natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study also seeks to determine if music perception is associated with visuospatial perception, pitch perception, verbal working memory, and various biographical music-related variables.
Lisäksi tutkittiin musiikin havaitsemisen yhteyttä visuospatiaaliseen havaitsemiseen, äänenkorkeuden havaitsemiseen, kielelliseen työmuistiin ja musiikkiin liittyviin taustamuuttujiin.
Disorders of music and speech perception, known as amusia and aphasia, respectively, have traditionally been regarded as dissociated deficits based on studies of brain damaged patients.
Musiikin ja puheen havaitsemisen häiriöitä, amusiaa ja afasiaa, on aivovauriotutkimusten perusteella perinteisesti pidetty toisistaan riippumattomina ja näin ollen todisteena musiikin ja puheen käsittelyn erillisyydestä aivoissa.
This study investigates the association between perception of music and speech prosody using a task that does not rely on melodic or emotional prosodic cues.
Tässä tutkimuksessa selvitettiin musiikin havaitsemisen yhteyttä puheen prosodian havaitsemiseen testillä, jossa puheen äänenkorkeus tai emotionaalinen prosodia eivät ole keskeisessä asemassa.
Verbal working memory was evaluated using the Digit Span - subtest of the Wechsler Adult Intelligence Scale III.
Lisäksi koehenkilöiden työmuistia arvioitiin 'Wechsler Adult Intelligence Scale III' -testipatteriston numerosarjat-osatestillä ja he täyttivät kyselylomakkeen musiikkiin liittyvistä taustamuuttujista.
MBEA scores correlated significantly with scores on tests of speech prosody and pitch perception whereas there were no notable correlations between the MBEA and the visuospatial and working memory tests.
Koehenkilöiden suoriutuminen MBEA-testissä korreloi selvästi puheen prosodian ja äänenkorkeuden muutosten havaitsemisen kanssa, mutta ei niinkään visuospatiaalisen havaitsemisen tai työmuistin kanssa.
This pattern of results suggests that the link between music and prosody perception is not mediated just by pitch.
Tulokset viittaavat siihen, että musiikin ja puheen prosodian havaitsemisen välillä on yhteys yleisemmällä tasolla kuin vain äänenkorkeuden havaitsemisen osalta.
The perception of speech prosody and pitch perception were not correlated.
Prosodia- ja äänenkorkeustestien välillä ei havaittu korrelaatiota.
Modelling of the data shows that such a concept-mapping technique supports students conceptual understanding.
Kerättyä dataa mallintamalla voidaan osoittaa, että käsitekarttojen käyttäminen tukee opiskelijoiden käsitteellistä ymmärtämistä.
It is widely assumed that certain structural characteristics of concept maps can be connected to the usefulness of content.
Käsitekarttojen analyysissa on nojauduttu näkemykseen, jonka mukaan tietyt tietorakenteen piirteet voidaan suoraan liittää sisällön käytettävyyteen ja hyödyllisyyteen.
Therefore, this thesis presents some novel theoretical constructs for analysis and discusses empirical results by using these new constructs at length, in order to show the advantages which the new theoretical aspects offer.
Tämä tutkimus esittelee uuden teoreettisen viitekehyksen käsitekarttojen analyysille ja tarkastelee empiirisiä tuloksia, jotka osoittavat uuden menetelmän tarjoamat edut.
The approach discussed here is informed by the recent cognitively oriented ideas of knowledge organisation around basic knowledge-organisation patterns and how they form the basis of more complex concept networks.
Tutkimuksen lähestymistapa perustuu viimeaikaiseen, kognitiivisesti orientoituneeseen tutkimukseen, jonka mukaisesti monimutkaisetkin tietoverkostot voidaan paloitella peruspalasiin.
The new method generalises and widens the existing approaches which use concept maps in representing the learners knowledge, and which also use concept maps for research purposes.
Uusi analyysimenetelmä yleistää ja laajentaa aikaisempia käsitekarttojen käyttötapoja tiedon esittämisessä ja toisaalta myös niiden tutkimustarkoituksissa.
Also their usefulness in making plans for teaching is identified through modelling the flux of information which the relational structure of the map represents.
Samoin käsitekarttojen hyödyllisyys opetuksen suunnittelun tukena havaittiin käsitekarttojen esittämän informaatiovuon avulla.
In order to study this relationship, the concept maps made by pre-service physics teachers are examined here.
Tämän yhteyden osoittamiseksi tutkimuksessa on analysoitu fysiikan opettajaopiskelijoiden käsitekarttojen rakennetta ja sisältöä.
In physics teacher education the use of graphical knowledge-representation tools like concept maps are often used because they are known to support the formation of organised knowledge.
Tiedon graafisesta esittämisestä (esimerkiksi käsitekartan avulla) on useiden tutkimusten perusteella todettu olevan apua fysiikan tietorakenteiden jäsentämisessä.
The epistemic plausibility of justifications written in links is evaluated by using a four-level classification introduced here.
Käsitekartan rakennetta analysoidaan graafiteorian menetelmin ja käsitteiden välisten linkkien (kokeet ja mallit) episteemistä uskottavuutta voidaan arvioida tämän tutkimuksen puitteissa kehitetyllä neliportaisella asteikolla.
The design principles of the concept maps are based on quantitative experiments and modelling as the basic procedures in physics concept formation.
Käsitekarttojen rakentamisperiaatteita on tässä tutkimuksessa muokattu siten, että käsitteiden väliseen linkkiin vaaditaan yksittäisen linkkisanan sijasta kuvaus kvantitatiivisesta kokeesta tai mallista.
This study examines the unbreakable limit of liability of an air freight carrier, an important departure from general contract law principles unique to air law.
Syrjäytymätön vastuunrajoitus on ilmakuljetussopimusoikeudelle tyypillinen poikkeus yleisistä sopimusoikeudellisista periaatteista.
An unbreakable limit of liability is a monetary limitation of liability originating in an international convention, which cannot be broken even when the damage has been caused intentionally or recklessly and with knowledge that damage would probably result.
Syrjäytymättömällä vastuunrajoituksella tarkoitetaan sellaista poikkeuksellista vastuunrajoitusta, joka ei syrjäydy vahingonaiheuttajan törkeän huolimattomuuden ja tahallisuuden edessä.
The reach of the unbreakable limit also deserves special attention.
Erityistä huomiota saa se ulottuvuus, jossa syrjäytymätön vastuunrajoitus vaikuttaa.
The unbreakable limit is examined first in the context of general contract law, taking into account the criticism leveled at the intent/gross negligence sabre normally accepted for piercing limitations of liability.
Syrjäytymätöntä vastuunrajoitusta pohditaan yleisen sopimusoikeuden erityispiirteenä ottaen huomioon ne seikat, joilla vastuunrajoitusten syrjäytyvyyttä on perusteltu tai kritisoitu yleisessä suomalaisessa ja pohjoismaisessa sopimusoikeudessa.
Secondly, the development of air transport law conventions, namely the Warsaw and Montreal conventions, is examined to discover why such a radical decision was reached precisely in this system.
Toisaalta ilmakuljetussopimusoikeuden kansainvälisen järjestelmän kehitystä pyritään analysoimaan sen selvittämiseksi, miksi syrjäytymätön vastuunrajoitus hyväksyttiin juuri ilmakuljetusten osalta.
While, in theory, limited simply to transportation by air, the scope of the Montreal convention may possibly extend its reach into other forms of transport, nominally governed by other conventions and national legislation with differing limits and liability systems.
Montrealin yleissopimus antaa nykymuodossaan rahdinkuljettajalle mahdollisuuden vaikuttaa sopimusteknisesti siihen, että myös muunlaisia kuljetuksia voidaan pitää ilmakuljetuksina, mikä voi johtaa rahdinkuljettajan kannalta parempaan lopputulokseen.
Some of this supplementary or conflicting legislation is of European origin, which is why the role of the European Union vis-à-vis air and transport law is also examined.
Huomiota kiinnitetään myös Euroopan unionin rooliin ilmakuljetusoikeudessa.
The breakability of limitations of liability can be traced back to Roman law, and can be described as a significant principle common to the whole of Europe.
Vastuunrajoitusten syrjäytyminen on yleiseurooppalainen pääsääntö, josta on hyväksytty vain varsin suppeita poikkeuksia.
Fundamentally, the unbreakable limit of liability is the result of a convoluted international political process, characterized by an almost complete focus on the carriage of passengers, with the cargo rules generally only following on as an afterthought.
Muodollisesti se on vain osa ilmakuljetusten järjestelmää, mutta tutkimuksessa selvitetään joitakin tekijöitä, jotka saattavat johtaa sen laajempaan hyväksikäyttöön.
The theoretical framework is cognitive-functional, usage-based linguistics.
Teoreettisena viitekehyksenä on kognitiivis-funktionaalinen ja käyttöpohjainen kielitiede.
This tendency is connected with the focusing of attention on either the subject referent or on other participants in the event.
Tämä tendenssi selittyy huomion kohdistumisella subjektiin tai muihin lauseen kuvaaman tilanteen osallistujiin.
The methodology combines qualitative examination with quantitative frequency analyses.
Menetelmänä on sekä aineistojen kvantitatiivinen analyysi että esimerkkien laadullinen tarkastelu kontekstissaan.
The four articles of the dissertation examine data from different speech corpora.
Väitöskirjan neljä artikkelia tarkastelevat subjektin ilmaisemista puhutun kielen korpuksista koostetuissa aineistoissa.
In the first person singular, verb semantics affect subject expression in both languages: agentive verbs have a lower rate of expressed subjects while stative verbs have a higher rate.
Yksikön ensimmäisessä persoonassa verbisemantiikka vaikuttaa subjektin ilmaisemiseen: pronominin läsnäolo on harvinaisempaa agentiivisten kuin statiivisten verbien yhteydessä.
Previously null subject languages have been assumed to form a relatively homogeneous group where subject omission is the norm and expression is reserved for e.g. contrast and emphasis.
Aiemmassa tutkimuksessa nollasubjektikieliä on pidetty keskenään samanlaisina ja subjektin ilmaisemisen päämotivaatioiksi on esitetty muun muassa kontrastointi ja subjektin korostaminen.
It is shown that while the factors affecting subject expression may be similar, even closely related languages differ with regard to subject expression rates and subject expression in formulaic constructions.
Vaikka subjektin ilmaisemiseen vaikuttavat semanttiset ja pragmaattiset tekijät ovat pitkälti samoja, läheisetkin sukukielet voivat erota toisistaan merkittävästi subjektipronominien käytön yleisyyden sekä frekventtien, kiteytyneiden konstruktioiden suhteen.
While semantics and frequency effects affect subject expression in the first person singular, the first person plural differs between PS and EP in that in PS subject expression is rare and typically restricted to hearer-exclusive reference.
Espanjassa monikon ensimmäisen persoonan subjektipronominin ilmaiseminen on harvinaista ja tyypillisintä silloin, kun kuulija ei sisälly monikon ensimmäisen persoonan viittausalaan.
EP is shown to have a significantly higher general rate of expressed subjects than PS.
Tutkimus osoittaa, että subjektipronominien käyttö on lähes kaikissa käyttöyhteyksissä merkittävästi yleisempää portugalissa kuin espanjassa.
With frequently occurring verb tokens, subject expression has become formulaic, i.e. fixed as a part of the construction where it occurs.
Subjektin ilmaiseminen tai pois jättäminen on kiteytynyt osaksi rakenteita, joissa nämä verbimuodot esiintyvät.
The present dissertation examines and compares the factors affecting the expression vs. omission of subject pronouns in these two languages.
Tutkimus osallistuu laajempaan teoreettiseen ja typologiseen keskusteluun niin sanotuista nollasubjektikielistä vertailemalla subjektin ilmaisemiseen vaikuttavia tekijöitä kahdessa lähisukukielessä.
The expression of pronominal subjects by independent subject pronouns is considered optional in both Peninsular Spanish (PS) and European Portuguese (EP).
Tämä tutkimus vertailee subjektipronominin ilmaisemiseen ja pois jäämiseen vaikuttavia tekijöitä espanjan ja portugalin eurooppalaisissa varieteeteissa.
In EP, subject expression is found with hearer-inclusive, hearer-exclusive and impersonal reading.
Portugalissa monikon ensimmäisen persoonan subjektipronominin käyttö on yleisempää ja sitä esiintyy myös silloin, kun viittaus sisältää kuulijan tai kun verbimuotoa käytetään impersonaalisesti.
In addition to this general tendency, subject expression in connection to the most frequently occurring verb tokens (i.e.
Lisäksi kummassakin kielessä frekventeimmin käytetyt verbimuodot (esim. ajattelen , sanon , tiedän ) poikkeavat subjektipronominin käytön suhteen yleisistä tendensseistä.
In EP the postverbal placement is mostly restricted to certain non-productive, formulaic sequences.
Subjektipronominin ilmaiseminen verbinjälkeisessä asemassa on kummassakin kielessä harvinaista, mutta produktiivisempaa espanjassa kuin portugalissa, jossa se on keskittynyt tiettyihin, kiteytyneisiin rakenteisiin.
Keywords: Immigrant, entrepreneur, forced entrepreneurship, ethnic resources, ethnic market.
Asiasanat: Maahanmuuttaja, yrittäjä, pakkoyrittäjyys, etniset resurssit, etniset markkinat.
The methods of operation of immigrant entrepreneurs were quite similar to those of Finnish entrepreneurs.
Maahanmuuttajayrittäjien toimintatavat olivat melko samanlaisia kuin suomalaisten yrittäjien.
The differences found were related more to the situation of immigration and the choice of business sector than to the ethnic culture of immigrant entrepreneurs.
Sikäli kuin eroja oli, ne liittyivät enemmän maahanmuuttotilanteeseen ja yrittäjien toimialavalintoihin kuin maahanmuuttajayrittäjien etniseen kulttuuriin.
Although shutting down the business is linked with a higher risk of unemployment among immigrant entrepreneurs than among Finnish entrepreneurs, entrepreneurship has been a channel for finding employment for some immigrants as well.
Yritystoiminnasta luopumiseen on maahanmuuttajayrittäjillä liittynyt suurempi työttömäksi jäämisen riski kuin suomalaisilla yrittäjillä, mutta osalle maahanmuuttajista yrittäjyys on toiminut myös väylänä palkkatyöhön.
The study examines the opportunity structures that Finland has offered immigrants as well as factors affecting the offering of entrepreneurship, such as motives towards entrepreneurship and the resources of immigrants.
Toiseksi, tarkastellaan yrittäjyyden tarjontaan vaikuttavia tekijöitä kuten maahanmuuttajien yrittäjyysmotiiveja ja resursseja.
A central finding of this study is that while forced entrepreneurship is more common than average among immigrant entrepreneurs, they have succeeded in finding employment and staying in business as commonly as entrepreneurs from the Finnish original population.
Pakkoyrittäjyyden yleisyydestä huolimatta maahanmuuttajayrittäjät ovat onnistuneet pysymään työllisinä ja pitämään yrityksensä toiminnassa yhtä yleisesti kuin suomalaiseen kantaväestöön kuuluvat yrittäjät.
The purpose of the study was to examine the development of entrepreneurial activities amongst immigrants, the factors affecting this development and the success of businesses in Finland.
Tutkimuksessa verrataan maahanmuuttajayrittäjiä myös suomalaiseen kantaväestöön kuuluviin yrittäjiin ja pohditaan sitä, poikkeavatko nämä yrittäjät jollain perustavanlaatuisella tavalla toisistaan.
Motives for entrepreneurship, methods of operation and success in terms of financial livelihood were studied by means of questionnaires and interviews.
Molemmat hyödynsivät yritystoiminnassaan aktiivisesti sukulaisista ja tuttavista muodostuneita sosiaalisia verkostojaan.
The dissertation consists of an introductory part and three articles.
Väitöskirjassa on johdanto ja kolme tutkimusartikkelia.
The third article (joint work with Kari Astala, Albert Clop, Daniel Faraco, and László Székelyhidi Jr) tackles the problem of uniqueness of normalized solutions to the nonlinear Beltrami equation.
Kolmas julkaisu (yhteistyössä Kari Astalan, Albert Clopin, Daniel Faracon ja László Székelyhidi Jr:n kanssa) määrittää tarkan elliptisyysrajan, jolla epälineaarisen Beltramin yhtälön ratkaisut ovat yksikäsitteisiä.
These are characterized by the Beltrami equation.
Tason Beltramin yhtälöt yhdistävät näitä kaikkia.
The first paper (in collaboration with Kari Astala) shows that the same is true for so-called reduced quasiregular mappings when the function is one-to-one.
Ensimmäisessä artikkelissa (yhteistyössä Kari Astalan kanssa) todistetaan vastaava tulos niin kutsutuille pelkistetyille kvasisäännöllisille kuvauksille, kun käsitellään koko tason injektioita.
One of the foundational results of the theory of quasiregular mappings is that the derivative of a nonconstant map does not vanish almost everywhere.
Yksi perustava tulos kvasisäännöllisille kuvauksille on niiden derivaatan häviämättömyys melkein kaikkialla, ellei kuvaus ole vakio.
In addition, it shows that the derivative of a nonconstant reduced quasiregular map is non-vanishing even in subdomains and without assuming injectivity.
Toisessa julkaisussa osoitetaan ominaisuus myös tason osajoukoissa ja ilman funktion injektiivisyysoletusta.
The second paper studies linear classes of planar quasiregular mappings.
Kahdessa ensimmäisessä julkaisussa tarkastellaan lineaarisia yhtälöitä ja kolmannessa epälineaarisia.
This result is applied to prove that the associated Beltrami equation of a linear quasiregular family is unique.
Beltramin yhtälö määrittää tason kvasisäännölliset kuvaukset, mikä mahdollistaa sen monipuolisen hyödyntämisen.
The non-vanishing fact is used to show Wronsky-type theorem for general linear Beltrami systems.
Kvasius taas tuo kuvaukselle erittäin vahvat geometriset ominaisuudet, jotka muistuttavat analyyttisten funktioiden peruspiirteitä.
This vision would be better achieved with a principle that guarantees a certain asset of basic needs to each person, regardless of the responsibility and control that people have in particular situations.
Kyseisen näkemyksen toteuttamista palvelisi paremmin periaate, joka turvaisi tietyt perustarpeet jokaiselle huolimatta vastuusta ja kontrollista, joka yksilöillä on tietyissä tilanteissa.
Thus, the societal motivation to share our wealth with the disadvantaged would be eroded.
Seurauksena olisi, että sosiaalinen motivaatio jakaa vaurautta huono-osaisten kanssa heikentyisi merkittävästi.
The examination of responsibility-sensitive egalitarianism is based on Ronald Dworkin’s article 'What is Equality?
Vastuu-sensitiivisen egalitarismin tarkastelu perustuu Ronald Dworkinin artikkeliin 'What is Equality?
As Sandel’s argument entails this principle, the critique of the principle of responsibility can be applied to it.
Koska Sandelin argumentti sisältää tämän periaatteen, myös vastuuperiaatteen kritiikki on sovellettavissa siihen.
The central literature used in the analysis is Sandel’s 'Liberalism and the Limits of Justice' (1982) and 'Democracy’s Discontent: America in Search of a Public Philosophy' (1996).
Analyysin keskeistä lähdekirjallisuutta ovat Sandelin 'Liberalism and the Limits of Justice' (1982) ja 'Democracy’s Discontent: America in Search of a Public Philosophy' (1996).
Part 2: Equality of Resources' (1981) and contrasted to John Rawls’ 'A Theory of Justice' (1971), and the critique of responsibility-sensitive egalitarianism is derived from Samuel Scheffler’s article 'What is Egalitarianism?'
Part 2: Equality of Resources' (1981) ja sitä verrataan John Rawlsin teokseen 'A Theory of Justice' (1971), ja vastuu-sensitiivisen egalitarismin kritiikki juontuu Samuel Schefflerin artikkelista 'What is Egalitarianism?'
The principle of responsibility does not foster social solidarity and, therefore, is not suitable for Sandel’s vision of a good society.
Vastuuperiaate ei edistä sosiaalista solidaarisuutta, jolloin se ei ole sopiva periaate toteuttamaan Sandelin näkemystä hyvästä yhteiskunnasta.
Sandel predicts that if genetic enhancements were introduced in the society, the social meaning of these concepts would change significantly and social solidarity would vanish.
Sandelin mukaan geneettisen parantelun käyttöönottaminen yhteiskunnassa muuttaisi merkittävästi näiden käsitteiden sosiaalista merkitystä ja poistaisi yhteiskunnallisen solidaarisuuden.
He argues that that if people were able to control their genome and the element of chance in the genetic lottery would be replaced with choice, individuals could be held responsible for their deficiencies.
Sandel väittää, että jos ihmiset voisivat kontrolloida perimäänsä ja geneettisen lottoarvonnan sattumanvaraisuus korvautuisi valinnoilla, yksilöä voitaisiin pitää vastuussa hänen vajaavaisuuksistaan.
It remains an open question why Sandel adopts in his argument the principle of responsibility that is contradictory to his general philosophy.
Avoimeksi kysymykseksi tutkimukseni osalta jää se, miksi Sandel omaksuu argumenttiinsa vastuuperiaatteen, joka on ristiriidassa hänen yleisen filosofisen ajattelunsa kanssa.
The method for the analysis is to examine the premises in Sandel’s argument by comparing it to responsibility-sensitive egalitarian theories and their critique.
Tutkielmani metodina on tarkastella Sandelin argumentin filosofisia lähtökohtia vertaamalla sitä vastuu-sensitiivisiin egalitaarisiin teorioihin ja niiden kritiikkiin.
Furthermore, I propose that the principle of responsibility is not compatible with the general foundations of Sandel’s philosophy, which are the aspiration for cultivating a strong sense of community and social solidarity.
Lisäksi totean, että vastuuperiaate ei ole yhteensopiva Sandelin filosofian yleisten periaatteiden kanssa, jotka ovat vahvan yhteisöllisyyden tunteen ja sosiaalisen solidaarisuuden kehittäminen.
However, the philosophical premises in Sandel’s argument remain obscure.
Ongelmallista on kuitenkin se, että Sandelin argumentin filosofiset lähtökohdat jäävät epäselviksi.
I suggest that Sandel’s argument is based on the principle of responsibility of the responsibility-sensitive egalitarian theories: unequal outcomes are just if they arise from factors for which individuals can properly be held responsible and are otherwise unjust.
Totean pro gradu -työssäni, että Sandelin argumentti perustuu vastuu-sensitiivisen egalitarismin vastuuperiaatteeseen: epätasa-arvon voidaan katsoa olevan oikeutettua, mikäli se on peräisin seikoista joista yksilöä voidaan pitää vastuullisena, mutta muissa tapauksissa se on epäoikeutettua.
This thesis is an analysis of the relationship between the concepts of chance, choice and responsibility in Michael Sandel’s 'The Case against Perfection' (2007).
Pro gradu – tutkielmani käsittelee sattuman, valinnan ja vastuun käsitteiden välistä suhdetta Michael Sandelin teoksessa 'The Case Against Perfection' (2007).
Therefore, a new means for the philosophical assessment of Sandel’s argument is introduced in my thesis.
Tämän vuoksi aion tutkielmassani nostaa esiin uuden tarkastelukeinon Sandelin argumentin filosofista arviointia varten.
I conclude that due to extensive critique posed to the principle of responsibility, Sandel’s prediction about the changing notions of responsibility and solidarity is not as straightforward as he suggests.
Tutkielmani johtopäätöksenä esitän että Sandelin käsitys muuttuvista vastuullisuuden ja solidaarisuuden käsitteistä ei ole niin yksioikoinen kuin hän esittää, sillä vastuuperiaatteelle voidaan esittää kattavaa kritiikkiä.
These were used on consumption, education of children, buying land, harvest and debts.
Rahaa käytettiin kulutukseen, lasten koulutukseen, maan ostoon, satoon ja velkoihin.
The transfer of knowledge did not realize as well as expected.
Taitojen siirtäminen taas ei toteutunut oletetusti.
The theoretical paradigm of this thesis is transnationalism.
Tutkielman teoreettisen viitekehyksen muodostaa ylikansallisuuden käsite eli transnationalismi.
On the other hand production is being transferred to low wage developing countries.
Toisaalta taas työpaikkoja kehittyneissä maissa siirretään halvan tuotannon maihin.