natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Other medically significant sequelae of overdose include delirium, convulsion, coma, possible neuroleptic malignant syndrome, respiratory depression, aspiration, hypertension or hypotension, cardiac arrhythmias ( &lt; 2 % of overdose cases) and cardiopulmonary arrest.
Muude meditsiiniliselt tähtsate tagajärgede hulka kuuluvad deliirium, krambid, kooma, võimalik Maliigne neuroleptikumisündroom, hingamistegevuse pärssimine, (võõrkehade, vedelike) aspiratsioon, vererõhu tõus või langus, südamearütmiad ( &lt; 2 % üleannustamise juhtudest) ja südame- ning hingamistegevuse seiskumine.
Other medically significant sequelae of overdose include delirium, convulsion, coma, possible neuroleptic malignant syndrome, respiratory depression, aspiration, hypertension or hypotension, cardiac arrhythmias ( &lt; 2% of overdose cases) and cardiopulmonary arrest.
Muude meditsiiniliselt tähtsate tagajärgede hulka kuuluvad deliirium, krambid, kooma, võimalik maliigne neuroleptikumisündroom, hingamistegevuse pärssimine, (võõrkehade, vedelike) aspiratsioon, vererõhu tõus või langus, südamearütmiad ( &lt; 2 % üleannustamise juhtudest) ja südame- ning hingamistegevuse seiskumine.
Other side effects have been reported with the use of at least one of the following: ProQuad, previous formulations of monovalent and of the combined measles, mumps, and rubella vaccines manufactured by Merck &amp; Co., Inc., or varicella vaccine live (Oka/Merck).
Vähemalt ühe järgnevalt toodud preparaadi, ProQuadi, Merck &amp; Co., Inc. poolt toodetud ühevalentsete ja kombineeritud leetrite, mumpsi ja punetiste vaktsiinide või tuulerõugete elusvaktsiini (Oka/Merck) manustamise järgselt on kirjeldatud ka teisi kõrvaltoimeid.
Other signs and symptoms of IBS-C including bloating, complete spontaneous bowel movement (CSBM) frequency, straining, stool consistency, were improved in linaclotide treated patients vs. placebo (p &lt; 0.0001) as shown in the following table.
IBS-C muud tunnused ja sümptomid, sealhulgas puhitus, täieliku spontaanse defekatsiooni (ing k complete SBM, CSBM) sagedus, pingutamine ja väljaheite konsistents, paranesid linaklotiidiga ravitud patsientidel võrreldes platseebot saanud patsientidega (p &lt; 0,0001) nagu on näidatud järgmises tabelis.
Other studies: p-values compared each efalizumab group with placebo using Fisher’s exact test within each study. p &lt; 0.001.
Teised uuringud: P-väärtused iga uuringu kohta, kui efalizumabi rühma tulemusi võrreldi platseeborühma omadega Fischer’i eksaktsustesti alusel.
Out of the 59 patients who responded with complete viral suppression ( &lt; 50 copies/ml) at week 48, 47 patients (80% of the responders at week 48) remained responders at week 96.
ravivastusega patsientide seast, kellel ilmnes täielik viiruse supressioon ( &lt; 50 koopiat/ml) 48. nädalal, säilis 96. nädalaks ravivastus 47 patsiendil (80% ravivastusega uuritavatest 48.nädalal).
Outcome: Four of the 15 subjects had full recovery (within 5 % of baseline) and 5 had partial recovery (within the normal range, but &gt; 5 % below baseline).
Tulemus: Neli patsienti 15-st paranes täielikult (algtasemest kuni 5 %), 5 patsienti paranes osaliselt (normi piires, kuid &gt; 5 % algtasemest).
Over 12 months, a statistically significant increase in mean lumbar spine BMD, main efficacy criteria (E (SE) = 5.32% (0.75); 95%CI = [3.86 ; 6.79]; p &lt; 0,001), similar to that observed in the pivotal anti- fracture phase III studies carried-out inpostmenopausal women, was observed.
Sarnaselt pöördelistele luumurruvastastele 3. faasi uuringutele, mis teostati postmenopausis olevatel naistel, täheldati 12 kuu pärast statistiliselt olulist nimmepiirkonna luumassi tiheduse suurenemist, peamine efektiivuse kriteerium (E (SE) = 5,32% (0,75); 95%CI = [3,86 ; 6,79]; p &lt; 0,001).
Over 26 weeks, Ultibro Breezhaler statistically significantly reduced the use of rescue medication (salbutamol) by 0.96 puffs per day (p &lt; 0.001) compared to placebo, 0.54 puffs per day (p &lt; 0.001) compared to tiotropium and 0.39 puffs per day (p=0.019) compared to fluticasone/salmeterol.
26 nädala jooksul vähendas Ultibro Breezhaler statistiliselt oluliselt hooravimi (salbutamool) kasutamist 0,96 inhalatsiooni võrra päevas (p &lt; 0,001) võrreldes platseeboga, 0,54 inhalatsiooni võrra päevas (p &lt; 0,001) võrreldes tiotroopiumiga ja 0,39 inhalatsiooni võrra päevas (p=0,019) võrreldes flutikasooni/salmeterooliga.
Over 26 weeks, Ulunar Breezhaler statistically significantly reduced the use of rescue medication (salbutamol) by 0.96 puffs per day (p &lt; 0.001) compared to placebo, 0.54 puffs per day (p &lt; 0.001) compared to tiotropium and 0.39 puffs per day (p=0.019) compared to fluticasone/salmeterol.
26 nädala jooksul vähendas Ulunar Breezhaler statistiliselt oluliselt hooravimi (salbutamool) kasutamist 0,96 inhalatsiooni võrra päevas (p &lt; 0,001) võrreldes platseeboga, 0,54 inhalatsiooni võrra päevas (p &lt; 0,001) võrreldes tiotroopiumiga ja 0,39 inhalatsiooni võrra päevas (p=0,019) võrreldes flutikasooni/salmeterooliga.
Over 26 weeks, Xoterna Breezhaler statistically significantly reduced the use of rescue medication (salbutamol) by 0.96 puffs per day (p &lt; 0.001) compared to placebo, 0.54 puffs per day (p &lt; 0.001) compared to tiotropium and 0.39 puffs per day (p=0.019) compared to fluticasone/salmeterol.
26 nädala jooksul vähendas Xoterna Breezhaler statistiliselt oluliselt hooravimi (salbutamool) kasutamist 0,96 inhalatsiooni võrra päevas (p &lt; 0,001) võrreldes platseeboga, 0,54 inhalatsiooni võrra päevas (p &lt; 0,001) võrreldes tiotroopiumiga ja 0,39 inhalatsiooni võrra päevas (p=0,019) võrreldes flutikasooni/salmeterooliga.
Over 50% of responders who were transfusion dependent at baseline, had &gt; 80% reduction in both platelet and RBC transfusion requirements compared to baseline.
Üle 50% ravivastuse saajatest, kes olid ravile eelnevalt sõltuvad vereülekannetest, vähenes nii trombotsüütide kui erütrotsüütide ülekannete vajadus &gt; 80% võrreldes ravieelsega.
Over 64 weeks, this reduction was 0.76 puffs per day (p &lt; 0.001) compared to tiotropium.
64 nädala jooksul vähenes hooravimi kasutamine 0,76 inhalatsiooni võrra päevas (p &lt; 0,001) võrreldes tiotroopiumiga.
Over the course of the study, the overall estimated mean (SD) difference in HbA1c between thesitagliptin and placebo groups was 0.29 % (0.01), 95 % CI (-0.32, -0.27); p &lt; 0.001.
Kogu uuringu kestel oli keskmine HbA1c väärtuste üldine hinnanguline erinevus (SD) sitagliptiini ja platseebo rühmade vahel 0,29% (0,01), 95% CI (-0,32; -0,27); p &lt; 0,001.
Overall approximately 34% of patients were FIGO Stage III optimally debulked with gross residual disease, 40% Stage III sub-optimally debulked, and 26% were Stage IV patients.
Üldiselt oli ligikaudu 34%-l patsientidest optimaalselt eemaldatud (jääkkasvaja &lt; 1 cm) FIGO III staadiumi kasvaja, 40%-l patsientidest suboptimaalselt eemaldatud (jääkkasvaja &gt; 1 cm) III staadiumi kasvaja ning 26% olid staadiumi patsiendid.
Overall at week 24, treatment with tenofovir disoproxil fumarate resulted in 66% (35/53) of patients with HBV DNA &lt; 400 copies/ml ( &lt; 69 IU/ml) versus 69% (36/52) of patients treated with emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate (p = 0.672).
24. nädalaks oli üldiselt tenofoviirdisoproksiilfumaraati sisaldava raviskeemi tulemusena 66%-l (35/53) patsientidest HBV DNA &lt; 400 koopiat/ml ( &lt; 69 RÜ/ml) versus 69% (36/52) patsientidest, keda raviti emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiilfumaraadiga (p = 0,672).
Overall response and a subgroup analysis of the virologic response ( &lt; 50 HIV-1 RNA copies/mL) at both 48 weeks and 96 weeks, and virologic failure by baseline viral load (pooled data from the two Phase 3 clinical studies, TMC278-C209 and TMC278-C215, for patients receiving the FTC/TDF BR) is presented in Table 4.
Tabelis 4 on esitatud üldine ravivastus ja alamrühma analüüs viroloogilise ravivastuse ( &lt; 50 HIV-1 RNA koopiat/ml) kohta nii 48. nädalal kui ka 96. nädalal ja viroloogilise vastuse puudumise kohta algse viiruskoormuse alusel (kahe III faasi kliinilise uuringu, TMC278-C209 ja TMC278-C215, koondandmed patsientide kohta, kes said FTC/TDF taustravi).
Overall, a significantly greater proportion of eltrombopag subjects (40%) compared with placebo subjects (3%) achieved the primary endpoint (Odds Ratio: 18.0 [95% CI: 2.3, 140.9] p &lt; 0.001) which was similar across the three age cohorts (Table 6).
Kokkuvõttes saavutas esmase tulemusnäitaja oluliselt suurem osakaal eltrombopaagiga ravitud patsiente (40 %) võrreldes platseeborühmaga (3 %) (riskisuhe: 18,0 [95 % CI: 2,3; 140,9] p &lt; 0,001), see tulemus oli kõigis kolmes vanusekohordis sarnane (tabel 6).
Overall, the efficacy, safety and tolerability profile of Ilaris in elderly patients ≥ 65 years of age was comparable to patients &lt; 65 years of age.
Üldiselt oli Ilaris’e efektiivsuse, ohutuse ja taluvuse profiil eakatel ≥ 65 aasta vanustel patsientidel võrreldav &lt; 65 aasta vanuste patsientidega.
Overall, the most common adverse reactions reported by CTC grade 2 and higher in the &gt; =20% are hypersensitivity including anaphylactic reaction, febrile neutropenia, anaemia, hyperglycaemia platelet count decreased, neutrophil count decreased, blood bilirubin increased.
Kokkuvõttes on kõige sagedasemad CTC 2. ja kõrgema astme kõrvaltoimed sagedusega &gt; = 20% ülitundlikkus, sh anafülaktiline reaktsioon, febriilne neutropeenia, aneemia, hüperglükeemia, trombotsüütide arvu vähenemine, leukotsüütide arvu vähenemine ja vere bilirubiinitaseme tõus.
Overall, the subject incidence of certain adverse events (including cardiac arrhythmias, cardiac failure (see section 4.4), dyspnoea, leukopenia and thrombocytopenia) in clinical trials with Kyprolis was higher for patients who were ≥ 75 years of age compared to patients who were &lt; 75 years of age.
Teatud kõrvaltoimete (k.a südame rütmihäired, südamepuudulikkus (vt lõik 4.4), düspnoe, leukopeenia ja trombotsütopeenia) tekkesagedus uuritava kohta Kyprolis’e kombinatsioonravi kliinilistes uuringutes oli suurem patsientidel vanuses ≥ 75 aastat kui patsientidel vanuses &lt; 75 aasatat.
Overall, these effects on hypoglycaemia risk were consistently observed whatever the age, gender, BMI and duration of diabetes ( &lt; 10 years and ≥10 years) in Toujeo-treated patients compared to insulin glargine 100 units/ml-treated patients.
Hüpoglükeemia riski üldist vähenemist Toujeo’ga ravitud patsientidel, võrreldes 100 ühikut/ml sisaldava glargiin-insuliiniga, täheldati ühtviisi, sõltumata vanusest, soost, KMI-st ja suhkurtõve kestusest ( &lt; 10 aastat ja ≥10 aastat).
Overdosing with Episalvan is unlikely: in patients in which wound sizes &gt; 300 cm2 were repeatedly treated with Episalvan, no betulin plasma levels could be detected.
Episalvani üleannustamine ei ole tõenäoline: patsientidel, kellel haavu suurusega &gt; 300 cm2 raviti korduvalt Episalvaniga, ei tuvastatud betuliini sisaldust plasmas.
P &lt; .0001
P &lt; ,0001
p &lt; 0.00001
p &lt; 0,00001
p &lt; 0.0001
p &lt; 0,0001
p &lt; 0.0001
p=0,0003
p &lt; 0.0001
Saavutamata p &lt; 0,0001
P &lt; 0.0001; T12/PR compared to Pbo/PR48.
P &lt; 0,0001; T12/PR võrreldes Pbo/PR48.
p &lt; 0.001 compared to historical control of peginterferon alfa and ribavirin.
p &lt; 0,001 võrreldes varasema alfa-2a-peginterferooni ja ribaviriini kontrollrühmaga.
p &lt; 0.001 for ustekinumab 45 mg or 90 mg in comparison with etanercept. p = 0.012 for ustekinumab 45 mg in comparison with etanercept.
p &lt; 0,001 ustekinumabi 45 mg või 90 mg annuse puhul võrreldes etanertseptiga. p = 0,012 ustekinumabi 45 mg annuse puhul võrreldes etanertseptiga.
p &lt; 0.001, for each infliximab treatment group vs. control greater values indicate more joint damage.
p &lt; 0,001, iga infliksimabi grupi puhul vs. kontroll suuremad väärtused näitavad rohkem liigeskahjustusi.
p &lt; 0.001, for each infliximab treatment group vs. control. greater values indicate more joint damage.
p &lt; 0,001, iga infliksimabi grupi puhul vs. kontroll. suuremad väärtused näitavad rohkem liigeskahjustusi.
P &lt; 0.001, T12/PR compared to Pbo/PR48.
P &lt; 0,001, T12/PR võrreldes Pbo/PR48-ga.
p &lt; 0.05 for all comparisons; n reflects randomised patients; actual number of patients evaluable for each endpoint may vary by timepoint
a n viitab randomiseeritud patsientidele; iga kord hinnatud patsientide tegelik arv võib erinevatel ajahetkedel erinev olla.
p &lt; 0.05 for all comparisons; n reflects randomised patients; actual number of patients evaluable for each endpoint may vary by timepoint
n tähistab randomiseeritud ja ravitud patsiente
p &lt; 0.001
p &lt; 0,001
P &gt; 0.05‡
P &gt; 0,05
p value &lt; 0.0001
Kõhuvalu/ebamugavustunde ravivastus
p- value*
&lt; 0,0001
p-value
p &lt; 0,0001
p-value &lt; 0.0001
&lt; 140 mg/dl (7,8 mmol/l)). p-väärtus &lt; 0,0001
p-value based on the log-rank test stratified by B2 microglobulins ( &lt; 3.5 mg/L versus ≥ 3.5 mg/L), number of prior lines of therapy (1 versus 2 or 3), and prior immunomodulatory therapy (no versus prior thalidomide only versus other).
p väärtuse aluseks on logaritmiline astaktest, mis on stratifitseeritud B2 mikroglobuliinide ( &lt; 3.5 mg /l versus ≥ 3.5 mg/l), varasemate ravikuuride arvu (1 versus 2 või 3) ja eelneva immunomoduleeriva raviga (ei ole ravi varem saanud versus ainult ravi talodomiidiga versus muu ravi).
P-value: &lt; .0001
P-väärtus: &lt; ,0001
p-values were &lt; 0.001 for both mTSS and erosion score and ≤ 0.01 for JSN score.
p-väärtused olid &lt; 0,001 nii mTSS kui erosiooni skoori ja ≤ 0,01 mõlemas ajapunktis JSN skoori osas.
p &lt; 0.00003*
p &lt; 0,00003
p &lt; 0.0001*
p &lt; 0,0001
p &lt; 0.007*
p &lt; 0,007
p &lt; 0.035
p &lt; 0,035
P &lt; HR ( 0.798 (0
P &lt; HR ( 0,798 (0,
P &lt; HR ( 0.798 (0
random
P &lt; 0.000 R (95% (0.715,
P &lt; HR 9 (0
p &lt; 0.0001
[0,86-1,63]
P &lt; 0.0001
P &lt; 0,0001
p &lt; 0.0001 p=0.003
p &lt; 0,0001 p=0,003
P &lt; 0.001 in favour of tacrolimus ointment 0.1% (adults) and 0.03% (children) for the primary and key secondary endpoints
P &lt; 0,001 takroliimuse 0,1% salvi (täiskasvanud) ja 0,03% salvi (lapsed) kasuks nii esmase tulemusnäitaja kui ka peamiste teiseste tulemusnäitajate osas.
p &lt; 0.05
ravimata^
p=0.1087
p &lt; 0,0001
Paediatric accelerated phase CML and blast crisis (starting dose 340 mg/m2)
Lastel KML aktseleratsioonifaas ja blastne kriis (algannus 340 &lt; mg/m2)
Paediatric patients: A total of 26 paediatric patients of age &lt; 18 years with either chronic phase CML (n=11) or CML in blast crisis or Ph+ acute leukaemias (n=15) were enrolled in a dose-escalation phase I trial.
Pediaatrilised patsiendid: Kokku osales annuse suurendamise I faasi uuringus 26 pediaatrilist patsienti vanuses alla 18 aasta, kellel esines kas kroonilises staadiumis KML (n=11) või blastses kriisis KML või Ph+ äge leukeemia (n=15).
Paediatric population ( &lt; 18 years old)
Lapsed ( &lt; 18 a)
Paediatric population ( &lt; 18 years)
Lapsed ( &lt; 18 aastased)
Paediatric population ( &lt; 18 years)
Lapsed ( &lt; 18 aastat)
Paediatric population (children &lt; 9 years of age)
Lapsed (vanuses &lt; 9 aastat)
Paediatric population &lt; 2 years
Alla 2-aastased lapsed
Paediatric population – children aged &lt; 3 years
Lapsed: alla 3-aastased lapsed
Paediatric population: Study 189 is an ongoing study of the efficacy and safety of entecavir among 180 nucleoside-treatment-naïve children and adolescents from 2 to &lt; 18 years of age with HBeAg- positive chronic hepatitis B infection, compensated liver disease, and elevated ALT.
Lapsed: uuring 189 on käimasolev entekaviiri tõhususe ja ohutuse uuring 180 lapsel ja noorukil vanuses 2- kuni alla 18-aastased, kes nukleosiide varem pole saanud, kellel on HBeAg-positiivne krooniline B-hepatiidi infektsioon, kompenseeritud maksahaigus ja tõusnud ALT.
Paediatrics: either &gt; ULN or creatinine clearance falls to &lt; LLN at two consecutive visits.
Lapsed: kas &gt; ULN (üle normaalväärtuse ülemise piiri) või kui kreatiniini kliirens langeb &lt; LLN kahel järjestikusel visiidil.
Pain in extremity (G3/4:
Valu jäsemetes (G3./4. aste: &lt; 1%);
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
Valu jäsemetes (3./4. aste: &lt; 1%); Seljavalu (3./4. aste: 1%)
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
Infektsioon (3./4. aste: 3,3%)
Pain, redness, swelling at the injection site, fever 38°C rectally (age &lt; 2 years)
Valu, punetus, turse süstekohas, palavik 38 C rektaalselt (vanus &lt; 2 aasta)
Pairwise comparison p-values: * = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel vs. methotrexate, † = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel + methotrexate vs. methotrexate and  = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel + methotrexate vs.
Kahe raviskeemi p-väärtuste võrdlus: * =p &lt; 0,05 Enbrel vs. metotreksaat, †=p &lt; 0,05 Enbrel + metotreksaat vs. metotreksaat ning  =p &lt; 0,05 Enbrel + metotreksaat vs.
Pairwise comparison p-values: * = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel vs. methotrexate, † = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel + methotrexate vs. methotrexate and  = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel + methotrexate vs.
Kahe raviskeemi p-väärtuste võrdlus: *=p &lt; 0,05 Enbrel vs. metotreksaat, †=p &lt; 0,05 Enbrel + metotreksaat vs. metotreksaat ning =p &lt; 0,05 Enbrel + metotreksaat vs.
Pairwise comparison p-values: † = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel + methotrexate vs. methotrexate and  = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel + methotrexate vs.
Kahe raviskeemi p-väärtuste võrdlus: †=p &lt; 0,05 Enbrel + metotreksaat vs. metotreksaat ning =p &lt; 0,05 Enbrel + metotreksaat vs.
Palmar-plantar erythrodysesthesia [PPE] was also common ( &gt; 25%) when lapatinib was administered in combination with capecitabine.
Palmaar-plantaarne erütrodüsesteesia [PPE] oli samuti sage ( &gt; 25%), kui lapatiniibi manustati kombinatsioonis kapetsitabiiniga.
Pancreatitis has been observed uncommonly ( &lt; 1%) in patients receiving sunitinib for GIST or MRCC.
Pankreatiiti on sunitiniibi GISTi või MRCC tõttu saavatel patsientidel täheldatud aeg-ajalt ( &lt; 1%).
Pancreatitis has been reported in &lt; 1% of dabrafenib-treated subjects as monotherapy and in combination with trametinib.
Vähem kui 1%-l dabrafeniibi monoteraapiaga ning dabrafeniibi ja trametiniibi kombinatsiooniga ravitud isikutest on kirjeldatud pankreatiiti.
Paraesthesia (G3/4: &lt; 1%)
Pearinglus;
Paresthesia (G3/4: &lt; 1%)
Paresteesia (3./4. aste: &lt; 1%)
PARTICULARS TO APPEAR ON THE IMMEDIATE PACKAGE
SISEPAKENDIL PEAVAD OLEMA JÄRGMISED ANDMED &gt;
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGE
&lt; VÄLISPAKENDIL &gt; &lt; JA &gt; &lt; SISEPAKENDIL &gt; PEAVAD OLEMA JÄRGMISED ANDMED &gt;
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING BOX OF 1 BOTTLE, 5 ml &amp; 10 ml.
VÄLISPAKENDIL PEAVAD OLEMA JÄRGMISED ANDMED PAKEND 1 PUDELILE, 5 ml ja10 ml
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING OUTER CARTON (SINGLE PACK &amp; MULTIPACK ONLY)
VÄLISPAKENDIL PEAVAD OLEMA JÄRGMISED ANDMED VÄLISKARP (AINULT ÜKSIKPAKENDID JA MULTIPAKEND)
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING OUTER CARTON (SINGLE PACKS &amp; MULTIPACK ONLY)
VÄLISPAKENDIL PEAVAD OLEMA JÄRGMISED ANDMED VÄLISKARP (AINULT ÜKSIKPAKENDID JA MULTIPAKEND)
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING THE IMMEDIATE PACKAGING &gt;
VÄLISPAKENDIL PEAVAD OLEMA JÄRGMISED ANDMED
Patient-reported benefits were observed with ranibizumab treatment arms over vPDT (p-value &lt; 0.05) in terms of improvement in the composite score and several subscales (general vision, near activities, mental health and dependency) of the NEI VFQ-25.
Patsientide poolt kirjeldatud kasusid vaadeldi ranibizumabiga ravitavas rühmas võrreldes vPDT-ga (p- väärtus &lt; 0,05) arvestades Riikliku Silmainstituudi (NEI) nägemisfunktsiooni küsimustiku (VFQ-25) kombineeritud punktisummat ja erinevaid alaskaalasid (üldine nägemine, lähiaktiivsus, vaimne seisund ja nägemisspetsiifiline sõltuvus).
Patient-reported outcomes were evaluated as an exploratory endpoint using the European Organisation for Research and Treatment of Cancer Quality of Life Questionnaire Core 30 (EORTC QLQ-C30) and its associated head and neck cancer specific module (H &amp; N35).
Patsiendi kirjeldatud tulemusi hinnati uuriva tulemusnäitajana, kasutades EORTC QLQ-C30 (Euroopa vähiuuringute ja –ravi organisatsiooni elukvaliteedi küsimustik, European Organisation for Research and Treatment of Cancer Quality of Life Questionnaire Core 30) ning selle pea- ja kaelapiirkonna vähi spetsiifilist moodulit (H &amp; N35).
Patients (%) achieving HbA1c
Patsiendid (%), kellel saavutati HbA1c &lt; 7,0
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7 %
Patsiendid (%), kes saavutasid HbA1c &lt; 7
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7%
Patsiendid (%), kes saavutasid HbA1c &lt; 7
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7.0%
Patsiendid (%), kellel saavutati HbA1c &lt; 7,0
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7%
Patsiendid, kes saavutasid HbA1c &lt; 7% (%)
Patients &lt; 12 years of age
Alla 12 aasta vanused patsiendid
Patients &lt; 60 kg
&lt; 60 kg kehakaaluga patsiendid
Patients &lt; 18 years of age:
&lt; 18-aastased patsiendid:
Patients &lt; 30 kg also receiving valproate medication:
Patsiendid kehakaaluga &lt; 30 kg, kes saavad ka ravi valproaadiga:
Patients &lt; 30 kg also receiving valproate:
Patsiendid kehakaaluga &lt; 30 kg, kes saavad ka ravi valproaadiga:
Patients &gt; 75 years of age started treatment with 20 mg dexamethasone.
Patsientidel vanuses &gt; 75 aastat alustati ravi 20 mg deksametasooniga.
Patients &gt; 75 years received a dexamethasone dose of 20 mg once daily on Days 1, 8, 15, and 22 of each 28-day cycle.
Patsientidele vanuses &gt; 75 aastat manustati deksametasooni annuses 20 mg üks kord ööpäevas iga 28-päevase tsükli 1., 8., 15. ja päeval.
Patients achieving target platelet counts &amp; initiating antiviral therapy c
Patsiendid, kes saavutavad eesmärgiks seatud trombotsüütide arvu ja alustavad antiviraalse raviga
Patients aged &lt; 12 years old: Based on results from a clinical trial in which paediatric patients under 12 years of age were shown to have lower exposure of VWF, a prophylactic dose range of 40 – 80 IU VWF:RCo/kg body weight 1 to 3 times a week should be considered. (see Section 5.2).
Patsiendid vanuses &lt; 12 aastat: kliinilise uuringu andmete põhjal, mille kohaselt alla 12 aasta vanustel patsientidel oli vWF kontsentratsioon madalam, tuleb kaaluda ennetava annuse kasutamist vahemikus 40...80 RÜ vWF:RCo kehakaalu 1 kg kohta 1 kuni 3 korda nädalas (vt lõik 5.2).
Patients aged &lt; 12 years old: Based on results from a clinical trial in which paediatric patients under 12 years of age were shown to have lower exposure of VWF, a prophylactic dose range of 40 – 80 IU VWF:RCo/kg body weight 1 to 3 times a week should be considered. (see Section 5.2).
Patsiendid vanuses &lt; 12 aastat: kliinilise uuringu andmete põhjal, mille kohaselt alla 12 aasta vanustel patsientidel oli vWF kontsentratsioon madalam, tuleb kaaluda ennetava annuse kasutamist vahemikus 40…80 RÜ vWF:RCo kehakaalu 1 kg kohta 1 kuni 3 korda nädalas (vt lõik 5.2).
Patients aged &gt; 2 months to 2 years of age
Patsiendid alates vanusest 2 kuud kuni 2 aastat
Patients demonstrating a subsequent increase in QT-interval to &gt; 480 msec or prolongation over pre-treatment by &gt; 20 msec should discontinue ritonavir-boosted Invirase.
Patsientidel, kellel seejärel esineb QT-intervalli pikenemine väärtuseni &gt; 480 ms või ravieelsega võrreldes pikenemine &gt; 20 ms võrra, tuleb ravi ritonaviiriga potentseeritud Invirase’ga katkestada.
Patients from birth to &lt; 2 months of age
Patsiendid sünnist kuni 2 kuu vanuseni
Patients had a BMI 30 kg/m² or BMI &gt; 27 kg/m² with hypertension and/or dyslipidemia at inclusion.
Uuringusse kaasamisel oli patsientide kehamassi indeks, KMI ≥ 30 kg/m2 või KMI &gt; 27 kg/m2, koos kaasneva hüpertensiooni ja/või hüperlipideemiaga.
Patients had been receiving opioid therapy for pain (median daily baseline oral morphine equivalent dose = 160 mg) and had opioid-induced constipation ( &lt; 3 rescue medication-free bowel movements per week during the screening period).
Patsientidel oli opioididest põhjustatud kõhukinnisus ( &lt; 3 päästeravimivaba istet nädala kohta sõelumise perioodi kestel).