natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Chronic lymphocytic leukemia (CLL) is the most common malignant blood disorder in the western world.
Krooninen lymfaattinen leukemia (KLL) on länsimaiden yleisin pahanlaatuinen verisairaus.
Active immunization by vaccines has effectively eradicated many infections among the healthy population, but their impact in CLL patients has remained unclear.
Aktiivinen immunisaatio rokotuksilla on osoittautunut tehokkaaksi terveen väestön infektiosairauksien hävittämisessä, mutta sen teho KLL-potilailla on epäselvää.
Streptococcus pneumoniae is the most prominent single pathogen.
Streptococcus pneumoniae (pneumokokki) on merkittävin yksittäinen taudinaiheuttaja.
The conjugate vaccines were Haemophilus influenzae type b (HibTITER®) and 7-valent pneumococcal conjugate vaccine (Prevenar®).
Konjugaattirokotteet olivat Haemophilus influenzae tyyppi b (HibTITER®) ja 7 serotyypin pneumokokkikonjugaattirokote (Prevenar®).
In any case, even many patients with advanced CLL disease and poor prognostic factors such as unmutated CLL responded to both conjugate vaccines.
Kuitenkin myös monet potilaat, joilla oli pitkälle edennyt tauti ja huonon ennusteen tekijöitä, reagoivat konjugaattirokotteeseen.
The polysaccharide vaccine used in the studies was 23-valent pneumococcal vaccine (Pnu-Immune®), the protein vaccine tetanus toxoid (Tetanus-d-rokote®).
Polysakkaridirokotteena tutkimuksessa oli 23 serotyypin pneumokokkirokote (Pnu-Immune®), ja proteiinirokote oli tetanustoksoidi (Tetanus-d-rokote®).
Infections are the most frequent cause of death in these patients.
Infektiot ovat merkittävin KLL-potilaiden kuolinsyy.
According to the present findings it seems reasonable to vaccinate all CLL patients with conjugate vaccines, and the vaccination should be delivered early in the course of the disease.
Tutkimustulokset viittaavat siihen, että KLL-potilaat tulisi rokottaa konjugaattirokotteilla ja että rokotukset pitäisi tehdä taudin alkuvaiheessa.
Conjugate vaccines appeared to be more effective in younger CLL patients with normal serum immunoglobulin concentrations and less advanced stage of disease.
Konjugaattirokotteet olivat tehokkaampia nuoremmilla KLL-potilailla, joilla oli normaalit veren immunoglobuliinitasot ja varhaisemman vaiheen tauti.
In advanced stages of the disease opportunistic pathogens such as herpes viruses and fungi also become more prevalent.
Taudin myöhäisemmässä vaiheessa myös soluvälitteisen immuniteetin häiriöt lisääntyvät ja opportunistiset taudinaiheuttajat, kuten herpesvirukset ja sienet, tulevat yleisiksi.
They are especially prone to infections in the respiratory tract, for example pneumonias and sinusitis.
Potilaat saavat erityisen herkästi hengitystieinfektioita, kuten keuhkokuumeita (pneumonioita) ja nenän sivuonteloiden tulehduksia (sinuiitteja).
The majority had early-stage disease without a heavy treatment history.
Potilaina oli KLL:aa sairastavia henkilöitä, joista suurimmalla osalla oli varhaisvaiheen tauti, eivätkä he olleet saaneet voimakkaita hoitoja.
Vaccination responses to plain polysaccharide pneumococcal antigens were very weak in CLL patients compared to controls, only a few in fact evincing any response at all.
Pneumokokkipolysakkaridirokotteen aiheuttama nousu vasta-aineissa jäi suurimmalla osalla KLL-potilaista olemattoman heikoksi kontrollihenkilöihin verrattuna.
In this series we evaluated the specific antibody responses to different types of vaccine antigens in CLL patients, and sought factors predictive of vaccination-induced antibody responses.
Tässä tutkimuksessa selvitimme KLL-potilaiden vasta-ainereaktioita erityyppisille rokoteantigeeneille.
Conjugation of polysaccharides to protein carrier renders them more immunogenic, and they act like T-cell-dependent antigens and also induce an immunological memory.
Konjugaattirokotteessa bakteeripolysakkaridi liitetään kuljettajaproteiiniin jolloin sen vaikutusmekanismi muuttuu niin, että myös immunologinen muisti kehittyy.
A high proportion of patients reached the concentrations considered protective after vaccination with conjugate vaccines.
Suuri osa KLL-potilaista saavutti rokotuksella vasta-ainetason, jota pidetään suojaavana.
Special interest focused on conjugate vaccines, and Streptococcus pneumoniae, which is the main pathogen underlying serious infection in patients with CLL.
Erityisen mielenkiinnon kohteena olivat konjugaattirokotteet ja pneumokokki vakavimpien infektioiden aiheuttajana.
We measured concentrations of specific serum antibodies to vaccine antigens before and one month after vaccination.
Ainoastaan muutamalla yksittäisellä potilaalla oli mitattavia vasteita kuukausi rokotuksen jälkeen.
In turn, both Haemophilus influenzae type b (Hib) and 7-valent pneumococcal conjugate vaccines were more immunogenic in CLL patients.
Sen sijaan molemmat konjugaattirokotteet olivat immunogeenisiä KLL-potilailla.
Patients with CLL are susceptible to infections, this arising from humoral and cell-mediated immunodeficiency associated with CLL itself as well as from treatment of the malignancy.
Infektioherkkyyttä lisäävät sekä taudin aiheuttamat muutokset vastustuskyvyssä että myös taudin hoidossa käytettävät solunsalpaajat ja vasta-aineet.
Prophylactic antimicrobials or intravenous immunoglobulins have not solved the problem of infections.
Keinoja infektioiden ehkäisemiseksi on ollut vähän.
The vaccines mostly used are bacterial polysaccharides, which are, however, weak immunogens, especially when the immune system is compromised.
Yleisimmin käytettyjä rokotteita ovat bakteeripolysakkaridit.
During the project, a total of 229 CM periods were completed.
Ketjulähettijaksoja oli hankkeen aikana yhteensä 229.
The system was also launched in a number of other hospital areas.
Toiminta on käynnistynyt myös muutamien muiden sairaanhoitopiirien alueilla.
The purpose of this study was to evaluate the feasibility of the CM system and its effects both immediately after the period and in the long run.
Tutkimuksen tarkoituksena oli arvioida ketjulähettitoiminnan toteutettavuutta ja vaikutuksia sekä välittömästi ketjulähettijakson jälkeen että pidemmän aikavälin seurannassa.
They learn about the functioning of the unit, update their own knowledge and skills and discuss questions regarding cooperation with specialized medical care workers.
Jaksolla tutustutaan yksikön toimintaan, päivitetään omia tietoja ja taitoja sekä keskustellaan yhteistyökysymyksistä erikoissairaanhoidon työntekijöiden kanssa.
After the project phase, the CM system was made permanent and extended to all health centers in Pirkanmaa.
Hankevaiheen jälkeen ketjulähettitoiminta päätettiin vakinaistaa ja laajentaa koskemaan kaikkia Pirkanmaan terveyskeskuksia.
The outcomes of the periods were dealt with in the health centres afterwards, however, a common discussion was mainly sporadic.
Ketjulähettijaksojen antia käsiteltiin jaksojen jälkeen terveyskeskuksissa, mutta yhteinen käsittely oli pääasiassa satunnaista.
The Chain Messenger system as a tool for developing competence and cooperation
Ketjulähettitoiminta osaamisen ja yhteistyön kehittämisen välineenä
Moreover, the CM system was transferred from specialized medical care to primary health care, from the central hospitals in the TAYS special responsibility area to the university hospital and between the health centres.
Ketjulähettitoiminta on mallinnettu myös erikoissairaanhoidosta perusterveydenhuoltoon, Taysin erityisvastuualueen keskussairaaloista yliopistolliseen sairaalaan sekä terveyskeskusten välille.
Health centre workers who had completed the CM period applied their skills acquired during that period in their work and made changes to their work.
Ketjulähettijaksolla käyneet terveyskeskusten työntekijät hyödynsivät ketjulähettijaksoilla oppimiaan asioita omassa työssään ja he tekivät myös muutoksia työhönsä.
The Chain Messenger proved to be an effective way to develop skills, increase the knowledge of specialized medical care workers and specialized medical care itself as well as strengthen the cooperation between the organizations.
Ketjulähettijaksot osoittautuivat toimivaksi tavaksi kehittää osaamista, lisätä erikoissairaanhoidon työntekijöiden ja toiminnan tuntemista sekä vahvistaa organisaatioiden välistä yhteistyötä.
The CM system can be utilized a lot more than it is now if it is linked systematically to the knowledge management of health care organizations and the development of cooperation between the organizations.
Ketjulähettitoimintaa olisi mahdollisuus hyödyntää vielä nykyistä enemmän kytkemällä se systemaattiseksi osaksi terveydenhuollon organisaatioiden osaamisen johtamista ja organisaatioiden välisen yhteistyön kehittämistä.
The objective of the system is to increase the professional know-how, networking among hospital district and health centre staff as well as cooperation.
Toiminnan tarkoituksena on lisätä ammatillista osaamista, sairaanhoitopiirin ja terveyskeskusten työntekijöiden välisiä verkostoja sekä yhteistyötä.
Additionally, in 2012, a follow-up survey was sent to all Chain Messengers who had completed their CM period by the end of 2011 and to the management of health centres, to the doctors in charge of education and training as well as to the nursing staff.
Lisäksi vuonna 2012 tehtiin seurantakysely ketjulähettijaksolla käyneille sekä terveyskeskusten johdolle ja koulutusvastaaville.
The system was launched in the Pirkanmaa Hospital District in 2006-2007 as part of a project.
Toiminta käynnistettiin Pirkanmaan sairaanhoitopiirin alueella vuosina 2006-2007 hankkeessa, jossa oli mukana sairaanhoitopiirin lisäksi yhdeksän terveyskeskusta.
Workers from health centres were more often in need of cooperation partners in specialized medical care than specialized medical care workers were in need of cooperation partners in health centres.
Terveyskeskusten työntekijöistä oli useammalla yhteistyökumppanin tarvetta erikoissairaanhoidosta kuin erikoissairaanhoidossa työskentelevillä terveyskeskuksista.
During the launch of the CM system, personal cooperation partners of primary health care workers and specialized medical care workers as well as their need for them were mapped out.
Ketjulähettitoiminnan käynnistyessä kartoitettiin kyselylomakkeella erikoissairaanhoidon ja perusterveydenhuollon työntekijöiden henkilökohtaisia yhteistyökumppaneita ja niiden tarvetta.
Less than half of the primary health care workers had cooperation partners in specialized medical care and less than half of the specialized medical care workers had cooperation partners in primary health care.
Alle puolella terveyskeskusten työntekijöistä oli henkilökohtainen yhteistyökumppani erikoissairaanhoidossa ja erikoissairaanhoidon työntekijöillä terveyskeskuksissa.
The Chain Messenger (CM) system is a form of cooperation and further training between the specialized medical care provided by the hospital district and the primary health care in the area.
Ketjulähettitoiminta on erikoissairaanhoidon ja perusterveydenhuollon välinen yhteistyö- ja täydennyskoulutusmuoto.
A CM period comprises of one week, during which primary health care workers work in a specialized medical care unit chosen according to their personal needs and those of their work community.
Ketjulähettijakso on perusterveydenhuollon työntekijöiden viikon mittainen työskentelyjakso erikoissairaanhoidossa valitsemassaan yksikössä.
Corresponding questionnaires were also filled out by the contacts persons working in the hospital district at start and end of the project.
Erikoissairaanhoidon yksiköihin nimetyt yhteyshenkilöt täyttivät vastaavat kyselyt ketjulähettihankkeen käynnistyessä vuonna 2006 sekä hankevaiheen päättyessä syksyllä 2007.
All Chain Messengers fill out a questionnaire prior to their period, in which they are asked about their personal learning goals.
Ketjulähetit täyttivät ennen ketjulähettijakson alkua ja välittömästi jakson jälkeen kyselylomakkeet, joilla arvioitiin ketjulähettijakson onnistumista ja jaksolla opittuja asioita.
To be on the safe side A study on the expectations on trade union membership of newly graduated highly educated employees In my study, I examined how post-modern shows itself in the expectations that those newly graduated and highly educated set to their trade union membership.
Tutkimuksessa selvitetään myöhäismoderniin kuuluvien yksilöllistymisen ja työelämän muutosten näkymistä niissä odotuksissa, joita vastavalmistuneet korkeasti koulutetut asettavat ammattijärjestöjäsenyydelleen.
The empirical part of my study consisted of AKAVA s membership survey and semi-structured interviews with 16 persons who had just graduated.
Tutkimuksen aineisto on kerätty osana AKAVAn työmarkkinatutkimusta ja haastattelemalla 16 vastavalmistunutta akavalaista.
Educational and social capital were both less significant.
Oma sitoutuminen ja omaa koulutusalaa laajempi yhteenkuuluvuus on vastausten perusteella vähäistä.
My interview questions examined individualization, identification and reasons for unionization.
Tulosten mukaan yksilöllistyminen näkyy jäsenyyteen kohdistuvissa odotuksissa.
For the most interviewees and respondents of the survey, the reason for unionization was salary based unemployment benefit which trade union membership entails them to. Other reasons for unionization include trade union s expertise in the educational field and employment issues as well as watching over the members interests in salary development.
Ensisijainen syy liittyä ammattijärjestöön onkin ansiosidonnainen työttömyysturva, jolla varaudutaan mahdollisiin työsuhteessa oleviin katkoksiin.
The answers of female interviewees showed signs of the idea that the interests of all member groups are not watched over as equally effectively.
Jäsenyys on asiakassuhde, jossa jäsenmaksua vastaan odotetaan saatavan henkilökohtaisesti tärkeänä pidettyjä palveluja.
The interviewees associated security with their walk of life, own field of education and concept of working life.
Ammattijärjestöä pidetään myös asiantuntijana, jolta saa neuvoja omia henkilökohtaisia ratkaisuja tehtäessä ja tukea työsuhteen ongelmissa.
This allows classification struggle to move into the trade union.
Vastavalmistuneet ovat sopeutumassa myöhäismodernin työelämän muutoksiin.
For instance, they rejected active participation in trade union activities for their own part, leaving it to the responsibility of others.
Sitä vastoin toiminta yhteiskunnallisena puolestapuhujana ei tullut vastauksissa esille.
Agri-environmental policy has therefore a great significance within, for example, water management and biodiversity conservation.
Tämän vuoksi maatalouden ympäristöpolitiikalla on suuri merkitys erityisesti vesistöjen tilasta ja luonnon monimuotoisuudesta huolehdittaessa.
Farm income is also widely supplemented with working outside the farm.
Toimeentuloa täydennetään myös varsin laajasti tilojen ulkopuolisilla töillä.
Farming is first and foremost a livelihood, but it is practiced also for other reasons.
Maatalous on tiloille ensisijaisesti elinkeino, mutta sitä harjoitetaan usein myös muista kuin pelkästään taloudellisista syistä.
The main data of this study consists of farmer interviews from a certain village in Southern Finland that were carried out twice, in 1998 and 2010.
Tutkimuksessa on haastateltu samoja viljelijöitä kahteen otteeseen, vuosina 1998 ja 2010.
With a case study approach, the data offers an unexceptionally detailed picture of the ways the operational environment has developed in one specific farming community in Finland.
Viljelyn motivaatiot ovat moninaisia Peltomaan tutkimusaineisto tarjoaa poikkeuksellisen tarkan kuvan suomalaisen maaseudun toimintaympäristön kehityksestä tietyssä maatalousyhteisössä EU-jäsenyyden jälkeen.
Therefore, also the different environmental measures, such as buffer strips or wetlands, might appear as interesting alternatives to conventional production.
Näin ollen esimerkiksi ympäristötoimet, kuten peltojen käyttö ravinnevalumia vähentävinä puskureina tai kosteikot monimuotoisuutta edistävinä maaseutumaiseman elementteinä, saattavat näyttäytyä aiempaa houkuttelevampina toimintamuotoina.
Despite the vast number of smaller and pluriactive farms, the future of agriculture in the domestic but also on the EU-level emphasizes the viewpoint of the expanding and proactive farms.
Niin EU:ssa kuin kansallisella tasolla maatalouden tulevaisuutta on hahmoteltu ensisijaisesti kasvavien ja aktiivisten tilojen näkökulmasta.
During 2014–2020, the agri-environmental policy emphasizes the educational, communicational and advisory aspects in trying to accomplishing the environmental targets.
Tulevalla ohjelmakaudella painotetaan erityisesti koulutuksen, tiedonvälityksen ja neuvonnan roolia asetettujen ympäristöpoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa.
The results show how differently the measures are internalized in the farm level, how this diversity should be taken into account and what possible potential the farms have when planning future policy measures.
Tuloksista ilmenee, miten vaihtelevasti maatalouden ympäristöpoliittisia toimenpiteitä tiloilla toteutetaan, ja miten tämä moninaisuus tulisi ottaa politiikan suunnittelussa huomioon.
The farm development has polarized; the continuing farms are either expanding their production or extending their operations into areas not necessary directly related to agriculture.
Tilat ovat joko erikoistuneet pyrkien kasvattamaan tuotantoaan tai monialaistuneet laajentaen toimintaansa myös muille kuin suoraan maatalouteen liittyville toimialoille.
Additional interviews and participatory observation data regarding agri-environmental advisory practices in Southern Finland is also used in the analysis.
Lisäksi aineistona on maatalouden ympäristöneuvonnan haastattelu- ja havainnointiaineistoa Etelä-Suomesta.
In addition to this, climate change mitigation and adaptation have also gained momentum in the policy weightings.
Tämän lisäksi maataloudelle on asetettu entistä enemmän velvoitteita ja odotuksia ilmastonmuutoksen hillintään ja sopeutumiseen liittyvissä kysymyksissä.
Thus, also other than productivist motivations are becoming more and more important as motivators of continuing the farming.
Peltomaan mukaan juuri tästä johtuen myös muut kuin tuotannon maksimointitavoitteet ovat kasvattaneet merkitystään toiminnan motivaattoreina.
The change in Finnish agriculture and rural structure has been rapid since Finland joined the EU in 1995.
Eriytynyt tilakehitys Suomalaisen maatalouden ja maaseudun elinkeinorakenteen muutos on ollut EU:n jälkeisessä Suomessa voimakasta ja maataloutta elinkeinonaan jatkaneiden tilojen kehityskulut ovat eriytyneet.
Within these strategies, different materials and social networks are utilized with varying intensity and the dynamic relationships between the farms are of great importance.
Sopeutumisessa korostuvat erilaiset sosiomateriaaliset verkostot ja niiden hyödyntäminen sekä tilojen välinen yhteistyö.
Farm-level change and the development potential for agri-environmental policy in Finland
Tehotuottajat ja Ellun kanat – Maatilojen muutos ja ympäristöpolitiikan kehittämisen mahdollisuudet
In achieving this it is of vital importance to understand the farm-level structures, motivations and strategies.
Näiden tavoitteiden onnistumisen kannalta on ensiarvoisen tärkeää tunnistaa tilakohtaisesti rakentuneita toiminnan motivaatioita ja strategioita, joihin Peltomaan tutkimus tarjoaa uusia näkökulmia.
I have analyzed the changes in the operational environment, and the ways the farms have reacted towards these with various adaptive strategies, that are often embedded in different artefacts.
Peltomaa on analysoinut suomalaisten maatilojen kehityskulkuja ja tapoja sopeutua toimintaympäristön muutoksiin.
In agriculture, the relationship between production and nature is direct.
Sopeutuminen on vaatinut tiloilta ja maataloudelta joustavuutta.
This study sheds light on the differing farms and helps also estimating the effects of the planned agri-environmental policy measures.
Peltomaan tutkimus tuo maatalouden ympäristöpolitiikan suunnitteluun ja toteuttamiseen tietoa toimintatavoiltaan hyvin erilaisten tilojen käytännöistä.
However, the implementation is still rather stiff and controlled by top-down methods.
Pieniä tai pienehköjä tiloja on Suomessa kuitenkin vielä suhteellisen runsaasti.
There has been constant attempts to improve the steering of the agri-environmental measures in Finland as a result of the follow-up studies (i.e. Aakkula & Leppänen 2014).
Maatalouden ympäristötoimenpiteitä ja -tukia ohjaava Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelma 2014–2020 hyväksyttiin loppuvuodesta 2014.
From the policy perspective, the farms appear as atomistic actors despite the fact that the different networks and co-operative practices play a central role within the daily activities at the farm level.
Toisaalta mikäli ympäristöpolitiikan toimenpiteet etääntyvät kauas viljelyn keskeisimmistä lähtökohdista, saatetaan joillain tiloilla jättäytyä myös kokonaan niiden ulkopuolelle.
The central concepts in this study are ecology of practice, adaptivity and artefactuality.
Muutoksia ovat aiheuttaneet sekä yhteiskunnalliset prosessit että luonnonolosuhteiden muutokset.
Long-term Aspects of Intrahepatic Cholestasis of Pregnancy
Raskaushepatoosin pitkäaikaisseuraukset
The proportion of ICP pregnancies in 1969-1988 was 0.9%, which is in keeping with the earlier knowledge of the incidence of ICP in Finland.
ICP:n osuus raskauksista vuosina 1969–1988 oli 0,9 %, joka vastaa aikaisempaa tutkimustietoa sairauden esiintyvyydestä Suomessa.
To gain insight into the long-term aspects of ICP, we chose a population which had experienced ICP during pregnancies in 1969-1988 in Tampere University Hospital, Finland.
Jotta voitiin tarkastella ICP:n pitkän aikavälin näkökohtia, tutkittavaksi väestöksi valittiin ne ICP:n sairastaneet naiset, jotka olivat synnyttäneet Tampereen yliopistollisessa sairaalassa vuosina 1969–1988.
However, there are certain conditions which should prompt a doctor to investigate the patient’s ICP history.
On kuitenkin joitakin sairauksia, joiden vuoksi hoitavan lääkärin on syytä tietää naisen ICP-historia.
This study is the first in which the long-term aspects of ICP are widely explored on the basis of information obtained directly from the women themselves.
Tämä on ensimmäinen tutkimus, jossa selvitetään laaja-alaisesti raskaushepatoosin pitkän ajan yhteyksiä naisten muuhun terveyteen naisilta itseltään saadun tiedon pohjalta.
The newborn of ICP mothers were smaller, but their Apgar scores were similar to those of control children.
Vastasyntyneet olivat pienempiä mutta heidän Apgar-pisteensä eivät eronneet kontrolliryhmän lasten pisteistä.
ICP was more common among close relatives of ICP than of control women, which reinforces the conception of the genetic basis of ICP.
ICP-naisilla oli lähisuvussaan enemmän ICP-tapauksia kuin kontrolliryhmän naisilla, mikä vahvistaa tietoa perinnöllisestä alttiudesta tähän sairauteen.
Pregnancy outcome results show that women with ICP were kept in hospital longer, had more often induction of labor and/or cesarean section, and delivered at earlier gestational weeks than the control women.
ICP-äidit olivat sairaalassa pidempään ja heidän synnytyksensä käynnistettiin ja/tai he synnyttivät sektiolla, ja synnytys tapahtui varhaisemmilla raskausviikoilla kuin kontrolliryhmän äideillä.
New findings were a higher occurrence of breast cancer and hypothyroidism among women with a history of ICP.
Uutena tuloksena oli rintasyövän ja kilpirauhasen vajaatoiminnan suurempi esiintyvyys ICP-ryhmässä.
A higher occurrence of breast cancer was found among women with a history of ICP, and further research on registers of cancer and cause of death is warranted.
Tässä tutkimuksessa todetun ICP-naisten rintasyöpätapausten korkeamman määrän vuoksi syöpärekisteri- ja kuolinsyyrekisteritutkimus on aiheellinen.
Hypothyreosis is probably an underdiagnosed problem, and a history of ICP adds to indications to screen thyroid function in women with symptoms suggestive of hypothyreosis.
Kilpirauhasen vajaatoiminta lienee alidiagnosoitu sairaus, ja sairastettu ICP on lisäindikaatio kilpirauhasen toiminnan tutkimiselle.