natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients with type 1 diabetes are at markedly increased risk of vascular complications.
Verensokerin vaikutus verisuonistoon nuorilla tyypin 1 diabeetikoilla Tyypin 1 diabetekseen liittyy selkeästi lisääntynyt kuolleisuus sydän- ja verisuonitauteihin.
However, the role of hyperglycaemia as a predictor of macrovascular disease is not as clear as for microvascular disease, although type 1 diabetes itself increases the risk of cardiovascular disease substantially.
Huono sokeritasapaino sen sijaan on selkeästi liitetty mikrovaskulaarisiin lisäsairauksiin (nefro-, neuro- ja retinopatiaan), mutta yksioikoinen näyttö sen osuudesta sydän- ja verisuonitautien riskitekijänä puuttuu.
An inflammatory response was also observed during acute hyperglycaemia.
Ei ole myöskään selvitetty mikäli akuutti tai krooninen hyperglykemia olisi keskeisempi diabeteksen komplikaatioiden synnyssä.
Blood samples were drawn at baseline (normoglycaemia) and during acute hyperglycaemia.
Synnyttäjät kutsuttiin seurantakäynnille (seuranta-aika 11 vuotta) FinnDiane-tutkimukseen (Finnish Diabetic Nephropathy Study).
Markers of bone formation were lower in children with active IBD than in the control patients, probably reflecting the suppressive effect of the active inflammation.
Luukudoksen muodostumista heijastavien merkkiaineiden tasot olivat aktiivista suolistosairautta sairastavilla lapsilla kontrollipotilaita matalammalla, mikä kertoo aktiivisen tulehduksen luuhun kohdistamasta negatiivisesta vaikutuksesta.
Further studies are needed, but it is possible that the adiponectin measurement could aid the recognition of glucocorticoid-sensitive patients in the future.
On mahdollista, että adiponektiinimääritys voisi auttaa glukokortikoideista sivuvaikutuksia saavien potilaiden tunnistamista.
In contrast, circulating GBA rose in all subjects receiving glucocorticoid treatment but did not associate with the clinical response to steroids or with glucocorticoid therapy-related side-effects.
Sen sijaan verestä mitattava glukokortikoidiaktiivisuus ei ollut yhteydessä lääkityksestä saatavaan vasteeseen tai sivuvaikutusten ilmenemiseen.
Conclusions: This is the first study to show that adipocyte-derived adiponectin associates with steroid therapy-induced side-effects.
Tutkimuksemme tuloksena olemme ensimmäisinä maailmassa kuvanneet yhteyden rasvasolujen erittämän adiponektiini-hormonin sekä kortisonihoidon ensimmäisten näkyvien sivuvaikutusten välillä.
In IBD, 80% of the patients obtain a positive response to the therapy; however the development of glucocorticoid-related side-effects is common.
Tulehduksellisissa suolisairauksissa osa sairastuneista jää riippuvaisiksi glukokortikoidihoidosta ja noin 20% potilaista ei saa vastetta lääkitykselle.
Studies such as as the present one that combine clinical data with newly developed biomolecular technology are needed to step-by-step build a general picture of the glucocorticoid actions in different tissues.
Väitöstutkimus yhdistää uudella tavalla vastikään kehitettyjä tutkimusmenetelmiä ja merkkiainemäärityksiä perinteisessä potilastyössä tehtyihin hoitohavaintoihin.
Results: The most promising marker for glucocorticoid sensitivity was serum adiponectin that associated with steroid therapy–related adverse events.
Sen lupaavin tulos, adiponektiini-hormonin yhteys glukokortikoidihoidon näkyviin sivuvaikutuksiin, vaatii vielä jatkotutkimuksia.
Our aim was therefore to study the possibility of optimizing glucocorticoid therapy in children and adolescents with IBD by measuring circulating glucocorticoid bioactivity (GBA) and serum glucocorticoid-responsive biomarkers in patients receiving steroid treatment for active disease.
Tuoreessa väitöstutkimuksessa selvitettiin mahdollisuutta optimoida tulehduksellisia suolisairauksia sairastavien lasten glukokortikoidihoitoa ("kortisoni") lääkityksen aikana.
In patients with active disease, blood samples were withdrawn before the glucocorticoid therapy was started, at 2-4 weeks after the initiation of the steroid and at 1-month intervals thereafter.
Mittauksista saatuja tuloksia verrattiin ensimmäisen hoitokuukauden aikana ilmenneisiin glukokortikoidihoidon sivuvaikutuksiin sekä potilaiden saamaan hoitovasteeseen.
Inflammatory marker hs-CRP decreased readily after the initiation of the steroid, however the decrease did not associate with the clinical response to glucocorticoids.
Glukokortikoidihoito vaikutti luun aineenvaihduntaa kuvaaviin merkkiaineisiin pääosin laskevasti, mahdollisesti edelleen heikentäen luukudosta.
Circulating Glucocorticoid Bioactivity and Serum Glucocorticoid-Responsive Biomarkers during Steroid Therapy in Children and Adolescents with Inflammatory Bowel Disease
Lapsipotilaiden kohdalla korostuvat glukokortikoidien haitat kehittyvälle luustolle ja pituuskasvulle.
Control patients included 101 non-IBD patients and 41 disease controls in remission.
Lisäksi tällä hetkellä ei lääkäreiden käytössä ole yhtään menetelmää, jonka avulla voitaisiin arvioida ennalta potilaiden vastetta glukokortikoideille ja suunnata hoito vain siitä hyötyville.
Fractures and arthritic joint destruction are common in the hand.
Kädessä murtumat ja nivelrikko ovat yleisiä.
However, in torsion the stabilities provided by bioabsorbable implants were lower than that provided by metal counterparts.
Biohajoavien kiinnitysmetelmien kiertolujuus oli kuitenkin heikompi kun vastaavilla metallisilla implanteilla.
To address these problems, bioabsorbable implants were designed for the hand area.
Väitöskirjatutkimuksen tarkoituksena oli kehittää elimistössä liukenevia implantteja käden alueelle.
PLA 96/4 joint scaffolds demonstrated good biocompatibility and enabled fibrous tissue in-growth in situ.
Kudosyhteensopivuus PLA 96/4 -niveltyynyllä oli hyvä eikä merkittäviä tulehduksellisia kudosreaktioita tai luukatoa todettu implantin ympärillä.
However, the outcome tends to worsen with long-term follow-up and implant-related complications become frequent.
Metalliset kiinnittimet aiheuttavat kuitenkin kädessä myöhäisongelmia kuten jänneärsytystä, ja ne joudutaan usein poistamaan uudessa toimenpiteessä.
The bioabsorbable plate enhanced the bending stability for the bioabsorbable fixation construct.
Biohajoavat levyt lisäsivät kiinnityksen taivutuslujuutta.
However, the supplementary Polyactive® stem caused a deleterious tissue reaction and therefore the stem can not be applied to the composite joint implant.
Muokkasimme tutkimuksessa liukenevaa niveltyynyä lisäämällä implanttiin Polyactive®-varsiosan, mutta Polyactive®-varsi aiheutti voimakkaan vierasesinereaktion ja luukadon eikä Polyactive®-varsi näin ollen sovellu kliiniseen käyttöön.
The initial fixation stabilities provided by bioabsorbable implants in the tubular bones of the hand were comparable with currently-employed metal fixation techniques, and were sufficient for fracture stabilisation in three preliminary cases in the hand.
Tutkimus osoitti, että itselujittuneilla biohajoavilla kiinnittimillä saavutetaan metallisiin kiinnittimiin verrattava alkustabiliteetti.
Bioabsorbable materials for osteosynthesis and small joint arthroplasty in the hand
Biohajoavat implantit käden murtumien kiinnityksessä ja nivelmuovauksessa
The silicone implant arthroplasty is the current method of choice for reconstruction of metacarpophalangeal joints in rheumatoid patients.
Liukenevat niveltyynyt ovat uusi Suomessa kehitetty menetelmä käden nivelten muovauksessa.
After scaffold degradation, a functional, stable pseudarthrosis with dense fibrous connective tissue was formed.
Lopulta niveltyyny korvautui kokonaan potilaan omalla kudoksella ja paikalle muodostui tiivis sidekudoksinen valenivel.
A reliable and stable fracture fixation can be achieved by metal implants, which however, become unnecessary or even harmful after consolidation.
Murtumahoidossa metallisilla kiinnittimillä saavutetaan stabiili ja luotettava kiinnitys.
The bioabsorbable implants have potential for use in clinical hand surgery, but have to await validation in clinical patient series and controlled trials.
Kehitettyjä biohajoavia minilevyjä käytettiin menestyksellisesti käden murtumakiinnitykseen pienessä potilassarjassa.
Experiments were performed separately for MVs (20000xg EV-fraction) and EXOs (110000xg EVfraction).
Kokeet suoritettiin erikseen käyttäen mikrovesikkeleitä (20000xg EV-fraktio) ja eksosomeja (110000xg EV-fraktio).
EVs were isolated from collected PC-3 cell culture medium using differential centrifugation.
EV:t eristettiin kerätystä PC-3-solujen kasvatusmediumista differentiaalisentrifugaatiota käyttäen.
The formation of the corona is a dynamic process, governed by individual protein concentrations as well as their respective affinities for the surface.
Proteiinikoronan muodostuminen on dynaaminen prosessi, johon vaikuttavat yksittäisten proteiinien pitoisuus ja affiniteetti pintaa kohtaan.
In conclusion, the plasma-derived protein corona was shown not to improve EV uptake.
Toisin sanoen veriplasmasta lähtöisin olevan proteiinikoronan ei todettu parantavan EV:iden soluunottoa.
SDS-PAGE analysis revealed adsorption of plasma proteins to EVs, following their exposure to plasma.
SDS-PAGE-analyysin avulla todennettiin plasmaproteiinien adsorptio EV:ihin niiden plasmassa inkuboinnin seurauksena.
Following incubation, EV uptake was assessed using confocal microscopy by determining the percentage of positive fluorescent cells in cell cultures.
EV:iden soluunotto määritettiin konfokaalimikroskopiaa käyttäen laskemalla fluoresenssin suhteen positiivisten solujen osuus soluviljelmässä.
PC-3 cells were then treated with either of the two EV-preparations.
PC-3-solut altistettiin jommallekummalle kyseisistä EVpreparaateista.
Prior to uptake experiments DiO-labelled EVs were either incubated or not incubated in plasma.
Soluunottokokeissa käytettiin DiO:lla leimattuja EV:itä, joita oli joko inkuboitu tai ei inkuboitu plasmassa.
Exosomes (EXOs), ca 50-100 nm in diameter and microvesicles (MVs), ca 100-1000 nm in diameter, having different intracellular origin, are the two main subpopulations of EVs.
Halkaisijaltaan eksosomit ovat n. 50-100 nm, ja mikrovesikkelit n. 100-1000 nm. EV:iden on todettu kuljettavan eri proteiineja ja nukleiinihappoja solusta toiseen, mikä tekeekin niiden hyödyntämisestä lääkkeenkantajina houkuttelevaa.
Proteins of the corona interact with surrounding cells, thus being able to influence the cellular uptake of the nanoparticle.
Nanopartikkelin pintaan adsorboituneet proteiinit vuorovaikuttavat ympäröivien solujen kanssa ja näin ollen vaikuttavat nanopartikkelin soluunottoon.
Moreover, the impact of a human blood plasma-derived protein corona on said uptake was assessed.
Erityisesti, ihmisen veriplasmasta lähtöisin olevan proteiinikoronan vaikutusta kyseiseen soluunottoon arvioitiin.
When a nanoparticle is introduced into blood plasma, plasma proteins are adsorbed to its surface, forming a protein corona.
Nanopartikkelin joutuessa kosketuksiin veren plasman kanssa sen pintaan adsorboituu plasman proteiineja, jotka muodostavat proteiinikoronan nanopartikkelin ympärille.
It is worth noting that the current study limits itself to the use of PC-3-derived EVs and PC-3 cells as recipient cells in uptake experiments.
On kuitenkin syytä huomioida kyseisten soluunottokokeiden tulosten rajoittuvan PC-3-soluihin, ja PC-3-solujen EV:iden käyttöön.
Pre-study plasma incubation resulted in a reduced or unchanged uptake of MVs and in a reduced uptake of EXOs, when compared to their native counterparts.
Soluunottokokeita edeltävän plasmainkuboinnin vaikutus EV:iden soluunottoon oli negatiivinen tai olematon mikrovesikkelien tapauksessa ja negatiivinen eksosomien tapauksessa.
In the current study, the uptake of PC-3-derived EVs into PC-3 cells was investigated.
Työssä tutkittiin PC-3-solujen EV:iden soluunottoa samaisessa solulinjassa.
These are commonly referred to as extracellular vesicles (EVs).
Solunulkoiset vesikkelit (extracellular vesicles, EVs) ovat solujen tuottamia, solunulkoiseen tilaan vapautuvia vesikkeleitä.
Several mechanisms for the cellular uptake of EVs have been established.
Syntymekanisminsa perusteella EV:t voidaan jakaa useisiin eri tyyppeihin, mukaan lukien eksosomit ja mikrovesikkelit.
The list must be comprehensive and easy to use.
Listan tulee olla kattava ja helppokäyttöinen.
In practice, however, the implementation of defences is unclear.
Suojausten toteutuminen käytännössä on kuitenkin epäselvää.
Some gaps in defences also emerged.
Muutamia suojauspuutteita nousi esiin.
Almost every medication list contained space for personal data (n=11) and basic medication information, such as the name of the drug (n=12), strength (n=12) and dosage (n=13).
Lähes kaikista lääkityslistoista löytyi paikka henkilötiedoille (n=11) ja lääkityksen perustiedoille kuten lääkkeen nimelle (n=12), vahvuudelle (n=12) ja annostukselle (n=13).
Less than half of the lists (n=5) had space for indication.
Alle puolessa listoista (n=5) oli tilaa indikaatiolle.
Regular medication was usually separated from as-needed medication (n=8).
Säännöllinen lääkitys oli yleensä erotettu tarvittaessa otettavista lääkkeitä (n=8).
Medication safety is an important part of patient safety.
Lääkehoidon turvallisuus onkin tärkeä osa potilasturvallisuutta.
There are many different medication lists available in health care.
Terveydenhuollossa on käytössä paljon erilaisia lääkityslistoja.
One of the purposes of the project is to integrate health and social services of municipalities in central Uusimaa (Hyvinkää, Mäntsälä, Pornainen, Järvenpää, Nurmijärvi and Tuusula).
Tämä työ on osa laajempaa sosiaali- ja terveydenhuollon palvelutuotannon uudistusta koskevaa hanketta, jonka yhtenä tavoitteena on Keski-Uudenmaan kuntien (Hyvinkää, Mäntsälä, Pornainen, Järvenpää, Nurmijärvi ja Tuusula) sosiaali- ja terveyspalvelutuotannon yhdistäminen.
According to the survey, most of the defences listed in the questionnaire were used in all or almost all municipalities.
Lääkehoidonsuojauksia koskevan kyselyn mukaan suurin osa kyselyn suojauksista oli kaikissa tai lähes kaikissa kunnissa käytössä.
According to the responses, medication lists, for example, are regularly reviewed.
Esimerkiksi lääkityslistoja tarkistetaan vastausten mukaan säännöllisesti.
In Hyvinkää the material was collected from primary health care and Hyvinkää hospital.
Hyvinkäältä aineisto kerättiin sekä perusterveydenhuollosta että Hyvinkään sairaalasta.
For example patients' medication lists often contain errors even though lists should be reviewed regularly.
Esimerkiksi potilaiden lääkityslistoissa on usein virheitä, siitä huolimatta, että listoja tulisi ohjeiden mukaan tarkistaa säännöllisesti.
Both the medication list and the defence data were systematically reviewed and collected in a Microsoft Excel table.
Lääkityslista- ja suojausaineisto käytiin systemaattisesti läpi ja tiedot tallennettiin Microsoft Excel -ohjelmassa taulukkoon.
The medication list of Lääkekortti.fi was also included in the analysis (N=13).
Lisäksi analyysiin otettiin Lääkekortti.fi -palvelun lääkityslista (N=13).
Since errors occur despite the defenses, every health care unit should have written instructions in case of medication errors.
Koska virheitä sattuu suojauksista huolimatta, tulisi kaikkialla olla kirjalliset toimintaohjeet myös lääkitysvirheiden varalle.
A large part of patient safety incidents in health care is related to medicines and medication treatment.
Suuri osa terveydenhuollon vaaratapahtumista liittyy lääkkeisiin ja lääkehoitoon.
In addition to the medication list other organization-level defences are important to patient and medication safety.
Lääkityslistan lisäksi muut organisaatiotason suojaukset ovat tärkeitä potilas- ja lääkitysturvallisuuden kannalta.
The second aim of the study was to identify defences used by the municipal healthcare systems and to develop a medication management process model for the municipalities.
Työn toisena tavoitteena oli kartoittaa kuntien terveydenhuollossa käytössä olevat lääkehoidon suojaukset ja kehittää lääkehoidon prosessimalli kuntien käyttöön.
Both the patient and the healthcare professionals should be responsible for maintaining the accurate medication list.
Sekä potilaan että hoitohenkilökunnan tulisi olla vastuussa lääkitystietojen ajantasaisuudesta.
An accurate and up-to-date medication list can improve transfer of correct medical information with the patient.
Ajantasaisella lääkityslistalla voidaan edistää oikeiden lääkitystietojen siirtymistä potilaan mukana.
In particular, transitions of care endangers continuity of care and patient safety.
Erityisesti potilaiden siirtymätilanteet asettavat haasteen lääkehoidon jatkuvuudelle ja potilasturvallisuudelle.
The aim of this study was to investigate what kinds of medication lists are available in these municipalities and to design a medication list maintained by the patient which is regionally shared.
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, minkälaisia lääkityslistoja kunnissa on käytössä, ja suunnitella alueellinen potilaan mukana kulkeva lääkityslista.
A poor flow of information between health care units increases a risk of medication errors.
Huono tiedonkulku hoitoyksiköiden välillä ja sisällä lisää lääkityspoikkeamariskiä.
More attention should also be paid to the use of high-alert and look-alike medicines.
Myös riskilääkeisiin ja samankaltaisiin valmisteisiin tulisi kiinnittää paremmin huomiota.
A regionally shared medication list maintained by the patient can improve the transfer of the up-to-date medical information with the patient.
Potilaan ylläpitämällä alueellisella listalla voidaan edesauttaa ajantasaisten lääkitystietojen siirtymistä potilaan mukana.
The process model for medical treatment was developed based on the defence data.
Lisäksi tehtiin lääkehoidon prosessimalli, jonka pohjana käytettiin lääkehoidon suojauksia koskevaa aineistoa.
There should be exact instructions as well as clearly defined roles and responsibilities for medication reconciliation.
Lääkitystietojen hallintaprosessille tulisi olla selkeät ohjeet ja tehtävänjako määritettynä.
Most of the defences asked in the questionnaire have been taken into account in pharmacotherapy plans.
Kuntien lääkehoitosuunnitelmissa on huomioitu suurin osa kyselyn lääkehoidon suojauksista.
Written instructions for managing medication errors was available only in two municipalities.
Myös toisiaan muistuttavien lääkevalmisteiden säilytykseen oli kiinnitetty huomiota vain kahdessa kunnassa ja kirjallinen toimintasuunnitelma lääkitysvirheiden varalle oli niin ikään tehty vain kahdessa kunnassa.
Only in two municipalities high-alert medications were identified.
Vain kahdessa kunnassa riskilääkkeet oli tunnistettu esimerkiksi taulukoimalla.
The material consisted of medication lists from the municipalities participating in the study.
Lääkityslista-aineisto koostui tutkimuskuntien terveydenhuollosta kerätyistä lääkityslistoista, joista analyysiin valittiin 12 listaa.
The regional medication list for patients was developed based on the medication list data and the existing literature.
Tarkastelemalla kuntien lääkityslistoja ja aiempaa tutkimustietoa luotiin potilaskäyttöön alueellinen lääkityslista.
There were only two lists with columns for over-the-counter medicines and herbal products.
Itsehoitolääkkeille ja luontaistuotteille oli vain kahdessa listassa oma sarakkeensa.
Soy supplementation and role of equol production capability in postmenopausal women using tibolone : effects on cardiovascular risk markers
Soijalisä ja ekvolin tuotto vaihdevuosi-ikäisillä tibolonia käyttävillä naisilla : vaikutukset sydän- ja verisuonisairauksien merkkiaineisiin
We studied the effects of soy supplementation on various CVD risk factors in postmenopausal monkeys and postmenopausal women using tibolone.
Tutkin soijalisän vaikutusta eräisiin sydän- ja verisuonisairauksien riskiä mittaaviin tekijöihin vaihdevuosi-ikäisissä apinoissa (n=18) ja naisissa (n=40) tiboloni-hoidon aikana.
Tibolone, a synthetic steroid, is effective in the treatment of postmenopausal symptoms.
Tiboloni on keinotekoinen valmiste, joka muistuttaa vaikutuksiltaan monin tavoin perinteistä vaihdevuosien hormonihoitoa.
Tibolone alone increased the total cholesterol (TC):HDL cholesterol ratio, whereas it was reduced by Soy or Soy+Tibolone.
Naisilla sen sijaan soija ei nostanut tibolonin aiheuttamaa hyvän HDL-kolesterolin laskua, vaikkakin se jonkin verran laski kokonaiskolesterolia ja huonoa LDL-kolesterolia.
At baseline and unrelated to soy treatment, equol producers had lower systolic, diastolic and mean arterial pressures, less arterial stiffness and better endothelial function than non-producers.
Tämä vaikutus oli voimakkain naisilla, joiden suolistossa soija muuttui ekvoliksi; näillä naisilla myös verenpaine oli matalampi ja verisuonen seinämän muukin toiminta oli parempi.
Postmenopausal women using tibolone (N=110) were screened by means of a one-week soy challenge to find 20 women with equol production capability (4-fold elevation from baseline equol level) and 20 control women, and treated in a randomized cross-over trial with a soy powder (52 g of soy protein containing 112 mg of isoflavones) or placebo for 8 weeks.
Soijalisä ja ekvolin tuotto vaihdevuosi-ikäisillä tibolonia käyttävillä naisilla: vaikutukset sydän- ja verisuonisairauksien merkkiaineisiin Suomessa noin 20 000 naista käyttää tibolonia vaihdevuosioireiden hoitoon.
Its cardiovascular safety profile has been questioned, because tibolone reduces the levels of high-density lipoprotein (HDL) cholesterol.
Tiboloni voi kuitenkin pienentää hyvän HDL-kolesterolin pitoisuutta veressä.
Soy-derived isoflavones may offer health benefits, particularly as regards lipids and also other cardiovascular disease (CVD) risk factors.
Aasialainen ravinto sisältää runsaasti soijaperäisiä kasviestrogeenejä, minkä on ajateltu pienentävän sydän- ja verisuonisairauksien vaaraa.
To conclude, soy supplementation reversed the tibolone-induced fall in HDL cholesterol in postmenopausal monkeys, but this effect was not seen in women taking tibolone.
Soija esti apinoilla tibolonin aiheuttaman hyvän HDL-kolesterolin laskun ja vaikutti suotuisasti muutenkin veren rasva-aineisiin.
Equol production capability was associated with beneficial cardiovascular changes and thus, this characteristic may offer cardiovascular benefits, at least in women using tibolone.
Sen sijaan se muutti naisen omien sukupuolihormonien pitoisuuksia tavalla, jonka saattoi katsoa sydän- ja verisuonitautiriskin kannalta hyödylliseksi.
No changes were seen in the levels of androstenedione, dehydroepiandrosterone sulfate, or SHBG.
Naisilla soijalisä ei vaikuttanut myöskään verenpaineeseen tai verisuonen seinämän toimintaan.
The levels of vascular cell adhesion molecule-1 increased, and platelet-selectin decreased after soy treatment, whereas C-reactive protein and intercellular adhesion molecule-1 remained unchanged.
Tarkoin ei tiedetä, miten kasviestrogeenit toimivat, mutta noin 30%:lla ihmisistä suoliston bakteerifloora muuttaa niitä ekvoliksi, joka voi viime kädessä olla se vaikuttava aine.
In this thesis, I mainly investigate how BMP/Dpp signaling is involved in development of the early pupal wing of Drosophila, and the mechanisms coupling Dpp signaling with morphogenesis.
Tässä työssä tutkitaan lähinnä sitä, miten BMP / Dpp-signalointi on mukana Drosophilan varhaisen pupalin siiven kehityksessä ja mekanismeja, jotka kytkeytyvät Dpp-signalointiin morfogeneesi kanssa.
The human genome contains approximately 20,000 protein-coding genes and tens of thousands of genes for non-coding RNA.
Ihmisen genomissa on noin 20,000 proteiinia koodaavaa geeniä ja kymmeniä tuhansia geenejä, joiden ilmentymisen lopputulos on ei-koodaava RNA-molekyyli.
Therefore, understanding the causes and pathological processes behind these disorders could provide means for early diagnosis, prevention or treatment.
Näiden sairauksien syiden ja patologisten prosessien ymmärtäminen mahdollistaisi varhaisen diagnoosin, ehkäisyn ja hoidon.
The main aim of this thesis was to develop new strategies for studying gene function and regulation in experimental animals.
Tämän väitöskirjan päätavoitteena oli kehittää uusia strategioita geenien toiminnan ja niiden ilmentymisen sääntelyn tutkimiseksi eläinmalleissa.