natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These are human carcinogens and have potentially severe health impacts.
Aflatoksiinit on luokiteltu syöpää aiheuttaviksi ja niillä on muitakin negatiivisa vaikutuksia terveyteen.
However, these efforts have not substantially decreased the prevalence nor dietary exposure to aflatoxins in developing countries.
Tästä huolimatta aflatoksiinien esiintyvyyttä tai altistuminen ruoasta ei ole onnistuttu vähentämään kehittyvillä alueilla.
The three indigenous LAB Lactobacillus strains and one Lactococcus strains were tested for their AFM1 binding abilities in different conditions and after different treatments along with two reference Lactobacillus strains.
Potentiaalisimpien kantojen kykyä sitoa maidon aflatoksiineja testattiin eri olosuhteissa ja erilaisten käsittelyjen jälkeen yhdessä kahden kaupallisen kannan kanssa.
Almost all (99.5 %) milk samples from Nairobi were contaminated with AFM1, highlighting the urgent need to create functional solutions to improve food safety.
Melkein kaikki maito Nairobissa sisältää aflatoksiineja (99.5 %).
In conclusion, there are too many issues with using LAB for aflatoxin binding for it to be safely promoted.
Johtopäätöksenä voidaan todeta, että maitohappobakteerien käyttö aflatoksiinien sitomisessa ruoanturvallisuuden edistäjänä ei ole realistinen.
Because of AFM1 in milk, 2.1 % of children below three years in middle-income families, and 2.4 % in low-income families, could be stunted.
Sen sijaan maidon aflatoksiinit voivat mahdollisesti aiheuttaa lyhytkasvuisuuttaa alle 3-vuotiailla lapsilla; keskimäärin 2.7 % kaikista lapsista voidaan hypoteettisesti arvioiden olevan lyhytkasvuisia johtuen maidon aflatoksiineista.
Based on the aflatoxin levels and milk consumption, risks were calculated: cancer risk caused by AFM1 was lower among consumers purchasing from formal markets (0.003 cases per 100,000) than for low-income consumers (0.006 cases per 100,000) purchasing from informal markets.
Virallisilta markkinoilta maitoa ostaviin kuluttajiin kohdistuu pienempi aflatoksiineista aiheutuva riski kuin epävirallisilta markkinoilta maitoa ostaviin kuluttajiin.
A different approach to control aflatoxins suggesting the usage of binding agents in foods and lactic acid bacteria (LAB) have been studied extensively for this purpose.
Maitohappobakteerien kykyä sitoa aflatoksiineja kontrollimenetelmänä on tutkittu huomattavan paljon.
None of the strains was able to completely inhibit fungal growth under conditions favorable for fungi and suboptimal for LAB.
Mikään testatuista bakteerikannoista ei estänyt kasvua kokonaan.
The binding of AFM1 by LAB strains varied between 11 to 100 % in the biocontrol solution analysis, being approximately at the level of 40 % throughout the analysis sets.
Aflatoksiinien sitominen vaihteli voimakkaasti, ollen keskimäärin 40 %.
Aflatoxins are produced by Aspergillus flavus fungus, which is prevalent in soils.
Keniassa aflatoksiineja on erityisesti maississa, jonka mukana sitä päätyy myös rehun kautta maitoon.
171 LAB strains were tested against aflatoxin producing A. flavus fungi.
Fermentoiduista kenialaisista tuotteista eristettiin 171 maitohappobakteeri näytettä, joiden potentiaalia estää homeen kasvua testattiin eri olosuhteissa.
The three LAB strains showing the highest antifungal activity were identified as Lactobacillus plantarum.
Tässä väitöskirjatyössä analysoimme uutta menetelmää aflatoksiinien vähentämiseksi maidossa käyttäen maitohappobakteereita.
International longitudinal series and database data of 106 European universities are used to cover a 50-year study period from 1962 to 2013.
Kansainvälistä aikasarja- ja tietokanta-aineistoa 106 eurooppalaisesta yliopistosta käytetään tutkimaan 50 vuoden jaksoa vuodesta 1962 vuoteen 2013.
The study utilises Henry Mintzberg’s ‘structures in fives’ theory, and organisational ecology on the population level, within the framework of structural contingency theory.
Työ käyttää Henry Mintzbergin "rakenteet viitenä" -teoriaa ja organisaatioekologiaa populaatiotasolla yhdistettynä rakenteellisen kontingenssiteorian laajempaan viitekehykseen.
The research belongs to the field of higher education research, with certain reliance also on university history.
Tutkimus kuuluu korkeakoulututkimuksen alaan tukeutuen myös yliopistohistorian tutkimukseen.
This is a comparative study of the formal organisational structures of well-established European universities.
Tämä on vertaileva tutkimus vakiintuneiden ja tunnustettujen eurooppalaisten yliopistojen virallisista organisaatiorakenteista.
The intense contemporary scholarly discussion on the convergence versus divergence claims of universities has so far mostly not reached the actual empirical change dynamics of the universities’ organisational structures at their population level.
Kiivas ajankohtainen tutkimuskeskustelu yliopistojen konvergoitumisesta ja divergoitumisesta ei ole kunnolla päässyt empiirisesti kiinni yliopistojen organisaatiorakenteiden varsinaiseen muutosdynamiikkaan niiden populaatiotasolla.
The research problem is to chart how the organisational structures of well-established European universities have developed since the Second World War and in relation to the convergence and divergence claims.
Tutkimus kartoittaa vakiintuneiden eurooppalaisten yliopistojen organisaatiorakenteiden kehitystä toisen maailmansodan jälkeen ja suhteessa konvergoitumis- ja divergoitumisväitteisiin.
This is achieved by comparing the universities’ organisational structures, their units and organisation levels, configuration sizes, shapes, dispersal, differentiation, attributes and affiliations with both the historical university models, and the universities as organisational populations of the higher education systems level.
Työssä vertaillaan yliopistojen organisaatiorakenteita, niiden yksiköitä ja organisaatiotasoja, konfiguraatioiden kokoa, muotoa, dispersiota, differentoitumista, muita ominaisuuksia ja kytköksiä sekä historiallisiin yliopistomalleihin että yliopistoja laajemman korkeakoulujärjestelmien tason organisaatiopopulaationa.
This research contributes to that discussion by comparing the long-term development in the organisational structures of a large group of well-established European universities, and clarifies the evolution of historical university models (from their medieval beginnings, through strong 19th century national influences, to their 20th century national Higher Education System adaptations), through which both the organisational structures of universities and the higher education systems of European countries have been born, developed and replicated.
Tutkimus osallistuu mainittuun keskusteluun vertailemalla pitkän aikavälin organisaatiorakenteissa toteutunutta kehitystä suuressa joukossa eurooppalaisia yliopistoja sekä jäsentää niiden historiallisten yliopistomallien (edeten keskiaikaisista juurista 1800-luvun vahvojen kansallisvaltiovaikutteiden kautta 1900-luvun kansallisiin korkeakoulujärjestelmäsovelluksiin) evoluutiota, joiden kautta sekä nykyajan yliopistojen organisaatiorakenteet että Euroopan maiden kansalliset korkeakoulujärjestelmät ovat syntyneet, kopioituneet ja kehittyneet.
The convergence versus divergence discussion of universities is clarified by parsing the exhibited phenomena to the three organisational levels of higher education: the local higher education institutions (HEIs), the mostly national higher education systems (HESs) and the global higher education network (GHEN).
Yliopistojen konvergoitumis- ja divergoitumiskeskustelu selkiytyy, kun siihen liittyvät ilmiöt jäsennetään korkeakoulutuksen kolmelle eri organisatoriselle tasolle, jotka ovat paikallisten korkeakoulujen (HEI) mesotaso, kansallisten korkeakoulujärjestelmien (HES) makrotaso ja globaalisti verkostoituneen korkeakoulutuksen (GHEN) taso.
The results demonstrate how the European universities have within the study period differentiated and multiplied many times over, both as institutions and within their internal organisational structures.
Tutkimustulokset osoittavat aineiston eurooppalaisten yliopistojen tutkimusjakson aikana erilaistuneen ja kooltaan moninkertaistuneen sekä instituutioina että sisäisten organisaatiorakenteidensa osalta.
The results of the research presented can be utilised in designing university reforms and university organisations of the future, by consciously choosing from a greater set of compared structural alternatives.
Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää käytännössä valitsemalla tietoisesti suuremmasta joukosta vertailtuja rakenteellisia vaihtoehtoja tulevaisuuden yliopistouudistuksia sekä uusia yliopisto-organisaatioita suunniteltaessa.
In the 21st century, the changes have accelerated and their effects have differentiated, leading to new types of above-faculty layers and organisational reforms.
2000-luvulla muutosnopeus on kiihtynyt ja vaikutukset rakenteisiin ovat erilaistuneet, esimerkiksi uudentyyppisten, tiedekuntien yläpuolelle luotujen kampus- ja muiden rakenteiden sekä organisaatiouudistusten myötä.
The fieldwork lasted eight months and was preceded by approximately six months of planning and practical preparatory work.
Vaiheittainen kenttätyö kesti ajallisesti kahdeksan kuukautta, mitä edelsi noin puolen vuoden suunnittelu ja käytännön valmistelutyö.
The strength of the policy supporting capabilities can be that it can make the direction of social policy and welfare services more sustainable.
Toimintamahdollisuuksien politiikan vahvuus voi olla siinä, että sen avulla voi muuttaa sosiaalipolitiikan ja hyvinvointipalvelujen suuntaa kestävämmäksi.
Data were collected as a multi-location ethnography in three work units during 2015–2016.
Aineistonkeruu toteutui monipaikkaisena etnografiana vuosina 2015–2016 kolmessa työtoiminnan yksikössä.
Meaningful action, cohesion, and the experience of autonomy strengthened inclusion.
Mielekäs toiminta, yhteenkuuluvuus ja kokemus autonomisuudesta vahvistivat osallisuutta.
In addition, empirical research compiled written documents on work activities and its practices in different units.
Lisäksi empiirisestä tutkimuksesta kerääntyi kirjallisia dokumentteja työtoiminnasta ja sen käytännöistä eri yksiköistä.
Active social policy has had tangible impacts on people’s lives in situations of extended and even chronic unemployment.
Aktiivisella sosaalipolitiikalla on ollut konkreettisia vaikutuksia ihmisten elämään pitkittyneen ja kroonistuneen työttömyyden tilanteissa.
According to the study, there are many people for whom the primary reason for participation was the lack of paid employment.
Siihen osallistuu tutkimuksen mukaan työkuntoisia ihmisiä, joille ensisijainen syy osallistumiselle oli palkkatyön puute.
Rehabilitative work was established and institutionalized in the early 2000s as part of the welfare state and service system.
Kuntouttava työtoiminta on perustettu ja institutionalisoitu palvelujärjestelmään 2000-luvun alussa.
This research challenges the myth that everyone involved in rehabilitative work is in need of rehabilitation.
Tutkimus purkaa myyttiä siitä, että kuntouttavaan työtoimintaan osallistujista kaikki ovat kuntoutuksen tarpeessa.
Rehabilitative work also proved to be a part of the negative cycle of unemployment, creating a deadlock that weakened participants’ expectations for the future.
Kuntouttava työtoiminta osoittautui tutkimuksessa myös osaksi kielteistä työttömyyden kierrettä ja umpikujaksi, mikä heikensi osallistujien tulevaisuudenodotuksia.
In addition, there were differences in operating practices between work units.
Lisäksi toimintakäytännöissä oli eroja.
In spite of good intentions, rehabilitative work and the capabilities it offers can strengthen social distances and exclusion rather than favourable capabilities.
Hyvistä aikomuksista huolimatta kuntouttava työtoiminta ja sen tarjoamat toimintamahdollisuudet voivatkin lujittaa yhteiskunnallisia etäisyyksiä ja osattomuutta suotuisten toimintamahdollisuuksien sijaan.
At the Core of Active Social Policy : An Ethnographic Research on Rehabilitative Work
Aktiivisen sosiaalipolitiikan ytimessä : etnografinen tutkimus kuntouttavasta työtoiminnasta
Key concepts: rehabilitative work activities, institutional ethnography, inclusion, capabilities, human agency
Avainkäsitteet: kuntouttava työtoiminta, institutionaalinen etnografia, osallisuus, toimintamahdollisuudet, toimijuus
The research material included interview materials for participants in rehabilitation work (37 in total) and fieldnotes of three units of work activities.
Tutkimusaineisto sisälsi kuntouttavaan työtyötoimintaan osallistujien haastatteluaineiston (yhteensä 37) sekä kenttäpäiväkirjat muistiinpanoista kolmesta työtoiminnan yksiköstä.
Thus, the way in which rehabilitative work activities is used as part of ocial policy has changed.
Työtoiminnan käyttötapa osana sosiaalipolitiikkaa onkin muuttunut.
Without positive transitions and future horizons, the promising opportunities for rehabilitative work to promote inclusion and strengthen engagement remained temporary and interrupted, or even sudden erupted.
Ilman myönteisiä siirtymiä ja tulevai- suushorisontteja kuntouttavan työtoiminnan lupaavat mahdollisuudet osallisuuden edistämiseksi ja toimijuuden vahvistumiseksi jäivät väliaikaisiksi ja katkonaisiksi.
Theoretical concepts of this research, inclusion, human agency, and capabilities, unite all people.
Tutkimuksen teoreettiset käsitteet, osallisuus, toimijuus ja toimintamahdollisuudet, yhdistävät kaikkia ihmisiä.
From the perspective of inclusion, the existence of rehabilitative work activities is unclear.
Osallisuuden kannalta kuntouttavan työtoiminnan olemassaolo on epäselvä.
The consequences of rehabilitative work activities for inclusion, human agency, and opportunities for action had been differentiated.
Kuntouttavan työtoiminnan seuraukset osallisuudelle, toimijuudelle ja toimintamahdollisuuksille olivat eriytyneet.
This dissertation is an institutionally oriented ethnographic study of rehabilitative work.
Tämä väitöstutkimus on institutionaalisesti orientoitunut etnografinen tutkimus kuntouttavasta työtoiminnasta.
The research explores, broadens, and brings new social scientific knowledge on rehabilitation work from the perspectives of inclusion, human agency, and capabilities.
Tutkimus syventää ja laventaa sosiaalitieteellistä tutkimustietoa kuntouttavasta työtoiminnasta osallisuuden, toimijuuden ja toimintamahdollisuuksien näkökulmista.
It brings together people from a wide range of life situations and authorities from various branches of government in a multidisciplinary manner.
Hyvinvointivaltion palveluna se yhdistää paitsi monenlaisissa elämäntilanteissa olevia ihmisiä elämänkuluissaan mutta myös viranomaisia ja eri hallinnonaloja monialaisesti ja -ammatillisesti.
A total of 25 interviews were conducted with participants in social rehabilitation, work placements (internships), work trials (job test participants), and employees.
Tutkimusta taustoittivat yhteensä 25:n sosiaaliseen kuntoutukseen, työharjoitteluun, työkokeiluun osallistujan ja työntekijän haastattelua.
The study opens up new possibilities on how social policy is pursued and implemented and not separated from the everyday lives of people.
Tutkimuksessa avataan teoreettisten käsitteiden ja viitekehyksen avulla uudenlaista hahmotelmaa siitä, miten harjoitettu politiikka ja politiikan toimeenpano eivät ole irrallaan ihmisten arkitodellisuudesta.
All three models significantly reductions to the final size of the epidemic.
Kaikki kolme mallia pienentävät huomattavasti epidemian lopullista kokoa.
The equilibria of these models and the conditions for their stability are established.
Näiden malleille lasketaan tasapainopisteet sekä ehdot niiden stabiilisuudelle.
In times of epidemics, few people continue living as usual and instead often change their behaviour in light of the new situation.
Epidemian aikana harvat elävät kuten aikaisemmin ja sen sijaan muuttavat käytöstään uuden tilanteen valossa.
Also in this case, the disease-free equilibria of the two models can be stabilised with an effective spread of awareness.
Myös tässä tapauksessa näiden kahden mallin tautivapaat tasapainopisteet voidaan stabilisoida tehokkaalla tietoisuuden leviämisellä.
The awareness is spread either from a constant source outside the population or through contacts between unaware individuals and either the infected or individuals already aware of the disease.
Tietoisuus leviää joko tasaisesti populaation ulkopuolisesta lähteestä tai populaation sisällä tapahtuvista kontakteista tiedostamattomien ja joko tartunnan saaneiden tai taudin jo tiedostavien välillä.
This thesis considers a different scenario, where susceptibles, once gaining awareness of the disease, begin to consider vaccination against the disease.
Tämä tutkielma pohtii toisenlaista tilannetta, jossa alttiit, tullessaan tietoisiksi taudista, alkavat harkitsemaan rokotusta tautia vastaan.
In case of awareness spread being dependent on the size of the infected population, under some conditions the introducing vaccinations can destabilize the endemic equilibrium and lead to oscillations.
Jos tietoisuuden leviäminen riippuu tartunnan saaneen populaation koosta, joissain tapauksissa rokotukset voivat epästabilisoida endeemisen tasapainopisteen ja luoda oskillaatioita.
Usually the change in behaviour is taken to be preventive measures aimed the reduce the probability of infectious contact between susceptibles and infected.
Yleensä käytöksen muutos ymmärretään ennaltaehkäisevinä tapoina pienentää tartuntakontakin mahdollisuutta taudille alttiiden ja jo tartunnan saaneiden välillä.
The basic SIR-model is modified to include awareness of the epidemic or the possibility thereof, that inspires individuals to vaccinate themselves.
Perinteistä SIR-mallia muunnellaan siten, että siinä otetaan huomioon tietoisuuden leviäminen epidemiasta tai sen mahdollisuudesta, joka sitten innostaa yksilöitä hakemaan rokotusta.
Constant and aware-dependent awareness models also have disease-free equilibria, which can be stable and prevent a major epidemic from happening if the spread of awareness is strong enough.
Ulkopuolisesta lähteestä sekä muista tietoisista riippuvalla mallilla on myös tautivapaat tasapainopisteet, jotka voivat olla stabiileja ja jotka tällöin voivat estää laajemman epidemian syntymisen, jos tietoisuuden leviäminen on tarpeeksi voimakasta.
Lattice-model analogues of the constant and aware-dependent awareness models, where individuals are connected to a limited number of other individuals, are also established along with their equilibria.
Ulkopuolista lähteestä ja tietoista riippuvista tietoisuusmalleista luodaan myös vaihtoehtomallit, joissa yksilöt ovat kontaktissa rajattuun määrään muita yksilöitä, ja määritellään näiden tasapainopisteet.
The experimental data were analyzed with the least-squares computer program SUPERQUAD to determine the complexes formed and their stability constants.
Kokeelliset tiedot analysoitiin vähiten neliömäisen SUPRQUAD-tietokoneohjelman avulla muodostuneiden kompleksien ja niiden stabiilisuusvakion määrittämiseksi.
Only small amounts of cobalt(III) complexes cause the very slow attainment of equilibrium often already in the pH range 2–5.
Jo pienet määrät koboltti(III)komplekseja aiheuttavat hyvin hitaan tasapainon asettumisen usein jo pH-alueella 2–5.
Complex Formation of Pyridine Oximes with Divalent Transition Metal Ions in Aqueous Soluition
Pyridiinioksiimien kompleksinmuodostus kahdenarvoisten siirtymämetalli-ionien kanssa vesiliuoksessa
The complex formation of pyridine-2-aldoxime in the pH range 5–10 could be studied by using very small cobalt(II) ion concentrations.
Pyridiini-2-aldoksiimin kompleksinmuodostusta pH alueella 5–10 voitiin tutkia käyttämällä hyvin pieniä koboltti(II)ionipitoisuuksia.
The stabilities of the low spin CoL2, Co2L3+, and Co2L3OH and their oxidation reactions are decreased by the steric requirements of the 6-methyl groups of the ligands.
Matalaspiniset col2, Co22L3+ja Co2L3OH ja niiden hapettumisreaktiot pienenevät ligandien 6-metyyliryhmien steristen vaikeuksien vuoksi.
In addition, the structure of the crystallized pyridine-2,6-carboxamidoxime complex with the formula [Ni(HL)2]∙4H2O has been determined with X-ray measurements.
Lisäksi kiteytyneen pyridiini-2,6-karboksamidioksiimikompleksin [Ni(HL)2]∙4H2O rakenne on määritetty röntgenmittauksilla.
The complex formation equilibria of pyridine-2-aldoxime and its methyl or amido derivatives (HL) with cobalt(II), zinc(II), and cadmium(II) ions, and the protonation and complex formation equilibria of pyridine-2,6-carboxamidoxime (H2L) with copper(II) and nickel(II) ions were studied in aqueous 0.1 M Na(Cl) solution at 25 C by potentiometric titrations with the use of glass electrode.
Pyridiini-2-aldoksiimin ja sen metyyli- tai amidojohdannaisten (HL) kompleksin- muodostus koboltin(II), sinkin(II) ja kadmium(II)ionien kanssa, sekä pyridiini-2,6-karboksamidiimin (H2L) protonaatiota ja kompleksinmuodostusta kuparin(II)- ja nikkelin(II)ionien kanssa vesiliuoksella 0,1 M Na(Cl) 25°C tutkittiin potentiometrisillä titrauksilla käyttäen lasielektrodia.
The deprotonated bis complexes of type Co(HL)L+ are often low spin (t2g6eg) and because of the easy loss of their only eg electron they are easily oxidized to very inert low spin cobalt(III) complexes (t2g6).
Low spin) (T2g6jag) ja niiden ainoan eg elektronin irrotessa ne hapettuvat helposti hyvin inerttin matalaspinniseksi koboltin (III) kompleksiksi (T2g6).
The other oximes form also Zn(HL)L+, ZnL2, Cd(HL)L+, and CdL2.
Muut oksiimit muodostavat myös Zn(HL)L+, ZnL2, Cd(HL)L+ ja CdL2.
Cd(HL)22+ reaches only with pyridine-2-carboxamidoxime and Zn(HL)22+ also with 1-(2-pyridinyl)- ethanone oxime measurable concentrations.
Cd(HL)22+ saavuttaa vain pyridiini-2-karboksamidioksiimin ja Zn(HL)22+ myös 1-(2-pyridinyyli)etaanioksimin kanssa mitattavissa olevia pitoisuuksia.
Zinc(II) and cadmium(II) ions form with 6-methylpyridine-2-aldoxime only Zn2L22+, Zn2L2OH+, and Zn2L2OH)2, and CdL+, CdL2, and Cd2L2OH+.
Sinkki(II) ja kadmium(II)ionit muodostavat 6-metyylipyridiini-2-aldoksiimi vain kopleksit Zn2L22+, Zn2L2OH+ ja Zn2L2OH)2 sekäCdL+, CdL2 ja Cd2L2OH+.
The stability constants of the mono complexes M(HL)2+ increase with few exceptions in the order 6-methylpyridine-2-aldoxime < pyridine-2-acetamidoxime < pyridine-2-aldoxime < 1-(2-pyridinyl)ethanone oxime < pyridine-2-carboxamid-oxime < pyridine-2,6-dicarboxamidoxime and Cd < Zn < Co < Ni < Cu.
Monokompleksien M(HL)2+ stabiilisuusvakiot kasvavat muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta järjestyksessä 6-metyylipyridiini-2-aldoksiimi < pyridiini-2-asetamidoksiimi < pyridiini-2-aldoksiimi < 1-(2-pyridinyyli)etaanioksiimi < pyridiini-2-karboksamidioksiimi < pyridiini-2,6-dikarboksamidioksiimi ja Cd < Zn < Co < Ni < Cu.
Pyridine-2-acetamidoxime forms also a complex Co(H2L)3+ and pyridine-2-carboxamidoxime forms a complex Co2(HL)2H2L5+ with a positively charged ligand (H2L+).
Pyridiini-2-asetamidoksiimi muodostaa myös kompleksin Co(H2L)3+ ja pyridiini-2-karboksamidioksiimimuodostaa kompleksin Co2(HL)2H2L5+, joissa ligandin (H2L+) on positiivinen varaus.
Pyridine-2-carboxamidoxime and pyridine-2-aldoxime and probably also 1-(2-pyridinyl)ethanone oxime forms also tris complexes Co(HL)32+ and/or Co(HL)2L+.
Pyridiini-2-karboksamidioksiimi ja pyridiini-2-aldoksiimi ja todennäköisesti myös 1-(2-pyridinyyli)etaanioksiimi muodostavat myös tris kompleksieja Co(HL)32+ ja/tai Co(HL)2L+.
With pyridine-2-acetamidoxime, they form only Zn(HL)2+, Zn2L2OH+, Cd(HL)2+, and CdL+.
Pyridiini-2-asetamidoksiimin kanssa ne muodostavat vain Zn(HL)2+, Zn2L2OH+, Cd(HL)2+ja CdL+2.
The complexes of types Co(HL)2+ and Co(HL)22+ are mainly octahedral with a high spin d7 electron structure (t2g5eg2) and their oxidation states are stable.
Co(HL)2+ ja Co(HL)22+ -tyyppiset kompleksit ovat pääasiassa oktaedraaleja, joissa on korkeaspinninen (engl.
6-methylpyridine-2-aldoxime forms complexes Co(HL)2+, CoL+, CoL2, Co2L2OH+, Co2L3+, and Co2L3OH, mainly in the pH range 6–10.
Silloin kaikki koboltti(II) muodostaa matalanspiinisen CoL2:n, joka kvantitatiivisesti syrjäyttää myös tris-kompleksin Co(HL)2L+.6-metyylipyridiini-2-aldoksiimi muodostaa kompleksit Co(HL)2+,CoL+,CoL2,Co2L2OH+,Co2L3+ja Co2L3OH, pääasiassa pH-alueella 6–10.