natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tables 1–6 show the adverse reactions ranked under headings of System Organ Class and frequency using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data) for each of the indicated conditions.
Tabelites 1–6 on kõrvaltoimed loendatud organsüsteemi klasside kaupa ja kasutades iga nimetatud seisundi kohta järgmisi kokkuleppelisi esinemissageduse määratlusi: väga sage (≥1/10); sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000); teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Taking the extremes of body weight into consideration, from &lt; 43 kg to &gt; 90 kg, AZ5104 metabolite ratios ranged from 11.8% to 9.6% while for AZ7550 it ranged from 12.8% to 9.9%, respectively.
Arvestades kehamassi äärmusi &lt; 43 kg-st kuni &gt; 90 kg-ni, olid AZ5104 metaboliidi väärtused vastavalt 11,8…9,6% ja AZ7550 väärtused vastavalt 12,8…9,9%.
Taltz was associated with a fast onset of efficacy with &gt; 50 % reduction in mean PASI by Week 2 (Figure 1).
Taltz’i seostati toime kiire algusega koos PASI keskmise vähenemisega 50 % võrra 2. nädalaks (joonis 1).
Tel: + 43 (0) 1 21 834 260
C &amp; M Veterinary Distributors Limited
Telmisartan is characterised by biexponential decay pharmacokinetics with a terminal elimination half- life of &gt; 20 hours.
Telmisartaani iseloomustab bieksponentsiaalne lõhustamisfarmakokineetika ja tema lõplik eliminatsiooni poolväärtusaeg on &gt; 20 tunni.
Telmisartan is highly bound to plasma proteins ( &gt; 99.5 %) mainly albumin and alpha l-acid glycoprotein.
Telmisartaan seondub tugevalt plasmavalkudega ( &gt; 99,5%), peamiselt albumiini ja alfa-1-happelise glükoproteiiniga.
Telmisartan is largely bound to plasma protein ( &gt; 99.5 %), mainly albumin and alpha-1 acid glycoprotein.
Telmisartaan seondub tugevalt plasmavalkudega ( &gt; 99,5%), peamiselt albumiini ja alfa-1-happe glükoproteiiniga.
Telmisartan: Following either intravenous or oral administration of 14C-labelled telmisartan most of the administered dose ( &gt; 97 %) was eliminated in faeces via biliary excretion.
Telmisartaan: Pärast 14C-märgistusega telmisartaani veenisisest või suukaudset manustamist elimineerus enamus annusest ( &gt; 97 %) biliaarse eritumise kaudu väljaheites.
Telmisartan: Following either intravenous or oral administration of 14C-labelled telmisartan most of the administered dose ( &gt; 97 %) was eliminated in faeces via biliary excretion.
Telmisartaan: Pärast 14C-märgistusega telmisartaani veenisisest või suukaudset manustamist elimineerus enamus annusest ( &gt; 97%) biliaarse eritumise kaudu väljaheites.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%).
Aeg-ajalt (≥ 0,1% ja &lt; 1%) on registreeritud olansapiinravi ajalist kokkulangemist venoossete trombembooliatega.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%).
Aeg-ajalt (≥ 0,1% ja &lt; 1%) on registreeritud olansapiinravi ajalisest kokkulangemisest venoossete trombembooliatega.
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%).
Aeg-ajalt on registreeritud olansapiinravi ajalist kokkulangemist venoossete trombembooliatega (≥ 0,1% ja &lt; 1%).
Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has been reported uncommonly (≥ 0.1% and &lt; 1%)..
Aeg-ajalt (≥ 0,1% ja &lt; 1%) on registreeritud olansapiinravi ajalist kokkulangemist venoossete trombembooliatega.
Temporal association of treatment with IM olanzapine with hypotension, bradycardia, respiratory depression and death has been very rarely ( &lt; 0.01 %) reported particularly in patients who have received benzodiazepines and/or other antipsychotics (see section 4.8).
Väga harva ( &lt; 0,01 %) on registreeritud i.m. olansapiinravi ajalist seost hüpotensiooni, bradükardia, respiratoorse depressiooni ja surmaga, eriti patsientidel, kes on saanud bensodiasepiine või teisi antipsühhootikume (vt lõik 4.8).
Temporarily suspend Caelyx treatment in patients when the ANC count is &lt; 1,000/mm3 and/or the platelet count is &lt; 50,000/mm3.
Patsientidel, kellel neutrofiilsete leukotsüütide arv on &lt; 1000/mm3 ja/või trombotsüütide arv on &lt; 50000/mm3, tuleb ravi katkestada.
Tenofovir disoproxil fumarate was associated with significantly greater proportions of patients with undetectable HBV DNA ( &lt; 169 copies/ml [ &lt; 29 IU/ml]; the limit of quantification of the Roche Cobas Taqman HBV assay), when compared to adefovir dipivoxil (study GS-US-174-0102; 91%, 56% and study GS-US-174-0103; 69%, 9%), respectively.
Tenofoviirdisoproksiilfumaraadi kasutamisega seostati avastamispiirist madalama HBV DNA tasemega ( &lt; 169 koopiat/ml [ &lt; 29 RÜ/ml] patsientide oluliselt suuremat osakaalu; see on Roche Cobas Taqman HBV määramisel kasutatav kvantifitseerimispiir), võrreldes vastavalt adefoviirdipivoksiili kasutamisega (uuringus GS-US-174-0102 – 91%, 56% ja uuringus GS-US-174-0103 – 69%, 9%).
Tenofovir exposure achieved in 8 paediatric patients (12 to &lt; 18 years of age) receiving oral daily doses of tenofovir disoproxil fumarate 300 mg (tablet) was similar to exposures achieved in adults receiving once-daily doses of 300 mg.
Kord ööpäevas suukaudseid tenofoviirdisoproksiilfumaraadi 300 mg annuseid (tableti kujul) saanud 8 nooruki (vanuses 12 kuni &lt; 18 aastat) tenofoviiri kontsentratsioon sarnanes kord ööpäevas 300 mg annuseid saanud täiskasvanute kontsentratsiooniga.
Tetanus toxoid, adsorbed &gt; /= 40 IU
Teetanusetoksoid, adsorbeeritud &gt; /= 40 IU
That Bronchitol has not been studied in patients with a history of significant haemoptysis ( &gt; 60 ml) in the previous three months.
Bronchitoli kasutamist ei ole uuritud patsientidel, kellel on esinenud olulist hemoptüüsi ( &gt; 60 ml) viimase 3 kuu jooksul.
That if serum phosphate is &lt; 0.48 mmol/L (1.5 mg/dL) or creatinine clearance decreases during therapy to &lt; 70 mL/min then renal function should be re-evaluated within one week.
Kui seerumi fosfaadikontsentratsioon on &lt; 0,48 mmol/l (1,5 mg/dl) või kreatiniini kliirens langeb ravi ajal &lt; 70 ml/min, tuleb neerufunktsiooni uuesti kontrollida ühe nädala jooksul.
That if serum phosphate is &lt; 1.5 mg/dl or creatinine clearance decreases during therapy to
Kui seerumi fosfaadikontsentratsioon on &lt; 1,5 mg/dl või kreatiniini kliirens langeb ravi ajal
That if serum phosphate is confirmed to be &lt; 3.0 mg/dl (0.96 mmol/l) in any paediatric patient receiving tenofovir disoproxil fumarate, renal function should be re-evaluated within one week.
Kui seerumi fosfaadikontsentratsioon on ükskõik millisel tenofoviirdisoproksiilfumaraati saaval lapsel või noorukil kinnitatud andmeil &lt; 3,0 mg/dl (0,96 mmol/l), tuleb neerufunktsiooni uuesti kontrollida ühe nädala jooksul.
That it is recommended that Stribild is discontinued in patients with creatinine clearance that falls to &lt; 70 mL/min while on treatment unless it is considered that the potential benefit of this combination of antiretroviral agents for the individual patient outweighs the possible risks of continuing with therapy.
Patsientidel, kelle kreatiniini kliirens ravi ajal langeb &lt; 70 ml/min, on soovitatav Stribild’i ravi katkestada, v.a juhud, mil sellisest retroviiruste vastaste ravimite kombinatsioonist saadav võimalik kasu võib konkreetse patsiendi puhul ületada ravi jätkamisega kaasneda võivad riskid.
That Vibativ has a risk of nephrotoxicity including increased risk of mortality in patients with pre existing acute renal failure and is therefore contraindicated in patients with pre-existing acute renal failure and in patients with creatinine clearance &lt; 30ml/min, including patients undergoing haemodialysis.
Vibativ võib tekitada nefrotoksilisuse riski, sh suurenenud suremuse patsientidel, kellel esineb eelnev akuutne neerupuudulikkus; ravim on seetõttu vastunäidustatud patsientidele, kel esineb varasem akuutne neerupuudulikkus, ja patsientidele, kelle kreatiniini kliirens jääb &lt; 30 ml/min, sh hemodialüüsi saavatele patsientidele.
The absolute difference in objective soft tissue response between enzalutamide and placebo arms was 53.9% (95% CI: 48.5%, 59.1%, p &lt; 0.0001).
Absoluutne erinevus pehmete kudede objektiivses ravivastuses ensalutamiidi ja platseebo rühmade vahel oli 53,9% (95% usaldusintervall: 48,5%; 59,1%; p &lt; 0,0001).
The accumulation ratios were 1.05 and 1.16 for AUC4weeks, and 1.43 and 2.22 for Cmin for 10 mg/kg (body weight &lt; 30 kg) and 8 mg/kg (body weight ≥ 30 kg) doses, respectively.
Akumulatsiooni suhe oli AUC4nädalat puhul 1,05 ja 1,16 ning Cmin puhul 1,43 ja 2,22 vastavalt annuste 10 mg/kg (kehakaal &lt; 30 kg) ja 8 mg/kg (kehakaal  30 kg) puhul.
The active substances being a principle of biological origin intended to produce passive immunity are not within the scope of Regulation (EC) No 470/2009.
Toimeaine, mis põhimõtteliselt on bioloogilist päritolu ja mõeldud passiivse immuunsuse esile kutsumiseks ei kuulu Määruse (EÜ) nr 470/2009 reguleerimisalasse &gt;
The adjusted mean dietary phenylalanine tolerance in the Kuvan plus phenylalanine -restricted group was 80.6 mg/kg/day and was statistically significantly greater (p &lt; 0.001) than the adjusted mean dietary phenylalanine tolerance in dietary phenylalanine therapy alone group (50.1 mg/kg/day).
Kohandatud keskmine toiduga saadava fenüülalaniini taluvus Kuvan’i pluss fenüülalaniini piirava dieedi rühmas oli 80,6 mg/kg/ööpäevas, mis oli statistiliselt märkimisväärselt suurem (p &lt; 0,001) kui kohandatud keskmine toiduga saadava fenüülalaniini taluvus ainult fenüülalaniini piirava dieedi rühmas (50,1 mg/kg/ööpäevas).
The adjusted mean difference was -4.3 points (CI 95% -6.4;
Korrigeeritud keskmine erinevus oli –4,3 punkti (CI 95% -6,4; -2,1 punkti, p &lt;
The adjusted mean difference was -6.5 points (CI95% -8.7; -4.4, p &lt; 0.0001).
Korrigeeritud keskmine erinevus oli -6,5 punkti (CI 95% -8,7; -4,4, p &lt; 0,0001).
The adjusted mean difference was -6.5 points (CI95% -8.7; -4.4, p &lt; 0.0001).
Korrigeeritud keskmine erinevus oli -6,5 punkti (CI 95% -8.7; -4,4, p &lt; 0,0001).
The administered dose should be reduced by 50 % in case of occurrence of haematological disorders (white blood cells &lt; 1,500/mm3, granulocytes &lt; 1,000/mm3, thrombocytes &lt; 100,000/mm3).
&lt; 100000/mm3) tekkel tuleb manustatavat annust vähendada 50 % võrra.
The administration of a second half adult or an adult dose did not enhance the reactogenicity, except for rates of general symptoms which were higher after the second dose, particularly for rates of fever in &lt; 6 year olds.
Teise täiskasvanu poolannuse või teise täiskasvanu-annuse manustamine ei suurendanud reaktogeensust, välja arvatud üldsümptomite esinemissageduse osas, mis oli teise annuse manustamise järel kõrgem, eriti palaviku esinemissagedus &lt; 6aastastel lastel.
The ADRs in the pJIA and sJIA patients treated with tocilizumab are described below and are presented in the Table 2 by system organ class and frequency categories, defined using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10) or uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100)
Allpool on toodud totsilizumabiga ravitud polüartikulaarse (pJIA) ja süsteemse juveniilse idiopaatilise artriidiga (sJIA) patsientidel kirjeldatud kõrvaltoimed, mis on tabelis 2 loetletud organsüsteemi klassi ja esinemissageduse kategooriate järgi, mille määratlemisel on kasutatud järgmist konventsiooni: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10) või aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100).
The ADRs listed in Table 1 are presented by system organ class and frequency categories, defined using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100) rare ( &gt; 1/10,000 to &lt; 1/1,000) or very rare ( &lt; 1/10,000).
Tabelis 1 toodud kõrvaltoimed on loetletud organsüsteemi klassi ja järgnevalt määratletud esinemissageduse kategooriate järgi: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv ( &gt; 1/10 000 kuni &lt; 1/1000) või väga harv ( &lt; 1/10 000).
The adverse drug reactions (Table 1) are ranked under heading of frequency, the most frequent first, using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100, &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000, &lt; 1/100); rare (≥1/10,000, &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed (tabel 1) on liigitatud esinemissageduse järgi, alustades kõige sagedasemast ning kasutades järgmist klassifikatsiooni: väga sage (≥1/10); sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000) ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The adverse reaction profile reported in patients &gt; 75 years of age treated with thalidomide 100 mg once daily was similar to the adverse reaction profile observed in patients ≤75 years of age treated with thalidomide 200 mg once daily (see Table 3).
Kõrvaltoimete profiil, millest teatati patsientidel vanuses &gt; 75 aastat, keda raviti talidomiidiga 100 mg üks kord ööpäevas, oli sarnane täheldatud kõrvaltoimete profiiliga patsientidel vanuses ≤ 75 aastat, keda raviti talidomiidiga 200 mg üks kord ööpäevas (vt tabel 3).
The adverse reactions are classified as: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed on liigitatud järgmiselt: väga sage (≥1/10), sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000) ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The adverse reactions are classified as: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed on liigitatud järgmiselt: väga sage (≥1/10), sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000), ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The adverse reactions are classified by System Organ Class and frequency, using the following convention: very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data) and were reported with Mirvaso in clinical studies (see Table 1).
Mirvaso kasutamisel kliinilistes uuringutes esinenud kõrvaltoimed on organsüsteemi klassi ja esinemissageduse järgi liigitatud järgmiselt: väga sage (≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel) (vt tabel 1).
The adverse reactions are displayed by system organ class and frequency: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1000) and very rare ( &lt; 1/10,000).
Kõrvaltoimed on esitatud organsüsteemi klassi ja sageduse alusel: väga sage (≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000).
The adverse reactions listed in Table 3 are presented by system organ class and frequency categories, defined using the following convention: very common (1/10); common (1/100 to &lt; 1/10), uncommon (1/1,000 to &lt; 1/100), rare (1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Tabelis 3 esitatud kõrvaltoimed on toodud organsüsteemide klasside ja esinemissageduste kaupa, mis on jaotatud järgmistesse kategooriatesse: väga sage ( 1/10), sage ( 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt ( 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv ( 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The adverse reactions reported by the investigator as at least possibly related to fondaparinux are presented within each frequency grouping (very common  1/10; common: 1/100 to &lt; 1/10; uncommon:  1/1,000 to ≤ 1/100; rare:  1/10,000 to ≤1/1,000; very rare ≤1/10,000) and system organ class by decreasing order of seriousness.
Uuringu läbiviijate poolt teatatud kõrvaltoimed on võimalikus seoses fondapariinuksiga ning on esitatud esinemissageduse järjekorras (väga sage  1/10; sage:  100... &lt; 1/10; aeg-ajalt
The adverse reactions reported by the investigator as at least possibly related to fondaparinux are presented within each frequency grouping (very common  1/10; common: 1/100 to &lt; 1/10; uncommon:  1/1,000 to ≤ 1/100; rare:  1/10,000 to ≤1/1,000; very rare ≤1/10,000) and system organ class by decreasing order of seriousness; these adverse reactions should be interpreted within the surgical and medical context.
 1/1000... &lt; 100; harv:  1/10000... &lt; 1/1000; väga harv ≤ 1/10000) ja organsüsteemide kaupa tõsiduse vähenemise järjekorras; neid kõrvaltoimeid tuleb interpreteerida kirurgilises ja mittekirurgilises kontekstis.
The adverse reactions with a reasonable possibility of causal relationship to the injection procedure or JETREA are listed by MedDRA system organ class and frequency using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed, millel on tõenäoliselt võimalik põhjuslik seos süsteprotseduuriga või JETREA kasutamisega on loetletud MedDRA organsüsteemi klasside alusel ja esinemissagedus on toodud järgides järgmist konventsiooni: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000) ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The affinity of insulin degludec to serum albumin corresponds to a plasma protein binding of &gt; 99% in human plasma.
Degludek-insuliini afiinsus seerumi albumiinile vastab seondumisele plasmavalkudega inimese plasmas ( &gt; 99%).
The analysis demonstrated improved ORR (CR+PR) (odds ratio 3.769; 95% CI 2.045-6.947; p &lt; 0.001), PFS (hazard ratio 0.511;
ORe (95% CI) = 1,428 (0,749; 2,722) p-väärtusg = 0,275
The analysis included 68 patients with moderate (CLcr 30-59 ml/min), 147 patients with mild (CLcr 60-89 ml/min) renal impairment, and 135 patients with normal renal function (CLcr &gt; 90 ml/min).
Analüüs hõlmas 68 patsienti mõõduka (CLcr 30–59 ml/min) ja 147 patsienti kerge (CLcr 60–89 ml/min) neerupuudulikkusega ning 135 patsienti normaalse neerufunktsiooniga (CLcr &gt; 90 ml/min).
The analysis of all recorded incremental recoveries in previously treated patients demonstrated a median rise of &gt; 2% ( &gt; 2 IU/dL) per IU/kg body weight for Iblias.
Kõigi eelnevalt ravitud patsientide registreeritud hüübivuse täiendava taastumiste analüüs näitas Iblias’e puhul mediaanväärtuse &gt; 2%-list ( &gt; 2 RÜ/dl) tõusu RÜ/kg kehakaalu kohta.
The analysis of patients who achieved mitotane levels ≥ 14 mg/l at least once in 6 six months versus patients who mitotane levels were &lt; 14 mg/l could suggest that patients with mitotane plasma levels ≥ 14 mg/l could have an improvement in disease control rate (62.9% versus 33.5%; p &lt; 0.
Patsientide analüüs, kelle mitotaani tasemed plasmas olid ≥ 14 mg/l vähemalt kord 6 kuu jooksul ning patsientide, kelle mitotaani tasemed jäid &lt; 14 mg/l näitas, et mitotaani plasmatasemega ≥ 14 mg/l patsientidel on haiguskontroll paranenud (62,9% vs 33,5%; p &lt; 0.
The analysis of PFS as determined by the independent review committee (censoring for NPT) shows a stratified hazard ratio of 0.62 (95% CI: 0.50-0.77, 1-sided log-rank p-value &lt; 0.0001) when CPB15+ is compared with CPP, with a median PFS of 13.1 in the CPP arm and 19.1 months in the CPB15+ arm.
Sõltumatu hindamiskomisjoni poolt määratud progressioonivaba elulemuse analüüs (arvestab uuringuplaani välist ravi) näitab stratifitseeritud riskisuhet 0,62 (95% CI: 0,50...0,77, ühepoolne logaritmiline astak-p-väärtus &lt; 0,0001), kui CPB15+ võrreldakse CPP-ga; keskmine progressioonivaba elulemus CPP grupis on 13,1 kuud ja CPB15+ grupis 19,1 kuud.
The APEX Study evaluated efficacy in 40 patients with renal impairment (i.e., baseline serum creatinine &gt; 1.5 mg/dL and 2.0 mg/dL).
Uuringus APEX hinnati ravimi efektiivsust 40 neerukahjustusega patsiendil (s.t ravi algul seerumi kreatiniinitase &gt; 1,5 mg/dl ja ≤2,0 mg/dl).
The assay-dependent therapeutic goal is to maintain a white blood cell (WBC) cystine level &lt; 1 nmol hemicystine/mg protein, 30 min after dosing, by adjusting the dose.
Analüüsitulemustest sõltuv ravieesmärk on hoida annuse kohandamise abil tsüstiinisisaldus leukotsüütides 30 minutit pärast manustamist &lt; 1 nmol hemitsüstiini / mg valgu kohta.
The average differences between aliskiren and placebo for the low and mid dose groups were &lt; 0.2 mmHg.
Kesmine erinevus aliskireeni ja platseeborühma vahel väikese ja keskmise annusega rühmades oli &lt; 0,2 mmHg.
The average improvement over three years for salmeterol/fluticasone propionate compared with placebo was -3.1 units (95% CI: -4.1 to -2.1; p &lt; 0.001) and when compared with salmeterol was -2.2 units (p &lt; 0.001) and when compared with FP was -1.2 units (p=0.017).
Keskmine paranemine kolme aasta jooksul oli salmeterooli/flutikasoonpropionaadi rühmas võrreldes platseeboga -3,1 ühikut (95% usaldusvahemik: -4,1...-2,1; p &lt; 0,001) ja võrreldes salmeterooliga -2,2 ühikut (p &lt; 0,001) ja võrreldes flutikasoonpropionaadiga -1,2 ühikut (p = 0,017).
The B cell tumours include CLL (generally associated with lower levels of CD20 expression) and non-Hodgkin's lymphomas (where &gt; 90% tumours have high levels of CD20 expression).
B-rakulisteks kasvajateks on KLL (üldjuhul seotud madalama CD20 ekspressiooniga) ja mitte-Hodgkini lümfoomid (kus &gt; 90% kasvajatest on kõrge CD20 ekspressioonitasemega).
The BALLR1 study, also evaluating the effects of iNO in preterm neonates, but initiating iNO at 7 days and in a dose of 20 ppm, found a significant increase in neonates alive without BPD at gestational week 36, 121 (45 % vs.
BALLR1 uuring, milles samuti hinnati iNO toimet enneaegsetel vastsündinutel, kuid kus iNO lähtekontsentratsiooniga 20 ppm alustati 7. päeval, andis tulemuseks oluliselt suurema arvu 36. rasedusnädalal sündinud ja ellujäänud vastsündinuid, kellel BPD puudus, s.t 121 (45% vs 95 (35,4%) p &lt; 0,028.
The benefit of vandetanib in patients with CTN less than 500 pg/ml has not been determined, therefore use in patients with CTN &lt; 500 pg/ml should be carefully considered because of the treatment related risks of vandetanib.
Patsientidel, kelle kaltsitoniini väärtus on alla 500 pg/ml, ei ole vandetaniibist saadavat kasu määratud, seetõttu tuleb vandetaniibi kasutamist selles patsiendirühmas hoolikalt kaaluda vandetaniibraviga seotud riskide tõttu.
The bioavailability of sarolaner following oral dosing was high at &gt; 85%.
Sarolaneeri biosaadavus pärast suukaudset annustamist oli suur – üle 85%.
The breakpoints for reduced efficacy with etravirine ( &gt; 2 etravirine-associated mutations at baseline, see clinical results section) applies when etravirine is given in combination with a boosted protease inhibitor.
Etraviriini alanenud tõhususe korral ( &gt; 2 etraviriiniga seotud mutatsiooni olemasolu uuringu alguses, vt lõiku Kliiniline kogemus) rakenduvad tundlikkuse läved juhul, kui etraviriini manustatakse kombinatsioonis võimendatud proteaasi inhibiitoritega.