natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This will benefit the viewers, in particular, as they will have more choice in terms of watching films and serials.
Tästä hyötyvät erityisesti katsojat, joille tarjotaan entistä enemmän vaihtoehtoja muun muassa elokuvien ja sarjaohjelmien katsomiseen.
Even though linear television continues to reach a majority of the population and its daily viewing times have grown, television viewing habits have changed over the past few years.
Myös television käyttötottumukset ovat muuttuneet viime vuosina, vaikka perinteinen lineaarinen televisio tavoittaa yhä valtaosan väestöstä ja television keskimääräinen päivittäinen katseluaika on kasvanut.
According to Finnpanel, for example, more than one in four households viewed television programmes with a computer in November 2010. At the same time, according to a survey by Statistics Finland, 16 per cent of 16–74-year-old Finns viewed or downloaded films with a computer or other equipment.
Esimerkiksi Finnpanel Oy:n ilmoittamien tietojen mukaan yli joka neljännessä kotitaloudessa katsottiin televisio-ohjelmia tietokoneelta marraskuussa 2010. Samanaikaisesti 16 prosenttia 16 – 74-vuotiaista suomalaisista katseli tai latasi elokuvia tietokoneelle tai muulle laitteelle tilastokeskuksen kyselytutkimuksen mukaan.
The information from Finnpanel Oy and Statistics Finland indicates that a significant percentage of Finns use the internet for retrieving and viewing of content.
Finnpanel Oy:n ja Tilastokeskuksen tiedot osoittavat merkittävän osuuden suomalaisista käyttävän internetiä sisältöjen hakemiseen ja katsomiseen.
Television content can be received and viewed with ever more varied equipment and user interfaces.
Televisiosisältöjä voidaan vastaanottaa ja katsella jatkuvasti kasvavalla valikoimalla erilaisia laitteita ja käyttöliittymiä.
New equipment used for viewing television content or as a television remote control, for example, includes tablet devices, smartphones, and television sets with an internet connection.
Keskeisiä uusia televisiosisältöjen seuraamiseen käytettäviä tai esimerkiksi television kaukosäätimenä toimivia laitteita ovat tablet-laitteet, älypuhelimet ja internetyhteydellä varustetut televisiot.
Game consoles too are used for viewing of television content.
Lisäksi myös pelikonsoleita käytetään televisiosisältöjen seuraamisessa.
From the perspective of the service-user, options and choices are becoming more versatile.
Palveluiden käyttäjän kannalta vaihtoehdot ja mahdollisuudet siis monipuolistuvat.
At the same time, there are challenges from the service-developer's point of view.
Samalla palveluiden kehittäjän kannalta tilanne näyttää haastavalta.
Already, there is a huge selection of equipment and device features on the market, with no foreseeable clarification of the overall situation.
Eri laitteiden sekä niiden ominaisuuksien kirjo on jo nyt valtava eikä näköpiirissä ole tilanteen selkeytymistä.
Creating separate solutions for each piece of equipment and screen size requires resources and effort, but there is no guarantee the effort will ever pay off.
Jokaiselle laitteelle ja näyttöruudun koolle kehitettävien erillisratkaisujen tekeminen vaatii resursseja ja panostuksia, joiden takaisinmaksu näyttää epävarmalta.
This is why solutions implemented with browsers are a strong option when the goal is to reach users in large numbers.
Tämän johdosta suuria käyttäjämääriä tavoiteltaessa nousevat selaimeen toteutettavat ratkaisut vahvaksi vaihtoehdoksi.
G-I-D-E (Growth, Innovation, Digital services and Evolution), an intelligent strategy for communications drafted at the Ministry of Transport and Communications, takes into account the changes taking place in the media field. The strategy aims at promoting cooperation between media students and the television business to ensure that the changing needs of market operators are better understood in content production.
Liikenne- ja viestintäministeriön viestinnän älystrategiassa eli KIDEssä (Kasvu, Innovaatiot, Digipalvelut ja Evoluutio) on myös huomioitu median muutos esimerkiksi edistämällä media-alan opiskelijoiden ja televisiotoimialan edustajien yhteistyötä muun muassa markkinatoimijoiden muuttuvien tarpeiden ymmärtämiseksi sisällöntuotannossa.
Radio industry
Radiotoimiala
Finland's radio industry consists of YLE's regional and nationwide public-service channels, alongside commercial regional and national radio stations.
Suomen radiotoiminta muodostuu Yleisradio Oy:n julkisen palvelun alueellisesta ja valtakunnallisesta radiotarjonnasta sekä kaupallisesta paikallisesta ja valtakunnallisesta radiotarjonnasta.
Five nationwide radio networks are reserved for YLE.
Yleisradio Oy:n käyttöön on varattu viisi valtakunnallista radioverkkoa.
Commercial radio operations use 12 nationwide and 55 regional or local frequency bands.
Kaupallisen radiotoiminnan käytössä on 12 valtakunnallista ja 55 alueellista ja paikallista taajuuskokonaisuutta.
For the licence term that began at the start of 2012, commercial radio licences were granted to four networks with more than 80 per cent coverage of the population, five networks with coverage of 55–80 per cent, one with coverage of 25 per cent, and two so-called urban networks.
Vuoden 2012 alusta alkaneelle uudelle toimilupakaudelle on kaupallisille radioille myönnetty toimilupia neljälle väestöpeitoltaan yli 80 prosenttia olevalle verkolle sekä viidelle peitoltaan 55 – 80 prosenttia olevalle verkolle, yhdelle 25 prosenttia peitoltaan olevalle verkolle sekä kahdelle ns. kaupunkiverkolle.
The licences are valid until the end of 2019.
Toimiluvat ovat voimassa vuoden 2019 loppuun.
The permanent licence system is complemented by short-term use of radio frequencies with which operations are allowed under a short-term licence granted by the Finnish Communications Regulatory Authority (FICORA).
Vakinaisten toimilupien järjestelmää täydentävät lyhytaikaisen radiotoiminnan taajuudet, joilla toimintaa saa harjoittaa Viestintäviraston myöntämien lyhytaikaisten toimilupien nojalla.
On average, Finns can listen to 20 analogue radio stations, but the number varies greatly with the listener’s place of residence.
Suomalaisilla on mahdollisuus kuunnella keskimäärin 20 analogista radiokanavaa asuinpaikallaan, mutta määrä vaihtelee suuresti asuinpaikasta riippuen.
Local radio stations have the important task of disseminating information on local issues.
Paikallisradioilla on tärkeä tehtävä paikallisena tiedonvälittäjänä.
Operations are typically small-scale.
Toiminta on tyypillisesti pienyrittäjätoimintaa.
Finns listen to the radio for, on average, more than three hours a day.
Suomalaiset kuuntelevat radiota keskimäärin yli 3 tuntia päivässä.
With radio too, hours increase with age: over-55-year-olds listen to the radio for over four hours a day, whereas the 9–14-year-olds listen for only one hour.
Radionkin osalta sen parissa käytetty aika nousee yleisön iän mukaan; yli 55-vuotiaat kuuntelevat radiota yli neljä tuntia päivässä ja 9–14-vuotiaat vain tunnin.
Of the 15–24 age group, up to 40 per cent listen to the radio at least monthly via the internet.
15–24-vuotiaista peräti 40 prosenttia kuuntelee kuukausittain radiota internetin välityksellä.
Radio is most commonly listened to in the mornings and during the working day.
Radion kuuntelu ajoittuu yleensä aamuun ja työpäivään.
Radio reaches nearly 80 per cent of Finns daily.
Radio tavoittaa päivittäin hieman alle 80 prosenttia suomalaisista.
In 2010, YLE transmitted almost 150 hours of daily programming on its nationwide stations.
Yleisradio Oy lähetti vuonna 2010 valtakunnallisilla kanavillaan ohjelmia yhteensä lähes 150 tuntia päivässä.
YLE’s domestic regional programming amounted to 125 hours a day.
Yleisradio Oy:n kotimaisten aluelähetysten tarjonta oli 125 tuntia.
Most private radio stations operate around the clock.
Yksityisistä radioasemista valtaosa toimii ympärivuorokautisesti.
Combined, they transmit 1,350 hours of programming daily.
Yhteenlaskettuna ne lähettävät päivittäin ohjelmaa yhteensä noin 1 350 tuntia.
Financial aspects of the radio industry
Radiotoimialan talous
As an industry, commercial radio is small.
Kaupallinen radiotoiminta on toimialana pieni.
In 2010, its share of the total mass-communication market was 1.3 per cent.
Sen osuus vuonna 2010 oli 1,3 prosenttia joukkoviestinnän kokonaismarkkinoista.
However, the value of private radio operations increased from EUR 40 million to EUR 57 million in 2000–2011, with 75 per cent of net sales consisting of nationwide advertising sales, and the remaining 25 per cent of local sales.
Yksityisen radiotoimialan arvo on kuitenkin kasvanut aikavälillä 2000–2011 40 miljoonasta eurosta 57 miljoonaan euroon. Liikevaihdosta 75 prosenttia kertyi valtakunnallisesta mainosmyynnistä ja loput 25 prosenttia paikallisesta.
Radio’s share of media advertising was approximately four per cent.
Mediamainonnasta radion osuus oli noin neljä prosenttia.
Approximately 95 per cent of the income of commercial radio is generated by advertising.
Kaupallisten radioiden tuloista noin 95 prosenttia tulee mainonnasta.
In 2010, the advertising income of radio stations amounted to EUR 52 million.
Vuonna 2010 radioiden mainostulot olivat 52 miljoonaa euroa.
In the 2000s, growth of the radio industry has mainly involved large nationwide or semi-national radio networks.
Radiomarkkinan kasvu on 2000-luvulla keskittynyt lähinnä suuriin valtakunnallisiin tai osavaltakunnallisiin ketjuradioihin.
In recent years, nationwide radio stations have been the engine of the industry, attracting the interest of advertisers and increasing the credibility of the radio industry as a whole.
Valtakunnalliset radiokanavat ovat toimineet viime vuosina toimialan vetureina ja lisänneet mainostajien silmissä kiinnostusta ja uskottavuutta koko radioalaa kohtaan.
Domestic programme production
Kotimainen ohjelmatuotanto
Television
Televisio
Finnish content has always been important in the Finnish television programme supply.
Suomen televisiotarjonnassa kotimaisella sisällöllä on ollut merkittävä asema.
In 2009, there were 776 film, video, and television-programme production companies, of which nearly 30 focused on full-length films and several dozen on documentaries.
Vuonna 2009 Suomessa oli 776 elokuvien, videoiden ja televisio-ohjelmien tuotantoyhtiöitä, joista pitkään elokuvaan keskittyneitä tuotantoyhtiöitä oli vajaa 30 ja dokumenttielokuvia tuottavia joitain kymmeniä.
The majority of audiovisual companies were independent television production companies, while 61 of the companies were actual television and radio operators.
Eniten audiovisuaalisella alalla oli itsenäisiä televisiotuotantoyhtiöitä. Varsinaisia televisio- ja radiotoiminnan yrityksiä oli 61 kappaletta.
Measured by net sales, television operations are the largest sector of the audiovisual industry.
Suomessa televisiotoiminta on suurin audiovisuaalisen sektorin toimija liikevaihtoa mitattaessa.
Television operations are, therefore, also the largest employer in the audiovisual sector.
Televisiotoiminta on myös audiovisuaalisen sektorin suurin työllistäjä.
According to a consultant survey, television companies purchased programmes worth approximately EUR 85 million from independent programme-producers in 2011. I
Konsulttiselvityksen mukaan televisioyhtiöt ostivat vuonna 2011 riippumattomilta ohjelmatuottajilta ohjelmia noin 85 miljoonalla eurolla.
ndependent companies also created films, commercial advertisements, and other productions.
Tämän lisäksi riippumattomat tuottajat tekevät elokuva-, mainos- ja muita tuotantoja.
Since the structural changes of the 1990s, most commercial television programmes have been sourced from independent production companies, with, in essence, only news programmes being produced by the television companies themselves.
1990-luvun rakenteellisten uudistusten jälkeen kaupallisessa televisiotoiminnassa valtaosa ohjelmista hankitaan riippumattomilta tuotantoyhtiöiltä ja lähinnä uutisohjelmia tehdään televisioyhtiöiden omina tuotantoina.
YLE continues to be a significant producer of programmes.
Yleisradio Oy:llä on edelleen merkittävää omaa ohjelmatuotantoa.
In the current media environment, production companies are highly dependent on purchases by commercial and public-service television companies.
Nykyisessä mediamaisemassa tuotantoyhtiöt ovat pitkälti riippuvaisia kaupallisten ja julkisen palvelun televisioyhtiöiden ostoista.
The majority of programmes created by production companies are commissioned, and opportunities for autonomous product development appear limited.
Tuotantoyhtiöt tekevät ohjelmia lähinnä tilauksesta. Mahdollisuudet omaehtoiseen tuotekehitykseen nähdään rajoitettuina.
Finnish television production is characterised by the key role of a single operator:
Suomen televisiotuotannolle on ominaista yhden toimijan suuri osuus:
more than half of the value of all production is created through YLE’s own programme production.
tuotannon arvosta runsaat puolet syntyy Yleisradio Oy:n omasta tuotannosta.
The other half consists of independently produced television programmes; films; television and film advertising; and communication, promotion, training, and user guide materials created for commercial use.
Toinen puoli muodostuu riippumattomasta televisiolle tarkoitetusta ohjelmatuotannosta sekä elokuvien, televisio- ja elokuvamainonnan ja yrityskäyttöön tarkoitetun tiedotus-, promootio-, koulutus- ja käyttöohjemateriaalin tuotannosta.
Game production, which in 2011 more or less had the same value as all of the above-mentioned production types combined, is excluded from the scope of this document.
Tarkastelun ulkopuolella on pelituotanto, jonka arvo vuonna 2011 oli melko tarkalleen yhtä suuri kuin edellä mainittujen tuotantomuotojen yhteensä.
Even though the game industry generates creative content that is to some extent similar to television or cinema, as an industry it is completely separate, with different operators, sources of financing, and business models.
Vaikka peliliiketoiminta tuottaakin osin samantapaisia ilmaisun muotoja kuin televisio tai elokuva, se on toimialana täysin erillinen: eri toimijat, eri rahoitus, eri liiketoimintamallit.
The business models of the game industry have more in common with the international software business than with content creation.
Pelialan liiketoimintamallit ovat lähempänä kansainvälistä ohjelmistoliiketoimintaa kuin sisältöliiketoimintaa.
Figure
Kuva
Structure of content creation in Finland.
Sisällöntuotannon rakenne Suomessa
The value of independent Finnish content production is approximately EUR 160 million a year, of which content creation accounts for approximately EUR 135 million, and technical production for EUR 38 million (including EUR 5–8 million for the use of YLE's production equipment in joint productions of YLE and independent production companies).
Suomessa riippumattoman sisältötuotannon arvo on noin 160 miljoonaa euroa, josta sisällöntuotannolle kuuluu noin 135 ja tekniselle tuotannolle 38 miljoonaa euroa (sisältää Yleisradio Oy:n tuotantokaluston käyttöä 5-8 M€ Yleisradio Oy:n ja riippumattomien tuotantoyhtiöiden yhteishankkeissa).
There is an overlap of approximately EUR 10 million a year in the net sales of companies consisting of content and technical production.
Sisältö- ja teknisessä tuotannossa on noin 10 miljoonaa euroa yhtiöiden liikevaihtojen päällekkäisyyttä.
The market for independent Finnish productions relies on the sourcing practices of television companies.
Suomalaiset riippumattomien tuotantojen markkinat ovat televisioyhtiöiden ostokäyttäytymisen varassa.
YLE itself emphasises its role as a major purchaser of Finnish content and a promoter of the nation’s mental advancement.
Yleisradio Oy itse painottaa yhtiön merkittävää roolia suomalaisen sisällön ostajana ja kansan henkisen kehityksen edistäjänä.
The decisions to develop programme content that were made by the YLE Administrative Council in April 2012 are a good example of this.
Tästä hyvänä esimerkkinä on yhtiön hallintoneuvoston huhtikuussa 2012 tekemät päätökset ohjelmasisältöjen kehittämiseksi.
For independent content-producers, Finnish television companies are major customers with great negotiating power; however, content-producers are increasingly able to offer their products also to customers who do not buy actual television content.
Vaikka suomalaiset televisioyhtiöt ovat riippumattoman sisältötuotannon suuria ja neuvotteluvoimaisia asiakkaita, pystyvät sisällöntuottajat tarjoamaan tuotteitaan yhä enemmän myös asiakkaille, jotka eivät osta varsinaista televisiosisältöä.
This other content includes internet content, such as online games and online advertising, and corporate promotional videos.
Tällaista muuta sisältöä ovat muun muassa internet-sisältö, kuten verkkopelit ja verkkomainonta sekä yritysten promootiovideot.
There is increasing overlap and synergy in the competencies and resources of independent operators who create targeted content for various needs.
Erilaisiin tarpeisiin kohdennettua sisältöä tuottavien riippumattomien toimijoiden osaamisessa ja resursseissa on yhä enemmän päällekkäisyyttä ja synergioita.
For this reason, it is appropriate to view these operators in the market as a single entity.
Tämän vuoksi toimijoiden asemaa markkinoilla on syytä käsitellä yhtenä kokonaisuutena.
Company consolidation is a major trend in independent content production.
Merkittävä trendi riippumattomassa sisällöntuotannossa koskee yhtiöiden yhdentymiskehitystä.
Finnish production companies are consolidating into larger entities in connection with and simultaneously with international consolidation.
Suomalaiset tuotantoyhtiöt yhdentyvät suuremmiksi kokonaisuuksiksi samanaikaisesti etenevän kansainvälisen yhdentymisen kanssa, osana sitä.
The Finnish company Broadcasters, for example, became part of the international media group Zodiak in 2005, when it was acquired by the Swedish Zodiak Television.
Esimerkiksi suomalainen Broadcasters tuli osaksi Zodiakia, kansainvälistä mediakonsernia, vuonna 2005, kun ruotsalainen Zodiak Television osti sen.
Currently, after acquisition of major national independent production companies, the turnover of the global group Zodiak Media is approximately EUR 600 million a year.
Tällä hetkellä tämän maailmanlaajuisen Zodiak Media –konsernin liikevaihto on noin 600 miljoonaa euroa sen ostettua merkittäviä kansallisia riippumattomia tuottajia.
The consolidation of national, Nordic, and international production companies will continue.
Kansallinen, pohjoismainen ja kansainvälinen tuotantoyhtiöiden konsolidoituminen tulee jatkumaan.
As a result of consolidation, content that is perceived to be domestic does, in fact, consist largely of imported international formats that have been tailored to local tastes.
Konsolidaatiokehityksen tuloksena kotimaiseksi sisällöksi mielletty ohjelmantarjonta onkin suurelta osin kansainvälisten formaattien maahantuontia ja niiden räätälöinti paikallisiin mieltymyksiin.
Compared to national-level competitors who base their operations on their own product and production development, adaptations of international formats create a major competitive advantage and benefits of scale for the production companies that own, import, or export these formats.
Kansainvälisten formaattien soveltaminen luo merkittäviä mittakaava- ja kilpailuetuja formaatit omistaville ja vieville tai maahantuoville tuotantoyhtiöille suhteessa niiden puhtaasti kansallisiin kilpailijoihin, jotka perustavat toimintansa omaan tuote- ja tuotantokehitykseensä.
Buyers too are happy to purchase programme ideas that have been tested elsewhere, reducing the business risks involved in the purchases.
Myös ostajat ostavat mielellään muilla markkinoilla testattuja ohjelmaideoita ja siten pienentävät ostoihinsa liittyviä liiketoimintariskejä.
Finnish content production is divided into television companies' own production and independent programme production.
Suomalainen sisällöntuotanto jakautuu televisioyhtiöiden omaan tuotantoon ja riippumattomaan ohjelmatuotantoon.
In practice, YLE accounts for all of the in-house production.
Yleisradio Oy muodostaa käytännössä yksin oman tuotannon.
MTV Media accounts for a nominal share of Finland’s production, consisting mainly of production technology for the news produced by the company.
MTV Medialla on nimellinen osa Suomen omasta tuotannosta, joka pääasiassa muodostuu yhtiön toimittamien uutisten tuotantotekniikasta.
The value of independent content and technical productions is equal to that of domestic production.
Sisällöllisen ja teknisen riippumattoman tuotannon arvo on samaa suuruusluokkaa oman tuotannon kanssa.
It is possible that, at some point, major telecommunications operators will become direct purchasers of independent content production.
Nähtävissä on, että myös suurimmat teleoperaattorit voivat jossain vaiheessa olla riippumattoman sisältötuotannon suoria ostajia.
Companies search for the content that best fits their subscribers, and this can be done most conveniently and cost-efficiently via purchasing directly from the content-producers rather than with television companies as intermediaries.
Yhtiöt hakevat konsepteihinsa juuri heidän tilaajilleen sopivaa sisältöä, mikä on vaivattomammin ja edullisemmin toteutettavissa suorana hankintana sisällöntuottajilta sen sijaan, että käytettäisiin televisioyhtiöitä välittäjinä.
Finnish independent content production has traditionally been buyer-driven.
Suomalainen riippumaton sisällöntuotanto on perinteisesti ollut ostajavetoista.
Three buyers – YLE, MTV Media, and Nelonen Media – have dominated the market.
Markkinoilla on ollut kolme ostajaa, Yleisradio Oy, MTV Media sekä Nelonen Media.
All of these companies have purchased similar volumes of content from independent producers.
Kunkin yhtiön ostot riippumattomilta tuottajilta ovat olleet samaa luokkaa.
In the last couple of years, the purchases of YLE have been cut to roughly half of the previous annual level of EUR 20 million.
Parin viime vuoden aikana Yleisradio Oy:n ostot ovat vähentyneet noin 20 miljoonan euron vuositasolta noin puoleen.
This change has affected operators unevenly and essentially changed the balance of supply and demand.
Muutos on kohdistunut toimijoihin epätasaisesti ja muuttanut olennaisesti kysynnän ja tarjonnan suhteita.
The stronger position of two of the buyers, MTV Media and Nelonen Media, has increased their purchasing power in relation to independent content-producers, whose position has in turn become weaker.
Kahden ostajan, MTV Median ja Nelonen Median, vahvistunut asema markkinoilla on lisännyt niiden ostovoimaa riippumattomiin sisällöntuottajiin nähden, joiden asema on puolestaan heikentynyt.
YLE's input to the development and growth of the creative Finnish content industry is particularly significant in the fields of drama, film, documentaries, and other works of this nature that can rarely be profitably purchased by commercial channels but whose value is great from the perspective of public service.
Yleisradio Oy:n panos suomalaisen luovan sisältöliiketoiminnan kehittämisessä ja kasvattamisessa on merkittävä erityisesti draamassa, elokuvissa, dokumenteissa ja muissa elokuvateoksissa, joiden ostaminen kaupallisille kanaville on harvoin kannattavaa, mutta joiden arvo julkisen palvelun näkökulmasta on suuri.
Roughly EUR 60 million of the company's annual income is directed to the Finnish creative industry and its domestic makers.
Yhtiön tuloista noin 60 miljoonaa euroa vuodessa puolestaan ohjautuu kotimaiseen luovaan talouteen ja sen kotimaisille tekijöille.
A
Julkisen palvelun rahoitusperustan muuttuminen verovaroihin perustuvaksi lisää julkisen palvelun yhtiön velvoitetta edistää kotimaista sisältötuotantoa sen eri muodoissaan.
T
SuomiTVn siirtyminen Fox International Channelsin omistukseen tuo uuden toimijan televisiomarkkinalle.
Its impact on Finnish content creation remains to be seen.
Uuden toimijan vaikutukset suomalaiseen sisällöntuotantoon ovat vielä avoinna.
Other new operators have entered the market.
Markkinoille on tullut myös muita uusia toimijoita.
A large share of the new production consists of sports programmes created for pay television.
Merkittävä osa tästä uudesta tuotannosta on maksutelevisiolle tehtyä, nyt valtaosaltaan urheilutuotantoa.
This production consists mostly of technical production.
Tämä urheilutuotanto on ollut lähinnä teknistä tuotantoa.