natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients had disease severity stages 1 to 3 (modified Hoehn and Yahr) at ON, were treated with 3 to 8 daily doses of levodopa/DDCI and had a daily average OFF-time of at least 1.5 hours.
Patsientide haiguse raskusaste ON-faasis oli 1 kuni 3 (muudetud Hoehn &amp; Yahri skaala), patsiendid said 3...8 korda päevas levodopa/DDCI ravi ja nende ööpäevane OFF- faasi kestus oli keskmiselt vähemalt 1,5 h.
Patients had to be stably suppressed for at least six months prior to study entry, have no current or past history of resistance to the antiretroviral components of Stribild, and have HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL at screening.
Patsiendid pidid olema stabiilselt supresseeritud vähemalt kuus kuud enne uuringusse kaasamist, olemasoleva või varem esinenud resistentsuseta Stribild’i retroviirusevastaste komponentide suhtes ja sõeluuringu ajal pidi HIV-1 RNA olema &lt; 50 koopiat/ml.
Patients had to have been stably suppressed (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) for at least 6 months prior to screening.
Patsiendid pidid olema stabiilselt supresseeritud (HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml) vähemalt 6 kuud enne sõeluuringut.
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mmHg.
Kõikide ravigruppide patsiendid said tüüpiliselt 2 kuni 4 antihüpertensiivset ravimit (nt diureetikumi, beeta- adrenoblokaatorit, alfa-adrenoblokaaatorit), et saavutada ettenähtud vererõhu väärtus ≤ 135/85 mmHg või 10 mmHg süstoolse rõhu langus, kui algväärtus oli &gt; 160 mmHg.
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mmHg.
Kõikide ravigruppide patsiendid said tüüpiliselt 2 kuni 4 antihüpertensiivset ravimit (nt diureetikumi, beetaadrenoblokaatorit, alfa-adrenoblokaaatorit), et saavutada ettenähtud vererõhu väärtus ≤ 135/85 mmHg või 10 mmHg süstoolse rõhu langus, kui algväärtus oli &gt; 160 mmHg.
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mmHg.
Kõikide ravigruppide patsiendid said üldjuhul 2 kuni 4 antihüpertensiivset ravimit (nt diureetikumi, beeta- adrenoblokaatorit, alfa-adrenoblokaaatorit), et saavutada ettenähtud vererõhu väärtus ≤ 135/85 mmHg või 10 mmHg süstoolse rõhu langus, kui algväärtus oli &gt; 160 mmHg.
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mmHg.
Kõikide ravigruppide patsiendid said üldjuhul 2 kuni 4 antihüpertensiivset ravimit (nt diureetikumi, beeta-adrenoblokaatorit, alfa-adrenoblokaaatorit), et saavutada ettenähtud vererõhu väärtus ≤ 135/85 mmHg või 10 mmHg süstoolse rõhu langus, kui algväärtus oli &gt; 160 mmHg.
Patients in the Kyprolis, lenalidomide, and dexamethasone (KRd) arm demonstrated improved progression-free survival (PFS) compared with those in the lenalidomide and dexamethasone (Rd) arm, (HR = 0.69, with 1-sided p value &lt; 0.0001) which represents a 45% improvement in PFS or a 31% reduction in the risk of event as determined using standard objective International Myeloma Working Group (IMWG)/European Blood and Marrow Transplantation (EBMT) response criteria by an Independent Review Committee (IRC).
Kyprolis’e, lenalidomiidi ja deksametasooni rühma (KRd) patsientidel paranes progresseerumisvaba elulemus (PFS) võrreldes lenalidomiidi ja madalaannuselise deksametasooni rühma (Rd) patsientidega (HR = 0,69; 1-suunaline p-väärtus &lt; 0,0001), mis tähendab PFS paranemist 45% või juhtude riski vähenemist 31%, sõltumatu hindamiskomitee määratluse alusel vastavalt Müeloomi Rahvusvahelise töörühma (IMWG) ning Vere ja Luuüdi Siirdamise Euroopa Ühenduse (EBMT) sätestatud objektiivse ravivastuse standardkriteeriumitele.
Patients may be counted in more than one row. dICH=intracranial haemorrhage. eClinically overt bleeding associated with a fall in haemoglobin of ≥3 g/dL but &lt; 5 g/dL.
Patsiente võib rühmitada rohkem kui ühte rühma. dICH= intrakraniaalne hemorraagia. e kliiniliselt ilmne verejooks, mis on seotud hemoglobiinisisalduse langusega ≥3 g/dl, kuid &lt; 5 g/dl.
Patients over 60 years of age may be at greater risk for mild ( &gt; 3xULN) to severe ( &gt; 8xULN) elevation of ALT.
Üle 60-aastastel patsientidel võib olla suurem risk kerge ( &gt; 3 x ULN) kuni raske ( &gt; 8 x ULN) ALAT aktiivsuse suurenemise tekkeks.
Patients presenting end stage renal disease (creatinine clearance (CLCR &lt; 15 mL/min/1.73 m2), by their condition and the limited amount of data available should be treated with caution and monitored carefully during treatment (see sections 4.4 and 5.2).
Terminaalses staadiumis neeruhaigusega (kreatiniinikliirens (CLCR &lt; 15 ml/min/1,73 m2) patsientide kohta on andmeid piiratult, mistõttu peab nende ravimisel olema ettevaatlik ja neid ravi ajal hoolikalt jälgima (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
Patients randomized in the ACTIVE program were those presenting with documented AF, i.e., either permanent AF or at least 2 episodes of intermittent AF in the past 6 months, and had at least one of the following risk factors: age 75 years or age 55 to 74 years and either diabetes mellitus requiring drug therapy, or documented previous MI or documented coronary artery disease; treated for systemic hypertension; prior stroke, transient ischaemic attack (TIA), or non-CNS systemic embolus; left ventricular dysfunction with left ventricular ejection fraction &lt; 45%; or documented peripheral vascular disease.
ACTIVE programmi randomiseeriti patsiendid, kellel oli dokumenteeritud AF, st kas püsiv AF või vähemalt 2 vahelduvat AF episoodi viimase 6 kuu jooksul, ja vähemalt üks järgnevatest riskifaktoritest: vanus ≥75 aastat või vanus 55...74 aastat ja kas kaasuv diabeet, mis vajab medikamentoosset ravi või dokumenteeritud varasem MI või dokumenteeritud varasem südame isheemiatõbi; ravitav hüpertooniatõbi; eelnev insult, transitoorne ajuisheemiahoog (transient ischaemic attack, TIA) või embol suures vereringes väljaspool kesknärvisüsteemi; vasaku vatsakese düsfunktsioon koos vasaku vatsakese väljutusfraktsiooniga &lt; 45%; või dokumenteeritud perifeersete arterite ateroskleroos.
Patients receiving acetylsalicylic acid &amp; clopidogrel as per protocol*
Patsiendid, kes said uuringu protokolli kohaselt atsetüülsalitsüülhapet ja klopidogreeli
Patients requiring a titrated daily dose &gt; 8 mg buprenorphine /day may not find this regimen adequate.
Patsientidele, kes vajavad tiitritud ööpäevast buprenorfiini annust &gt; 8 mg ööpäevas, ei pruugi see režiim sobida.
Patients requiring a titrated daily dose &gt; 8 mg buprenorphine/day may not find this regimen adequate.
Patsientidele, kes vajavad tiitritud ööpäevast buprenorfiini annust &gt; 8 mg ööpäevas, ei pruugi see režiim sobida.
Patients should be carefully assessed for their ability to tolerate lenalidomide in combination, with consideration to age, ISS stage III, ECOG PS≤2 or CLcr &lt; 60 mL/min (see section 4.2 and 4.8).
Patsientide võimekust taluda kombinatsioonravi lenalidomiidiga tuleb hoolikalt hinnata, arvestades nende vanust ja kaasuvaid haigusi, ISS III staadiumi, ECOG PS ≤ 2 või CLcr &lt; 60 ml/min (vt lõigud 4.2 ja 4.8).
Patients should not be retreated with subsequent cycles of Abraxane until neutrophils recover to &gt; 1500 cells/mm3 and platelets recover to &gt; 100,000 cells/mm3 (see section 4.2).
Patsientidele ei tohi manustada järgnevaid Abraxane'i ravikuure, kuni neutrofiilide arv ei ole taastunud tasemel &gt; 1500 rakku/mm3 ja trombotsüütide arv taastunud tasemel &gt; 100 000 rakku/mm3 (vt lõik 4.2).
Patients studied were adults ( &gt; 18 years), with newly diagnosed differentiated papillary or follicular thyroid carcinoma, including papillary-follicular variant, characterised, principally (54 of 60), as T1-T2, N0-N1, M0 (TNM classification).
Uuritavad patsiendid olid täiskasvanud (vanemad kui 18 aastat) ja neil oli äsja diagnoositud diferentseerunud papillaarne või follikulaarne kilpnäärme vähk, sealhulgas papillaar- follikulaarne variant, mida põhimõtteliselt (54 juhul 60-st) sai iseloomustada kui T1-T2, N0-N1, M0 (TNM-klassifikatsiooni järgi).
Patients treated with Kentera experienced a highly statistically significant decrease in the number of urinary incontinence episodes per day from baseline to endpoint (the primary efficacy endpoint) compared with placebo (p &lt; 0.0001), as well as for the secondary endpoints: a decrease in the average daily urinary frequency (p=0.0017), and an increase in the average urine volume per void (p=0.0018).
Kenteraravi saanud patsientidel vähenes ravi lõpuks ravieelse tasemega võrreldes statistiliselt väga olulisel määral uriinipidamatuse juhtude arv päevas (esmane efektiivsuse tulemusnäitaja) võrreldes platseeboga (p &lt; 0,0001), samuti paranesid teisesed tulemusnäitajad: vähenes keskmine urineerimissagedus päevas (p = 0,0017) ja suurenes põie keskmine tühjendamismaht (p = 0,0018).
Patients treated with liraglutide had a significant decrease in body weight compared to that of patients treated with sitagliptin (­2.9 kg and ­3.4 kg vs ­1.0 kg, p0.0001).
Liraglutiidiga ravitud patsiendid saavutasid märkimisväärse kaalualanemise võrrelduna sitagliptiinravi saanud patsientidega (–2,9 kg ja -3,4 kg versus –1,0 kg, p &lt; 0,0001).
Patients weighing &lt; 60 kg should have a reduced maintenance dose of 5mg
Alla 60 kg kaaluvatel patsientidel tuleb kasutada väikseimat säilitusannust 5 mg.
Patients were considered to have impaired bone marrow reserve if they had any of the following: prior myeloablative therapy with stem cell support; prior external beam radiation to &gt; 25% of active marrow; a platelet count &lt; 100,000 cells/mm3; or neutrophil count &lt; 1,500 cells/mm3.
Patsientide luuüdi reserv loeti kahjustatuks, kui nad vastasid ühele järgmistest tingimustest: eelnev tüvirakkude toega müeloablatiivne ravi; eelnev väline kiiritusravi &gt; 25% luuüdi ulatuses; trombotsüütide arv &lt; 100 000 rakku/mm3; või neutrofiilide arv &lt; 1 500 rakku/mm3.
Patients were excluded if they had severe hepatic impairment, severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30ml/min), low body weight ( &lt; 50kg), active cancer, symptomatic PE or a recent history of DVT/PE ( &lt; 6 months) or superficial-vein thrombosis ( &lt; 90 days), or superficial-vein thrombosis associated with sclerotherapy or a complication of an IV line, or they were at high risk of bleeding.
Patsiendid lülitati uuringust välja, kui neil esines raske maksapuudulikkus, raske neerupuudulikkus (kreatiniini kliirens &lt; 30ml/min), väike kehakaal ( &lt; 50kg), olemasolev tuumor, sümptomaatiline PE või hiljutises anamneesis ( &lt; 6 kuud) DVT/PE või pindmiste veenide tromboos ( &lt; 90 päeva), või pindmiste veenide tromboos seoses skleroteraapiaga või intravenoosse infusioonisüsteemi komplikatsiooniga, või oli neil kõrgendatud risk verejooksudeks.
Patients were less than 12 years of age (15 were &lt; 6 years of age and 15 were 6 to
Patsiendid olid alla 12-aastased (15 olid &lt; 6-aastased ja 15 vanusevahemikus
Patients were required to have a baseline HIV-1 RNA concentration of at least 1500 copies/ml, were stratified by age (2 to &lt; 6 years, 6 to &lt; 12 years and 12 to 18 years) and randomized to receive one of two tipranavir with ritonavir dose regimens: 375 mg/m2/150 mg/m2 dose, compared to the 290 mg/m2/115 mg/m2 dose, plus background therapy of at least two non- protease inhibitor antiretroviral medicinal products, optimized using baseline genotypic resistance testing.
Patsiendid grupeeriti vastavalt vanusele (2...5-aastased, 6...11-aastased ja 12...18-aastased) ning randomiseeriti, saamaks üht kahest tipranaviiri/ritonaviiri annustamisrežiimist: 375 mg/m2/150 mg/m2 annust või 290 mg/m2/115 mg/m2 annust, lisaks taustravi vähemalt kahe mitte proteaasi inhibiitorite rühma kuuluva retroviirusevastase ravimiga, optimeerituna ravi alguse genotüübilise resistentsuse testimise alusel.
Patients were stratified according to region, iNHL subtype (follicular versus non-follicular), rituximab-refractory type (whether refractory to prior rituximab monotherapy or rituximab in combination with chemotherapy) and the number of prior therapies (≤2 versus &gt; 2).
Patsiendid stratifitseeriti piirkonna, iNHL-i alatüübi (folikulaarne versus mittefollikulaarne), rituksimabile refraktaarsuse tüübi (kas refraktaarne eelnevale rituksimabi monoteraapiale või rituksimabi ja kemoteraapia kombinatsioonile) ja eelnevalt saadud ravide arvu (≤ 2 versus &gt; 2) järgi.
Patients were stratified at randomization by age (≤75 versus &gt; 75 years), stage (ISS Stages I and II versus Stage III), and country.
Patsiendid kihitati juhuvaliku käigus vanuse (≤ 75 ja &gt; 75 aastat), staadiumi (ISS I ja II staadium vs III staadium) ja riikide järgi.
Patients were virologically suppressed (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) for at least 6 months before switching.
Patsiendid olid viroloogiliselt supresseeritud (HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml) vähemalt 6 kuud enne üleminekut.
Patients who had a BCVA score of &lt; 84 OR retinal thickness &gt; 250 microns by optical coherence tomography OCT and in the investigator’s opinion treatment would not put the patient at risk; were eligible to receive an OZURDEX treatment in an open label extension.
Patsiendid, kelle BCVA skoor oli &lt; 84 VÕI reetina paksus &gt; 250 mikromeetri optilise koherentse tomograafia (OCT) alusel ja kellel uuringu läbiviija arvates ravi ei suurendanud riski, võisid saada ravi OZURDEXiga avatud jätku-uuringu käigus.
Patients who had the following were excluded from the trial: creatinine clearance rates &lt; 15 mL/min, NYHA Class III to IV congestive heart failure, myocardial infarction within the last 4 months or those with left ventricular ejection fraction (LVEF) &lt; 40%.
Uuringusse ei kaasatud patsiente, kellel oli kreatiniini kliirens ˂ 15 ml/min, südame paispuudulikkuse III või IV klass NYHA määratluse alusel, müokardiinfarkt viimase 4 kuu jooksul või südame vasaku vatsakese väljutusfraktsioon (LVEF) ˂ 40%.
Patients who had the following were excluded from the trial: creatinine clearance rates &lt; 50 mL/min, NYHA Class III to IV congestive heart failure, or myocardial infarction within the last 4 months, disease progression during the treatment with a bortezomib-containing regimen, or progression during the first 3 months of initiating treatment with lenalidomide and dexamethasone, or progression at any time during treatment with lenalidomide and dexamethasone if this was the subject’s most recent line of therapy.
Uuringusse ei kaasatud patsiente järgmistel juhtudel: kreatiniinikliirens &lt; 50 ml/min, NYHA III kuni IV klassi kongestiivne südamepuudulikkus või müokardiinfarkt viimase 4 kuu jooksul, haiguse progresseerumine bortesomiibi sisaldava raviskeemi ajal või progresseerumine esimese 3 kuu jooksul pärast ravi alustamist lenalidomiidi ja deksametasooniga või progresseerumine mistahes ajal ravi vältel lenalidomiidi ja deksametasooniga, kui see oli uuritava kõige viimane raviskeem.
Patients who reach an absolute QT interval value &gt; 500 msec must be reassessed and immediate action must be taken to correct concomitant risk factors, if any, while the risk/benefit of continuing versus suspending TRISENOX therapy must be considered.
Patsiente, kelle absoluutne QT-intervall ületab 500 msek, tuleb uuesti uurida, kaasnevate riskitegurite olemasolul kõrvaldada need koheselt ning kaaluda kasu ja riske, mis kaasnevad TRISENOX-ravi jätkamise või peatamisega.
Patients whose menstrual bleeding became normal (PBAC &lt;
Patsiendid, kelle menstruaal- veritsus normaliseerus (PBAC &lt; 75)
Patients with a baseline eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2 treated with canagliflozin 100 mg and 300 mg exhibited mean improvements in percent change in body weight relative to placebo of -1.8% and -2.0%, respectively.
Patsientidel esialgse eGFR–iga 45 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2, keda raviti kanagliflosiin 100 mg ja 300 mg–ga, esines keskmine protsentuaalne kehakaalu muutus võrreldes platseeboga vastavalt –1,8% ja –2,0
Patients with a baseline eGFR &lt; 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl &lt; 60 mL/min had a higher incidence of adverse reactions associated with volume depletion (e.g., postural dizziness, orthostatic hypotension, hypotension) with incidences of 4.7%, 8.1%, and 1.5% on canagliflozin 100 mg, canagliflozin
Patsientidel, kelle esialgne eGFR oli &lt; 60 ml/min/1,73 m2 või CrCl &lt; 60 ml/min, esines vähenenud vedelikumahuga seotud kõrvaltoimete (nt posturaalne pearinglus, ortostaatiline hüpotensioon, hüpotensioon) suurem esinemissagedus: 4,7% kanagliflosiin 100 mg, 8,1% kanagliflosiin 300 mg ja
Patients with a baseline viral load &gt; 100,000 HIV-1 RNA copies/mL who experienced virologic failure exhibited a higher rate of treatment emergent resistance to the NNRTI class.
Viroloogilise ravivastuseta patsientidel, kelle viiruskoormus oli uuringu alguses &gt; 100 000 HIV-1 RNA koopiat/ml, esines sagedamini ravist tingitud resistentsust NNRTI-de klassi kuuluvate ainete suhtes.
Patients with a baseline viral load &gt; 100,000 HIV-1 RNA copies/mL who experienced virologic failure exhibited a higher rate of treatment emergent resistance to the NNRTI class.
Viroloogilise ravivastuseta patsientidel, kelle viiruskoormus oli uuringu alguses &gt; 100 000 HIV-1 RNA koopiat/ml, esines sagedamini ravist tingitud resistentsust NNRTI klassi kuuluvate ainete suhtes.
Patients with a CrCl &lt; 40 mL/min were excluded from the study (see section 5.1).
Patsiendid kreatiniini kliirensiga &lt; 40 ml/min lülitati uuringust välja (vt lõik 5.1).
Patients with a dipstick of ≥2+ for protein or a UPCR &gt; 1 or a protein/creatinine ratio (PCR) &gt; 100 mg/mmol should undergo a 24-hour urine collection.
Patsientidel, kelle uriini testribaanalüüsis on valk ≥2+ või uriini valgu/kreatiniini suhe on &gt; 1 või valgu/kreatiniini suhe (PCR) on &gt; 100 mg/mmol, tuleb koguda ööpäevane uriin.
Patients with a low body weight ( &lt; 60 kg) are more likely to experience higher plasma concentrations of posaconazole and should be closely monitored for adverse events.
Väikese kehakaaluga patsientidel (˂ 60 kg) on suurem tõenäosus posakonasooli suuremate plasmakontsentratsioonide tekkeks ning neid tuleb tähelepanelikult jälgida kõrvaltoimete osas.
Patients with a platelet count of 100,000/mm3 to 200,000/mm3 before starting Jakavi had a higher frequency of grade 3 or 4 thrombocytopenia compared to patients with platelet count &gt; 200,000/mm3 (64.2% versus 38.5%).
Patsientidel, kellel trombotsüütide arv enne ravi alustamist Jakaviga oli vahemikus 100 000 … 200 000/mm3, täheldati 3. või 4. raskusastme trombotsütopeeniat sagedamini kui patsientidel, kellel trombotsüütide arv enne ravi alustamist oli
Patients with baseline HbA1c &gt; 10% to ≤ 12%
Patsiendid, kelle esialgne HbA1c oli &gt; 10 kuni ≤ 12
Patients with baseline neutrophil counts of &lt; 1.5 x 109/L and/or thrombocyte counts of &lt; 100 x 109/L should not be treated with capecitabine.
Kui patsiendil on enne ravi alustamist neutrofiilide arv 1,5 x 109/l ja/või trombotsüütide arv 100 x 109/l, ei tohi kapetsitabiini manustada.
Patients with BCR-ABL &gt; 10% at 3 months
Patsiendid kellel 3 kuul oli BCR-ABL &gt; 10
Patients with BMI &gt; 30 kg/m2
Patsiendid, kelle KMI on &gt; 30 kg/m2
Patients with both CIRS &gt; 6 and CrCl &lt; 70 mL/min are more at risk of infections, including severe infections (see section 4.8).
Infektsioonide, sh tõsiste infektsioonide tekkerisk on suurem patsientidel, kellel on nii CIRS &gt; 6 kui CrCl &lt; 70 ml/min (vt lõik 4.8).
Patients with cardiac disease or risk factors such as a baseline LVEF value of &lt; 45% by multigated radionuclide (MUGA) scan, clinically significant cardiovascular abnormalities (equal to New York Heart Association [NYHA] grade 3 or 4), myocardial infarction within the last 6 months, severe arrhythmia, uncontrolled hypertension, uncontrolled angina, or prior cumulative doses of doxorubicin or equivalent exceeding 450 mg/m2 should receive careful risk versus benefit consideration before receiving treatment with Pixuvri.
Kui patsiendil on südamehaigus või selle riskitegurid, nagu algne LVEF väärtus &lt; 45% MUGA- skaneeringul (mitmeväravaline radionukleiidangiograafia), kliiniliselt olulised kardiovaskulaarsed kõrvalekalded (NYHA 3. või 4. aste), müokardiinfarkt viimase 6 kuu jooksul, rasked südame rütmihäired, ohjamata hüpertensioon, ravile raskesti alluv stenokardia, või kui patsiendi eelnevad doksorubitsiini või samalaadse ravimi kumulatiivsed annused ületavad 450 mg/m2, peab enne Pixuvri ravi hoolikalt kaaluma riski ja kasulikkuse suhet.
Patients with chronic renal failure, patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/minute and/or on haemodialysis.
Kroonilise neerupuudulikkuse või kreatiniini kliirensiga &lt; 50 ml/min ja/või hemodialüüsil patsiendid.
Patients with chronic renal failure, patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/minute and/or on haemodialysis.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsiendid või kui kreatiniini kliirens on &lt; 50 ml/min ja/või hemodialüüsil patsiendid.
Patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/minute must not be treated with PegIntron in combination with ribavirin (bitherapy or tritherapy) (see section 4.3).
Patsiente, kelle kreatiniini kliirens on &lt; 50 ml/minutis, ei tohi ravida kombineerides PegIntron’i ribaviriiniga (kaksik- või kolmikravi) (vt lõik 4.3).
Patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/minute must not be treated with PegIntron in combination with ribavirin (see ribavirin SmPC).
Patsiente, kelle kreatiniini kliirens on &lt; 50 ml/minutis, ei tohi ravida, kombineerides PegIntron’i ribaviriiniga (vt ribaviriini ravimi omaduste kokkuvõte).
Patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/minute must not be treated with ViraferonPeg in combination with ribavirin (bitherapy or tritherapy) (see section 4.3).
Patsiente, kelle kreatiniini kliirens on &lt; 50 ml/minutis, ei tohi ravida kombineerides ViraferonPeg’i ribaviriiniga (kaksik- või kolmikravi) (vt lõik 4.3).
Patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/minute must not be treated with ViraferonPeg in combination with ribavirin (see ribavirin SmPC).
Patsiente, kelle kreatiniini kliirens on &lt; 50 ml/minutis, ei tohi ravida, kombineerides ViraferonPeg’i ribaviriiniga (vt ribaviriini ravimi omaduste kokkuvõte).
Patients with Eastern Cooperative Oncology Group (ECOG) performance status at baseline of 2 experienced a higher incidence of serious infections compared to patients with ECOG performance status of &lt; 2.
Patsientidel, kelle sooritusvõime vastas ECOG (Eastern Cooperative Oncology Group) määratlusele 2, oli tõsiste infektsioonide tekkesagedus suurem kui patsientidel, kelle sooritusvõime ECOG määratluse alusel oli &lt; 2.
Patients with ECOG performance status at baseline of 2 experienced a higher incidence of serious infections compared to patients with ECOG performance status of &lt; 2.
Patsientidel, kelle sooritusvõime lähteväärtus ECOG määratluse alusel oli 2, oli tõsiste infektsioonide esinemissagedus suurem kui patsientidel, kelle sooritusvõime ECOG määratluse alusel oli &lt; 2.
Patients with eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2
Patsiendid, kelle eGFR oli 45 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2
Patients with elevated liver enzymes &gt; 2 ULN were excluded from the main trials.
Peamistesse uuringutesse ei lülitatud patsiente, kelle maksaensüümide tase oli üle kahekordse normi piiri (ULN).
Patients with elevated liver enzymes &gt; 2 ULN were excluded in controlled clinical trials investigating the VTE prevention following elective hip or knee replacement surgery.
Kontrollitud kliinilistesse uuringutesse, milles uuriti venoosse trombemboolia vältimist pärast plaanilist puusa- või põlveliigese kirurgilist asendamist, ei lülitatud patsiente, kelle maksaensüümide tase oli üle kahekordse normi piiri (ULN).