natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This phase was considered to have been achieved when US national missile defence systems positioned in Europe had reached initial operational capability under NATO command and control.
Tämä vaihe katsottiin saavutetuksi, kun
At the Lisbon Summit NATO agreed to pursue cooperation with Russia on strategic missile defence.
Lissabonissa sovittiin myös yhteistyöstä Venäjän kanssa strategisen tason ohjuspuolustuskyvyn luomisessa.
However, progress in the fledgling NATO-Russian missile defence cooperation has been slow.
Naton ja Venäjän yhteistyötunnustelut ovat kuitenkin edenneet hitaasti.
Whereas Russia’s point of departure entails a joint system and a ‘sectoral’ approach to the defence of Europe,
Venäjän lähtökohtana on ollut vaatimus yhteisestä järjestelmästä ja torjunnan jakamisesta maantieteellisiin sektoreihin.
NATO is aiming for cooperation between two separate systems, and has proposed the creation of a joint situation picture with Russia.
Nato tavoittelee yhteistyötä kahden erillisen järjestelmän välillä ja on esittänyt Venäjälle yhteisten tilannekuvajärjestelyjen luomista.
Through tangible cooperation NATO is trying to demonstrate that the system is not intended to be used against Russia.
Naton tavoitteena on konkreettisen yhteistyön kautta osoittaa Venäjälle, ettei järjestelmä ole suunnattu sitä vastaan.
The Lisbon Summit also raised the possibility of cooperation with partners.
Lissabonin huippukokouksessa tuotiin esille mahdollisuus yhteistyöhön myös kumppanimaiden kanssa.
2.4. The Organization for Security and Co-operation in Europe and the Council of Europe
2.4. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Etyj ja Euroopan neuvosto
The concept of wide, cooperative, equal and indivisible security is increasingly topical in strengthening stability and security in Europe.
Laajan, yhteistyövaraisen, tasavertaisen ja jakamattoman turvallisuuden käsite on entistä ajankohtaisempi Euroopan vakauden ja turvallisuuden vahvistamisessa.
At the OSCE’s Astana Summit Meeting in 2010 the participating countries recommitted themselves to the vision of a Euro-Atlantic and Eurasian security community stretching from Vancouver to Vladivostok.
Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Etyjin huippukokouksessa Astanassa 2010 osanottajavaltiot sitoutuivat tavoittelemaan turvallisuusyhteisön muodostumista Vancouverista Vladivostokiin ulottuvalla euroatlanttisella-euraasialaisella alueella.
In recent years the OSCE has particularly focused on election observation missions, democracy and conflict prevention.
Viimevuosina Etyjin toiminnassa on korostunut erityisesti vaalitarkkailu ja demokratiatyö sekä konfliktinesto.
In order to proceed with the unification process in the wider Euro-Atlantic and Eurasian area, which includes the Caucasus and Central Asia, it is imperative to resolve protracted political conflicts, reform arms control regimes and strengthen the commitment to common norms in practice.
Laajan euroatlanttisen ja euraasialaisen alueen, johon kuuluvat Kaukasia ja Keski-Aasia, yhtenäistymiskehityksen jatkamiseksi on olennaista, että pitkittyneet konfliktit saataisiin ratkaistuiksi, asevalvontajärjestelyt uudistetuiksi ja yhteisiin normeihin sitoutuminen vahvistumaan käytännössä.
Russia plays a pivotal role with regard to any progress in these questions.
Venäjän rooli on keskeinen, jotta näissä kysymyksissä voidaan edetä.
Mistrust between the Member States resonates in the debate on reforming the OSCE.
Jäsenmaiden keskinäisen luottamuksen puute heijastuu Etyjin uudistamista koskevassa keskustelussa.
Russia believes that the OSCE’s practical activities one-sidedly focus on achieving political change in countries that relate to its security interests.
Venäjä katsoo Etyjin käytännön toiminnan kohdistuvan yksipuolisesti sen turvallisuusetuihin liittyvien maiden poliittiseen muutokseen.
Election monitoring is a persistent point of contention.
Vaalitarkkailu on jatkuvan kiistan aiheena.
The impasse in the Conventional Armed Forces in Europe (CFE) Treaty negotiations creates distrust.
Tavanomaisia asevoimia Euroopassa rajoittavan sopimuksen umpikujatilanne luo epäluottamusta.
Even though the military equilibrium, as a whole, is not threatened in the area of the OSCE, military transparency as well as confidence and security-building measures are needed in regional and local conflicts.
Vaikka sotilaallinen vakaus Etyj-alueella kokonaisuutena ei ole uhattuna, alueellisissa ja paikallisissa ristiriidoissa tarvitaan sotilaallista avoimuutta sekä luottamusta ja turvallisuutta lisääviä toimia.
The significance of the OSCE must also be evaluated against the backdrop of Russia having begun to push for Eurasian integration, in which it has a leading role.
Etyjin merkitystä on arvioitava myös sitä taustaa vasten, että Venäjä on ryhtynyt ajamaan euraasialaista integraatiota, jossa sillä on johtorooli.
The geopolitical standing of Central Asian countries hinges on their location and natural resources.
Keski-Aasian maiden geopoliittinen asema määrittyy niiden sijainnin ja luonnonvarojen mukaan.
It is important to keep them within the sphere of OSCE commitments and assistance.
On tärkeätä pitää Keski-Aasian maat Etyjin velvoitteiden ja tukitoimien piirissä.
In November 2012 Mongolia was accepted as a new Member State of the OSCE.
Mongolia hyväksyttiin Etyjin jäseneksi marraskuussa 2012.
This opens up entirely new vistas for OSCE activities in Asia.
Tämä avaa uusia mahdollisuuksia kehittää Etyjin toimintaa Aasiassa.
The impact of the Middle East and Afghanistan on the security of wider Europe arises from geographical proximity as well as their strategic importance as zones of conflict. The spillover effects into the area of the OSCE can include Islamist extremism, the narcotics trafficking and the proliferation of WMDs.
Lähi-idän ja Afganistanin vaikutus laajan Euroopan turvallisuuteen johtuu sekä maantieteellisestä läheisyydestä että näiden alueiden strategisesta merkityksestä konfliktivyöhykkeenä, jonka heijastusvaikutuksiin Etyj-alueelle voi kuulua ääri-islamismi, huumekauppa ja joukkotuhoaseiden leviäminen.
The stabilisation of Afghanistan, following the end of ISAF operation  in 2014, will specifically impact the security of Central Asia and Russia.
Afganistanin vakauskehitys meneillään olevan ISAF-operaation päättymisen jälkeen 2014 vaikuttaa erityisesti Keski-Aasian ja Venäjän turvallisuuteen ja muodostaa jatkossakin tärkeän kansainvälisen turvallisuusyhteistyön kohteen.
It will continue to be an important target for international security cooperation.
Etyjin lisäksi Euroopan neuvosto vahvistaa yhteistä arvopohjaa.
In addition to the OSCE the Council of Europe strengthens the shared value base.
Euroopan neuvoston rooli demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion edistämisessä Euroopassa on keskeinen.
The Council of Europe plays a central role in consolidating democracy, human rights and the rule of law in Europe.
Euroopan neuvostolla on tärkeä rooli sopimusverkoston kehittäjänä.
The Council plays an important role in developing treaty regimes and it also continues to focus on promoting tolerance and advancing the rights of minorities.
Myös vähemmistöjen oikeuksien ajaminen ja suvaitsevaisuuden edistäminen jatkuvat Euroopan neuvoston työn painopisteinä.
Despite the states’ commitments and the long-standing efforts of the OSCE, the Council of Europe, other organisations and increasingly stronger civil societies, the zone of stable democracies has not expanded in recent years.
Huolimatta valtioiden sitoumuksista ja Etyjin, Euroopan neuvoston ja muiden järjestöjen pitkäjänteisestä työstä sekä kansalaisyhteiskuntien vahvistumisesta vakaan demokratian vyöhyke ei ole viime vuosina laajentunut.
The goal of reinforcing common values through the OSCE and the Council of Europe advances the creation of a security community in Europe.
Pyrkimys Etyjin ja Euroopan neuvoston kautta yhteisten arvojen vahvistamiseen edistää turvallisuusyhteisön kehittymistä Euroopassa.
3.\tab Security development in Finland’s neighbourhood
3.\tab Turvallisuuskehitys Suomen lähialueilla
3.1.\tab Cooperation in strengthening comprehensive security
3.1.\tab Yhteistyö laajan turvallisuuden vahvistamiseksi
The security situation is good in Finland’s neighbourhood.
Turvallisuuspoliittinen tilanne Suomen lähialueilla on hyvä.
The consolidation of cooperation in the Baltic Sea area and in the north, based on mutual interests, strengthens stability and promotes comprehensive security in Finland’s neighbourhood.
Alueellisen yhteistyön vakiintuminen Itämeren alueella ja pohjoisilla alueilla keskinäisten etujen pohjalta vahvistaa Suomen lähialueen vakautta ja edistää laajaa turvallisuutta.
Regional cooperation in Northern Europe is an important addition to the development in Europe and beyond.
Pohjois-Euroopan alueellinen yhteistyö on tärkeä panos eurooppalaiseen ja laajempaan kehitykseen.
Long-standing cooperation in Finland’s neighbourhood covers common problems such as environmental threats, nuclear safety, major accidents and disasters, cross-border organised crime, illicit immigration, cyber threats and issues related to public health.
Pitkäjänteinen yhteistyö Suomen lähialueilla kattaa yhteisiä ongelmia kuten ympäristöuhat, ydinturvallisuus, suuronnettomuudet, rajat ylittävä järjestäytynyt rikollisuus, laiton maahantulo, kyberuhat ja kansanterveydelliset kysymykset.
States around the Baltic Rim share the benefits of keeping the transit route open and accident-free as well as clean and viable.
Itämeren rantavaltioiden yhteinen etu liittyy kuljetusreitin pitämiseen avoimena, onnettomuuksista vapaana, puhtaana ja toimivana.
This supports stability in the region.
Tämä tukee alueen vakautta.
The Nord Stream Pipeline increases the significance of the Baltic Sea in economic interaction in which Russia and the European Union depend on each other.
Nord Stream -kaasuputki lisää Itämeren merkitystä taloudellisessa kanssakäymisessä, jossa EU ja Venäjä ovat toisistaan riippuvaisia.
The volume of oil transports in the Baltic Sea will grow sharply, which also increases the risks of accidents and environmental disasters in shipping.
Öljykuljetusten määrä Itämerellä kasvaa voimakkaasti, mikä lisää samalla merenkulun onnettomuus- ja ympäristöriskejä.
The Northern Dimension and the EU Strategy for the Baltic Sea Region fuse the Union’s collective prestige and resources into cooperation which has achieved good results, especially in the field of the environment.
Pohjoisen ulottuvuuden politiikka ja Euroopan unionin Itämeren alueen strategia tuovat unionin yhteisen painoarvon ja voimavarat yhteistyöhön, joka on tuottanut tuloksia erityisesti ympäristön alalla.
The Northern Dimension is a policy shared by the EU, Russia, Norway and Iceland.
Pohjoinen ulottuvuus on EU:n, Venäjän, Norjan ja Islannin yhteistä politiikkaa.
Concrete cooperation takes place within the framework of the Dimension to alleviate problems in areas such as wastewater management, nuclear safety, transport and infectious diseases.
Pohjoisen ulottuvuuden kumppanuuksien puitteissa tehdään konkreettista yhteistyötä mm. jätevedenpuhdistukseen, ydinturvaan, liikenteeseen ja tarttuviin tauteihin liittyvien ongelmien helpottamiseksi.
Russia’s participation in institutionalised regional cooperation is important, and new venues of cooperation are presently being sought.
Venäjän osallistuminen alueelliseen institutionalisoituneeseen yhteistyöhön on tärkeää ja uusia yhteistyömahdollisuuksia etsitään.
The EU Strategy for the Baltic Sea Region aims to improve cooperation between the actors in the area, and to better utilise the EU-funded programmes intended to improve the maritime environment, economic development, appeal and security of the Baltic Sea area.
EU:n Itämeren alueen strategia tähtää alueen toimijoiden välisen yhteistyön kehittämiseen ja unionin rahoittamien ohjelmien tehokkaampaan hyödyntämiseen Itämeren ympäristön, talouden kehityksen, vetovoimaisuuden ja turvallisuuden edistämiseksi.
The civilian authorities’ multilateral cooperative arrangements in Finland’s neighbourhood
Siviiliviranomaisten monenvälisiä yhteistoimintajärjestelyjä Suomen lähialueella sivu 71
The Arctic region
Arktinen alue
The consequences of climate change to the Arctic environment are profound.
Ilmastonmuutoksen seuraukset arktiselle ympäristölle ovat suuret.
It is estimated that temperatures will increase at about twice the global rate in the Arctic region.
Lämpötilojen nousun on arvioitu olevan noin kaksi kertaa voimakkaampaa arktisilla alueilla kuin maapallolla keskimäärin.
As a result of this the vegetation zones in the Arctic will shift, the diversity and distribution of fauna will change, the polar ice cap as a whole will continue to shrink and the permafrost will melt in places.
Lämpenemisen seurauksena arktiset kasvillisuusvyöhykkeet siirtyvät, eläinlajien monimuotoisuus ja levinneisyys muuttuvat, merijään pinta-ala ja lumipeite vähenevät ja ikirouta sulaa paikoitellen.
Climate change will increase the commercial utilisation of the northern sea routes (Northeast Passage, Northwest Passage) in the coming decades.
Ilmastonmuutoksen seurauksena pohjoisten merireittien (Koillis- ja Luoteisväylä, purjehdusreitti Pohjoisnavan poikki) kaupallinen hyödyntäminen kasvaa tulevina vuosikymmeninä.
There is great interest in exploiting the abundant natural resources of the Arctic region.
Kiinnostus arktisella alueella sijaitsevien erittäin huomattavien luonnonvarojen hyödyntämiseen on suuri.
The management of environmental issues requires improved technologies, better infrastructure and maritime safety as well as more sophisticated navigation systems. It also requires a balanced approach in the tolerance of the environment to Arctic business activities and tapping into international cooperation.
Ympäristöongelmien hallinta edellyttää teknologioiden, infrastruktuurin, meriturvallisuuden ja navigointijärjestelmien kehittämistä ja ympäristön reunaehtojen ja arktisten liiketoimintamahdollisuuksien yhteensovittamista kansainvälistä yhteistyötä hyödyntäen.
The development of transport routes as well as communications and logistics networks in the Northern Arctic Ocean is paramount to the economy of the northern regions.
Pohjoisten alueiden taloudelle Pohjoisen jäämeren liikenne-, viestintä- ja logistiikkayhteyksien kehittäminen on keskeisessä asemassa.
The oil and gas reserves are almost exclusively located on the continental shelves or in the economic zones of Arctic Ocean rim states and so they control the manner by which the resources will be brought online.
Jäämeren öljy- ja kaasuesiintymät sijaitsevat lähes kokonaisuudessaan rantavaltioiden mannerjalustoilla tai talousvyöhykkeillä, minkä takia niiden hyödyntäminen tapahtuu rantavaltioiden hallinnassa.
There are several unresolved questions pertaining to the rights of the coastal states of the region and these have to be resolved in accordance with international law.
Norjan ja Venäjän välillä saavutettiin 40 vuoden neuvottelujen jälkeen 2010 historiallisen merkittävä sopimus Barentsinmeren merirajasta.
The present international treaty regime, in particular the United Nations Convention on the Law of the Sea (UNCLOS), provides a basis for the handling of Arctic questions.
Tanskan/Grönlannin, Kanadan ja Yhdysvaltojen kesken on avoimia merirajakysymyksiä.
In 2010, after 40 years of negotiations Norway and Russia signed a historically important treaty on maritime delimitation and cooperation in the Barents Sea and the Arctic Ocean.
Lähivuosina YK:n mannerjalustatoimikunnan ratkaistavaksi tuodaan Venäjän, Kanadan ja Tanskan vaatimukset mannerjalustansa ulkorajan määrittämisestä.
There are still unresolved maritime delimitation issues between Denmark/Greenland, Canada and the United States.
Pohjoisten merialueiden osalta toimikunta on toistaiseksi antanut lopullisen suosituksensa vain Norjan mannerjalustan ulkorajasta.
In the coming years Russia, Canada and Denmark will make their submissions to the Commission on the Limits of the Continental Shelf regarding the extension of their continental shelves.
Alueen maiden kesken on avoinna useita rantavaltioiden oikeuksien ulottuvuutta koskevia kysymyksiä, jotka edellyttävät kansainväliseen oikeuteen perustuvia ratkaisuja.
As regards the northern sea areas, thus far the Commission has only adopted the final recommendations on the outer limits of Norway’s continental shelf.
Nykyinen kansainvälinen sopimuspohja, erityisesti YK:n merioikeusyleissopimus, muodostaa sääntelypohjan arktisten kysymysten käsittelemiseksi.
The United States has yet to ratify the Convention.
Yhdysvallat ei ole toistaiseksi ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimusta.
The Arctic Ocean rim states have agreed that they will attempt to resolve delimitation questions on the basis of international law and scientific data.
Rantavaltiot ovat sopineet, että rajanvetokysymykset pyritään ratkaisemaan kansainvälisen oikeuden mukaisesti ja tieteellisten selvitysten perusteella.
The ongoing assessments and their results will echo on the states’ views on Arctic cooperation.
Käynnissä oleva selvitystyö ja sen lopputulokset heijastuvat valtioiden suhtautumiseen arktiseen yhteistyöhön.
In their national Arctic strategies Russia and Canada emphasise their sovereignty in their Arctic regions.
Kansallisissa arktisissa strategioissaan Venäjä ja Kanada painottavat suvereniteettiaan arktisilla alueillaan.
The rim states are modernising their maritime surveillance and military equipment suited to the Polar regions, and the number of exercises in the vicinity of the region is on the rise.
Rantavaltiot uudistavat arktisille alueille sopivaa merivalvonta- ja sotilaallista kalustoaan ja harjoitukset alueen tuntumassa ovat lisääntymässä.
Russia does not want NATO or China to increase their presence in the Arctic region.
Venäjä ei halua Naton ja Kiinan lisäävän läsnäoloaan arktisella alueella.
When it comes to security policy the Arctic region is stable, and a military conflict in the area is considered to be unlikely.
Turvallisuuspoliittisesti arktinen alue on vakaa, ja sotilaallisen konfliktin mahdollisuutta alueella pidetään epätodennäköisenä.
Nonetheless, security developments in the region must be monitored.
Arktisen alueen turvallisuuspoliittista kehitystä on kuitenkin seurattava.
A goal shared by all Arctic Ocean rim states and the other Member States of the Arctic Council is to preserve and promote peaceful cooperation in the Arctic region.
Pohjoisen jäämeren rantavaltioiden ja muiden Arktisen neuvoston jäsenmaiden yhteinen tavoite on rauhanomaisen yhteistyön säilyminen ja edistyminen arktisilla alueilla.
Finland maintains close and wide-ranging relationships in its neighbourhood, and actively participates in establishing and developing cooperative structures in the area.
Suomi ylläpitää tiiviitä ja laaja-alaisia suhteita naapurustoon ja on osallistunut aktiivisesti lähialueensa yhteistyörakenteiden perustamiseen ja kehittämiseen.
Comprehensive cooperation in these structures promotes stability in Finland’s neighbourhood.
Näiden puitteissa tehtävä kattava yhteistyö vakauttaa Suomen turvallisuusympäristöä.
When it comes to Arctic questions Finland supports the efforts of international and regional organisations.
Arktisissa kysymyksissä Suomi tukee kansainvälisissä ja alueellisissa järjestöissä tehtävää työtä.
The Arctic Council, the Barents Euro-Arctic Council and the International Maritime Organisation (IMO) play important roles in Arctic questions.
Arktisella neuvostolla, Barentsin euroarktisella neuvostolla ja kansainvälisellä merenkulkujärjestöllä (International Maritime Organisation) IMO:lla on arktisissa kysymyksissä tärkeä asema.
The United Nations Convention on the Law of the Sea lays a comprehensive foundation for the terms of using and protecting the world's seas.
YK:n merioikeusyleissopimus antaa laajan perustan merten käytön ja suojelun sääntelylle.
The Arctic Council implements collaborative programmes in the field of sustainable development.
Arktisen neuvoston piirissä toteutetaan yhteistyöohjelmia kestävän kehityksen aloilla.
The Arctic Council, the Barents Euro-Arctic Council and the Council of the Baltic Sea States
Arktinen neuvosto, Barentsin euroarktinen neuvosto ja Itämeren valtioiden neuvosto
All three councils are intergovernmental cooperative fora which operate in their respective geographic areas.
Kaikki kolme neuvostoa ovat hallitustenvälisiä yhteistyöfoorumeja, jotka toimivat omilla maantieteellisillä alueillaan.
The Arctic Council was founded in 1996 and its Member States include the eight Arctic states and representatives of indigenous peoples. It comprehensively covers issues related to the region such as the environment, navigation, research and treaty regimes.
Vuonna 1996 perustettu Arktinen neuvosto, johon jäseninä kuuluvat kahdeksan arktisen valtion lisäksi alkuperäiskansojen edustajat, käsittelee kattavasti alueen kysymyksiä, kuten ympäristö, merenkulku, tutkimus ja sopimusverkosto.
The Netherlands, Spain, the United Kingdom, Poland, France and Germany have observer status in the Council.
Neuvoston tarkkailijamaita ovat Alankomaat, Espanja, Iso-Britannia, Puola, Ranska ja Saksa.
The Council was founded in 1993 and, in addition to its seven permanent members, observer states include the Netherlands, the United Kingdom, Italy, Canada, Poland, France, Germany and the United States.
Neuvosto perustettiin vuonna 1993 ja seitsemän varsinaisen jäsenen lisäksi sen tarkkailijamaita ovat Alankomaat, Iso-Britannia, Italia, Japani, Kanada, Puola, Ranska, Saksa ja Yhdysvallat
The Council of the Baltic Sea States was established in 1992 to promote democracy and economic development in the Baltic Sea Region.
Itämeren valtioiden neuvosto perustettiin vuonna 1992 edistämään demokraattista ja taloudellista kehitystä Itämeren alueella.
In addition to the Members of the Council there are observer states (the Netherlands, Spain, the United Kingdom, Italy, Slovakia, France, Romania, Ukraine, Belarus and the United States).
Varsinaisten jäsenten ohella neuvostossa on tarkkailijamaita (Alankomaat, Espanja, Iso-Britannia, Italia, Slovakia, Ranska, Romania, Ukraina, Valko-Venäjä ja Yhdysvallat).
The Nordic countries are forerunners in the provision of security. In addition, there is broad support for Nordic cooperation among Finns.
Pohjoismaat ovat edelläkävijöitä turvallisuuden tuottamisessa ja pohjoismaiselle yhteistyölle on Suomessa laaja kansalaisten tuki.
The Nordic countries make up a strong value community and an area of close interaction.
Pohjoismaat muodostavat vahvan arvoyhteisön ja tiiviin kanssakäymisen alueen.
There is a long tradition of active, practical cooperation between the civilian authorities.
Siviiliviranomaisten välinen yhteistyö on perinteisesti aktiivista ja käytännönläheistä.
The field of defence is the newest addition to this cooperation and is viewed favourably by the citizens.
Puolustusala on tuoreimpana kohteena kansalaisten myönteisenä pitämässä yhteistyössä.
The development of Nordic defence cooperation (NORDEFCO) was launched in 2008 by the joint initiative of the chiefs of defence of Finland, Norway and Sweden.
Pohjoismaisen puolustusyhteistyön (Nordefco) kehittäminen käynnistyi Suomen, Norjan ja Ruotsin puolustusvoimien komentajien tekemän aloitteen pohjalta vuonna 2008.
In 2009 the report of Thorvald Stoltenberg, the former foreign minister of Norway, gave it significant impetus as regards cooperation in Nordic foreign and security policy.
Sille on antanut merkittäviä virikkeitä vuonna 2009 annettu Norjan entisen ulkoministeri Thorvald Stoltenbergin raportti koskien pohjoismaista yhteistyötä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa.
The Nordic cooperation could be developed in three phases.
Yhteistyötä voidaan kehittää kolmessa vaiheessa.
The system should in principle be civilian and be designed for tasks such as monitoring the marine environment and pollution and monitoring of civilian traffic.
Järjestelmä olisi lähtökohtaisesti siviilijärjestelmä, ja se olisi tarkoitettu meriympäristön, saastumisen ja siviililiikenteen valvontaan.
One of its main responsibilities should be search and rescue.
Sen keskeisenä vastuualueena olisi etsintä- ja pelastustoiminta.