natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In some situations, there may be the wish to take a significant step forward in some drawn-out and slowly progressing matter, such as the reconciliation of work and family or the narrowing of health differences.
Jossain tilanteessa saatetaan haluta ottaa merkittävä askel eteenpäin tietyssä kauan hiertäneessä ja hitaasti edenneessä asiassa, kuten työn ja perhe-elämän yhteensovittaminen tai terveyserojen kaventaminen.
In this model, too, the public servants managing the contract play a key role.
Myös tässä mallissa urakan virkamiesjohto on avainasemassa.
Nevertheless, it would be good if the contract programme also had a “figurehead minister” who bears the political responsibility for the progress of the matter alongside his or her own portfolio.
Silti urakkaohjelmalla olisi hyvä olla myös ”keulakuvaministeri”, joka kantaa asiakokonaisuuden edistymisestä poliittisen vastuun oman salkkunsa ohella.
The contract model is similar to the idea of an action plan.
Urakkamalli on lähellä ajatusta toimenpideohjelmasta.
It would pertain to a policy theme where, for instance, the Government Programme or earlier resolutions or similar documents already contain policy decisions considered to be sufficient.
Tässä olisi kyse politiikkateemasta, jossa on jo esimerkiksi hallitusohjelmassa tai aiemmissa periaatepäätöksissä ja vastaavissa olemassa riittäviksi katsotut linjaukset.
The actions implement these policy decisions in practice. For this, appropriations must also be available.
Toiminta kohdistuu linjausten käytännön toteuttamiseen, mihin on oltava käytössä myös määrärahat.
The above is a simplified description of alternative operating models.
Edellä on kuvattu pelkistäen vaihtoehtoisia toimintamalleja.
A policy theme can also be implemented by combining the features of the models.
Politiikkateema voidaan toteuttaa myös yhdistämällä mallien piirteitä.
The essential question in selecting the means is what results the programme activities are expected to yield.
Olennaista keinojen valinnassa on, millaisia tuloksia ohjelmalliselta toiminnalta odotetaan.
For example, the policy theme of labour migration can be specified so that the goal is to prepare the ground for long-term development or, alternatively, to make rapid decisions concerning the matter.
Esimerkiksi työperäisen maahanmuuton politiikkateema voidaan virittää joko niin, että tavoitteena on muokata pitkäjänteisesti maaperää kehitykselle jatkossa tai voidaan haluta tehdä nopeita päätöksiä asiassa.
On the other hand, a new policy theme, such as a policy on natural resources, may be designed more for bringing the existing operations together, when it can basically be characterised as an action plan. Or if the idea is to launch completely new types of measures, the programme borders on the contract type.
Toisaalta jokin uusi politiikkateema, kuten luonnonvarapolitiikka voi olla luonteeltaan enemmän jo olemassa olevia toimintoja kokoava, jolloin se on syytä luonnehtia enemmänkin toimenpideohjelmaksi tai sen osalta voidaan haluta käynnistää kokonaan uudenlaisia toimia, jolloin se lähentelee urakkaluonteista ohjelmaa.
The programme entity must be formulated so that it meets the expectations set.
Ohjelmakokonaisuus on varustettava muodoltaan odotuksia vastaavaksi.
When the intersectoral policy entities referred to in this section arise from the Government Programme, it must be ensured in every case that they have:
Kun tässä tarkoitetut poikkihallinnolliset politiikkakokonaisuudet nousevat hallitusohjelmasta, on kaikissa tapauksessa huolehdittava siitä, että niillä on:
a clear definition of the goal and a focus;
selkeä tavoitteen määrittely ja fokus
sufficient resources determined according to their character;
luonteensa mukaisesti määräytyvät riittävät resurssit
management of appropriate weight; and
oikealla painoarvolla toimiva johto ja
a distinct programme organisation of their own that distinguishes them from conventional ministry administration.
selkeä oma ohjelmaorganisaatio, joka erottaa ne tavanomaisesta ministeriöhallinnosta.
One way of organising intersectoral policy entities that should not be forgotten is the traditional committee model.
Yhtenä poikkihallinnollisen politiikkakokonaisuuden organisointimahdollisuutena on syytä pitää myös perinteistä komiteamallia.
The committee may have a distinctly political composition, such as a parliamentary committee, or it may be more expert-oriented.
Komitea voi olla kokoonpanoltaan korostetun poliittinen, esimerkiksi parlamentaarinen komitea tai enemmän asiantuntijapainotteinen.
In any case, the committee needs a secretariat representing different viewpoints to assist in preparations.
Joka tapauksessa sillä on oltava valmisteluapuna eri näkökulmia edustava sihteeristö.
Another possibility is a composition of topics for which it is necessary to organise a body comprised of top-level experts, a kind of “committee of wise men”.
Myös yksi mahdollisuus on asiakokonaisuus, jota varten on tarpeen organisoida hyvin korkean tason asiantuntijoista koottu elin, eräänlainen ”viisaitten komitea”.
This may be appropriate for a theme where, for example, the formulation of questions is complex and multidimensional and where the need for innovation is emphasised.
Tällainen voi tulla kyseeseen teemassa, joka on esimerkiksi kysymyksenasettelultaan monimutkainen ja monitahoinen ja jossa tarvitaan korostetusti uuden innovointia.
Organisation of policy programmes or similar undertakings
Politiikkaohjelmien tai vastaavien organisointi
The status of the leaders of intersectoral policy entities , such as the programme directors, is essential in terms of the preconditions for completing the programme.
Kysymys poikkihallinnollisten politiikkakokonaisuuksien vetäjien, kuten ohjelmajohtajien statuksesta on ohjelman läpiviennin edellytysten kannalta keskeinen.
On the basis of their own experience, the programme directors of the present policy programmes consider that a politically appointed intersectoral state secretary, serving as the programme director, could be one workable solution.
Nykyisten politiikkaohjelmien ohjelmajohtajat katsovat kokemuksensa perusteella, että poliittisesti nimitetty poikkihallinnollinen valtiosihteeri, joka toimisi ohjelmajohtajana, voisi olla yksi toimiva ratkaisu.
A composition where the state secretary serving as the programme director bears the responsibility for the intersectoral whole and where the minister responsible for the policy programme has the programme package in his or her ministerial portfolio would consolidate the status of policy programmes and would clarify the mandate to participate in preparations pivotal to the programme.
Kokoonpano, jossa ohjelmajohtajana toimiva valtiosihteeri kantaisi vastuun poikkihallinnollisesta kokonaisuudesta, ja politiikkaohjelmasta vastaavalla ministerillä olisi kyseessä oleva ohjelmakokonaisuus lisänä ministerisalkussaan, vahvistettaisiin politiikkaohjelmien statusta ja selkeytettäisiin mandaattia osallistua ohjelman kannalta keskeiseen valmisteluun.
Appointment of the minister to be responsible for a policy programme might have a more creative approach than at present; then a direct sectoral link would not always be necessary.
Politiikkaohjelmasta vastaavan ministerin nimeämisessä voitaisiin toimia nykyistä luovemmin, eikä suora sektorikytkentä olisi aina välttämätön.
The titles of the ministers responsible for programmes could be modelled after the current practice (Minister of Gender Equality Affairs, Minister of Ownership Steering, etc.).
Ohjelmasta vastaavien ministereiden nimikkeiden käyttö voisi jäljitellä nykykäytäntöä (tasa-arvoministeri, omistajaohjausministeri jne.).
The necessary expert resources from the ministries and from other relevant bodies should be placed immediately under the programme management more firmly than now, in order to enable preparation and steering of the programme.
Ohjelmajohdon välittömään alaisuuteen tulisi osoittaa tarvittavat asiantuntijaresurssit ministeriöistä ja tarvittavilta muilta tahoilta ohjelman valmistelutyöhön ja ohjaustoimiin nykyistä vahvemmin.
One option would be to apply the virtual ministry model tested in the Netherlands.
Yhtenä mahdollisuutena voisi olla Hollannissa kokeiltu ns. virtuaaliministeriömalli.
The question of the programme’s organisational location is not insignificant with regard to the completion of the policy programme and the corresponding policy entity.
Politiikkaohjelman ja vastaavan politiikkakokonaisuuden läpiviemisen kannalta kysymys ohjelman organisatorisesta sijainnista ei ole yhdentekevä.
The location of the current policy programmes in sectoral ministries reduces their horizontality but increases the depth of substance.
Nykyisten politiikkaohjelmien sijainti sektoriministeriöissä vähentää niiden horisontaalisuutta, mutta lisää substanssin syvyyttä.
On the other hand, the location at a ministry as close to the steering minister as possible is an advantage worth adhering to.
Toisaalta sijainti ministeriössä mahdollisimman lähellä ohjaavaa ministeriä on etu, josta kannattaa pitää kiinni.
At the ministry level, however, in some cases it may be thought that the policy programme poses a threat to the ministry’s resources and needs.
Tosin ministeriötasolla politiikkaohjelma saatetaan joissain tapauksissa kokea uhaksi resurssien ja tarpeiden näkökulmasta.
If the future programmes are directed by state secretaries, the Prime Minister’s Office could also serve as an administratively natural location.
Jos ohjelmajohtajan status olisi jatkossa valtiosihteeri, hallinnollisesti luontevana sijoituspaikkana voi olla myös valtioneuvoston kanslia.
In this case, too, the activities of the policy programme could still be located physically in the ministry of the minister designated as the one responsible for the programme.
Tässäkin tapauksessa politiikkaohjelman ja ohjelman toiminnot voitaisiin edelleen fyysisesti sijoittaa ohjelmaan nimetyn vastuuministerin ministeriöön.
Human resources for the policy programme can also be arranged so that personnel is gathered from various ministries and they work part-time for the policy programme or the like and part-time for their sectoral ministry.
Politiikkaohjelman henkilöstöresursseja voidaan järjestää myös niin, että henkilöstöä kootaan eri ministeriöistä ja he työskentelevät osa-aikaisesti politiikkaohjelmalle tai vastaavalle ja osittain sektoriministeriölleen.
They would then have the right and the duty to invest in the programme, which would not rely so much on the daily commitment of ministries.
Heillä olisi tällöin oikeus ja velvollisuus satsata ohjelmaan, jolloin ei oltaisi niin paljoa ministeriöiden arkisen sitoutumisen varassa.
COORDINATION OF INTERSECTORAL POLICY
POIKKIHALLINNOLLISEN POLITIIKAN KOORDINOINTI
Siloed governance is a fact that prevents the implementation of many good, jointly stated goals and intentions.
Siiloutunut hallinto on tosiasia, joka estää monen hyvän yhteisesti lausutun tavoitteen ja aikomuksen toteutumisen.
Issues do not drag out because of ill will but because of the lack of a sufficiently firm common agenda, inadequate prioritisation and, naturally, the guarding of territories associated with scanty resources.
Asioiden venyminen ja vanuminen ei johdu pahasta tahdosta, vaan riittävän vahvan yhteisen agendan puuttumisesta, puutteellisesta priorisoinnista ja luonnollisesti niukkoihin resursseihin liittyvästä reviirinvarjelusta.
Social awareness and identification of the main social and economic problems are certainly at a high level in all ministries.
Yhteiskunnallinen valveutuneisuus ja keskeisten sosiaalisten ja taloudellisten ongelmien tunnistaminen on varmaan korkealla tasolla kaikissa ministeriöissä.
There is a wish to solve problems by launching programmes and projects from the perspective of the administrative branch involved.
Ongelmia halutaan ratkoa ja käynnistämällä ohjelmia ja hankkeita ko. hallinnonalan näkökulmasta.
This gives rise to a group of partly overlapping programmes whose “ownership” in the shared areas is not clear and that can in the worst of cases engender jealousy.
Näin syntyy osittain päällekkäisten ohjelmien joukko, joiden ”omistajuus” yhteisillä alueilla ei ole selkeä ja voi pahimmillaan aiheuttaa mustasukkaisuutta.
The unravelling of the above problem starts with distinct priorities in the Government Programme, the financial and human resources reserved for solving them, and a clear division of responsibilities.
Em. ongelman purkautuminen lähtee liikkeelle hallitusohjelman selkeistä prioriteeteista, niiden ratkaisemiseen varattavista taloudellisista ja henkilöstöresursseista ja selkeästä vastuunjaosta.
Who is the minister in charge, what is the ministerial group in charge, and what is the preparatory process.
Kuka on vastuuministeri, mikä on vastuullinen ministeriryhmä ja mikä on valmisteluprosessi.
It can be a policy programme, a working group led by a state secretary or some other procedure suited to the purpose.
Se voi olla politiikkaohjelma, valtiosihteerivetoinen työryhmä tai muu tarkoitukseen sopiva menettelytapa.
Participants in the Government formation talks should know what preparations have been planned or have already been made with respect to the programme priorities.
Hallitusneuvottelijoilla tulisi olla tiedossa, mitä valmistelua on jo tehty tai vireillä koskien ohjelman prioriteetteja.
Throughout its term, the Government must have a clear picture of what intersectoral programmes or projects are still to be started in addition to those decided in the Government Programme or in the subsequent policy session.
Valtioneuvoston tasolla on oltava koko hallituskauden ajan selkeä kuva siitä, mitä poikkihallinnollisia ohjelmia tai hankkeita jo hallitusohjelmassa tai sen jälkeen pidetyssä politiikkariihessä päätettyjen lisäksi on tarkoitus käynnistää.
The Permanent Secretaries are a good preselection jury that can regularly – for instance, twice a year – go through their ministries’ central and extensive programme and project plans, coordinate them and eliminate unnecessary overlapping.
Kansliapäälliköt ovat toimiva esiraati käymään määräajoin läpi – esimerkiksi 2 kertaa vuodessa – ministeriöidensä keskeiset ja laajat ohjelma- ja hankesuunnitelmat, koordinoimaan ja poistamaan turhat päällekkäisyydet.
Maija Perho, Programme Director, Policy Programme for Health Promotion
Maija Perho, ohjelmajohtaja, Terveyden edistämisen politiikkaohjelma
Policy coordination at political level and public servants’ level
Politiikkakoordinaatio poliittisella ja virkamiestasolla
In terms of political coordination at Government-wide level, the formal procedures for the Government’s joint decision-making, i.e. the procedures for sessions, are defined in legislation and have their own standard practices.
Poliittisen, koko hallituksen tasoisen koordinaation osalta hallituksen yhteisen päätöksenteon muodolliset menettelytavat, eli istuntomenettelyt, on määritelty lainsäädännössä ja niillä on omat vakiintuneet menettelynsä.
Government evening sessions and informal Government meetings are in use when there is the need for political reconciliation before formal decision-making.
Hallituksen iltakoulu ja neuvottelumenettely ovat käytössä, kun tarvitaan linjaavaa poliittista yhteensovittamista ennen muodollista päätöksentekoa.
The most controversial and most conflicting political issues are nowadays coordinated among the chairpersons of the coalition parties without formal procedures and presentations.
Kaikkein kiistanalaisimmat ja ristiriitaisimmat poliittiset kysymykset koordinoidaan nykyisin hallituspuolueiden puheenjohtajien kesken ilman muodollisia menettelyjä ja esittelyjä.
As part of the KOKKA project, the question has been raised whether the meetings of the chairpersons of the coalition parties, known during the past electoral term as the quartet procedure, should be applied more systematically and more openly.
Osana KOKKA-hanketta on nostettu keskusteluun hallituspuolueiden puheenjohtajien kokoontumisten, tällä vaalikaudella ns. kvartettimenettelyn systemaattisempi ja avoimempi käyttö.
The Government has a number of forums for the handling of intersectoral issues, such as the statutory Cabinet committees and the established ministerial groups.
Poikkihallinnollisten kysymysten käsittelyyn on hallituksella olemassa useita foorumeita kuten lakisääteiset ministerivaliokunnat ja vakiintuneet ministeriryhmät.
However, it has come up during the KOKKA project that there are pressures to reduce the number of regularly convened cooperation groups at ministerial level for reasons such as timetable problems.
KOKKA-hankkeen aikana esille on kuitenkin noussut paineita ministeritason säännönmukaisten yhteistyöryhmien vähentämiseen muun muassa aikataulupaineiden takia.
This raises the question of the state secretaries’ role and closer cooperation in fitting issues together.
Tämä nostaa esille kysymyksen valtiosihteereiden roolista ja tähänastista tiiviimmästä yhteistyöstä asioiden yhteensovittamisessa.
To strengthen intersectoral cooperation, it is also necessary to strengthen cooperation and coordination forms at public servants’ level, the key body being the community of Permanent Secretaries.
Poikkihallinnollisen yhteistyön vahvista¬miseksi on tarpeen vahvistaa myös virkamiestason yhteistyö- ja koordinaatiomuotoja. Näistä keskeisin on kansliapäälliköiden yhteisö.
The coordination capacity of the Permanent Secretaries’ community can be used more efficiently than at present.
Kansliapäälliköiden yhteisön koordinaatiokapasiteettia on mahdollista käyttää nykyistä tehokkaammin.
This requires increasing the intensity of cooperation, for instance by increasing the frequency of the Permanent Secretaries’ regular meetings (now monthly, in the future perhaps weekly), or by arranging more regular meetings among theme-based groups of Permanent Secretaries.
Tämä edellyttää yhteistyön intensiteetin lisäämistä, esimerkiksi lisäämällä kansliapäälliköiden säännönmukaista kokoontumista (nykyisin kuukausittain, jatkossa esim. viikoittain), tai lisäämällä teemapohjaisten kansliapäällikköryhmien säännönmukaista kokoontumista.
Moreover, the question of chairing the community of Permanent Secretaries has come up for discussion; one alternative proposed is to have a circulating chair.
Lisäksi on nostettu esille kysymys kansliapäälliköiden yhteisön puheenjohtajuudesta ja yhtenä vaihtoehtona on esitetty kiertävää puheenjohtajuutta.
The Permanent Secretaries’ role in concretising the Government’s strategy could be strengthened in conjunction with the monitoring of the Government Programme described above.
Kansliapäälliköiden roolia hallituksen strategian konkretisoinnissa voitaisiin vahvistaa edellä kuvatun hallitusohjelman seurannan myötä.
In addition, the Permanent Secretaries have an important role when agreeing on who are responsible for the preparation of intersectoral issues and when compiling the information base.
Lisäksi kansliapäälliköillä on merkittävä rooli poikkihallinnollisten kokonaisuuksien valmisteluvastuista sopimisessa sekä tietopohjan kokoamisessa.
Furthermore, when the strategy derived from the Government Programme is prepared and coordinated by experts, the Permanent Secretaries are suited to organising this work and linking it with other activities within the organisation. They could also prepare the timetable for the strategic agenda of the Government term.
Kansliapäälliköille sopii myös hallitusohjelmasta johdettavan strategian asiantuntijavalmistelun ja -koordinaation organisointi ja kytkeminen organisaation muuhun toimintaan, samoin hallituskauden strategisen agendan aikataulutus.
Coordination of preparations for the Government’s annual strategy session would be a natural shared task for the Permanent Secretaries, in cooperation with the Prime Minister’s Office and the Ministry of Finance.
Hallituksen vuosittaisen strategiaistunnon valmistelun koordinointi olisi luontevasti kansliapäälliköiden yhteinen tehtävä yhteistyössä valtioneuvoston kanslian ja valtiovarainministeriön kanssa.
This also includes coordinating work encompassing the strategic legislation projects included in the legislative plan and evaluation of the effectiveness of policy measures.
Tähän kuuluu myös lainsäädäntösuunnitelman strategisten lainsäädäntöhankkeiden ja politiikkatoimien vaikuttavuusarvioinnin koordinoiva käsittely.
It is evident that the work of the Permanent Secretaries’ community cannot be strengthened without reinforcing the resources and organisation of its preparatory capacity and secretariat.
Kansliapäällikköyhteisön työskentelyn vahvistaminen edellyttää luonnollisesti sen valmistelukapasiteetin ja sihteeristön resursoinnin ja organisoinnin vahvistamista.
Policy coordination also includes the State’s corporate steering.
Politiikkakoordinaation kokonaisuuteen kuuluu myös valtion konserniohjaus.
According to a recent working group report published by the Ministry of Finance, this refers to steering and management procedures and common principles – at Government level or encompassing all ministries, agencies and institutes – that look to promote the management of entities, the intersectoral approach, the attainment of the outcomes sought, and productivity and cost-effectiveness when making administrative decisions and when implementing the decisions.
Sillä tarkoitetaan valtiovarainministeriön tuoreen työryhmäraportin mukaan sellaisia valtioneuvostotasoisia tai kaikki ministeriöt, virastot ja laitokset kattavia ohjaus- ja johtamismenettelyjä ja yhtenäisiä periaatteita, joilla pyritään edistämään kokonaisuuksien hallintaa, poikkihallinnollisuutta, tuloksellisuuden varmistamista sekä tuottavuutta ja kustannustehokkuutta hallinnon päätöksenteossa ja päätösten toimeenpanossa.
In consequence, the Prime Minister’s Office and the Ministry of Finance are the principal bodies for the State’s corporate steering.
Valtioneuvoston kanslia ja valtiovarainministeriö ovat tämän mukaan keskeisiä konserniohjaustahoja.
The tasks of the Prime Minister’s Office include coordinating the functioning of political steering, assuring the efficient implementation of Government policy, and monitoring the Government Programme.
VNK:lle kuuluvat muun muassa poliittisen ohjauksen toimivuuden koordinointi, hallituspolitiikan tehokaan toimeenpanon varmistaminen ja hallitusohjelman seuranta.
The Ministry of Finance is responsible for the State’s corporate steering with respect to the economy and administration.
Valtiovarainministeriölle puolestaan kuuluu valtion konserninohjaus talouden ja hallinnon osalta.
The meeting of Permanent Secretaries plays an important role in the harmonisation of corporate steering.
Kansliapäällikkökokouksella on keskeinen rooli konserniohjauksen yhteensovittamisessa.
The Public Governance Review on Finland conducted by the OECD draws attention not only to the separation of the Government’s strategic and financial steering but also to the separation of performance management from strategic planning.
OECD:n tekemässä Suomen hallinnon maa-arvioinnissa kiinnitetään huomiota hallituksen strategisen ja taloudellisen ohjauksen erillisyyden lisäksi myös tulosohjauksen irrallisuuteen strategisesta suunnittelusta.
Although public administration has paid much attention to strategic planning, lack of intersectoral cooperation in the formulation and application of strategic priorities hinders joint commitment to it.
Vaikka julkisessa hallinnossa on kiinnitetty paljon huomiota strategiseen suunnitteluun, yhteistä sitoutumista siihen haittaa poikkihallinnollisen yhteistyön puute strategisten painopisteiden muotoilussa ja soveltamisessa.
In addition to output data, data on effectiveness are also collected from agencies, institutes and ministries in connection with performance management, but the intended use of these data remains unclear.
Tulosohjauksessa kootaan virastoilta, laitoksilta ja ministeriöiltä tuotostiedon lisäksi vaikuttavuustietoa, mutta tämän tiedon käyttötarkoitus jää epäselväksi.
Performance management does not connect agencies’ operational goals closely enough with goals for social effectiveness that steer the entire governance system.
Tulosohjaus ei yhdistä virastojen toiminnallisia tavoitteita riittävästi koko hallintoa ohjaaviin yhteiskunnallisiin vaikuttavuustavoitteisiin.