natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The first spectrum band for which use of white space is being planned is the UHF 470–790 MHz spectrum band, allocated for television operations.
Ensimmäinen taajuusalue, johon on suunniteltu white space - käyttöä, on televisiokäyttöön osoitettu UHF-taajuusalue 470–790 MHz.
White-space frequencies in the UHF band have already been utilised by television companies in small-scale programme production use.
UHF-taajuusalueen ’white space’ taajuuksia on aikaisemmin hyödynnetty pienimuotoisesti televisioyhtiöiden ohjelmatuotantokäytössä.
Because of their good propagation characteristics, VHF and UHF frequencies are very suitable for white-space use.
VHF- ja UHF-taajuudet soveltuvat hyvin ’white space’ - käyttöön hyvien etenemisominaisuuksien takia.
White-space frequencies can be utilised in lower-power use without causing interference to television reception.
’White space’ taajuuksia voidaan hyödyntää pienempitehoiseen käyttöön ilman, että siitä aiheutuu häiriötä televisiolähetysten vastaanottoon.
Such use is secondary in relation to television broadcasting.
Tämä käyttö on toissijaista suhteessa televisiolähetyksiin.
In 2010, the UHF spectrum band allocated for television was opened up for cognitive radio.
Television UHF-taajuusalue avattiin vuonna 2010 kognitiiviselle radiolle.
So far, cognitive radio’s use has consisted mostly of testing operations.
Tähän asti kognitiivisen radion käyttö on ollut lähinnä testaustoimintaa.
In 2011, the VHF and UHF spectrum bands allocated for television were also opened for radio microphone use.
Vuonna 2011 television VHF- ja UHF-taajuusalueet avattiin myös radiomikrofonikäytölle.
Such digital replacement for the analogue FM technology currently used in radio distribution has not yet been identified which would, in terms of overall radio operations, have proved considerably better than the current analogue technology.
Radiojakelussa nykyisin käytettävälle analogiselle FM-tekniikalle ei vielä ole löytynyt sellaista digitaalista korvaajaa, joka olisi osoittautunut radiotoiminnan kokonaisuuden kannalta selkeästi nykyistä analogista tekniikka paremmaksi.
Consumers have multiple FM receivers, of varying quality, both at home and in vehicles, and replacing them with receivers based on some other technology would be relatively expensive.
Kuluttajilla on sekä kotona että autossa useita eri laatuisia FM-vastaanottimia, joiden korvaaminen muuhun tekniikkaan perustuvilla vastaanottimilla tulisi kuluttajille melko kalliiksi.
Replacing the FM distribution network, on the other hand, would require significant investments from network companies.
FM-jakeluverkon korvaaminen edellyttäisi puolestaan huomattavia investointeja verkkoyrityksiltä.
Moreover, the technical quality of FM broadcasts is so high that digital technologies would not bring any essential improvement.
Lisäksi FM-lähetysten tekninen laatu on niin korkea, ettei digitaalisella tekniikalla päästä olennaisesti parempaan lopputulokseen.
This too reduces the attractiveness of switching over to digital technology.
Myös tämä vähentää digitaaliseen tekniikkaan siirtymisen houkuttelevuutta.
The spectrum band for FM radio in Finland is used very efficiently, and there are no major opportunities to expand it any further.
Suomessa FM-radioiden taajuusalue on hyvin tehokkaassa käytössä, eikä merkittäviä laajennusmahdollisuuksia enää ole.
For this reason, it is likely that other popular ways to send and receive radio programming will develop alongside FM distribution.
Tästä syystä on nähtävissä, että FM-jakelun rinnalle voi kehittyä muita suosittuja tapoja lähettää ja vastaanottaa radio-ohjelmistoja.
Digital radio (DAB) was broadcast in Finland as an experiment in 1997–2005, but it did not gain popularity amongst listeners.
Suomessa lähetettiin digitaaliradiota (DAB) koeluonteisesti 1997–2005, jolloin se ei kuitenkaan saavuttanut merkittävää suosiota kuuntelijoiden keskuudessa.
Many countries in Europe have digital radio broadcasts alongside FM networks.
Monessa Euroopan maassa on FM-verkkojen rinnalla digitaaliradiolähetyksiä.
Currently, DAB and its updated version, DAB+, are the digital radio technologies used most often in Europe.
Tällä hetkellä eniten käytetty digitaaliradiotekniikka Euroopassa on DAB ja sen tuoreempi versio DAB+.
As DAB listening gains ground, Norway plans to shut down its FM networks in 2017 or 2019.
Norjassa suunnitellaan DAB-kuuntelun yleistyessä FM-verkkojen sulkemista vuonna 2017 tai 2019.
In addition to DAB, there are several other digital radio technologies.
DAB:n lisäksi on myös lukuisia muita digitaaliradiotekniikoita.
From the very beginning, radio content has been distributed via digital television networks.
Radiosisältöä on alusta asti jaettu digitaalisessa televisioverkossa.
Television’s DVB-T2 technology, which enables also mobile reception, is another key contender.
Varteenotettava vaihtoehto on myös television DVB-T2–tekniikka, joka mahdollistaa myös liikkuvan vastaanoton.
If mobile reception of television broadcasting becomes widespread, it can be expected that receiving radio via television networks will also become common.
Jos televisiolähetysten liikkuva vastaanotto yleistyy, on myös odotettavissa että radiolähetysten vastaanotto televisioverkkojen kautta yleistyy.
Accordingly, the same mass-communication network could distribute both television and radio programmes.
Näin sama joukkoviestintäverkko voisi välittää sekä televisio- että radio-ohjelmia.
Radio receivers that use DVB-T2 or T2-Lite technologies are not yet available, however.
DVB-T2- tai T2-Lite -tekniikkaa käyttäviä erillisiä radiovastaanottimia ei kuitenkaan vielä ole saatavilla.
Radio programmes are also distributed via the internet.
Radio-ohjelmistoja jaetaan myös internetin kautta.
The role of internet radio is largely to complement radio transmissions via the FM network.
Internet-radio toimii pitkälti FM-verkon kautta jaettavien radiolähetyspalvelujen täydentäjänä.
According to Finnpanel Oy’s National Radio Survey, the weekly reach of internet radio in 2011 was approximately 10 per cent.
Finnpanel Oy:n kansallisen radiotutkimuksen mukaan internetradion viikkotavoittavuus vuonna 2011 oli noin 10 prosenttia.
The simultaneous and unaltered transmission of FM broadcasts over the internet is a radio development option worth considering.
FM-lähetysten samanaikainen ja muuttumaton lähettäminen internetissä on varteenotettava vaihtoehto radion kehittymiselle.
As wireless broadband networks expand and evolve, mobile and portable radio broadcasting reception via the internet may grow alongside them.
Langattomien laajakaistaverkkojen laajentuessa ja kehittyessä radiolähetysten siirrettävä ja liikkuva vastaanotto internetin kautta saattaa myös lisääntyä.
As voice transmission requires only a fraction of the transmission capacity of high-definition television broadcasts, mass-communication networks are not necessarily a prerequisite for wireless radio content transmission.
Koska äänensiirto vie vain murto-osan lähetyskapasiteetista verrattuna teräväpiirtotelevisiolähetykseen, radiosisällön siirtäminen langattomasti ei välttämättä edellytä joukkoviestintäverkkoa.
Consequently, it is a likely development that listening to the radio wirelessly also via a broadband connection will become more common.
Siksi radion kuuntelun yleistyminen langattomana myös laajakaistayhteyden välityksellä on todennäköinen kehityssuunta.
Radio content can be transmitted both via television networks and over the internet, and it can be expected that the utilisation of these new distribution channels will increase.
Radiosisältöä voidaan lähettää sekä televisioverkossa että internetissä ja on odotettavissa että näiden uusien jakelumuotojen hyödyntäminen yleistyy.
Since radio can be listened to via the internet with other terminal equipment than the traditional radio set, both the freedom to choose the time of listening and the volumes of content available for listening will continue to increase as internet radio gains ground.
Kuunteluajankohdan valinnanvapaus ja tarjonta kuunneltavasta sisällöstä lisääntyy edelleen internetradion yleistyessä, koska radion kuuntelu internetin kautta on mahdollista muiden päätelaitteiden kuin perinteisen radion kautta.
FM broadcasts will, however, continue in the 2020s.
FM-lähetykset tulevat kuitenkin jatkumaan myös 2020-luvulla.
The distribution of regional content in particular will continue to be carried out with FM technology for many years to come.
Erityisesti paikallisen ohjelmasisällön jakaminen FM-tekniikalla tulee olemaan yleistä vielä pitkään.
As operations move to the internet, radio operations too will need to compete for income from advertising with other advertising on the internet.
Radiotoimintakin joutuu toiminnan siirtyessä internetiin kilpailemaan mainontaan käytettävistä euroista muun internetmainonnan kanssa.
The risk here is that advertising expenditure that earlier remained within the domestic economy will now go to non-Finnish companies.
Tällöin vaarana on, että kotimaisessa kansantaloudessa pysyneet mainospanostukset menevät ulkomaisille yrityksille.
FREQUENCIES OF TERRESTRIAL TELEVISION OPERATIONS
MAANPÄÄLLISEN TELEVISIOTOIMINNAN TAAJUUDET
Television in the future
Tulevaisuuden televisiokäyttö
After the switch to fully digital television operations, the frequency capacity available for television has multiplied in line with evolving technology.
Kokonaan digitaaliseen televisiotoimintaan siirtymisen jälkeen television käytössä oleva taajuuskapasiteetti on moninkertaistunut tekniikan kehittymisen myötä.
This has led to a situation in which several multiplexes are underused.
Tämä on tänä päivänä johtanut tilanteeseen, jossa monta kanavanippua on vajaakäytössä.
Television frequency re-planning from the beginning of 2017 onward and the deployment of more efficient transmission and compression technologies will continue to increase the frequency capacity available for television operations.
Televisiotaajuuksien uudelleen suunnittelu vuoden 2017 alusta sekä tehokkaampien lähetys- ja pakkaustekniikoiden käyttöönotto lisäävät edelleen televisiotoiminnan käytettävissä olevaa taajuuskapasiteettia.
Until the end of 2016, eight nationwide multiplexes will be available to television operations, with six of them in the UHF spectrum band and two in the VHF band.
Televisiotoiminnan käytössä on vuoden 2016 loppuun asti kahdeksan valtakunnallista kanavanippua, joista kuusi on UHF-taajuusalueella ja kaksi VHF-taajuusalueella.
Regional multiplexes are additionally used in the Helsinki Metropolitan Area and the Vaasa and Seinäjoki regions, and one multiplex with nearly nationwide coverage in the VHF band.
Lisäksi käytössä ovat alueelliset kanavaniput pääkaupunkiseudulla ja Vaasan sekä Seinäjoen alueilla sekä VHF-alueella yksi lähes valtakunnallinen kanavanippu.
Moreover, in February 2012 the Government declared the new multiplex H, which covers approximately 60 per cent of the population, open for applications.
Valtioneuvosto on lisäksi helmikuussa 2012 julistanut haettavaksi kokonaan uuden kanavanippu H:n, jonka väestöpeitto on noin 60 prosenttia.
However, the programme licences did not interest broadcasters and the Government received no applications.
Ohjelmistolupa ei kuitenkaan kiinnostanut televisiotoiminnan harjoittajia eikä valtioneuvostolle saapunut yhtään ohjelmistolupahakemusta.
Two companies submitted applications for a network licence, but one of the two later withdrew the application.
Verkkotoimilupaa haki kaksi yritystä, joista toinen peruutti hakemuksensa.
After 2016, it will in all likelihood be possible to create six nationwide multiplexes, of which two would be in the 700 MHz spectrum band, in the UHF range.
Vuoden 2016 jälkeen on todennäköisemmin mahdollista muodostaa UHF-alueelle kuusi valtakunnallista kanavanippua, joista kaksi sijaitsisi 700 MHz:n taajuusalueella.
Additionally, there would be three nationwide or nearly nationwide multiplexes in the VHF spectrum band.
Näiden lisäksi VHF-taajuusalueella olisi kolme valtakunnallista tai lähes valtakunnallista kanavanippua.
Depending on frequency coordination, television operations could be allocated even more semi-national or regional multiplexes from both spectrum bands.
Lisäksi taajuuskoordinaatioista riippuen voidaan televisiotoiminnan käyttöön saada vielä useampi osavaltakunnallinen tai alueellinen kanavanippu molemmilta taajuusalueilta.
Future frequency needs of wireless broadband
Langattoman laajakaistan tulevaisuuden taajuustarpeet
In its market research of 2006, the ITU estimated that data volumes transmitted in wireless broadband networks will grow significantly by 2020.
Kansainvälinen televiestintäliitto (ITU) arvioi markkinatutkimuksessa vuonna 2006, että langattomissa laajakaistaverkoissa siirrettävät tietomäärät kasvavat huomattavasti vuoteen 2020 mennessä.
A frequency-need analysis based on the market research indicates that in 2020, frequencies between 1,280 and 1,720 MHz should be available to wireless broadband networks. The frequencies needed depend on the geographical area and the development of wireless broadband networks there.
Markkinatutkimukseen perustuvan taajuustarveanalyysin mukaan vuonna 2020 tulisi langattomien laajakaistaverkkojen käytettävissä olla 1280 – 1720 MHz:n verran taajuuksia; taajuusmäärä riippuu maantieteellisestä alueesta ja langattomien laajakaistaverkkojen kehittymisestä tällä alueella.
In 2011, the ITU conducted more in-depth market research on the development of traffic volumes in wireless broadband networks.
Vuonna 2011 ITU teki tarkentavan markkinatutkimuksen langattomien laajakaistaverkkojen liikennemäärien kehityksestä.
According to the research, traffic volumes are growing far more rapidly than was estimated in 2006.
Tutkimuksen mukaan liikenteen määrä kasvaa paljon nopeammin kuin vuonna 2006 arvioitiin.
This is largely due to the increasing use of smartphones, USB modems, and tablet devices.
Syynä tähän on pitkälti ns. älypuhelimien, USB-modeemien ja tablettien lisääntynyt käyttö.
Consumers want to use the same internet services with these devices as they do with fixed connections.
Näiden avulla halutaan samoja Internetpalveluita kuin kiinteillä yhteyksillä.
The ITU’s report M.2078, on estimated spectrum bandwidth requirements for wireless broadband, used the traffic forecasts from the 2006 market research.
ITUn langattoman laajakaistan taajuustarveraportissa M.2078 on käytetty vuoden 2006 markkinatutkimuksen liikennemäärä ennusteita.
According to the most conservative forecast, 1,280 MHz of frequencies, in all, will be needed in 2020.
Kaikkein konservatiivisimman ennusteen mukaan vuonna 2020 tarvitaan taajuuksia yhteensä 1280 MHz.
In Finland, in total, 1,025 MHz has been allocated to wireless broadband networks.
Suomessa langattomien laajakaistaverkkojen käyttöön on osoitettu taajuuksia yhteensä 1025 MHz.
Of these frequencies, 565 MHz, in all, was rendered usable before 2014; 625 MHz, in total, will be usable in 2014 and 2015; and the full 1,025 MHz will be available only after 2016.
Näistä on käytettävissä ennen vuotta 2014 yhteensä 565 MHz, vuosina 2014 ja 2015 yhteensä 625 MHz ja vasta vuoden 2016 jälkeen yhteensä 1025 MHz.
In practice, GSM operations, referring mainly to voice services, will need frequencies in the 900 MHz and 1,800 MHz spectrum bands even after 2016.
Käytännössä GSM-toimintaan eli lähinnä puhepalveluille tarvitaan 900 MHz:n ja 1800 MHz:n taajuusalueilla taajuuksia vielä vuoden 2016 jälkeenkin.
With the expection of larger urban areas, lower frequencies are more suitable for the wireless broadband supply in Finland, since they can be utilised to build and provide wireless broadband services most cost-efficiently.
Suomessa langattoman laajakaistan tarjontaan soveltuu suurimpia asutuskeskuksia lukuun ottamatta parhaiten matalammat taajuudet, koska niillä pystytään rakentamaan ja tarjoamaan langattoman laajakaistan palvelut kustannustehokkaimmin.
Currently, 3G services in the 900 MHz spectrum band cover almost all of Finland in geographical terms.
Tällä hetkellä 3G-palvelut kattavat 900 MHz:n taajuusalueella maantieteellisesti jo lähes koko Suomen.
More frequencies for wireless broadband are allocated from the 800 MHz spectrum band.
Lisää taajuuksia langattomalle laajakaistalle osoitetaan 800 MHz:n taajuusalueelta.
The current use of frequencies in Russia, however, hampers the full utilisation of the 800 MHz spectrum band.
Tämän hetkinen taajuuksien käyttö Venäjällä kuitenkin vaikeuttaa 800 MHz:n taajuusalueen täysipainoista hyödyntämistä.
Together with the 900 MHz band, the 800 MHz spectrum band provides a frequency resource of only 130 MHz for the use of wireless broadband.
Yhdessä 900 MHz:n kanssa 800 MHz:n taajuusalue muodostaa ainoastaan 130 MHz:n suuruisen taajuusresurssin langattoman laajakaistan käyttöön.
If data traffic grows in line with forecasts, wireless broadband networks will need more frequencies from the lower spectrum bands.
Jos dataliikenne kasvaa ennusteiden mukaisesti, tarvitaan matalimmilta taajuusalueilta lisää taajuuksia langattomien laajakaistaverkkojen käyttöön.
Currently, the only possible spectrum band would be the 700 MHz band.
Tällä hetkellä ainoa mahdollinen taajuusalue olisi 700 megahertsin taajuusalue.
The World Radiocommunication Conference this year (WRC
Maailmanradioviestintäkonferenssi (WRC12) on osoittanut tämän tällä hetkellä televisiotoiminnan käytössä olevan taajuusalueen langattomille laajakaistaverkoille.
Assignment of the frequencies to wireless broadband is still pending the final decision of WRC-15.
Taajuuksien osoittaminen langattomille laajakaistaverkoille vaatii vielä WRC15:n lopullisen päätöksen.
Prior to this, the frequency needs of television and wireless broadband have to be investigated, in view of how wireless programme production utilises radio systems.
Ennen sitä on selvitettävä televisiokäytön ja langattoman laajakaistan taajuustarpeet ja otettava huomioon langattoman ohjelmatuotannon radiojärjestelmien käyttö.
Also, technical compatibility calculations need to be carried out for current spectrum-band-users – i.e., television operations, aviation radio navigation systems, and wireless broadband networks.
Lisäksi on tehtävä tekniset yhteensopivuuslaskelmat taajuusalueen nykykäytön eli televisiotoiminnan ja ilmailun radionavigointijärjestelmien sekä langattomien laajakaistaverkkojen välillä.
Preparing a wireless broadband use plan (frequency raster) for wireless broadband networks is another important part of the preparatory work.
Tärkeä osa valmistelutyötä on myös langattomien laajakaistaverkkojen taajuuksien käyttösuunnitelman eli taajuusrasterin tekeminen.
These preparations also include making decisions on the lower edge of the allocation both at national and international level.
Näihin edellä kuvattuihin valmisteluihin liittyy myös taajuusalueen alarajasta päättäminen sekä kansainvälisellä että kansallisella tasolla.
In addition to the final decision of the radio-communication conference, the allocation of the 700 MHz frequencies to wireless broadband requires decisions at EU level together with bilateral frequency coordination between neighbouring countries.
700 megahertsin taajuuksien osoittaminen langattomalle laajakaistalle edellyttää siten vielä radiotaajuuskonferenssin lopullisen päätöksen lisäksi vielä Euroopan unionin päätöksiä sekä kahdenvälisiä taajuuskoordinaatiota naapurimaiden välillä.
In Finland, the current network licences for this spectrum band are valid until the end of 2016.
Suomessa taajuusalueen nykyiset verkkotoimiluvat ovat voimassa vuoden 2016 loppuun saakka.
Finland aims to promote cooperation and international preparations related to the matter so that international barriers to allocating the spectrum band for mobile communications’ use would be lifted as soon as possible.
Suomi pyrkii vaikuttamaan asian kansainväliseen valmisteluun ja yhteistyöhän siten, että kansainväliset rajoitteet taajuusalueen ottamiseksi matkaviestinkäyttöön poistuisivat mahdollisimman nopeasti.
However, it seems that the 700 MHz band will not suffice on its own if one considers the additional frequency needs of wireless broadband identified by the forecast in ITU’s frequency-need report for 2020.
Näyttää kuitenkin siltä, että tulevaisuudessa 700 megahertsin taajuusalue ei yksinään riitä täyttämään ITUn taajuustarveraportin ennusteen mukaisia langattoman laajakaistan lisätaajuustarpeita vuoteen 2020 mennessä.
ITU has already initiated investigations into possible additional spectrum bands for wireless broadband from new, higher frequency bands.
ITUn toimesta on jo ryhdytty selvittämään mahdollisia lisätaajuusalueita langattomalle laajakaistalle uusilta korkeammilta taajuusalueilta.
Alternative frequency-distribution models for television operations
Vaihtoehtoiset televisiotoiminnan taajuusjakomallit
In preparation of the Communications Policy Programme, three alternative models for developing the distribution market of terrestrial television were drawn up.
Viestintäpoliittisen ohjelman valmistelussa on laadittu kolme vaihtoehtoista mallia maanpäällisen television jakelumarkkinan kehittämiseksi.
The basic idea behind all of the options described below is that the current programme licence procedure should be discarded and terrestrial television should move closer to the regulation model for cable-television operations.
Seuraavaksi kuvattavien kaikkien vaihtoehtojen lähtökohtana on, että nykyisen kaltaisesta ohjelmistolupamenettelystä luovuttaisiin ja maanpäällisessä televisiotoiminnassa siirryttäisiin lähemmäksi kaapelitelevisiotoiminnan sääntelymallia.
It is proposed that licence terms continue to last 20 years, which enables long-term investment and consequently promotes the vitality of the industry.
Lisäksi toimilupakausiksi ehdotetaan edelleen 20 vuotta, mikä mahdollistaa pitkäjänteiset investoinnit ja edistää siten toimialan elinvoimaisuutta.
Scenario 1
Vaihtoehto 1
The so-called auction model described in scenario 1 proposes six multiplexes from the UHF spectrum band and three from the VHF band to be allocated to television operations from the beginning of 2017 onward.
Vaihtoehdossa 1 kuvatussa ns. huutokauppamallissa televisiotoiminnan käytössä olisi vuoden 2017 alusta kuusi UHF-taajuusalueen ja kolme VHF-taajuusalueen kanavanippua.
If deemed necessary, in addition to these multiplexes, it would be possible to have, pending international frequency coordination and network-planning decisions, several semi-national or regional multiplexes from each of these spectrum bands.
Näiden kanavanippujen lisäksi molemmilta taajuusalueilta olisi kansainvälisistä taajuuskoordinaatioista ja verkkojen suunnittelusta riippuen mahdollista saada useita osavaltakunnallisia tai alueellisia kanavanippuja, jos se katsottaisiin tarpeelliseksi.
Network licences for the two multiplexes of the UHF band would be granted by means of the current comparative method.
Verkkotoimiluvat kahteen UHF-alueen kanavanippuun myönnettäisiin käyttäen nykyistä vertailevaa menetelmää.
Network licences for other multiplexes both in the UHF and in the VHF bands would be granted through an auction, and the revenue received would be entered in the Budget.
Muihin kanavanippuihin, sekä UHF- että VHF-taajuusalueilla, verkkotoimiluvat jaettaisiin käyttämällä huutokauppaa, josta saadut tulot tuloutettaisiin valtion talousarvioon.
The two first-mentioned multiplexes of the UHF spectrum band would be reserved for the YLE public-service channels, and for other public-interest channels that fulfil the criteria laid down by law.
Ensin mainitut kaksi UHF-taajuusalueen kanavanippua varattaisiin Yleisradio Oy:n julkisen palvelun kanaville sekä laissa erikseen säädetyt kriteerit täyttäville yleisen edun kanaville.
Nationwide free reception would be a requirement for these channels.
Näiltä kanavilta edellytettäisiin, että ne olisivat valtakunnallisesti vapaasti vastaanotettavissa.
The use of different models is also based on the conclusion that in other multiplexes, the content available would essentially consist of pay-television supply.
Perusteena eri mallien käyttämiselle on lisäksi arvio siitä, että muissa kanavanipuissa sisältötarjonta olisi lähtökohtaisesti maksutelevisiotarjontaa.