natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Poverty and social disadvantage, social setbacks and loneliness are important issues that must be prevented, if progress is to be made in citizens’ functional ability and life management.
Köyhyys ja huono-osaisuus, sosiaaliset kolhut ja yksinäisyys ovat keskeisiä asioita, joita on ehkäistävä kansalaisten toimintakyvyn ja elämänhallinnan mahdollistamiseksi.
Those who live on social security alone are at risk of social exclusion.
Pelkän sosiaaliturvan varassa elävillä on suuri riski syrjäytyä yhteiskunnasta.
Health differences are increasing and health problems are more common especially among population that is socially disadvantaged in different ways.
Terveyserot ovat kasvussa ja terveysongelmat keskittyvät erityisesti eri tavoin huono-osaiseen väestöön.
Healthy lifestyles and maintaining one’s health are essential requirements for well-being.
Terveelliset elintavat ja terveyden ylläpito ovat olennaisia hyvinvoinnin edellytyksiä.
Sedentary lifestyles are a particular concern in terms of the future. These lead to lower productivity and competitiveness, and are strongly associated with health and well-being differences between age groups and with the development of social exclusion.
Erityinen tulevaisuuden huoli on liikkumaton elämäntapa, joka heikentää työelämän tuottavuutta, kilpailukykyä ja on voimakkaasti yhteydessä väestöryhmien välisiin terveys- ja hyvinvointieroihin sekä syrjäytymiskehitykseen.
Promoting an active lifestyle must become part of national health and well-being policy.
Liikunnan edistäminen on integroitava osaksi yhteiskunnallista terveys- ja hyvinvointipolitiikkaa.
In addition to major targets, attention should focus on concrete steps, encouraging individuals to participate fully in society and working life as mentally and physically healthy citizens.
Isojen tavoitteiden ohella huomio tulisi olla konkreettisissa askelissa kannustaen yksilöitä osallistumaan täysimääräisesti yhteiskuntaan ja työelämään henkisesti ja fyysisesti hyvinvoivana.
A life of human dignity must be ensured under all circumstances.
Ihmisarvoinen elämä on turvattava kaikissa olosuhteissa.
Of particular concern are the social exclusion of young people, increasing inequality between children and between families with children, and inherited social exclusion.
Erityisenä huolena on nuorten syrjäytyminen, lasten ja lapsiperheiden eriarvoistuminen ja syrjäytymisen siirtyminen yli sukupolvien.
An estimated 30,000 young people are neither studying nor in work.
Arvioiden mukaan noin 30 000 nuorta on kokonaan työelämän tai opiskelujen ulkopuolella.
Social exclusion at a young age should be regarded as a tragedy.
Syrjäytyminen yhteiskunnasta jo nuorena on inhimillinen tragedia.
However, even very modest early support can prevent the emergence of major problems.
Hyvin pienelläkin varhaisella tuella voidaan estää isojen ongelmien syntyminen.
Society must provide the best possible support for the development of children and families, regardless of their starting point.
Yhteiskunnan tehtävä on tukea lasten ja perheiden kehitystä mahdollisimman hyvin riippumatta siitä, millaiset lähtökohdat heillä on.
International research bears witness to the fact that prevention of problems affecting children and young people almost always pays off.
Kansainväliset tutkimukset osoittavat, että lasten ja nuorten ongelmien ehkäiseminen on miltei aina tuloksellista.
Finland has over a million people under the age of 17.
Suomessa on yli miljoona alle 17-vuotiasta.
As the population ages, we must all take even better care of each young person and child.
Kun väestö ikääntyy, meidän on yhdessä pidettävä entistä paremmin huolta jokaisesta lapsesta ja nuoresta.
We need the builders of our future.
Tarvitsemme tulevaisuuden tekijöitä.
Action on a broad scale will be required in order to narrow the well-being and health gap, and to prevent social exclusion.
Hyvinvointi- ja terveyserojen kaventaminen ja syrjäytymisen ehkäiseminen on laaja-alainen tehtävä.
Mere social and healthcare measures will not suffice.
Se ei onnistu pelkästään sosiaali- ja terveydenhuollon toimenpiteillä.
Various sectors must engage in close cooperation if early support and preventative work are to succeed.
Varhainen tuki ja ennalta ehkäisevä työ edellyttävät eri sektoreiden tiivistä yhteistyötä.
In preventing problems among children and young people, sufficient and high-quality basic services and taking account of the entire family are important.
Riittävät ja laadukkaat peruspalvelut ovat tärkeitä ja koko perhe on otettava huomioon lasten ja nuorten ongelmien ehkäisyssä.
Services for families with children must be formed into a whole, each element of which seamlessly supports the others.
Lapsiperheiden palvelujen on muodostettava kokonaisuus, jossa kaikki osat tukevat saumattomasti toisiaan.
Key means will consist of support for children's educational capabilities and for their education itself.
Lasten kouluvalmiuksien ja koulutuksen tukeminen ovat keskeisiä keinoja.
Young people of today are called upon to make major life choices earlier than ever
Nykynuorien täytyy tehdä suuria elämäänsä liittyviä päätöksiä entistä nuorempina.
and must be provided with every possible support at various stages of transition: at school, when making career choices, during their later studies and when embarking on working life.
On tärkeää antaa nuorille kaikki mahdollinen tuki eri nivelvaiheissa: koulussa, uravalinnassa, opiskelussa ja työelämään siirtymisessä.
Box 7.1
Laatikko 7.1
Measures for the prevention of social exclusion among children and young people
Toimenpiteitä lasten ja nuorten syrjäytymisen ehkäisemiseksi
According to a report on the impact of policy measures, very little research and evaluation-based information exists on the effectiveness of measures and services aimed at preventing the social exclusion of children and young people. Systematic efforts should be made to increase such information.
Politiikkatoimien vaikuttavuusselvityksen mukaan lasten ja nuorten syrjäytymistä ehkäisevien toimenpiteiden ja palveluiden vaikuttavuudesta on hyvin vähän tutkimus- ja arviointitietoa ja sitä tulisi lisätä järjestelmällisesti.
The recent report, "What do we know about the effectiveness of policy measures in reducing social exclusion and welfare differences among children and young people" , states that many municipalities cut back on services for children, young people and families in the 1990s. The result has been growth in the need for services to repair the damage done.
Tuoreessa selvityksessä ”Mitä tiedämme politiikkatoimien vaikuttavuudesta lasten ja nuorten syrjäytymisen sekä hyvinvointierojen vähentämisessä” todetaan, että 1990-luvulla monissa kunnissa säästettiin lasten, nuorten ja perheiden palveluissa, ja leikkaukset ovat sittemmin näkyneet korjaavien palvelujen tarpeen kasvuna.
Shifting the balance from acting after the fact to preventative work will require resource coordination and sufficient staffing of services for families, as well as regulatory changes.
Painopisteen siirtäminen korjaavasta työstä ennalta ehkäisevään työhön edellyttää säännösten kehittämisen lisäksi myös resurssiohjausta ja riittäviä henkilöstövoimavaroja perheiden palveluissa.
In the longer term, investments in basic services for children and families more than pay themselves back in the form of savings in child protection and special rehabilitative services.
Investoinnit lasten ja perheiden peruspalveluihin tuovat pidemmällä aikavälillä suurempia säästöjä lastensuojelun ja korjaavien erityispalvelujen tarpeen vähentyessä.
The report also stated that care and guidance for children of compulsory school age play a major role.
Selvityksessä todetaan, että peruskoulun oppilashuolto ja oppilaanohjaus ovat merkittävässä roolissa.
Guidance that successfully shepherds young people through transitional phases helps them to choose realistic and motivational career paths and reduces drop-out rates in post-compulsory education.
Onnistunut siirtymävaiheiden yli ulottuva ohjaus auttaa nuorta valitsemaan realistisen ja motivoivan urapolun ja vähentää toisen asteen opintojen keskeytyksiä.
The youth guarantee and educational guarantee are key tools in this respect, but problems remain in extending these guarantees to those in the weakest position in particular.
Nuorisotakuu ja koulutustakuu ovat keskeisiä keinoja, mutta varsinkin heikoimmassa asemassa olevien kohdalla takuiden toteutumisessa on edelleen puutteita.
Modern apprenticeship training and workshops could be brought closer to working life.
Nykyistä oppisopimuskoulutusta ja työpajoja voitaisiin kehittää nykyistä lähemmäksi työelämää.
The key issue would be to focus on measures for increasing resources and successful experiences.
Tärkeää olisi keskittyä erityisesti voimavaroja ja onnistumisen kokemuksia lisääviin toimenpiteisiin.
‘In 2030, citizens will find their lives meaningful and valuable.
”Vuonna 2030 kansalaiset kokevat elämänsä mielekkääksi ja arvokkaaksi.
People will receive comprehensive healthcare in terms of both their mental and physical health.
Ihmisten terveydestä pidetään huolta kokonaisvaltaisesti sekä fyysisen että henkisen terveyden osalta.
These will be developed through smooth co-operation between the public and private sectors and organisations.
Niitä kehitetään sujuvalla julkisen ja yksityisen sektorin sekä järjestöjen yhteistyöllä.
The markets for welfare services and healthcare will grow in rapidly developing countries, with which Finland will be engaged in systematic co-operation.’
Hyvinvointipalvelujen ja terveydenhuollon markkinat kasvavat nopeasti kehittyvissä maissa, joiden kanssa Suomi tekee systemaattista yhteistyötä.”
To promote sustainable growth, greater internationality, pluralism and diversity in society are essential.
Kestävän kasvun edistämiseksi on olennaista, että yhteiskunnan kansainvälisyys, moniarvoisuus ja monimuotoisuus lisääntyvät.
We must also be able to value and leverage diversity.
Meidän on myös kyettävä arvostamaan ja hyödyntämään erilaisuutta.
Accepting differences in others and respecting all people will help to strengthen social cohesion.
Erilaisuuden hyväksyminen ja jokaisen arvostaminen auttavat vahvistamaan yhteiskunnan yhtenäisyyttä.
Valuation and mutual respect are based on a high level of education, whose foundations are laid in early childhood education.
Arvostuksen ja keskinäisen kunnioituksen lähtökohtana on korkea sivistys, jonka perusteita luodaan jo varhaiskasvatuksessa.
In the mosaic-like society of the future, it may be that forming social, international and inter-organisational contracts will become more complex.
On arvioitu, että tulevaisuuden mosaiikkimaisessa yhteiskunnassa, kansainvälisesti, kansallisesti ja organisaatioiden välillä, sopimusten laatiminen monimutkaistuu.
More viewpoints and parties will be involved and achieving long-term commitment will be difficult as change accelerates.
Eri näkökulmia ja osapuolia on enemmän ja pitkän aikavälin sitovuutta on vaikea saavuttaa muutostahdin nopeutuessa.
On the other hand, a growing number of contracts can be envisaged, as efforts are made to control our increasingly complex world.
Toisaalta on nähtävissä sopimusten määrän kasvaminen, kun monimutkaistuvaa maailmaa pyritään hallitsemaan.
Maintaining mutual social trust will, nevertheless, be the essential issue.
Olennaisinta on kuitenkin keskinäisen yhteiskunnallisen luottamuksen säilyttäminen.
Finland has had strong trust capital and must maintain a trust-based society in the future.
Suomella on ollut vahva luottamuspääoma ja luottamusyhteiskunnan säilyttäminen on tulevaisuudessa tärkeää.
We can further strengthen mutual trust by achieving things together.
Keskinäistä luottamusta yhdessä tekemiseen voimme edelleen vahvistaa.
‘Finland is a trust-based society that offers suitable services for everyone in a flexible way, based on efficient use of technological possibilities.
”Suomi on luottamusyhteiskunta, joka tarjoaa joustavasti jokaiselle sopivat palvelut käyttäen tehokkaasti hyväksi teknologisia mahdollisuuksia.
People will learn to be tolerant and respect each other in everyday life, both at school and in working life.
Suvaitsevaisiksi ja toisia kunnioittaviksi opitaan arjessa, sekä koulussa että työelämässä.
This country engages in fair international labour force co-operation, with the equal position of women in working life as a special competitive asset.’
Maamme tekee reilua kansainvälistä työvoimayhteistyötä, erityisenä kilpailuvalttina naisten tasa-arvoinen asema työelämässä.”
In the digital economy of the future, where citizens will be able to operate anywhere in the world, the division of labour and responsibilities between citizens and the public sector will need to be redefined.
Kansalaisen ja julkisen sektorin välinen työnjako ja vastuut tarvitsevat uutta määrittelyä tulevaisuuden digitaalitaloudessa, jossa kansalaiset pystyvät toimimaan kaikkialla.
Citizens must be given the opportunity to have an influence and take responsibility for some of the tasks.
Kansalaisilla on oltava mahdollisuudet vaikuttaa ja ottaa omalle vastuulleen osa tehtävistä.
Individuals should come together and bear joint responsibility for building a common future.
Yksilöt yhdessä kantavat vastuuta ja osallistuvat yhteisen tulevaisuuden luomiseen.
There will be more opportunities to have an influence and civic society will tend to operate more in virtual communities.
Vaikuttamismahdollisuuksia on tulevaisuudessa enemmän ja kansalaisyhteiskunta toimii yhä enemmän myös virtuaaliyhteisöissä.
On the other hand, the significance of various forms of neighbourhood democracy and local influence will be enhanced.
Toisaalta myös erilaiset lähidemokratian muodot ja paikallisvaikuttaminen kasvattavat merkitystään.
In general, the third sector will grow in significance.
Kolmannen sektorin merkitys tulee yleisesti kasvamaan.
Given the opportunity, the various modes of having an influence and participating will diversify and new modes will be adopted.
Erilaiset vaikuttamisen ja osallisuuden muodot monipuolistuvat, jos niille annetaan tilaa ja uusia vaikuttamisen muotoja myös hyödynnetään.
Openness, transparency, interaction and an opportunity for everyone to take an active part will be essential criteria when defining future channels of influence.
Avoimuus, läpinäkyvyys, vuorovaikutteisuus ja kaikkien mahdollisuus osallistua aktiivisesti ovat olennaisia kriteerejä määriteltäessä tulevaisuuden vaikutuskanavia.
For everyone to thrive in society, creating competence and abilities from early childhood education onwards will play a key role.
Jotta kaikki pärjäävät yhteiskunnassa, osaamisen ja kykyjen rakentaminen varhaiskasvatuksesta lähtien on avainasemassa.
Everyone’s input is important and should be valued.
Jokaisen panos on tärkeä ja jokaisen panoksen tulisi olla arvokas.
Community spirit and respect for nature, alongside other sustainable values, are crucial to our future success.
Yhteisöllisyys ja luonnon kunnioitus sekä muut kestävät arvot ovat tulevaisuuden menestyksen kannalta kriittistä.
Together with our children, we are now building these values.
Näitä arvoja rakennamme nyt lastemme kanssa.
Box 7.2. Strengthening the intellectual culture
Laatikko 7.2 Henkisen kulttuurin vahvistaminen
Castells & Himanen, 2013
Castells & Himanen, 2013)
Ultimately, the crucial link in the sustainable growth model is cultural.
Kestävän kasvun mallin ratkaiseva linkki on lopulta kulttuurinen.
In the end, this will determine the success or failure of the reforms required by sustainable well-being and the sustainable economy, and their combination.
Kulttuurinen linkki määrittää viime kädessä kestävän hyvinvoinnin ja kestävän talouden sekä niiden yhdistelmän edellyttämien uudistusten onnistumisen tai epäonnistumisen.
The intellectual culture is the main pillar of a valued life.
Henkinen kulttuuri on arvokkaan elämän yhteiskunnan pääpilari.
At cultural level, three factors will play a crucial role in the successful creation of a model for sustainable growth.
Kulttuurisella tasolla kestävän kasvun mallin rakentamisen onnistumisen kannalta ratkaisevassa asemassa on kolme tekijää.
Culture of creativity
(1) Luovuuden kulttuuri
At this point, we can also call this a ‘culture of creative entrepreneurship’, understanding the term ‘entrepreneurship’ on a broader basis as meaning any active fulfilment of one’s personal potential.
Tässä kohtaa sille voi käyttää myös nimitystä “luovan yrittäjyyden kulttuuri”, ymmärtäen sana ‘yrittäjyys’ laajasti nimenä mille tahansa aktiiviselle oman potentiaalinsa toteuttamiselle.
In terms of Finland’s future, some key challenges relate to the counterforces suppressing the country’s culture of creativity.
Suomen tulevaisuuden kannalta eräät kaikkein suurimmat haasteet liittyvät sen luovuuden kulttuuria tukahduttaviin vastavoimiin.
The cultural milieu strongly hampers rather than encourages entrepreneurship.
Kulttuurinen taso ei kannusta vaan pikemminkin voimakkaasti ehkäisee yrittämistä.
This is related to two factors that are akin to the two sides of the same coin.
Tämä liittyy kahteen tekijään, jotka ovat kuin saman kolikon kaksi puolta.
Firstly, failure in entrepreneurship is viewed as a personal failure, in a cultural setting that could be described as ‘a culture of shame’.
Ensinnäkin yrittämisessä epäonnistuminen nähdään yhä henkilökohtaisena epäonnistumisena, kulttuurisessa kehyksessä jota voi kutsua “häpeän kulttuuriksi”.
This is diametrically opposed to the culture of Silicon Valley, where failure is even viewed as a merit:
Tämä on täysin vastakkainen esimerkiksi Piilaakson kulttuurille, jossa epäonnistumiset nähdään jopa meriitteinä:
failures prove that you have tried, but have refused to give up despite them.
epäonnistumiset osoittavat, että olet yrittänyt ja ettet ole siitä huolimatta luovuttanut.
Secondly, this negative attitude is linked to the idea that no one should outstrip their peers, i.e. 'a culture of envy’.
Toiseksi tämä linkittyy ajatukseen, jonka mukaan kukaan ei saisi menestyä enempää kuin toiset eli “kateuden kulttuuriin”.
Based on responses to various value and attitude surveys, Finland’s intellectual culture might be summed up as follows:
Suomalaisten vastaukset eri arvo- ja asennetutkimuksiin voisi summata henkisenä kulttuurina näin:
in Finland, success is the only thing that is even more unacceptable than failure!
Suomessa ainoa vähemmän sallittu asia kuin epäonnistua on itse asiassa onnistua!
Should such an intellectual posture towards the creativity culture persist – as a skewed interpretation of equality as a social value – it will considerably hinder the efforts of the country to creatively reform its economy and well-being and create the model of sustainable growth needed in order to succeed in the future.
Mikäli tämä henkinen tila luovuuden kulttuurin suhteen jatkuu – eräänlaisena vääristyneenä tulkintana siitä, mitä tasa-arvo yhteiskunnallisena arvona merkitsee – se tulee olemaan merkittävä este koko Suomen pyrkimykselle uudistaa luovasti taloutensa sekä hyvinvointinsa ja luoda tulevaisuudessa onnistumiseksi tarvittava kestävän kasvun malli.
(2) Culture of openness
(2) Avoimuuden kulttuuri
Another crucially important cultural factor is the culture of openness.
Toinen ratkaisevan tärkeä kulttuurinen tekijä on avoimuuden kulttuuri.
In the longer term, cultural identity is a key link in the creation of either ‘a virtuous circle’ or ‘a vicious circle’ of sustainable economy and well-being.
Kulttuurinen identiteetti on pidemmällä tähtäimellä avainlinkki kestävän talouden ja hyvinvoinnin “hyvän kehän” tai “noidankehän” syntymisen kannalta.
In many ways, a strong collective identity can be a strength:
Vahva kollektiivinen identiteetti voi olla monilla tavoin vahvuus:
it can offer a strong basis for linking economic development in an all-encompassing manner to the development of well-being – while also legitimating the overall development model.
se voi tarjota vahvan perustan linkittää taloudellinen kehitys hyvinvoinnin kehitykseen kaikki mukaan ottavalla tavalla – joka näin samalla legitimisoi koko kehitysmallia.
A strong cultural collective identity could be a strength, especially if all inhabitants of Finland are viewed as ‘Finnish’ to the same degree, even if born elsewhere.
Vahva kulttuurinen kollektiivinen identiteetti voisi olla erityisesti vahvuus, jos kaikki maassa asuvat ihmiset nähtäisiin yhtä lailla “suomalaisina” riippumatta siitä ovatko he sattuneet syntymään alun perin jossakin muualla.
In such a case, by combining a strong collective cultural identity with strong willingness to integrate by people from different backgrounds, Finland could provide itself with an uncommonly powerful asset.
Tässä tapauksessa Suomi voisi luoda poikkeuksellisen vahvuuden yhdistämällä voimakkaan kollektiivisen kulttuurisen identiteetin muualta tulevien suhteen vahvaan integroivaan avoimuuteen.
(3) Culture of trust
(3) Luottamuksen kulttuuri
Finally, the third culturally important factor is the culture of trust.
Lopulta kolmas kulttuurisesti keskeinen tekijä on luottamuksen kulttuuri.
In this respect, the situation in Finland is more positive.
Tähän ulottuvuuteen sisältyy Suomen kannalta positiivisempi tilanne.
This culture of trust is one of the Finnish model’s greatest strengths; in the past, it has even enabled difficult ‘social contracts’ which have brought parties together; our model for sustainable growth now requires such a culture.
Luottamuksen kulttuuri on Suomen mallin suurimpia vahvuuksia, joka on aiemmin mahdollistanut vaikeatkin eri osapuolet yhteen tuovat “yhteiskuntasopimukset”, jollaista nyt myös kestävän kasvun malli edellyttää.
If Finland is unable to transform these three cultural factors, it may decline rather than flourish.
Jos Suomi ei kykene uudistamaan tässä mainittuja kolmea kulttuurisen tason tekijää, niin Suomella saattaa olla tulevaisuudessa edessään kukoistuksen sijaan kuihtumisen kohtalo.
Ultimately, everything depends on the type of culture that Finland allows to prevail:
Lopulta kaikki riippuu siitä minkälaisen kulttuurin Suomi antaa voittaa:
will it be a culture of creativity, openness and trust – or of their opposites?
luovuuden, avoimuuden ja luottamuksen kulttuurin – vai antaako se periksi niiden vastakohdalle?
Box 7.3. International research project:
Laatikko 7.3 Kansainvälinen tutkimushanke:
The Finnish model’s trump card is the ‘virtuous circle’ presiding over the development of information and human capital (Source:
Suomen mallin valttikortti on informationaalisen ja inhimillisen kehityksen ”hyvän kehä” (Lähde:
Castells & Himanen, 2013)
Castells & Himanen, 2013)
The Finnish model presents us with an exceptional opportunity: to form a competitive economy and self-reinforcing, all-encompassing ‘virtuous circle’ within welfare states.
Suomen mallin erityismahdollisuus on muodostaa vahvuudekseen kilpailukykyisen talouden ja kaikki mukaan ottavan hyvinvointivaltion välinen, toisiaan ruokkiva “hyvän kehä”.
Under such a development model, the welfare state would provide the basis for the development of human capital, i.e. a highly skilled, thriving people which provides continuity in the country’s economic success.
Tällaisessa kehitysmallissa inhimillinen kehitys tuottaa hyvinvointivaltion kautta osaavia ja hyvinvoivia ihmisiä jatkamaan talouden menestystä.
Continuation of welfare funding would be enabled by informational development, combining the leveraging of information technology with a new management and work culture.
Ja informationaalinen kehitys, jossa informaatioteknologian hyödyntäminen yhdistyy uuteen johtamis- ja työkulttuuriin, puolestaan mahdollistaa hyvinvoinnin rahoittamisen jatkamisen.
In order to be realised in Finland, such 'a virtuous circle' will require acceptance and trust-based willingness to participate in creating it.
Suomen ”hyvän kehän” mallin toteutuminen edellyttää sen hyväksyttävyyttä ja ihmisten luottamukseen perustuvaa halua osallistua siihen.
Low levels of trust and legitimacy are precisely what have led to problems in many of the other countries’ development models analysed during the international research project.
Juuri heikon luottamuksen ja alhaisen legitimiteetin tähden monet muut kansainvälisen tutkimushankkeen analysoimista eri maiden kehitysmalleista ovat ongelmissa.