natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The factors were divided into two groups; external variables (resource allocation, collaboration, computer skills, IT education, training, patient-nurse relationship) and ease of use and usefulness of the application (instructions for using the application, usability of the application).
Tekijät jakautuivat kahteen ryhmään; ulkoiset tekijät (resurssien suuntaaminen, yhteistyö, tietokonetaidot, IT koulutus, sovelluksen käyttöön liittyvä harjoittelu, potilas-hoitaja suhde), sekä käytön helppous ja sovelluksen käytettävyys (käytön ohjeistus, käytettävyyden varmistaminen).
The study consisted of five phases using a combination of descriptive statistical and qualitative methods.
Tutkimus koostuu viidestä osatutkimuksesta, joissa on hyödynnetty sekä tilastollisia että laadullisia tutkimusmetodeja.
The TAM theory was useful in interpreting the findings.
TAM teoria todettiin käyttökelpoiseksi tulosten tulkinnassa.
The data were collected during the period 2003-2006 among health care staff working on nine acute psychiatric wards.
Tutkimusaineistot on kerätty yhdeksän akuuttipsykiatrian osaston hoitohenkilökunnan keskuudessa vuosien 2003-2006 aikana.
The recommendations can be implemented in practice when new IT applications are introduced in psychiatric hospitals.
Suositusta on mahdollista hyödyntää käytännössä kun uusia tietojärjestelmiä implementoidaan käyttöön psykiatrisissa sairaaloissa.
The Technology Acceptance Model (TAM) was used to structure the research process and to enhance the understanding of the acceptance and use of IT among nurses.
Technology Acceptance Model (TAM) –teoriaa on hyödynnetty jäsentämään tutkimusprosessia sekä syventämään ymmärrystä saaduista tutkimustuloksista.
The study showed that there are eight main factors which could improve the acceptance and use of IT among nurses working in psychiatric hospitals if these factors are taken account when new IT applications are implemented in daily practice.
Tutkimus osoitti kahdeksan keskeistä tekijää, jotka saattavat tukea psykiatrisessa sairaalassa toimivien hoitajien tietoteknologiasovellusten hyväksyntää ja hyödyntämistä, kun nämä tekijät otetaan huomioon uusia sovelluksia käyttöönotettaessa.
The recommendations developed contain measures by which is possible to improve the commitment of management and nurses, thereby ensuring the acceptance and use of new IT application in nursing practice.
Kehitetty suositus sisältää ne toimenpiteet, joiden avulla on mahdollista tukea sekä organisaation johdon että hoitohenkilökunnan sitoutumista ja tätä kautta varmistaa uuden sovelluksen hyväksyntä ja käyttö hoitotyössä.
The use of information technology (IT) has not played a very significant role in psychiatric nursing although on recent years the development of IT applications has radically affected health care delivery and the work processes of nurses.
<b>Hoitajien informaatioteknologian hyväksyntä ja käyttö psykiatrisissa sairaaloissa</b> Informaatioteknologian (IT) käyttö ei ole ollut kovin merkittävässä roolissa psykiatrisessa hoitotyössä, vaikka IT sovellusten on todettu vaikuttaneen radikaalisti terveydenhuollon palveluihin ja hoitohenkilökunnan työprosesseihin viime vuosina.
The objective of this study project is to create recommendations on the best practices for improving the acceptance and use of IT among nurses working in psychiatric hospitals.
Tämän tutkimuksen tavoitteena on kuvata psykiatrisessa hoitotyössä toimivan hoitohenkilökunnan informaatioteknologian hyväksyntää ja käyttöä ja luoda suositus, jonka avulla on mahdollista tukea näitä asioita psykiatrisissa sairaaloissa.
This thesis consists of a summary report and four original studies.
Väitöskirja koostuu yhteenvedosta ja neljästä osatutkimuksesta.
Although supervisors within the same field of study may use different supervision models, this work indicates many apply the teaching model.
Vaikka saman tieteenalan ohjaajat voivat käyttää erilaisia ohjaamisen malleja, tutkimus osoittaa monien ohjaajien soveltavan opettamismallia.
The results reveal that discussions on cultural matters are rare.
Tutkimuksessa tuli ilmi, että keskustelut kulttuurisista seikoista ovat yhä harvinaisia ohjausprosessin aikana.
Study II (n = 493) uses a quantitative approach to analyse international degree students’ academic self-efficacy.
Tutkimuksessa II (n=493) analysoidaan kvantitatiivisesti kansainvälisten opiskelijoiden akateemista minäpystyvyyttä.
Studies I and II focus on international degree students while Studies III and IV concentrate on master’s thesis supervisors.
Tutkimukset I ja II keskittyvät kansainvälisiin tutkinto-opiskelijoihin ja tutkimukset III ja IV pro gradu -töiden ohjaajiin.
Study I follows a mixed-method approach to examine the results of an online questionnaire with a survey and one open-ended question (n = 302).
Tutkimuksessa I käytetään monimenetelmällistä lähestymistapaa tarkasteltaessa verkkopohjaisen kyselyn ja avoimen kysymyksen vastauksia (n=302).
This dissertation concludes with recommendations for students and supervisors, university administrators and future research.
Väitöskirjan johtopäätöksissä esitetään suosituksia opiskelijoille ja ohjaajille, yliopiston hallinnolle ja jatkotutkimukselle.
Thesis supervision in international master's degree programmes in Finnish universities
Väitöskirjassa tarkastellaan tutkielmien ohjausta kansainvälisissä englanninkielisissä maisteriohjelmissa suomalaisissa yliopistoissa.
Additionally, similarities among students’ academic self-efficacy appeared linked to their cultural background, while statistically significant differences are identified according to students’ field of study.
Lisäksi samankaltaisuudet opiskelijoiden akateemisessa minäpystyvyydessä olivat yhteydessä kulttuuriseen taustaan, kun taas tilastollisesti merkitseviä eroja tunnistettiin opiskelijoiden alan mukaan.
This work’s practical aim is to promote thesis supervisors’ professional development by identifying and sharing practices that support intercultural supervision.
Tutkimuksen käytännön tarkoitus on edistää ohjaajien ammatillista kehittymistä tutkimalla ja jakamalla käytäntöjä, jotka tukevat kulttuurienvälistä tutkielmien ohjausta.
Study III is a qualitative study (n = 20) that uses semi-structured interviews to explore master’s thesis supervisors’ perceptions of thesis supervision and the models of supervision they apply.
Tutkimus III on laadullinen tutkimus, jossa selvitetään puolistrukturoituihin haastatteluihin (n=20) pohjautuen ohjaajien käsityksiä tutkielmien ohjauksesta ja ohjauksen malleja.
These attitudes are linked with the supervisors’ consideration of their students’ prior experiences and overall expectations of the thesis process and relationship.
Nämä asenteet ovat yhteydessä siihen, miten ohjaajat huomioivat opiskelijoiden aikaisemmat kokemukset ja yleiset odotukset opinnäytetyön tekemisestä ja suhteesta.
Moreover, the supervisors’ need for more opportunities to reflect on their pedagogical approaches regarding supervision is highlighted.
Tutkimus osoitti myös, että ohjaajat toivovat enemmän mahdollisuuksia reflektoida ohjaukseen liittyviä pedagogisia lähestymistapojaan.
Finally, Study IV (n = 20) investigates whether and why master’s thesis supervisors consider their students’ expectations and previous writing experiences during the thesis supervision process.
Tutkimuksessa IV selvitetään, huomioivatko ohjaajat, ja jos, niin miksi, ohjauksessaan opiskelijoiden odotukset ja aikaisemman kokemuksen tieteellisen tekstin kirjoittamisesta ohjausprosessissa.
The specific goals are to identify the similarities and differences in students’ expectations of thesis supervision and their academic self-efficacy according to their field of study and cultural background, as well as to reveal the supervisors’ pedagogical variations and approaches to intercultural thesis supervision across a range of fields of study.
Erityisesti tavoitteena on tunnistaa yhtäläisyyksiä ja eroavaisuuksia opiskelijoiden ohjausta koskevissa odotuksissa, tutkia opiskelijoiden akateemista minäpystyvyyttä suhteessa tieteenalaan ja kulttuuriseen taustaan sekä tuoda esiin ohjaajien pedagogisissa lähestymistavoissa ilmenevää vaihtelua suhteessa kulttuurienväliseen ohjaukseen eri tieteenaloilla.
The primary finding reveals a possible mismatch of views between students and supervisors regarding supervision; students highly value the interpersonal relationship whereas the supervisors place more significance on the academic process.
Tutkimus tuo esiin opiskelijoiden ja ohjaajien erilaiset odotukset ohjaukselta: opiskelijat arvostavat erityisesti toimivaa henkilösuhdetta ohjaajan kanssa, kun taas ohjaajat korostavat enemmän ohjauksen akateemista prosessia.
The purpose of this project is to explore the master’s thesis supervision process and the student-supervisor relationship by investigating both parties’ experiences and expectations.
Tarkoituksena on selvittää sekä tutkielmien ohjausprosessia että opiskelijan ja ohjaajan välistä suhdetta tutkimalla molempien osapuolten kokemuksia ja odotuksia ohjaukselta.
However, it is not suited to the context of intercultural supervision, as it does not recognise students’ prior experiences and skills.
Tämä malli, joka perustuu opiskelijoiden riippuvuuteen ohjaajasta ja ilmentää ohjaussuhteessa vallitsevaa vallan epäsymmetriaa, ei sovi kulttuurienväliseen ohjaukseen, koska se ei tunnista opiskelijoiden aiempia kokemuksia ja taitoja.
This doctoral thesis provides new information on students and supervisors’ expectations of the master’s thesis process and relationship, and the supervisors’ pedagogical approaches in intercultural supervision.
Väitöskirja tuo uutta tietoa opiskelijoiden ja ohjaajien odotuksista koskien tutkielmien laatimista, ohjaussuhdetta ja ohjaajien pedagogisia lähestymistapoja kulttuurienvälisessä ohjauksessa.
The students share similar views on their responsibilities but have different expectations regarding their supervisors’ responsibilities during the thesis process according to their cultural background.
Opiskelijoiden näkemykset opiskelijoiden vastuusta ovat yhteneväiset, mutta opiskelijoiden odotukset ohjaajien vastuusta ohjauksessa eroavat kulttuurisen taustan mukaan.
More similarities than differences were identified regarding students’ expectations of the thesis process according to their field of study.
Tutkimus osoitti enemmän yhteneväisyyksiä kuin eroavaisuuksia tarkasteltaessa opiskelijoiden odotuksia tutkielmien laatimisesta eri tieteenaloilla.
The findings demonstrate that more support and development of supervisors’ pedagogical approaches in supervision is needed.
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että lisää tukea tulisi suunnata ohjauksen pedagogiseen kehittämiseen.
This work identifies two primary supervisory attitudes: diagnosing and adjusting supervision, and resisting and relying on student initiative.
Tarkempi tutkimus ohjaajien asenteista toi esiin kaksi ensisijaista ohjauksen tapaa; diagnosoivan ja säätelevän ohjaustavan sekä vastustavan ja opiskelijoiden aloitekykyyn luottavan ohjaustavan.
Study I investigates the international degree students’ expectations of the thesis process and student-supervisor relationship according to their cultural background and field of study.
Tässä ensimmäisessä tutkimuksessa vertaillaan sekä kansainvälisten tutkinto-opiskelijoiden odotuksia tutkielman laatimisesta että tarkastellaan opiskelijan ja ohjaajan välistä ohjaussuhdetta kiinnittämällä huomiota kulttuuriseen taustaan ja oppiaineeseen.
The findings reveal the supervisors’ balance struggle which is related to the uncertain amount of effort, pressure, support and freedom that they need to provide to each student.
Ohjaustilanteen tekee haasteelliseksi ohjaajan epävarmuus opiskelijan tarvitsemasta tuesta.
Wireless impact force measuring system based on acceleration
Kiihtyvyyteen perustuva langaton iskuvoimanmittausjärjestelmä
Despite advances in the management of CAP, mortality ranges from 6% to 15%.
Huolimatta siitä, että taudin hoito on kehittynyt, siihen liittyy yhä merkittävä, 6-15%:n kuolleisuus.
Identifying the cause of a lower respiratory tract infection remains a challenge.
Alahengitystieinfektion aiheuttajamikrobien tunnistaminen on myös edelleen haasteellista.
Of these 135 microbial agents, 95 (70.4%) were identified only by these rapid methods.
Suu¬rin osa, 95 (70.4%), todettiin pelkästään kyseisillä pikamenetelmillä.
It affects 60 000 adults per year in Finland.
</b>Keuhkokuume on vakava sairaus, johon sairastuu Suomessa vuosittain n. 60 000 aikuista.
Significantly higher CRP values on admission were detected in Pneumonia Severity Index class III-V compared to class I-II (p <0.001).
CRP-tasot olivat sairaalaan tulovaiheessa merkitsevästi korkeammat vakavaa keuhkokuumetta (PSI-luokat III-V) sairastavilla potilailla kuin lievää keuhkokuumetta (PSI-luokat I-II) sairastavilla potilailla (p <0.001).
In Study III, plasma C-reactive protein (CRP) concentrations were measured during the first five days of hospitalization in 384 adult patients with CAP.
Osatyössä III potilailta tutkittiin plasman C-reaktiivisen proteiinin (CRP) pitoisuus ensimmäisten viiden sairaalahoitopäi¬vän aikana.
The mean expression of complement receptor (CR1) on neutrophils was significantly higher in patients with pneumococcal pneumonia than influenza A pneumonia.
Neutrofiilien komple¬menttireseptorin ekspressio oli pneumokokin aiheuttamaa keuhkokuumetta sairastavilla merkitse¬västi korkeampi kuin influenssan aiheuttamaa keuhkokuumetta sairastavilla.
A CRP level of >100 mg/l on day 4 after admission was suggestive of treatment failure or development of complications.
Yli 100 mg/l oleva CRP-taso neljän päivän kuluttua sairaa¬laan tulosta ennusti keuhkokuumeen komplikaatiota tai huonoa hoitovastetta.
Study II included a subset of 231 patients who had their throat swab specimens examined also for the presence of rhinoviruses and enteroviruses.
Osatyö II käsitti 231 potilaasta koostuvan alaryhmän, jossa tutkittiin potilaiden nielun limanäytteestä rinovirusten ja enterovirusten esiintyvyyttä.
The data were evaluated using comprehensive statistical analyses to assess the value of CRP in estimating the severity and complications of CAP.
Laajoja tilastotieteellisiä analyysejä käyttämällä selvitettiin CRP:n käyttökelpoisuutta sairauden vaikeusasteen arvioinnissa ja komplikaatioiden kehittymisen ennustamisessa.
The value of BAL in patients with CAP on antibiotics was very small, and its therapeutic implications were minimal.
Antimikrobihoitoa saavilla potilailla BAL-tutkimuksen löydökset olivat vähäiset ja vaikuttivat hoitoon vain harvoin.
In particular, CRP is valuable as a predictor of the development of complications during the treatment of CAP.
CRP on erityisen hyödyllinen arvioitaessa hoitovastetta ja riskiä komplikaatioiden ke¬hittymiseen.
<b>Methods.</b> In Studies I and III there were 384 consecutive adult patients admitted between December 1999 and December 2004 for CAP in the Department of Infectious Diseases, Turku University Hospital.
</b>Osatöiden I ja III aineisto koostui 384 Turun yliopistollisen keskussairaalaan infektio-osastolla hoidetusta keuhkokuumepotilaasta.
<b>Conclusions.</b> Besides yielding the etiological diagnosis rapidly, new methods add to the total diagnostic yield in CAP.
<b>Päätelmät.</b> Uusilla antigeeniosoitus- ja PCR-menetelmillä keuhkokuumeen etiologia voidaan saada selvitettyä nopeasti.
Among the 71 BAL samples, only one (1.3%) quantitative bacterial culture was diagnostic for CAP. New diagnostic methods provided the etiological diagnosis infrequently, increasing the total diagnostic yield for CAP to 9.8% in BAL samples.
BAL-näytteistä vain yhdessä 71:stä (1.3%) todettiin diagnostinen bakteerikasvu kvantitatiivisessa viljelyssä.
<b>Background.
<b>Aineisto.
Of the 231 patients, 19 (8.2%) were positive for respiratory picornaviruses by RT-PCR.
231 keuhkokuumepotilaan alaryhmässä todettiin PCR-menetelmällä picornavirus 19 (8.2%) potilaalla.
In Study I, PCR and antigen detection techniques were used to identify pathogens in addition to standard microbiological methods.
Osatyössä I tutkittiin keuhkokuumeen aiheuttaja¬mikrobeja käyttämällä perinteisten menetelmien lisäksi antigeeniosoitukseen ja PCR-tekniikkaan perustuvia pikamenetelmiä.
Respiratory viral antigen detection was positive in 11.1% with the highest diagnostic yield (20.3%) in patients with severe pneumonia.
Respiratorinen virus todettiin antigeeniosoituksella 11.1% keuhkokuumepotilaalla.
Among the 47 patients with viruses, a concomitant bacterial infection was detected in 17 (36%) patients.
Näistä 17:llä (36%) löytyi samanaikaisesti bakteerin aiheuttama infektio.
</b>The aim was to investigate the etiology of CAP in adult patients treated at the Turku University Hospital, Finland.
</b>Tämän työn tavoitteena oli tutkia Turun yliopistollisessa keskussairaalassa hoidettujen aikuispotilaiden keuhkokuumeen etiologiaa sekä selvittää uusien mikrobiologisten pikamenetelmi¬en hyödyllisyyttä taudinaiheuttajan toteamisessa.
In Study V, the results of 71 bronchoalveolar lavage (BAL) samples of patients treated for CAP in the Department of Medicine from 1996 throughout 2000 were retrospectively analyzed to assess the value of BAL in the etiological diagnosis of the disease.
Osatyössä V analysoitiin sisätautien vuodeosastoilla vuosina 1996-2000 keuhkokuumepotilaille tehtyjen keuhkohuuhtelunäytteiden laboratoriotutkimustulokset.
The determination of the expression of CR1 may be of value as an additional rapid tool differentiating between bacterial or viral CAP.
Neutrofiilien komplementtireseptorin ekspression tutkiminen näyttää lupaavalta pi¬kamenetelmältä erottamaan bakteerien ja virusten aiheuttamat taudit toisistaan.
</b>230 microbial agents in 209 patients were identified, with 135 (58.7%) identified by antigen detection or PCR tests.
</b>Keuhkokuumeen aiheuttaja löytyi 209 potilaalta, aiheuttajamikrobeja löydettiin kaikkiaan 230.
Patients with virus-associated CAP are often severely ill. CRP may be used as an additional tool to assess disease severity in patients with CAP.
Tulovaiheen korkeaa CRP-tasoa voidaan käyttää lisäkeinona arvioitaessa keuhkokuumeen vaikeutta.
In Study IV, leukocyte receptor expression was examined on admission from 68 patients with CAP.
Osatyössä IV 68 keuhkokuumepotilaan sairaalaan tulovaiheessa otetuista näytteistä määritettiin neutrofiilien pintareseptorien ekspressio.
The diagnostic yield of rapid methods differs by severity of CAP. Respiratory viruses are frequently detected among patients with CAP.
Respiratorinen virus löytyi huomattavan usein keuhkokuumetta sairastavilta potilailta, ja näiden potilaiden taudinkuva oli usein vaikea.
The purpose was to evaluate the therapeutic implications of various rapid diagnostic techniques.
Pikamenetelmien hyödyllisyys vaihteli taudin vaikeusasteen mukaan.
Data were analysed statistically and using content analysis.
Aineisto analysoitiin sekä tilastollisesti että sisällön analyysilla.
On the other hand, there is not always a possibility for face-to-face contact with the parents which means challenges for nursing research to explore other possibilities for interactive counselling of the parents.
Aina ei kuitenkaan ole mahdollisuuksia vanhempien henkilökohtaiseen kohtaamiseen, mikä haastaa hoitotieteellisen tutkimuksen kartoittamaan muita mahdollisuuksia vanhempien interaktiiviseen ohjaukseen.
Assessments were performed 2h, 4h, 8h, and 24h after the child´s surgery.
Mittaukset suoritettiin 2t, 4t, 8t, ja 24t lapsen leikkauksen jälkeen.
The data consisted of 116 families whose child of 4 – 10 years was admitted for ambulatory tonsillectomy.
Aineisto koostui sadastakuudestatoista perheestä, joiden lapsi, iältään 4 – 10 vuotta, oli kutsuttu päiväkirurgiseen nielurisaleikkaukseen.
The child´ s postoperative pain, nausea, thirst and hunger were assessed by the children with a visual analogue scale (VAS) and by the parents and the nurses on a scale of 0 – 10.
Lapsen postoperatiivista kipua, pahoinvointia, janoa ja nälkää lapset itse arvioivat VAS- asteikolla (10cm), ja vanhemmat ja sairaanhoitajat numeerisella 0 – 10 asteikolla.
On the morning of surgery the child was encouraged to drink clear fluids on two occasions; the later portion being 2h before surgery.
Leikkauspäivän aamuna vanhemmat rohkaisivat lapsia juomaan annokset kirkkaita nesteitä kahteen otteeseen; jälkimmäinen annos 2t ennen leikkausta.
During the first eight postoperative hours the children were not thirsty or hungry, but in the intervention group the VAS scores remained on a low level during the first 24 postoperative hours.
Ensimmäisen kahdeksan tunnin aikana leikkauksen jälkeen lapset eivät olleet janoisia tai nälkäisiä, mutta VAS- arvot koeryhmässä jäivät alhaisemmalle tasolle kuin kontrolliryhmässä 24 postoperatiivisen tunnin ajan.
A diary about the child´s nutrition and pain medication was kept by the parents.
Vanhemmat pitivät päiväkirjaa lapsen ravinnosta ja kipulääkityksestä.
After the child´s surgery the parents also assessed the quality of the information they had received.
Lapsen leikkauksen jälkeen vanhemmat arvioivat myös heille välitetyn informaation tasoa.
Parental knowledge of the child´s fasting was measured by the knowledge test, which included The Amsterdam Preoperative Anxiety and Information Scale (APAIS).
Vanhempien tiedontasoa lapsen leikkaukseen liittyvästä paastosta mitattiin tietotestillä, joka sisälsi myös preoperatiivista tiedontarvetta ja ahdistusta mittaavan mittarin (The Amsterdam Preoperative Anxiety and Information scale, APAIS).
Measurements were performed before preoperative face-to-face counselling or delivering written information, and next morning, after the child´s surgery.
Mittaukset suoritettiin ennen preoperatiivista ohjausta tai kirjallisten ohjeiden lähettämistä sekä lapsen leikkausta seuraavana päivänä.
The parental knowledge after the child´s surgery in both study groups was significantly increased but the anxiety of the control group was not relieved compared to their anxiety before the child´s surgery.
Vanhempien tiedontaso lapsen leikkauksen jälkeen oli molemmissa ryhmissä merkitsevästi parantunut, mutta kontrolliryhmän vanhempien ahdistus ei ollut helpottanut verrattuna heidän ahdistukseensa ennen lapsen leikkausta.
Counselling on nutrition to all children before the start of the operation schedule may be the solution to limit prolonged preoperative fasting times in children.
Kaikkien leikkaukseen tulevien lasten nesteyttäminen kaksi tuntia ennen päivän ensimmäistä leikkausta voi olla ratkaisu lasten kohtuuttomien perioperatiivisten paastoaikojen estämiseksi.
In the beginning of the postoperative recovery the children in the intervention group were significantly less in pain.
Postoperatiivisen toipumisen alussa koeryhmän lapset olivat merkitsevästi kivuttomampia.
The children fasted perioperatively equally in solids, but in fluids the perioperative fasting time was significantly longer in the control group.
Perioperatiivisesti lapset paastosivat kiinteästä ruuasta yhtä kauan, mutta nesteistä kontrolliryhmä merkitsevästi pitempään.
In the control group thirst and hunger began to increase, and following morning, the children in the control group, were significantly thirstier and hungrier than the children in the intervention group.
Leikkausta seuraavana aamuna kontrolliryhmän lapset olivat merkitsevästi janoisempia ja nälkäisempiä kuin interventioryhmän lapset.
After the child´s surgery, the higher the scores on the knowledge test obtained by the parents the less need-for-information and anxiety they felt.
Mitä korkeammat pisteet vanhemmat saivat tietotestistä lapsen leikkauksen jälkeen sitä vähemmän he tunsivat tiedontarvetta ja ahdistusta.
The children in the control group fasted preoperatively significantly longer.
Kontrolliryhmän lapset paastosivat preoperatiivisesti merkitsevästi pitempään kuin koeryhmän lapset.
In the intervention group (n= 58) the parents and their children received face-to-face counselling on the child’s preoperative fast and active preoperative nutrition.
Koeryhmä (n= 58) ohjattiin interaktiivisesti lapsen preoperatiiviseen paastoon ja aktiiviseen preoperatiiviseen nesteyttämiseen.