natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The frequency terms listed are defined as follows: Very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the data available).
Esinemissagedused on loetletud järgmiselt: Väga sage( 1/10), sage ( 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt ( 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv ( 1/10000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10000) ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The frequency terms listed are defined as follows: Very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10).
Loetletud esinemissageduse terminid on defineeritud järgmiselt: Väga sage (1/10), sage ( 1/100 kuni &lt; 1/10).
The frequency terms listed are defined as follows: Very common (≥1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10 %), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the data available).
Loetletud esinemissageduse terminid on defineeritud järgmiselt: Väga sage (≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥ 1/10000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10000) ja pole teada (ei ole võimalik hinnata olemasolevate andmete põhjal).
The frequency terms listed are defined as follows: Very common (≥1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000% and &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the data available).
Esinemissagedused on loetletud järgmiselt: Väga sage(≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000) ja teadmata (ei ole võimalik hinnata olemasolevate andmete põhjal).
The geometric mean of the AUC0-inf was 18726 ng•h/mL in the non-smokers and 6718 ng•h/mL in the smokers with a mean ratio of 35.9% (95% CI: 23.7 to 54.3, p &lt; 0.0001).
AUC0-inf geomeetriline keskmine mittesuitsetajatel oli 18726 ng•h/ml ja suitsetajatel 6718 ng•h/ml; keskmine suhe 35,9% (95% CI: 23,7...54,3; p &lt; 0,0001).
The half-life of lenalidomide increased from approximately 3.5 hours in subjects with creatinine clearance &gt; 50 mL/min to more than 9 hours in subjects with reduced renal function &lt; 50 mL/min.
Lenalidomiidi poolväärtusaeg pikenes ligikaudu 3,5 tunnilt (uuritavad kreatiniinikliirensiga &gt; 50 ml/min) enam kui 9 tunnile langenud neerufunktsiooniga ( &lt; 50 ml/min) uuritavatel.
The hard capsules are green/white hard gelatin capsules imprinted ‘TMZ’ on cap &amp; ‘5’ on body.
Kõvakapslid on rohelised/valged kõvad želatiinkapslid, mille kaanele on trükitud ‘TMZ’ ja kehale ‘5’.
The hard capsules are maroon/white, hard gelatin capsules, imprinted with ‘TMZ’ on cap &amp; ‘180’ on body.
Kõvakapslid on kastanpruunid/valged kõvad želatiinkapslid, mille kaanele on trükitud ‘TMZ’ ja kehale ‘180’.
The hard capsules are pink/white hard gelatin capsules, imprinted ‘TMZ’ on cap &amp; ‘100’ on body.
Kõvakapslid on roosad/valged kõvad želatiinkapslid, mille kaanele on trükitud ‘TMZ’ ja kehale ‘100’.
The hard capsules are transparent blue/white hard gelatin capsules, imprinted ‘TMZ’ on cap &amp; ‘140’ on body.
Kõvakapslid on läbipaistvad sinised/valged kõvad želatiinkapslid, mille kaanele on trükitud ‘TMZ’ ja kehale ‘140’.
The hard capsules are white/white, hard gelatin capsules imprinted with ‘TMZ’ on cap &amp; ‘250’ on body.
Kõvakapslid on valged/valged kõvad želatiinkapslid, mille kaanele on trükitud ‘TMZ’ ja kehale ‘250’.
The hardcapsules are yellow/ white hard gelatin capsules, imprinted ‘TMZ’ on cap &amp; ‘20’ on body.
Kõvakapslid on kollased/valged kõvad želatiinkapslid, mille kaanele on trükitud ‘TMZ’ ja kehale ‘20’.
The hazard ratio (HR) for overall survival was 1.59 (95 % CI for HR = 1.33 – 1.91) with a log-rank p &lt; 0.0001 in favour of the TMZ arm.
Koguelulemuse riskisuhe oli 1,59 (95 % usaldusvahemik 1,33…1,91) logaritmilise astmega p &lt; 0,0001 TMZ-i rühma kasuks.
The hazard ratio (HR) for overall survival was 1.59 (95 % CI for HR = 1.33 – 91) with a log-rank p &lt; 0.0001 in favour of the TMZ arm.
Koguelulemuse riskisuhe oli 1,59 (95 % usaldusvahemik 1,33…1,91) logaritmilise astmega p &lt; 0,0001 TMZ-i rühma kasuks.
The hazard ratio (HR) for overall survival was 1.59 (95 % CI for HR=1.33-1.91) with a log-rank p &lt; 0.0001 in favour of the TMZ arm.
Koguelulemuse riskisuhe oli 1,59 (95% usaldusvahemik 1,33…1,91) logaritmilise astmega p &lt; 0,0001 TMZ-i rühma kasuks.
The hazard ratio (HR) for overall survival was 1.59 (95 % CI for HR=1.33-1.91) with a log-rank p &lt; 0.0001 in favour of the TMZ arm.
Koguelulemuse riskisuhe oli 1,59 (95% usaldusvahemik=1,33…1,91) logaritmilise astmega p &lt; 0,0001 TMZ-i rühma kasuks.
The hepatic safety of maraviroc in combination with other antiretroviral agents in HIV-1-infected subjects with HIV RNA &lt; 50 copies/mL, co-infected with Hepatitis C and/or Hepatitis B Virus was evaluated in a multicentre, randomized, double blinded, placebo-controlled study.
Mitmekeskuselises randomiseeritud topeltpimedas platseebokontrolliga uuringus hinnati koos teiste retroviirusevastaste ravimitega manustatud maraviroki ohutust maksale HIV-1 infektsiooniga isikutel, kellel oli HIV RNA tase &lt; 50 koopiat/ml ning esines kaasnev C- ja/või B-hepatiidiviiruse infektsioon.
The high volume of distribution (Vd) &gt; 2 l/kg bodyweight indicates good tissue penetration.
Suur jaotusruumala (Vd) &gt; 2 l/kg kehakaalu kohta näitab, et pradofloksatsiini kudede läbivus on hea.
The high volume of distribution (Vd) &gt; 4 l/kg body weight indicates good tissue penetration.
Suur jaotusruumala (Vd) &gt; 4 l/kg kehakaalu kohta näitab, et pradofloksatsiini kudede läbivus on hea.
The HR median times to progression in these endpoints ranged from 0.7 to 2.1 months longer for TMZ than for procarbazine (log rank p = &lt; 0.01 to 0.03).
Keskmiselt progresseerus haigus nimetatud näitajateni TMZ rühmas 0,7 kuni 2,1 kuud hiljem kui prokarbasiinil (logaritmiline astak-p = &lt; 0,01...0,03).
The IC50 for wild-type HXB2 is 0.24 to 0.6 M, while the IC50 for M184V containing HXB2 is &gt; 100 to 500 M.
IC50 metsikut tüüpi HXB2 korral on 0,24 kuni 0,6 M, ja IC50 M184V sisaldava HXB2 tüve korral &gt; 100 kuni 500 M.
The immunogenicity and safety of ProQuad were evaluated in a clinical trial involving 799 subjects 4 through 6 years of age who had received Varicella Vaccine live (Oka/Merck) and the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc. at least 1 month prior to study entry.
ProQuadi immunogeensust ja ohutust hinnati kliinilises uuringus, kus osales 799 uuritavat vanuses 4...6 eluaastat, kes said tuulerõugete elusvaktsiini (Oka/Merck) ja Merck &amp; Co., Inc. poolt toodetud leetrite, mumpsi ja punetiste vaktsiini vähemalt 1 kuu enne uuringuga liitumist.
The incidence of a FEV1 reduction &gt; 15% from baseline after Rapiscan administration was assessed in three randomised, controlled clinical studies.
FEV1 vähenemise &gt; 15% lähtenäitajatest esinemissagedust pärast Rapiscani manustamist hinnati kolmes randomiseeritud ja kontrollitud kliinilises uuringus.
The incidence of a QTcF interval &gt; 500 msec was uncommon and observed in one patient (1/321 patients).
QTcF-intervalli &gt; 500 msek esines aeg-ajalt ja täheldati ühel patsiendil (1/321 patsiendist).
The incidence of ADRs of all grades and grade 3 /4 ADR was similar in elderly patients compared to younger patients ( &lt; 65 years).
Igasuguse raskusastme kõrvaltoimete ja 3./4. raskusastme kõrvaltoimete esinemissagedus oli sarnane eakatel ja noorematel patsientidel ( &lt; 65-aastased).
The incidence of adverse reactions was evaluated for patients who received ≤ 6 cycles of pemetrexed maintenance (N = 519), and compared to patients who received &gt; 6 cycles of pemetrexed (N = 281).
Kõrvaltoimete esinemissagedust hinnati patsientidel, kes said ≤ 6 tsüklit pemetrekseedi säilitusraviks (N=519), ning seda võrreldi patsientidega, kes said &gt; 6 tsüklit pemetrekseedi (N=281).
The incidence of adverse reactions was evaluated for patients who received ≤ 6 cycles of pemetrexed maintenance (N=519), and compared to patients who received &gt; 6 cycles of pemetrexed (N=281).
Kõrvaltoimete esinemissagedust hinnati patsientidel, kes said ≤ 6 tsüklit pemetrekseedi säilitusraviks (N=519), ning seda võrreldi patsientidega, kes said &gt; 6 tsüklit pemetrekseedi (N=281).
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was  1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Kõikide maksa ja sapiteedega seotud kõrvaltoimete esinemissagedus oli kõigis ravigruppides &lt; 1,5% ja sarnane platseeboga.
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was 1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Kõigi maksa ja sapiteedega seotud kõrvaltoimete esinemissagedus oli igas ravigrupis &lt; 1,5% ja sarnane platseeboga.
The incidence of grade 3/4 blood and lymphatic adverse events was higher in elderly patients compared to younger patients ( &lt; 65 years), with previously untreated or relapsed/refractory CLL.
Eakatel ravimata või retsidiveerunud/refraktaarse KLL patsientidel oli nooremate ( &lt; 65-aastaste) patsientidega võrreldes suurem 3./4. astme vere ja lümfisüsteemi kõrvaltoimete esinemissagedus.
The incidence of hospitalisations and IV anti-infective use associated with a clinical diagnosis of febrile neutropenia was lower in the pegfilgrastim group compared with placebo (1% versus 14%, p0.001; and 2% versus 10%, p0.001)
Febriilse neutropeenia kliinilise diagnoosiga seonduvate hospitaliseerimiste ja intravenoosse antibiootilise ravi vajadus oli pegfilgrastiimi rühmas väiksem kui platseeborühmas (vastavalt 1% versus 14%, p &lt; 0,001 ja 2% versus 10%, p &lt; 0,001).
The incidence of infection was 38% in the Gazyvaro plus chlorambucil arm and 37% in the rituximab plus chlorambucil arm (with Grade 3-5 events reported in 12% and 14%, respectively and fatal events reported in &lt; 1% in both treatment arms).
Infektsioonide esinemissagedus oli 38% Gazyvaro pluss kloorambutsiili rühmas ja 37% rituksimabi pluss kloorambutsiili rühmas (3.-5. raskusastme juhtumeid kirjeldati vastavalt 12%-l ja 14%-l ning surmaga lõppenud juhtumeid vähem kui 1%-l kummaski ravirühmas).
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent infusions and is &lt; 1% of patients by the eighth cycle of MabThera (containing) treatment.
Infusiooniga seotud sümptomite esinemissagedus vähenes oluliselt järgnevate infusioonide puhul ning MabThera(’t sisaldava) ravi kaheksanda tsükli puhul on see &lt; 1 %.
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent infusions and is &lt; 1% of patients by the eighth cycle of MabThera-containing treatment.
Infusiooniga seotud sümptomite esinemissagedus vähenes oluliselt järgnevate infusioonide puhul ning MabThera(’t sisaldava) ravi kaheksanda tsükli puhul on see &lt; 1 %.
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent intravenous infusions and is &lt; 1% of patients by the eighth cycle of MabThera (containing) treatment.
Infusiooniga seotud sümptomite esinemissagedus vähenes oluliselt järgnevate veeniinfusioonide puhul ning MabThera(’t sisaldava) ravi kaheksanda tsükli puhul on see &lt; 1%.
The incidence of patients with triglyceride elevations &gt; 5 x upper limit of normal (ULN) was 2.4% with Ilaris and 0.7% with triamcinolone acetonide.
Patsientide osakaal, triglütseriidide tõusuga &gt; 5x normi ülemine piir (upper limit of normal ,ULN) oli 2,4% Ilaris’ega ja 0,7% triamtsinoloonatsetoniidiga.
The incidence of potentially clinically significant decreases in lymphocyte counts ( &lt; 0.5 x 109/L) ( &lt; 1%), neutrophil counts (≤1.0 x 109/L) ( &lt; 1%) and platelet counts (≤100 x 109/L) (≤1%) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Lümfotsüütide hulga ( &lt; 0,5 x 109/l) (≤ 1%) , neutrofiilide hulga (≤ 1,0 x 109/l) ( &lt; 1%) ja trombotsüütide hulga (≤ 100 x 109/l) (≤ 1%) võimaliku kliinilise tähtsusega vähenemine oli Plegridy’t ja platseebot manustanud patsientidel sarnane.
The incidence of potentially clinically significant decreases in RBC counts ( &lt; 3.3 x 1012/L) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Punaste vereliblede hulga ( &lt; 3,3 x 1012/l) võimaliku kliinilise tähtsusega vähenemine oli Plegridy’t ja platseebot manustanud patsientidel sarnane.
The incidence of seizure events was low and comparable in patients receiving Plegridy (125 micrograms every 2 weeks) and placebo ( &lt; 1% in each group).
Krambihoogude esinemine oli ühtviisi madal nii Plegridy’ga (125 mikrogrammi iga 2 nädala tagant) kui ka platseeboga ravitud patsientidel (mõlemas rühmas &lt; 1%).
The incidence of seizure events was low and comparable in patients receiving Plegridy (125 micrograms every 2 weeks) and placebo ( &lt; 1% in each group).
Krambihoogudepide esinemine oli ühtviisi madal nii Plegridy’ga (125 mikrogrammi iga 2 nädala tagant) kui ka platseeboga ravitud patsientidel (mõlemas rühmas &lt; 1%).
The incidence of serious events related to depression and suicidal ideation were similar and low ( &lt; 1%) in both Plegridy 125 micrograms every 2 weeks and placebo-treated patients.
Depressiooni ja suitsiidimõtetega seotud tõsiste kõrvaltoimete esinemine oli nii Plegridy’t (125 mikrogrammi iga 2 nädala tagant) kui ka platseebot manustanud patsientidel ühtviisi madal ( &lt; 1%).
The incidence of the primary efficacy endpoint defined as first recurrence of AF or premature study drug discontinuation for intolerance or lack of efficacy at 12 months was 75% in the dronedarone group and 59% in the amiodarone group (hazard ratio = 1.59, log-rank p-value &lt; 0.0001).
Esmase tulemusnäitaja (määratletud kui AF esimene taasteke, uuringuravimi enneaegne katkestamine talumatuse või toime puudumise tõttu 12 kuu vältel) esinemissagedus oli dronedarooni rühmas 75% ja amiodarooni rühmas 59% (riskide suhe =1,59, logaritmilise astaktesti p väärtus &lt; 0,0001).
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1% , grade 3/4 ) and was not different between treatment arms.
Trombotsütopeenia esinemissagedus oli väike ( &lt; 1 %, 3./4. raskusaste) ning ei erinenud ravigruppide vahel.
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1 %, grade 3/4) and was not different between treatment arms.
Trombotsütopeenia esinemissagedus oli väike ( &lt; 1%, 3./4. raskusaste) ning ei erinenud ravigruppide vahel.
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1%, grade 3/4%) and was not different between treatment arms.
Trombotsütopeenia esinemissagedus oli väike ( &lt; 1 %, 3./4. raskusaste) ning ei erinenud ravigruppide vahel.
The incidences of Abilify Maintena patients with prolactin levels &gt; 1 time the upper limit of normal range (ULN) was 1.9 % compared to 7.1 % for placebo patients.
Abilify Maintena’t saavate patsientide protsent, kelle prolaktiini tase oli &gt; 1 korra kõrgem normivahemiku ülemisest piirist (ULN), oli 1,9 % võrreldes platseebot saanud patsientide 7,1 %-ga.
The increased risk of overall and major hypoglycemia was primarily observed in subjects with A1C &lt; 7% at baseline.
Üldise ja olulise hüpoglükeemia riski tõus ilmnes peamiselt isikutel, kelle A1C &lt; 7% uuringusse sisenemisel.
The increased risk of overall and major hypoglycemia was primarily observed in subjects with A1C &lt; 7% at baseline.
Üldise ja olulise hüpoglükeemia riski tõus ilmnes peamiselt isikutel, kellel A1C &lt; 7% uuringusse sisenemisel.
The increases in BMD were significantly greater in the zoledronic acid-treated group at the lumbar spine and femoral neck at 12 months compared to risedronate (all p &lt; 0.03).
12. kuul oli LMT suurenemine lülisamba nimmeosas ja reieluukaelas oluliselt suurem zoledroonhappe ravirühmas kui risedronaadi puhul (kõik p &lt; 0,03).
The information provided is based on data generated from clinical trials in which 115 patients ( &gt; 1 and ≤ 21 years old) with either ALL or acute myeloid leukaemia (AML) received at least one dose of clofarabine at the recommended dose of 52 mg/m2 daily x 5.
Esitatud teave põhineb andmetel, mis on saadud kliinilistest uuringutest, milles kas ALL-iga või ägeda müeloidse leukeemiaga (AML) 115 patsiendile (vanuses &gt; 1 ja ≤ 21 aastat) manustati klofarabiini vähemalt üks kord soovitatavas annuses 52 mg/m2 ööpäevas x 5.
The INOmax group had significantly improved oxygenation as measured by PaO2, OI, and alveolar-arterial gradient (p &lt; 0.001 for all parameters).
INOmax’i rühmal oli märgatavalt paranenud oksügenisatsioon (mõõdetuna PaO2-s), OI ja alveolaar-arteriaalne gradient (kõigi näitajate puhul p &lt; 0,001).
The iron uptake from radiolabelled Velphoro drug substance, 2,000 mg in 1 day was investigated in 16 CKD patients (8 pre-dialysis and 8 haemodialysis patients) and 8 healthy volunteers with low iron stores (serum ferritin &lt; 100 mcg/L).
16 KNH patsiendil (8 dialüüsieelset ja 8 hemodialüüsi patsienti) ning 8-l madala rauavaruga (seerumi ferritiin &lt; 100 mcg/l) tervel vabatahtlikul uuriti 1 päeva jooksul 2000 mg manustamisel raua omastamist radiomärgistatud Velphoro ravimainest.
The longer term data available in children treated with the combination therapy with standard interferon/ribavirin are also indicative of substantial growth retardation ( &gt; 15 percentile decrease in height percentile as compared to baseline) in 21 % (n=20) of children despite being off treatment for more than 5 years.
Olemasolevad pikemaajalised andmed laste kohta, keda raviti standard-interferoon/ribaviriin kombinatsioonraviga, viitavad samuti olulisele kasvupeetusele ( &gt; 15-protsentiilne langus pikkuse protsentiilis võrreldes ravieelsega) 21% lastest (n = 20), vaatamata sellele, et ravist oli möödunud enam kui 5 aastat.
The low absolute bioavailability of inhaled aclidinium ( &lt; 5%) is because aclidinium undergoes extensive systemic and pre-systemic hydrolysis whether deposited in the lung or swallowed.
Inhaleeritud aklidiini madal absoluutne biosaadavus ( &lt; 5%) tuleneb nii kopsu ladestunud kui ka allaneelatud aklidiini ulatuslikust süsteemsest ja presüsteemsest hüdrolüüsist.
The low absolute bioavailability of inhaled aclidinium bromide ( &lt; 5%) is because aclidinium bromide undergoes extensive systemic and pre-systemic hydrolysis whether deposited in the lung or swallowed.
Inhaleeritud aklidiinbromiidi madala absoluutse biosaadavuse ( &lt; 5%) põhjuseks on aklidiinbromiidi ulatuslik süsteemne ja presüsteemne hüdrolüüs nii kopsus kui allaneelamise korral seedetraktis.
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the efavirenz + lamivudine/zidovudine group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/zidovudine group among all subjects).
M184V/I mutatsioon tekkis 2-s 19-st (10,5%) analüüsitud isolaadist, mis saadi patsientidelt efavirensi + emtritsitabiini + tenofoviirdisoproksiilfumaraadi rühmas ja 10-l 29-st (34,5%) analüüsitud isolaadist, mis saadi efavirensi + lamivudiini/sidovudiini rühmast (p-väärtus &lt; 0,05, Fisheri täpsustest, mis võrdles emtritsitabiini + tenofoviirdisoproksiilfumaraadi rühma lamivudiini/sidovudiini rühmaga kõigi uuringus osalejate hulgas).
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate/efavirenz group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the lamivudine/zidovudine/efavirenz group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/zidovudine group among all patients).
M184V/I mutatsioon tekkis 2/19 (10,5%) isolaatides, mida analüüsiti emtritsitabiini/tenofoviirdisoproksiilfumaraadi/efavirensigrupi patsientidel ja 10/29 (34,5%) isolaatides, mida analüüsiti lamivudiini/zidovudiini/efavirensigrupis (p-väärtus &lt; 0,05, Fisheri täpsustest, mis võrdleb emtritsitabiini+tenofoviirdisoproksiilfumaraadigruppi lamivudiini/zidovudiinigrupiga kõikide patsientide hulgas).
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the emtricitabine/tenofovir disoproxil/efavirenz group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the lamivudine/zidovudine/efavirenz group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine/tenofovir disoproxil group to the lamivudine/zidovudine group among all patients).
M184V/I mutatsioon tekkis 2/19 (10,5%) isolaatides, mida analüüsiti emtritsitabiini/tenofoviirdisoproksiili/efavirensi rühma patsientidel ja 10/29 (34,5%) isolaatides, mida analüüsiti lamivudiini/zidovudiini/efavirensi rühmas (p-väärtus &lt; 0,05; Fisheri täpsustest, mis võrdleb emtritsitabiini+tenofoviirdisoproksiili rühma lamivudiini/zidovudiini rühmaga kõikide patsientide hulgas);
The major exclusion criteria for patients were documented peptic ulcer disease within the previous months; prior intracerebral hemorrhage; significant thrombocytopenia (platelet count &lt; 50 x 109/l); requirement for clopidogrel or oral anticoagulants (OAC); or intolerance to any of the two compounds.
Peamised välistamiskriteeriumid olid dokumenteeritud haavandtõbi eelneva 6 kuu jooksul; eelnev intratserebraalne hemorraagia; oluline trombotsütopeenia (trombotsüüte &lt; 50 x 109/l); klopidogreeli või suukaudsete antikoagulantide vajadus; või talumatus ükskõik kumma toimeaine suhtes.
The major route of excretion was via the urine ( &gt; 90%) while faecal excretion was minor.
Põhiline eritumistee oli uriiniga ( &gt; 90%) ning väike osa eritus ka väljaheitega.
The majority (80%) of the patients included had a high or very high DRL (alcohol consumption &gt; 60 g/day for men and &gt; 40 g/day for women according to the WHO DRLs of alcohol consumption) at screening, of these 65% maintained a high or very high DRL between screening and randomisation.
Enamusel (80%) uuringutesse kaasatud patsientidest oli kõrge või väga kõrge alkoholitarbimise riskitase ( &gt; 60 g alkoholi tarvitamine päevas meeste ja &gt; 40 g päevas naiste puhul vastavalt WHO alkoholitarbimise riskitasemetele) skriiningu ajal, nendest 65%-l püsis kõrge või väga kõrge alkoholitarbimise riskitase skriiningu ja randomiseerimise vahelisel perioodil.
The majority of ADRs reported were of Grade 1 or 2 severity. the most common National Cancer Institute - Common Terminology Criteria for Adverse Events (NCI-CTCAE) Grade ≥ 3 ADRs ( &gt; 2%) were thrombocytopenia, increased transaminases, anaemia, neutropenia, fatigue, hypokalaemia, musculoskeletal pain and haemorrhage.
Enamik kirjeldatud kõrvaltoimetest olid 1. või 2. raskusastme kõrvaltoimed. kõige sagedasemad Riikliku Vähiinstituudi kõrvaltoimete üldistele terminoloogilistele kriteeriumidele (NCI-CTCAE) vastavad ≥ 3. raskusastme kõrvaltoimed ( &gt; 2%) olid trombotsütopeenia, transaminaaside aktiivsuse suurenemine, aneemia, neutropeenia, väsimus, hüpokaleemia, lihas-skeleti valu ja hemorraagia.
The majority of dyspnoea adverse reactions were non-serious ( &lt; 5% of subjects had grade ≥ 3 events), resolved, rarely resulted in treatment discontinuation, and had an onset early in the course of study ( &lt; 3 cycles).
Enamik kõrvaltoimena tekkinud düspnoe juhtudest ei olnud tõsised (˂ 5% uuritavatest olid ≥ 3. raskusastme juhud), tekkisid tavaliselt Kyprolis’e ravikuuri alguses ( &lt; 3 ravitsüklit), taandusid ning ravi katkestati nende tõttu harva.
The majority of enzyme elevations were &lt; 3 times the upper limit of normal (ULN).
Valdav osa ensüümi sisalduse suurenemistest oli alla 3 korra üle normivahemiku ülemise piiri (upper limit of normal, ULN).
The majority of IRRs were mild or moderate in intensity and &lt; 1% resulted in discontinuation of study treatment.
Enamik infusiooniga seotud reaktsioonidest olid kerge või mõõduka raskusega ja põhjustasid uuringuravi katkestamist &lt; 1% juhtudest.
The majority of patients with elevations had hepatic transaminases that were &lt; 3 times the upper limit of normal (ULN).
Enamikul tõusuga patsientidel oli maksa transaminaaside aktiivsus kuni 3 korda üle normi ülemise piiri (upper limit of normal ULN).