natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most frequently ( &gt; 25% of subjects) detected post-baseline RAVs in these subjects were amino acid substitutions V36M (61%) and R155K (68%) in subjects infected with genotype 1a viruses and T54A (42%), T54S (37%), A156S (26%) and V170A (32%) in subjects infected with genotype 1b viruses.
Kõige sagedamini ( &gt; 25%-l uuritavatest) tuvastatud algväärtusega võrreldes tekkinud RAV-id olid nendel patsientidel aminohappeasendused V36M (61%) ja R155K (68%) genotüüp 1a viirustega nakatunud patsientidel ja T54A (42%), T54S (37%), A156S (26%) ja V170A (32%) genotüüp 1b viirustega nakatunud patsientidel.
The most frequently observed adverse drug reactions in patients treated with delamanid (i.e. incidence &gt; 10%) are nausea (38.3%), vomiting (33%), and dizziness (30.2%).
Delamaniidiga ravitud patsientide kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed (st esinemissagedus &gt; 10%) on iiveldus (38,3%), oksendamine (33%) ja pearinglus (30,2).
The most frequently reported adverse effects with leflunomide are: mild increase in blood pressure, leucopenia, paraesthesia, headache, dizziness, diarrhoea, nausea, vomiting, oral mucosal disorders (e.g. aphthous stomatitis, mouth ulceration), abdominal pain, increased hair loss, eczema, rash (including maculo-papular rash), pruritus, dry skin, tenosynovitis, CPK increased, anorexia, weight loss (usually insignificant), asthenia, mild allergic reactions and elevation of liver parameters (transaminases (especially ALT), less often gamma-GT, alkaline phosphatise, bilirubin)).
Kõige sagedamini teatatud leflunomiidi kõrvalnähud (1/100 kuni &lt; 1/10) on: kergekujuline vererõhu tõus, leukopeenia, paresteesia, peavalu, peapööritus, diarröa, iiveldus, oksendamine, suu limaskesta kahjustused (nt aftoosne stomatiit, suuhaavandid), kõhuvalu, juuste suurenenud väljalangemine, ekseem, lööve (sealhulgas makulopapuloosne lööve), pruuritus, kuiv nahk, tenosünoviit, CPK tõus, anoreksia, kehakaalu langus (tavaliselt mitteoluline), asteenia, kerged allergilised reaktsioonid ja maksanäitajate tõus (transaminaasid (eriti ALAT), harvem gamma-GT, alkaalne fosfataas, bilirubiin)).
The most frequently reported adverse reactions ( &gt; 10 %) with brivaracetam treatment were: somnolence (14.3 %) and dizziness (11.0 %).
Brivaratsetaamravi puhul kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed ( &gt; 10%) olid unisus (14,3%) ja pearinglus (11,0%).
The most frequently reported adverse reactions (frequency common (≥ 1/100 to &lt; 1/10)) are: Fungal infections, urinary tract infection, candida infection, anaemia, anxiety, insomnia, dizziness, headache, hypertension, hypotension, gastrointestinal and abdominal pain, nausea, vomiting, constipation, diarrhoea, flatulence, bloating and distension, liver function tests abnormal (increased alanine aminotransferase (ALT), aspartate aminotransferase (AST) or alkaline phosphatase (ALP)), rash, pruritus, limb pain, serum creatine phosphokinase (CPK) increased, infusion site reactions, pyrexia, asthenia.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed (sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10)) on: Seeninfektsioonid, kuseteede infektsioonid, kandida infektsioonid, aneemia, ärevus, unetus, pearinglus, peavalu, hüpertensioon, hüpotensioon, gastrointestinaalne ja kõhuvalu, iiveldus, oksendamine, kõhukinnisus, kõhulahtisus, meteorism, maksafunktsiooni näitajate kõrvalekalded (suurenenud alaniinaminotransferaasi (ALAT), aspartaataminotransferaasi (ASAT) või alkaalse fosfataasi (ALP) sisaldus veres), lööve, sügelus, jäsemevalu, seerumi kreatiinfosfokinaasi (CPK) suurenemine, infusioonikoha reaktsioonid, palavik, asteenia.
The most important serious adverse reactions identified in the RCC or STS trials were transient ischaemic attack, ischaemic stroke, myocardial ischaemia, myocardial and cerebral infarction, cardiac dysfunction, gastrointestinal perforation and fistula, QT prolongation and pulmonary, gastrointestinal and cerebral haemorrhage, all adverse reactions being reported in &lt; 1 % of treated patients.
Kõige olulisemad tõsised kõrvaltoimed neerurakulise kartsinoomi ja pehmete kudede sarkoomi uuringutes olid transitoorne isheemiline atakk, isheemiline insult, müokardi isheemia, müokardi- ja ajuinfarkt, kardiaalne düsfunktsioon, seedetrakti perforatsioon ja fistul, QT-intervalli pikenemine ning kopsu-, seedetrakti- ja ajuverejooks, kõiki kõrvaltoimeid kirjeldati vähem kui 1 %-l ravi saanud patsientidest.
The most pronounced increases were observed in patients of low body weight ( &lt; 30 kg).
Kõige märgatavamat tõusu on täheldatud väikese kehakaaluga ( &lt; 30 kg) patsientidel.
The multicentre trial included 5 paediatric patients ( &lt; 18 years old), 3 of whom achieved CR.
Mitmekeskuselises uuringus osales 5 pediaatrilist patsienti ( &lt; 18-aastased), kolmel neist saavutati täielik remissioon.
The natural course of peripheral neuropathy to resolution to baseline due to cumulative toxicity of Abraxane after &gt; 6 courses of treatment was not evaluated and remains unknown.
Perifeerse neuropaatia loomulikku kulgu baastasemeni, mis on tingitud Abraxane’i kumulatiivsest toksilisusest pärast &gt; 6 ravikuuri, ei hinnatud ning see on teadmata.
The neutralising antibody responses in subjects &gt; 60 years were as follows:
Neutraliseerivate antikehade vastus &gt; 60aastastel uuritavatel oli järgmine.
The NO2 concentration should be maintained as low as possible and always &lt; 0.5 ppm.
NO2 kontsentratsioon tuleb hoida nii madal kui võimalik ja alati &lt; 0,5 ppm.
The NOAEL was &lt; 200 mg/kg/day for the dams and 200 mg/kg/day for the fetuses (equal to the MRHD on a mg/m2 basis).
NOAEL (No Observed Adverse Effect Level) oli emasloomadel &lt; 200 mg/kg ööpäevas ja loodetel 200 mg/kg ööpäevas (mis vastab soovituslikule maksimaalsele päevasele annusele inimesel mg/m2 kohta).
The NOAEL was &lt; 200 mg/kg/day for the dams and 200 mg/kg/day for the fetuses (equal to the MRHD on a mg/m2 basis).
Observed Adverse Effect Level) oli emasloomadel &lt; 200 mg/kg ööpäevas ja loodetel 200 mg/kg ööpäevas (mis vastab soovituslikule maksimaalsele ööpäevasele annusele inimesel mg/m2 kohta).
The number of patients who returned to a normal IIEF domain score ( &gt; 26) were 53% on vardenafil compared to 9% on placebo.
Patsientide arv, kellel taastus normaalne IIEF (International Index for Erectile Function) skoor ( &gt; 26), oli 53% vardenafiili grupis võrreldes 9%-ga platseebogrupis.
The number of patients with viral load &lt; 50 copies/mL was 9 of 13 for the same period.
Patsiente, kellel oli viiruse hulk &lt; 50 koopiat/ml, oli sama perioodi kohta üheksa 13- st.
The observed ACR 20 response rate at this timepoint was 91%.The reduction (RA-I) from Baseline in DAS28 (ESR) also was significantly greater (p &lt; 0.001) at Week 52 (RA-I) and Week 24 (RA-II) compared to placebo and maintained through 2 years in the open-label extension trial to RA-I.
Pidurdumine (RA-I) DAS28 (ESR) skoori osas oli oluliselt märkimisväärne (p &lt; 0,001) 52. nädalal (RA-I) ja 24. nädalal (RA-II) võrreldes platseeboga ja ravivastus säilis 2 aasta jooksul avatud jätku- uuringus RA-I.
The observed incidence of the less severe form of neutropenia (neutrophils &lt; 1.5x109/l) is 4.9% (2.5 cases per 100 patient-years).
Neutropeenia kergemate, leukopeeniana klassifitseeritud juhtude (neutrofiile &lt; 1,5x109/l) oli 4,9% (2,5 juhtu 100 patsiendi kohta aastas).
The occurrence of anaemia (haemoglobin &lt; 10 g/dl) has been observed in up to 15% of chronic hepatitis C patients in clinical trials on the combined treatment of Pegasys with ribavirin.
Kliinilistes uuringutes täheldati aneemiat (hemoglobiini tase &lt; 10 g/dl) 15%-l kroonilise C-hepatiidiga patsientidest, kes said kombineeritud ravi Pegasys`e ja ribaviriiniga.
The oral median lethal dose (LD50) of tolvaptan in rats and dogs is &gt; 2000 mg/kg.
Tolvaptaani suukaudne keskmine surmav annus (LD50) rottidel ja koertel on &gt; 2000 mg/kg.
The ORR was 27.9% and 0% for subjects in the cabozantinib arm and placebo arm, respectively (p &lt; 0.0001; Table 2).
ÜRM oli kabosantiniibi ja platseebot saavatetel uuritavatel vastavalt 27,9% ja 0% (p &lt; 0,0001; Tabel 2).
The overall incidence of transaminase increases &gt; 3 xULN (not necessarily comprising an adverse event) in the voriconazole clinical programme was 18.0% (319/1,768) in adults and 25.8% (73/283) in paediatric subjects who received voriconazole for pooled therapeutic and prophylaxis use.
Transaminaaside aktiivsuse tõusu üldist esinemissagedust &gt; 3 x normi ülempiirist (ei ole kõrvaltoime) täheldati vorikonasooliga läbi viidud kliinilistes uuringutes raviotstarbelise ja profülaktilise kasutamise koondanalüüsis kokku 18,0%-l (319/1768) vorikonasooli saanud täiskasvanud uuritavatest ja 25,8%-l (73/283) uuringus osalenud lastest.
The overall objective response rates in the all-randomised population (investigator assessment) were 25.7% (capecitabine) vs.
Objektiivne ravivastus (uurijate hinnangul) saavutati 25,7 % kapetsitabiiniga ravitud populatsioonist ning 16,7 % Mayo skeemi kasutanutest; p &lt; 0,0002.
The overall objective response rates in the all-randomised population (investigator assessment) were 25.7% (capecitabine) vs.
Objektiivne ravivastus (uurijate hinnangul) saavutati 25,7% kapetsitabiiniga ravitud populatsioonist ning 16,7% Mayo skeemi kasutanutest; p &lt; 0,0002.
The overall objective response rates in the all-randomised population (investigator assessment) were 25.7% (capecitabine) vs.
Objektiivne üldine ravivastus (uurijate hinnangul) saavutati 25,7 % kapetsitabiiniga ravitud populatsioonist ning 16,7 % Mayo skeemi kasutanutest; p &lt; 0,0002.
The overall therapeutic response rate also was similar for the daptomycin and SOC treatment arms for infections caused by MRSA, MSSA and Streptococcus pyogenes (see table below; ME population); response rates were &gt; 94% for both treatment arms across these common pathogens.
Üldine ravivastuse määr oli MRSA, MSSA ja Streptococcus pyogenes infektsioonide korral sarnane daptomütsiini ja standardravi rühmas (vt tablelit allpool; mikrobioloogiliselt hinnatav rühm); ravivastuse määr oli nende patogeenide korral mõlemas rühmas &gt; 94%.
The percentage of patients achieving biochemical control, including those patients with IGF-1 &lt; LLN was 25.9% in the pasireotide intramuscular use group and 0% in the octreotide intramuscular use group.
Biokeemilise kontrolli saavutanud patsientide protsent (sh normivahemiku alampiirist [LLN] madalama IGF-1 tasemega patsiendid) oli pasireotiidi intramuskulaarse manustamise rühmas 25,9% ja oktreotiidi intramuskulaarse manustamise rühmas 0%.
The percentage of patients achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/ml at Week 24 was lower in the paediatric patients receiving lopinavir/ritonavir tablets once daily (88.2%) than in patients receiving the twice-daily dosing (96.6%, p = 0.040), mainly due to lower adherence in the once-daily group.
Patsientide protsent, kes saavutasid 24. nädalal HIV-1 RNA näidu &lt; 50 koopiat/ml, oli lopinaviiri/ritonaviiri tablette üks kord ööpäevas saanud lastel madalam (88,2%) kui patsientidel, kes said kaks korda ööpäevas (96,6%, p = 0,040), peamiselt madalama ravijärgimuse tõttu üks kord ööpäevas saanute rühmas.
The percentage of patients achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/ml at Week 24 was lower in the paediatric patients receiving lopinavir/ritonavir tablets once daily (88.2%) than in patients receiving the twice-daily dosing (96.6%, p = 0.040), mainly due to lower adherence in the once-daily group.
Patsientide protsent, kes saavutasid 24. nädalal HIV-1 RNA näidu &lt; 50 tkoopiat/ml, oli lopinaviiri/ritonaviiri tablette üks kord ööpäevas saanud lastel madalam (88,2%) kui patsientidel, kes said kaks korda ööpäevas (96,6%, p = 0,040), peamiselt madalama ravijärgimuse tõttu üks kord ööpäevas saanute rühmas.
The percentage of patients with Grades 3-4 neutropenia (neutrophil counts &lt; 0.75 x 109/L) was higher in boceprevir-treated patients (29%) than in placebo-treated patients (17%), in combination with peginterferon alfa-2b and ribavirin.
Patsientide protsent, kellel oli 3. kuni 4. astme neutropeenia (neutrofiilide arv &lt; 0,75 x 109/l), oli kõrgem botsepreviiriga ravitud patsientide seas (29%) kui platseeboga ravitud patsientide seas (17%), kombinatsioonis alfa-2b-peginterferooni ja ribaviriiniga.
The percentage of patients with vitamin D insufficiency (serum 25-hydroxyvitamin D &lt; 37.5 nmol/l [ &lt; 15 ng/ml]) was significantly reduced by 62.5 % with VANTAVO (70 mg/2800 IU) vs. alendronate-only (12 % vs.
15. nädalal oli D-vitamiini vaegusega (seerumi 25-hüdroksüvitamiin D sisaldus &lt; 37,5 nmol/l ( &lt; 15 ng/ml)) patsientide protsent VANTAVO (70 mg/2800 RÜ) rühmas 62,5% võrra väiksem kui ainult alendronaati saanute rühmas (12% vs.
The period of onset of hepatocellular injury (by ALT elevations &gt; 3xULN) was within 3 to 14 months after initiating treatment and these increases were reversible, with ALT returning to &lt; 3xULN within 1 to 4 months.
Maksarakkude kahjustus (ALAT-i taseme tõus &gt; 3 x normi ülempiirist) tekkis 3 kuni 14 kuu möödumisel ravi alustamisest ja need tõusud olid pöörduvad, kuna ALAT-i tase taastus &lt; 3 x normi ülempiirist 1 kuni 4 kuuga.
The Pharmacokinetic (PK) profile of Iblias was evaluated in PTPs with severe haemophilia A following 50 IU/kg in 21 subjects ≥ 18 years, 5 subjects ≥ 12 years and &lt; 18 years and 19 subjects
Iblias’e farmakokineetilist (FK) profiili hinnati raske A-hemofiiliaga eelnevalt ravitud patsientidel pärast 50 RÜ/kg manustamist 21 osalejale vanuses ≥ 18 aastat, 5 osalejale vanuses ≥ 12 aastat ja
The Pharmacokinetic (PK) profile of Kovaltry was evaluated in PTPs with severe haemophilia A following 50 IU/kg in 21 subjects ≥ 18 years, 5 subjects ≥ 12 years and &lt; 18 years and 19 subjects
Kovaltry farmakokineetilist (FK) profiili hinnati raske A-hemofiiliaga eelnevalt ravitud patsientidel pärast 50 RÜ/kg manustamist 21 osalejale vanuses ≥ 18 aastat, 5 osalejale vanuses ≥ 12 aastat ja
The pharmacokinetic parameters of regadenoson have not yet been studied in the paediatric population ( &lt; 18 years).
Regadenosooni farmakokineetilisi näitajaid ei ole lastel ( &lt; 18-aastased) veel uuritud.
The pharmacokinetic profile of a 20 mg dose of tasimelteon was compared among 8 subjects with severe renal impairment (estimated glomerular filtration rate [eGFR] ≤ 29 mL/min/1.73m2), 8 subjects with end- stage renal disease (ESRD) (GFR &lt; 15 mL/min/1.73m2) requiring hemodialysis, and 16 healthy matched controls.
Tasimelteooni 20 mg annuse farmakokineetilist profiili võrreldi 8 raske neerukahjustusega patsiendi (hinnanguline glomerulaarfiltratsiooni kiirus [eGFR] ≤ 29 ml/min/1,73 m2), 8 lõppstaadiumis neeruhaigusega (ESRD) patsiendi (glomerulaarfiltratsiooni kiirus &lt; 15 ml/min/1,73 m2), kes vajasid hemodialüüsi, ja vastavusse viidud 16 terve isiku andmetega.
The pharmacokinetics and pharmacodynamics of dabigatran etexilate administered twice daily for three consecutive days (total 6 doses) at the end of standard anticoagulant therapy were assessed in an open-label safety and tolerability study in 9 stable adolescents (12 to &lt; 18 years).
Avatud ohutus- ja taluvusuuringus 9 stabiilses seisundis noorukiga (12... &lt; 18 aasta) hinnati dabigatraaneteksilaadi, mida manustati 2 korda ööpäevas kolmel järjestikusel päeval (kokku 6 annust) standardse antikoagulantravi lõpus, farmakokineetikat ja farmakodünaamikat.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to &lt; 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Darunaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni, manustatuna üks kord päevas, farmakokineetika 12-l RVR-i mittesaanud lapsel vanuses12… &lt; 18 aastat kehakaaluga vähemalt 40 kg näitas, et PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas põhjustab darunaviiri ekspositsiooni, mis on võrreldav sellega, mis saadi täiskasvanutel, kes saavad PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to &lt; 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Darunaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni, võetuna üks kord päevas, farmakokineetika 12-l RVR-i mittesaanud lapsel vanuses 12… &lt; 18 aastat kehakaaluga vähemalt 40 kg näitas, et PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas põhjustab darunaviiri ekspositsiooni, mis on võrreldav sellega, mis saadi täiskasvanutel, kes saavad PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to &lt; 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Darunaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni, võetuna üks kord päevas, farmakokineetika 12-l RVR-i mittesaanud lapsel vanuses12… &lt; 18 aastat kehakaaluga vähemalt 40 kg näitas, et PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas põhjustab darunaviiri ekspositsiooni, mis on võrreldav sellega, mis saadi täiskasvanutel, kes saavad PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to &lt; 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Darunaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni, võetuna üks kord päevas, farmakokineetika 12-l RVR-i mittesaanud lapsel vanuses12… &lt; 18 aastat kehakaaluga vähemalt 40 kg näitas, et PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas põhjustab samasuguse darunaviiri ekspositsiooni kui täiskasvanutel, kes saavad PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas.
The pharmacokinetics of dextromethorphan/quinidine have not been investigated systematically in elderly subjects (aged &gt; 65 years) although such subjects were included in the clinical programme (14% ≥65 years, 2% ≥75 years).
Dekstrometorfaani/kinidiini farmakokineetikat ei ole eakatel (vähemalt 65-aastased) süstemaatiliselt uuritud, kuigi sellised patsiendid osalesid kliinilises programmis (14% ≥ 65-aastaseid, 2% ≥ 75- aastased).
The pharmacokinetics of dolutegravir in 10 antiretroviral treatment-experienced HIV-1 infected adolescents (12 to &lt; 18 years of age) showed that Tivicay 50 mg once daily oral dosage resulted in dolutegravir exposure comparable to that observed in adults who received Tivicay 50 mg orally once daily.
Dolutegraviiri farmakokineetika 10-l varem retroviirusevastast ravi saanud HIV-1 infektsiooniga noorukil (vanuses 12 kuni &lt; 18 aastat) näitas, et Tivicay 50 mg üks kord ööpäevas suukaudse manustamise järgselt oli dolutegraviiri ekspositsioon võrreldav Tivicay’d 50 mg üks kord ööpäevas suu kaudu manustanud täiskasvanutel täheldatuga.
The pharmacokinetics of dulaglutide were evaluated in a clinical pharmacology study and were generally similar between healthy subjects and patients with mild to severe renal impairment (CrCl &lt; 30 ml/min), including end stage renal disease (requiring dialysis).
Dulaglutiidi farmakokineetikat hinnati kliinilise farmakoloogia uuringus ning see leiti olevat üldiselt sarnane nii tervetel isikutel kui kerge kuni raske neerukahjustusega patsientidel (CrCl &lt; 30 ml/min), sh lõpp-staadiumis neerupuudulikkusega (dialüüsi vajavad) patsiendid.
The pharmacokinetics of tocilizumab were determined using a population pharmacokinetic analysis on a database composed of 75 sJIA patients treated with 8 mg/kg (patients with a body weight ≥ 30 kg ) or 12 mg/kg (patients with a body weight &lt; 30 kg), given every 2 weeks.
Andmebaas hõlmas 75 süsteemse juveniilse idiopaatilise artriidiga patsienti, kes said raviks 8 mg/kg (patsiendid kehakaaluga  30 kg) või 12 mg/kg (patsiendid kehakaaluga &lt; 30 kg) iga 2 nädala järel.
The pharmacokinetics of Vipdomet in children and adolescents &lt; 18 years old has not been established.
Vipdometi farmakokineetika &lt; 18-aastastel lastel ja noorukitel ei ole kindlaks tehtud.
The pharmacokinetics of Viramune prolonged-release was assessed in study 1100.1518. Eighty-five patients (3 to &lt; 18 years) received weight or body surface area dose-adjusted Viramune immediate- release for a minimum of 18 weeks and then were switched to Viramune prolonged-release tablets (2 x 100 mg, 3 x 100 mg or 1 x 400 mg once daily) in combination with other antiretrovirals for 10 days.
Prolongeeritult vabaneva Viramune’i farmakokineetikat hinnati uuringus 1100.1518. Kaheksakümmend viis patsienti (vanuses 3...18 eluaastat) said kehakaalu või kehapindalaga kohandatud kiirelt vabaneva Viramune’i annust vähemalt 18 nädala vältel ning viidi seejärel 10 päevaks üle Viramune toimeainet prolongeeritult vabastavatele tablettidele (2 x 100 mg, 3 x 100 mg või 1 x 400 mg üks kord ööpäevas) kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste ravimitega.
The pharmacokinetics, safety and activity of saquinavir have been evaluated in an open label, multicenter study in 18 children aged 4 months to less than 6 years old in which saquinavir (50 mg/kg bid up to the adult dose of 1000 mg bid) was administered in combination with ritonavir oral solution (3 mg/kg bid for body weight from 5 to &lt; 15 kg, 2.5 mg/kg bid for body weight from 15 to 40 kg and 100 mg bid for body weight &gt; 40 kg) plus ≥2 background ARVs.
Sakvinaviiri farmakokineetikat, ohutust ja toimet hinnati avatud mitmekeskuselises uuringus, kus osales 18 last vanuses 4 kuud kuni alla 6 aastat ning mille käigus manustati sakvinaviiri (50 mg/kg kaks korda päevas kuni täiskasvanu annuseni 1000 mg kaks korda päevas) kombinatsioonis ritonaviiri suukaudse lahusega (3 mg/kg kaks korda päevas 5... &lt; 15 kg kaaluvate laste, 2,5 mg/kg kaks korda päevas 15...40 kg kaaluvate laste ja 100 mg kaks korda päevas &gt; 40 kg kaaluvate laste puhul), millele lisandus foonravi  2 retroviirusevastase ravimiga.
The pharmacokinetics, safety, tolerability and efficacy of PREZISTA/ritonavir twice daily in combination with other antiretroviral agents in 21 ART-experienced HIV-1 infected paediatric patients aged 3 to &lt; 6 years and weighing 10 kg to &lt; 20 kg was evaluated in an open-label, Phase II trial, ARIEL.
PREZISTA/ritonaviiri farmakokineetikat, ohutust, taluvust ja efektiivsust kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste ravimitega hinnati 21-l RVR-i varem saanud HIV-1 infektsiooniga lapsel vanuses 3... &lt; 6 aastat ja kehakaaluga 10... &lt; 20 kg avatud II faasi kliinilises uuringus ARIEL.
The pharmacokinetics, safety, tolerability and efficacy of PREZISTA/ritonavir twice daily in combination with other antiretroviral agents in 21 ART-experienced HIV-1 infected paediatric patients aged 3 to &lt; 6 years and weighing 10 kg to &lt; 20 kg was evaluated in an open-label, Phase II trial, ARIEL.
PREZISTA/ritonaviiri kaks korda päevas farmakokineetikat, ohutust, taluvust ja efektiivsust kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste ravimitega hinnati 21-l RVR-i varem saanud HIV-1 infektsiooniga lapsel vanuses 3... &lt; 6 aastat ja kehakaaluga 10... &lt; 20 kg avatud II faasi kliinilises uuringus ARIEL.
The pharmacokinetics, safety, tolerability and efficacy of PREZISTA/ritonavir twice daily in combination with other antiretroviral agents in 21 ART-experienced HIV-1 infected paediatric patients aged 3 to &lt; 6 years and weighing 10 kg to &lt; 20 kg was evaluated in an open-label, Phase II trial, ARIEL.
PREZISTA’t/ritonaviiri, mida manustati kaks korda päevas, farmakokineetikat, ohutust, taluvust ja efektiivsust kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste ravimitega hinnati 21-l RVR-i varem saanud HIV-1 infektsiooniga lapsel vanuses 3... &lt; 6 aastat ja kehakaaluga 10... &lt; 20 kg avatud II faasi kliinilises uuringus ARIEL.