvatustiheyksien vaikutusta luontaiseen taimettumiseen sekä pituuskehitykseen Lapin uudistuskypsyyttä lähestyvissä tai jo uudistuskypsissä kuivahkon kankaan mäntymetsissä.
There were no difference between densities 150 stems per hectare and control.
Käsittelyn 150 kpl ha-1 ja kontrollin välillä ei ollut merkitsevää eroa pituuskehityksessä.
There was no soil preparation done in the stands.
Kaikki kohteet olivat muokkaamattomia.
The seed tree density of 250 stems per hectare, did not reach either of these requirements for density.
Käsittelytiheys 250 kpl ha-1 ei kahdeksan vuoden mittausjakson aikana saavuttanut metsälain tiheysrajoja.
The variables affecting seedling establishment were interactions between the see tree densities and time, thickness of the moss- and lichen cover and the coverage of lingonberry.
Mallissa positiivisesti taimettumiseen vaikuttivat käsittelyn ja ajan yhteisvaikutus.
The height development was slowest in the density of 250 stems per hectare.
Käsittelyssä 250 kpl ha-1 pituuskehitys oli heikointa.
Education and fertility : A study on patterns and mechanisms among men and women in Finland
Koulutus ja hedelmällisyys : Tutkimus yhteyksistä ja mekanismeista miehillä ja naisilla Suomessa
The study of educational differences in fertility is relevant because such differences signal differences between social groups in a crucial aspect of wellbeing: family life.
Koulutuksen mukaisten hedelmällisyyserojen tutkiminen on tärkeää, sillä tällaiset erot ilmentävät sosiaaliryhmien välisiä eroja hyvinvoinnin keskeisellä osa-alueella: perhe-elämässä.
The statistical methods included parity decomposition, conventional and sibling fixed-effects regression analysis, and behavioural genetics analysis.
Menetelmiä olivat mm. tavanomainen ja sisarusten kiinteiden vaikutusten regressioanalyysi, ja käyttäytymisgeneettinen analyysi.
The study aimed at (1) Describing in particular men s fertility according to age, educational group and parity; (2) Assessing the extent to which educational differences in lifetime fertility are attributable to early-life characteristics in women or men, or mediated by characteristics in adulthood in men; (3) Investigating the extent to which the educational differences are attributable to underlying genetic or environmental factors.
Tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella (1) erityisesti miesten hedelmällisyyttä iän, koulutuksen ja pariteetin mukaan; (2) selittävätkö varhaiset sosioekonomiset tai muut tekijät koulutuksen mukaisia eroja elinikäisessä hedelmällisyydessä naisilla tai miehillä; (3) välittävätkö aikuisiän tekijät näitä eroja miehillä; (4) geneettisten ja ympäristötekijöiden roolia erojen taustalla.
In the behavioural genetics analysis this association was modelled as a genetic correlation in women and men.
Käyttäytymisgeneettisen analyysin mukaan tämän yhteyden taustalla on geneettisiä tekijöitä sekä naisilla että miehillä.
Associations between education and fertility on the individual level are widely documented in women, but the mechanisms behind the associations are still not entirely clear.
Vaikka koulutuksen mukaisia eroja on naisten osalta tarkasteltu laajasti, erojen taustalla olevia mekanismeja ei edelleenkään täysin tunneta.
Women educated to higher levels accumulated fewer children, and men respectively more children, in their lifetime.
Korkeammin koulutetuille naisille syntyi vähemmän ja miehille vastaavasti enemmän lapsia.
Neither observed early-life characteristics nor unobserved characteristics shared by same-sex siblings explained the educational differences in men s lifetime fertility, and had a moderate explanatory role among women.
Varhaiset sosioekonomiset tai -demografiset tekijät, tai muut sisarusten jakamat tekijät, eivät selittäneet koulutusryhmittäisiä eroja elinikäisessä hedelmällisyydessä miehillä ja selittivät vain osan eroista naisilla.
In men, occupational position and income considerably mediated the association between education and the chance of having a first child.
Aikuisiän ammatillinen asema ja tulot välittivät valtaosan koulutuksen ja ensimmäisen lapsen saamisen välisestä yhteydestä miehillä.
The differences in first births and young-age fertility contributed considerably to the gender difference in the lifetime number of children by educational group.
Ensimmäisen lapsen saaminen ja nuoren iän hedelmällisyys pitkälti johtivat erilaisiin koulutusryhmittäisiin eroihin naisilla ja miehillä elinikäisessä lasten lukumäärässä.
The plausibility of indirect genetic effects through education on the chance of having a first child is noted.
Geneettiset tekijät saattavat vaikuttaa ensimmäisen lapsen saamiseen koulutuksen kautta.
The positive gradient in the number of children among men was largely attributable to first births and to a smaller extent to second births.
Miehillä positiivinen yhteys koulutuksen ja lasten lukumäärän välillä oli valtaosin seurausta ensimmäisen, ja pienemmässä määrin toisen, lapsen saamisesta.
The second one is based on the Finnish Twin Cohort Study, covering cohorts born 1950 1957.
Toinen aineisto koostui 1950 1957 syntyneistä kaksosista, joille yhdistettiin rekisteritieto syntyneistä lapsista.
Educational differences in age-specific fertility in the teens and early 20s were larger among women than men.
Nuorissa ikäryhmissä koulutuksen mukaiset erot hedelmällisyydessä olivat suurempia naisilla kuin miehillä.
The first one is based on a 10-per-cent sample of households in the 1950 Census in Finland, covering cohorts born 1940 1950.
Tutkimus perustui kahteen tilastoaineistoon, joista ensimmäinen koostui otoksesta kotitalouksia vuoden 1950 väestölaskennassa.
A less-well-off family background predicted higher fertility in women but lower fertility in men.
Huono-osainen perhetausta ennusti suurempaa lasten lukumäärää naisilla ja vastaavasti pienempää lukumäärää miehillä.
The limited explanatory role of early characteristics suggests that adulthood mechanisms are likely to be more influential in explaining the associations.
Aikuisiän mekanismit näyttäisivät olevan tärkeämpiä koulutusryhmittäisten erojen selittäjiä kuin varhaiset tekijät.
Economic mechanisms appear relevant for explaining the entry into parenthood among men.
Miehillä taloudelliset tekijät näyttävät tärkeiltä ensimmäisen lapsen saamiselle.
Men s fertility overall and differences between social groups therein have received less attention.
Miesten hedelmällisyyttä yleisesti on aiemmin tutkittu huomattavasti vähemmän.
The measurement of fertility in the study was register-based.
Tutkimuksessa analysoitiin 1940 1950 syntyneitä henkilöitä, jotka voitiin yhdistää myöhempiin rekisteritietoihin.
Both qualitative and quantitative methods were employed.
Tutkimuksessa käytettiin sekä laadullisia että määrällisiä menetelmiä.
Therefore, psychological assessments are nowadays frequently used by churches in the recruitment process.
Psykologista soveltuvuusarviointia käytetään nykyään usein myös kirkkojen rekrytoinnissa.
The study used psychological assessment data from applicants to the ministry in the Evangelical-Lutheran Church of Finland from 2006 2010 (n=718), follow-up survey data from 2012 (n=314), a list of ordained persons from 2014, and qualitative survey data from diocesan chapter members (n=29) from 2014.
Tutkimuksessa käytettiin neljää aineistoa: soveltuvuusarviointiaineistoa vuosilta 2006-2010 (n=718), seuranta-aineistoa vuodelta 2012 (n=316), papiksi vihittyjen listaa vuodelta 2014 sekä vuonna 2014 tuomiokapitulien edustajilta kerättyä laadullista aineistoa (n=27).
Further, the study found weak and modest predictive connections between the assessment results and career outcomes.
Tutkimus löysi lisäksi heikkoja ja keskivahvoja yhteyksiä soveltuvuustulosten ja uratapahtumien välillä.
: Evaluating the usefulness of the psychological assessment of ministerial aspirants
: Teologian opiskelijoiden soveltuvuusarvioinnin hyödyllisyys
A test to pass or a tool for growth?
Pullonkaula vai kasvunpaikka?
However, both clearly indicated that the assessments are generally necessary.
Molemmat kuitenkin painottivat, että soveltuvuusarviointi on tärkeää ja että arviointien tulisi jatkua entisellään.
Neither the ministerial applicants nor the church representatives declared that the assessment results were of personal significance to them.
Tulosten mukaan papiksi pyrkivät tai tuomikapitulin edustajat eivät kummatkaan pitäneet soveltuvuustuloksia omakohtaisesti järin vaikuttavina.
The churches stand at a crucial crossroads: when selecting new pastors, the churches face the choice of whether to recruit personalities who will preserve the church or who will change the church.
Valinta on myös ideologinen ja kirkkojen tulevaisuutta määrittävä: Kirkkojen on valittava vihkivätkö papeiksi henkilöitä, jotka säilövät kirkon, vai henkilöitä, jotka uudistavat sen. Valitsemalla uuden papin kirkko näin ollen tekee valinnan omasta tulevaisuudestaan.
Working as a pastor has become increasingly demanding in an era of boundaryless work and in a landscape of declining institutionalized religion.
Uusia pappeja rekrytoidaan tilanteessa, jossa uskonnon rooli yhteiskunnassa on muuttumassa samalla kun yhteiskunta on siirtymässä rajattoman, epätyypillisen työn aikaan.
Selecting a new pastor is, namely, a part of selecting the future of the church.
Uuden papin rekrytointi on kirkon tulevaisuuden kannalta keskeinen, mutta haastava tehtävä.
All in all, the findings indicate that the seemingly prominent role of psychological assessment in the transition from education to working as a minister is actually rather small.
Kaikkiaan tutkimuksen tulokset osoittavat, että soveltuvuusarviointien vaikutus papiksi pyrkivien ammatilliseen prosessiin on kohtuullisen pieni, mutta soveltuvuusarviointeja pidetään silti tärkeinä.
This contradiction is explained with the Self-Determination Theory framework as the protection of one s autonomy.
Näkemysten välinen ristiriita voidaan nähdä tarpeena varjella omaa itsemääräämisoikeutta yksilö- ja organisaatiotasolla.
The study raises the question of which characteristics to favor in a new pastor in the current sociological situation.
Tutkimus nostaa esiin kysymyksen, mitä ominaisuuksia tulevien pappien rekrytoinnissa kannattaisi jatkossa painottaa kestävien työurien edistämiseksi.
In the future, qualitative research on how ministerial aspirants have experienced the assessment process, and how the assessment result and their calling interact, would provide more understanding on the role of the assessment results in the process of becoming a minister.
Soveltuvuustulosten täysipainoisen hyödyntämisen kannalta on jatkossa keskeistä selventää osallistujille soveltuvuusarvioinnin tietoa antavaa roolia ja ehkäistä arvioinnin kokemista kontrolloivaksi esimerkiksi kokeeksi, joka tulisi läpäistä .
In cases where the ordination process had been dropped, the results had played no role.
Soveltuvuustuloksilla ei ollut merkitystä näissä tapauksissa, vaan prosessi oli keskeytynyt esimerkiksi ristiriitojen tai heikon motivaation vuoksi.
Usefulness was approached in three ways: as a subjective evaluation by the applicant, as a subjective evaluation of the church representative, and as predictive validity for career success.
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää, mitä hyötyä papiksi haluavan psykologisesta soveltuvuusarviosta on hakijalle itselleen tai kirkolle, sekä ennustaako soveltuvuustulos papiksi vihkimistä ja työuran varhaisia vaiheita.
Treatment of obesity is difficult, expensive and often fails.
Lihavuuden lääketieteellinen hoito on vaikeaa, kallista ja epäonnistuu usein.
ABSTRACT Obesity is a major health problem and is increasing rapidly both in developed and developing countries worldwide.
TIIVISTELMÄ Lihavuus on nykyisin yksi merkittävimpiä kehittyneiden maiden kansanterveydellisiä ongelmia ja lisääntymässä nopeasti.
Obesity increases the likelihood for many diseases, such as type 2 diabetes, coronary heart disease, metabolic syndrome, hyperlipidemia and some types of cancer.
Lihavuus aiheuttaa metabolisia häiriöitä, kuten insuliiniresistenssiä, tyypin 2 diabetesta, sydänsairauksia, metabolista syndroomaa ja veren kohonneita rasva-arvoja.
With rare obesity-discordant MZ twins we have been able to show that the changes are not genetic but result from acquired factors.
Harvinaisten identtisten mutta eripainoisten kaksosten avulla olemme voineet osoittaa, että muutokset geenien ilmenemisessä ja aineenvaihdunnassa johtuvat hankitusta lihavuudesta eivätkä geneettisistä tekijöistä.
The results of my thesis as a whole suggest that obesity-associated metabolic disturbances might be halted by improving mitochondrial number and/or activity in adipose tissue.
Väitöskirjani tuloksien perusteella lihavuuteen yhdistyviä metabolisia häiriöitä voidaan mahdollisesti estää lisäämällä ja parantamalla mitokondrioiden toimintaa rasvakudoksessa.
Development of obesity seems to associate with mitochondrial dysfunction in adipose tissue.
Lihavuuden kehittyminen näyttää olevan yhteydessä rasvakudoksen mitokondrioiden toiminnan häiriintymiseen.
The aim was to study how acquired obesity affects adipose tissue and adipocyte function and how these link to whole body metabolism.
Mielenkiinnon kohteena oli, kuinka lihavuus vaikuttaa rasvakudoksen ja rasvasolujen toimintaan ja koko kehon aineenvaihduntaan.
Hypertrophy (large size) and low number of adipocytes in acquired obesity was related to metabolic dysfunction in obesity and associated with the disturbances in mitochondrial function and with increased cell death within the adipose tissue.
Rasvasolujen suuri koko ja kehon pieni rasvasolumäärä yhdistyivät metabolisiin ongelmiin ja geenireitteihin, jotka liittyivät heikentyneeseen mitokondrioiden toimintaan ja lisääntyneeseen rasvakudoksen solukuolemaan.
With low capacity to adipocyte hypertrophy, excess fat may accumulate to liver and other tissues.
Suuri rasvasolun koko ja vähäinen kapasiteetti lisätä niiden lukumäärää rasvakudoksessa näyttää aiheuttavan liian rasvan kertymistä maksaan ja muualle sisäelimiin.
The decreased function of mitochondria was evident at the level of both nuclear gene expression level and mitochondrial gene expression, as well as mitochondrial protein levels.
Mitokondrioiden toiminnan vähentyminen oli näkyvissä niin tuman koodaamien mitokondriaalisten geenien ja niitä säätelevien geenien ilmentymisenä, mitokondrion omien geenien ilmentymisenä, kuin mitokondrion hengitysketjun proteiinien vähentyneinä määrinä.
Adipose tissue metabolism in acquired obesity
Rasvakudoksen aineenvaihdunta lihavuudessa
Remarkably, these changes were seen already at the early stages of acquired obesity.
Huomattavaa oli, että muutokset mitokondrioiden toiminnassa ja kehon aineenvaihdunnassa olivat näkyvissä jo lihavuuden aikaisessa vaiheessa, nuorilla ja terveillä lihavilla kaksosilla.
The first study of the thesis investigated adipose tissue hypertrophy and hyperplasia in acquired obesity and its associations to whole body metabolism and gene expression pathways of the adipose tissue.
Ensimmäisessä väitöskirjan osatutkimuksessa selvitimme, miten rasvasolujen suuri koko yhdistyy rasvakudoksen geenien toimintaan ja koko kehon aineenvaihduntaan.
MZ twin pairs discordant for obesity enable controlling for genetic background, age, sex and early environmental influences.
Kaksosasetelmassa voitiin ainutlaatuisesti kontrolloida geneettinen tausta, ikä, sukupuoli ja aikaiset rasvakudokseen vaikuttavat ympäristötekijät ja näin erottaa hankitut ja periytyvät syyt lihavuuden aiheuttamien ongelmien synnyssä.
This thesis investigates the biological pathways in adipose tissue that lead to the development of metabolic complications in early-onset obesity in young healthy twins.
Tämä väitöskirjatyö käsittelee nuorten terveiden kaksosten rasvakudoksen varhaisia aineenvaihduntamuutoksia ja insuliiniresistenssiä hankitussa lihavuudessa.
In the second study we investigated how transcriptional pathways of subcutaneous adipose tissue and the liver fat associate with metabolically healthy obesity a phenomenon where some of the obese individuals stay free from metabolic complications usually associated with weight gain.
Toisessa osatutkimuksessa selvitimme kehon rasvavarastojen ja rasvakudoksen geenireittien merkitystä metabolisesti terveillä lihavilla, joille ei näytä ilmaantuvan lihavuuteen liittyviä aineenvaihdunnan ongelmia.
We still lack a meaningful understanding of the factors behind this complex disease and therefore any proper means to battle it. Only lately, adipose tissue and especially its mitochondria have been recognized as important contributors to whole-body energy balance and the development of obesity.
Vasta viime vuosina on huomattu, että rasvakudos ja erityisesti sen mitokondrioiden eli solujen energiatehtaiden toiminta on keskeisessä asemassa koko kehon aineenvaihdunnassa ja lihavuuden kehittymisessä.
The mitochondrial dysfunction paralleled whole body insulin resistance and low-grade systemic inflammation.
Mitokondrion huono toiminta yhdistyi aineenvaihdunnan ongelmiin, insuliiniresistenssiin ja tulehdusmerkkiaineiden suurentuneisiin pitoisuuksiin veressä.
The novel findings in the third study were that obesity is related to reduced mitochondrial mass and oxidative metabolic activity in subcutaneous adipose tissue, both in the nuclear and in the mitochondrial transcription level, as well as decreased protein levels in the OXPHOS system, especially OXPHOS complex subunits I and IV.
Väitöskirjan kolmannessa ja neljännessä osatöissä tutkimme tarkemmin rasvakudoksen ja rasvasolujen mitokondrioiden toiminnan häiriötä lihavuudessa sekä mitokondrioiden toiminnan yhteyttä kehon aineenvaihduntamuutoksiin.
In the fourth study, we showed that the global downregulation of mitochondrial transcriptional signature in acquired obesity originates at least partly from the adipocyte cells of adipose tissue.
Kolmannessa väitöskirjatyössä näytimme, että hankittu lihavuus vähentää mitokondrioiden massaa ja hengitysketjun toimintaa rasvakudoksessa.
We showed for the first time in twins that the amount of liver fat is a key clinical determinant of metabolic health and that low liver fat associates with maintenance of high mitochondrial transcription and lack of inflammation in subcutaneous adipose tissue.
Havaitsimme, että maksan rasvamäärä voi olla kliininen merkki aineenvaihdunnan ongelmien kehittymisestä lihavuudessa.
Adipocyte hypertrophy in adipose tissue is one of the main features of obesity.
Mitokondriot ovat rasvasolujen keskeisin elin.
This research resulted in better understanding of the factors behind metabolic complications in acquired obesity.
Maksan rasvapitoisuuden mukaan voidaan mahdollisesti erottaa ne lihavat, jotka ovat alttiita lihomisen aiheuttamille komplikaatioille ja insuliiniresistenssille.
The Ps1 infection was always associated with acute mortalities, while As infections were also frequently found in existing but weak populations.
Ps1-tyyppi aiheutti aina rapukuolemia, kun taas As-tyyppiä löytyi usein myös heikoista jokirapukannoista.
It seems possible that many of the North American crayfish species carry their own type of crayfish plague agent, with variable features such as virulence.
On mahdollista, että pohjoisamerikkalaisilla rapulajeilla esiintyy paljon enemmänkin lajinomaisia rapuruttotyyppejä, joiden ominaisuudet kuten taudinaiheutuskyky voivat poiketa toisistaan.
The crayfish plague has remained the most important disease problem of the Finnish noble crayfish Astacus astacus, since then.
Siitä lähtien rapurutto on tuhonnut merkittävän osan Suomen alkuperäisen rapulajin jokiravun (Astacus astacus) kannoista.
Crayfish plague is caused by an oomycete Aphanomyces astaci, a fungal-like water mould that lives its vegetative life in the cuticle of crayfish and infects other crayfish by producing zoospores.
Rapuruton aiheuttaa leväsieni Aphanomyces astaci, joka elää sienenkaltaisena rihmastona ravun kuoressa, ja siirtyy isäntäeläimestä toiseen siimallisten uimaitiöiden välityksellä.
The persistent nature of an As infection could be verified in noble crayfish from a small lake in southern Finland.
Rapukuoleman jälkeen heikkoon rapukantaan piileväksi jäänyt As-tyypin rapuruttotartunta todennettiin pienessä eteläsuomalaisessa järvessä.
Crayfish plague is a severe disease of European crayfish species and has rendered the indigenous crayfish populations vulnerable, endangered or even extinct in the most of Europe.
Rapurutto on eurooppalaisten rapulajien vakavin tautiongelma, joka on saattanut kotoperäiset rapulajit uhanalaisiksi lähes kaikkialla Euroopassa.
While the Ps1 strains did not show much variation in their growth behaviour or virulence, there was much more variation in the As strains.
Ps1-rapuruttokantojen välillä ei ollut merkittäviä eroja taudinaiheutuskyvyssä tai kasvunopeudessa, toisin kuin As-kannoilla.
The As genotype arrived in Finland more than 100 years ago, and since that date it seems to have adapted to the novel host, the noble crayfish, to some extent.
As-tyypin rapurutto näyttää sopeutuneen jossakin määrin uuteen isäntälajiinsa jokirapuun.
In this study we determined the genotype of the causative agent from most of the detected Finnish crayfish plague cases between 1996 -2006.
Geneettisesti täplärapujen kantama rapurutto, genotyyppi Ps1, eroaa alun perin Suomeen tulleesta taudinaiheuttajasta, genotyypistä As. Tässä tutkimuksessa määritettiin Suomessa vuosina 1996-2006 todettujen rapuruttotapausten genotyyppi.
It appeared that most of the epidemics in the immediate vicinity of signal crayfish populations were caused by genotype Ps1, whereas genotype As was more prevalent in the noble crayfish areas.
Täplärapujen esiintymisalueen läheisyydessä Etelä-Suomessa jokiravuilla esiintyi yleensä Ps1-tyypin aiheuttamia tartuntoja, kun taas muualla Suomessa As-tyypin rapurutto oli yleisempi.
Crayfish plague induced mortalities started in Italy around 1860.
Ensimmäiset rapujen joukkokuolemat raportoitiin Italiassa 1860-luvulla, ja Suomeen tartunta levisi 1893.
The results of this study alleviate the necessity to study the noble crayfish mortalities for the verification of crayfish plague, including the study for the genotype of the A. astaci strain.
Tämä tutkimus osoitti, että rapuruttotapaukset on varmistettava laboratoriotutkimuksella, joka sisältää myös rapuruton tyypin määrittämisen.
In order to gain insight into a possible vector of this genotype, we studied another North American crayfish species present in Europe, the spiny-cheek crayfish Orconectes limosus from a Czech pond.
Tutkimme sen selvittämiseksi Eurooppaan tuotua toista rapulajia amerikkalaista kääpiörapua (Orconectes limosus), joka kuitenkin osoittautui aiemmin kuvaamattoman rapuruttotyypin Or kantajaksi.
The diagnosis of crayfish plague especially when based on the isolation of the pathogen is challenging and accordingly the genotype difference was mostly unrecognized until recently.
Taudille herkät rapulajit eivät pysty rajoittamaan rihmaston kasvua tehokkaasti ja kuolevat yleensä tartuntaan parissa viikossa.
Interestingly, a difference was seen in the outcome of the infection.
Genotyyppien välinen taudinaiheutuskyvyn ero todettiin myös kokeellisesti.