natgillin/translations-raw huggingface dataset:
HAQ = Health Assessment Questionnaire; greater values indicate less disability. p = 0.030 and &lt; 0.001 for the 3 mg/kg and 6 mg/kg treatment groups respectively vs. placebo + MTX.
HAQ = Tervise hindamise küsimustik (Health Assessment Questionnaire); suuremad väärtused näitavad väiksemat puuet. p = 0,030 ja &lt; 0,001 vastavalt 3 mg/kg ja 6 mg/kg ravirühmades vs. platseebo + MTX.
Hazard Ratio (HR)1 (95% CI) 0.70 (0.59-0.83) p-value &lt; 0.0001
Riskide suhe (HR)1 (95% CI) 0,70 (0,59...0,83) p-väärtus &lt; 0,0001
Hazard ratio &lt; 1 favours enzalutamide
Riski määr &lt; 1 näitab ensalutamiidi paremust.
Hazard ratio &lt; 1 favours ZYTIGA
Riskisuhe  1 ZYTIGA kasuks.
HbA1c &lt; 7% (LOCF)d
HbA1c &lt; 7
HbA1c weight (%) (%) &lt; 7.0% (%) ≤6.5% (%) (mmol/L) (kg)
Patsiendid, kellel saavutati HbA1c
HBeAg seroconversion was increased in patients with elevated ALT levels; 77 % (20/26) of patients with pre-treatment ALT &gt; 2 x ULN seroconverted.
HBeAg serokonversiooni sagedus oli suurem kõrgenenud ALAT aktiivsusega patsientidel; serokonversiooni saavutas 77% (20/26) patsientidest, kellel oli ravieelne ALAT aktiivsus üle 2 korra kõrgem normivahemiku ülempiirist.
HBV DNA ( &lt; 169 copies/ml [ &lt; 29 IU/ml]; the limit of quantification of the Roche Cobas TaqMan HBV assay) versus 60% (31/52) of patients treated with emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate (p = 0.504).
[ &lt; 29 RÜ/ml]; see on Roche Cobas Taqman HBV määramisel kasutatav kvantifitseerimispiir) versus 60% (31/52) patsientidega, keda raviti emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiilfumaraadiga (p = 0,504).
HBV DNA &lt; 400 copies/ml at week 192.
TDF-TDF-rühma patsientidest oli 192. nädalal HBV DNA &lt; 400 koopiat/ml.
HCV RNA &lt; 25 IU/ml at End of Treatment
HCV RNA &lt; 25 IU/ml ravi lõpus
HCV RNA &lt; 6 million IU/mL
HCV RNA &lt; 6 miljonit RÜ/ml
Headache (G3/4: &lt; 1%); Neuropathy peripheral
Peavalu (3./4. aste: &lt; 1%); Perifeerne neuropaatia
Heart rate &lt; 45 bpm.
Südame löögisagedus &lt; 45 lööki minutis.
Hematocrit &gt; 25%
Hematokrit &gt; 25
Hence the risk of haematological toxicity may be increased when Zevalin is administered shortly ( &lt; 4 months) after fludarabine-containing regimens (see also section 4.4).
Seetõttu võib hematoloogilise toksilisuse oht olla suurem, kui Zevalin’i manustatakse vahetult ( &lt; 4 kuu) pärast fludarabiini sisaldavat raviskeemi (vt ka lõik 4.4).
Hepatic failure ( &lt; 1%)
Maksapuudulikk us ( &lt; 1%)
Hepatic failure and acute hepatitis ( &lt; 1%; see section 4.8, Description of selected adverse reactions) have been reported in patients treated with lenvatinib.
Lenvatiniibiga ravitud patsientidel esines maksapuudulikkust ja ägedat hepatiiti ( &lt; 1%; vt lõik 4.8 „Valitud kõrvaltoimete kirjeldus“).
Hepatobiliary disorders: Cholestasis, Hepatitis (incl. hepatocellular injury) (In the pooled phase III trials, these events were rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000)).
Maksa ja sapiteede häired: kolestaas, hepatiit (sh hepatotsellulaarne kahjustus) (III faasi uuringute koondandmete alusel esines neid juhte harva (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000)).
Herbal Preparation St. John’s wort Herbal preparations containing St John’s wort (Hypericum perforatum) due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of ritonavir (see section 4.5).
Taimsed preparaadid Liht-naistepuna Liht-naistepuna (Hypericum perforatum) sisaldavate taimsete preparaatide kasutamisega kaasneb ritonaviiri plasmakontsentratsiooni vähenemise ja kliiniliste toimete nõrgenemise oht (vt lõik 4.5).
Herbal Preparation St. John’s Wort Herbal preparations containing St John’s wort (Hypericum perforatum) due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of ritonavir (see section 4.5).
Taimsed preparaadid Liht-naistepuna Liht-naistepuna (Hypericum perforatum) sisaldavate taimsete preparaatide kasutamisega kaasneb ritonaviiri plasmakontsentratsiooni vähenemise ja kliiniliste toimete nõrgenemise oht (vt lõik 4.5).
Herpes zoster (inc disseminated &amp; ophthalmic), Pneumonia*, Herpes simplex*, Fungal infection*
Herpes zoster (sh dissemineeritud &amp; silma), kopsupõletik*, Herpes simplex*, seeninfektsioon
High baseline ALT levels (≥ 2 x ULN) and Knodell Histology Activity Index (HAI) scores (≥ 10) and low HBV DNA ( &lt; 7.6 log10 copies/ml) were associated with greater histological improvement.
Kõrge uuringueelne ALAT sisaldus (≥2 x ULN) ja Knodelli histoloogia aktiivsuse indeksi (Histology Activity Index – HAI) skoor (≥10) ning madal HBV DNA ( &lt; 7,6 log10 koopia/ml) olid seotud suurema histoloogilise paranemisega.
High doses of ketoconazole and itraconazole ( &gt; 200 mg/day) are not recommended.
( &gt; 200 mg ööpäevas) ei soovitata.
High-grade dysplasia in Barrett's oesophagus of &lt; 7 cm
Kõrgelt diferentseerunud düsplaasia Barretti söögitoru korral mõõtmetega  7 cm.
Higher mean patient global satisfaction scores, indicating a higher level of overall satisfaction, were seen in the ingenol mebutate groups compared to the vehicle groups (p &lt; 0.001) as measured by the Treatment Satisfaction Questionnaire for Medication (TSQM).
Ingenoolmebutaati saavates gruppides täheldati kõrgemaid keskmisi patsiendi üldrahulolu skoore, mis näitavad suuremat üldrahulolu võrreldes vehiiklit saavate gruppidega (p &lt; 0,001), mõõdetuna ravimiga rahulolu küsimustikuga (Treatment Satisfaction Questionnaire for Medication – TSQM).
HIV RNA
HIV RNA &lt;
HIV RNA &lt; 400 copies/ml (ITT)*
HIV RNA &lt; 400 koopiat/ml (ITT)
HIV RNA &lt; 400 copies/ml*
HIV RNA &lt; 400 koopiat/ml
HIV RNA &lt; 400 copies/ml, treatment response, %
HIV RNA &lt; 400 koopiat/ml, ravivastus,
HIV RNA &lt; 50 copies/ml
HIV RNA &lt; 50 koopiat /ml
HIV RNA &lt; 50 copies/ml (ITT)*
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml (ITT)
HIV RNA &lt; 50 copies/ml*†
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, treatment response, %
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml, ravivastus,
HIV RNA &lt; 400 copies/ml**
HIV RNA &lt; 400 koopiat/ml
HIV RNA &lt; 400 copies/ml, % a
HIV RNA &lt; 400 koopiat/ml, % a
HIV RNA &lt; 400 copies/ml, %a
HIV RNA &lt; 400 koopiat/ml, %a
HIV RNA &lt; 50 copies/ml by select baseline PI substitutions,c % (responder/evaluabled)
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml vastavalt ravi alguse PI asendusele, c % (ravivastusega/hinnangusse võetav d)
HIV RNA &lt; 50 copies/ml by select baseline PI substitutions,f, g % (responder/evaluable)
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml vastavalt ravi alguse PI asendusele,f, g % (ravivastusega/hinnangusse võetav)
HIV RNA &lt; 50 copies/ml**
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, %
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml,
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, % a
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml, % a
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, % by Baseline Characteristicd
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml, % vastavalt ravi alguse näitajateled
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, %a
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml, %a
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, %f (responder/evaluable)
HIV RNA &lt; 50 koopiat/ml, %f (ravivastusega/hinnangusse võetav)
HIV RNA &gt; 1 log below Baseline**
HIV RNA &gt; 1 log langus algväärtusest
HIV-1 isolates (CRF01_AE, n=12; CRF02_AG, n=12; and Subtype C or CRF_AC, n=13) from 37 untreated patients in Africa and Asia were susceptible to abacavir (IC50 fold changes &lt; 2.5), and lamivudine (IC50 fold changes &lt; 3.0), except for two CRF02_AG isolates with fold-changes of 2.9 and for abacavir.
37 ravimata patsiendilt Aafrikas ja Aasias isoleeritud HIV-1 tüved (CRF01_AE, n=12; CRF02_AG, n=12 ja alatüüp C või CRF_AC, n=13) olid tundlikud abakaviiri (IC50 kordsed muutused &lt; 2,5) ja lamivudiini (IC50 kordsed muutused &lt; 3,0) suhtes, välja arvatud kaks CRF02_AG isolaati, millele abakaviiri suhtes esinesid kordsed muutused 2,9 ja 3,4.
HIV-1 plasma viral load &gt; 5,000 HIV-1 RNA copies/ml at screening
HIV-1 hulk plasmas &gt; 5000 HIV-1 RNA koopiat/ml skriiningul
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mla
HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/mla
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL by baseline covariates
HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat milliliitris uuringu alguse kaasmuutujate järgi
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL by baseline covariates
HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml ravieelsete ühismuutujate järgi
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL for those on ABC/3TC
HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml ABC/3TC-ravi saanud uuritavatel
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL for those on ABC/3TC
HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml ABC/3TC-ravi saanutel
HIV-1 RNA &lt; 50copies/mL for those on ABC/3TC
HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml ABC/3TC-ravi saanud uuritavatel
HIV-1 RNA &gt; 100,000 copies/ml
HIV 1 RNA &gt; 100 000 koopiat/ml
HIV-1 RNA &gt; 100,000 copies/ml
HIV-1 RNA &gt; 100 000 koopiat/ml
HIV-1 RNA &gt; 100,000 copies/ml 8 %
HIV 1 RNA &gt; 100 000 koopiat/ml
HIV-RNA &gt; 100,000 copies/ml
HIV-RNA &gt; 100 000 koopiat/ml
Hookworm Notoedres
Kidauss Notoedres
However patients with hepatic impairment such as bilirubin &gt; 1.5 times the upper limit of normal and/or aminotransferase &gt; 3.0times the upper limit of normal (hepatic metastases absent) or &gt; 5.0 times the upper limit of normal (hepatic metastases present) have not been specifically studied.
Kuid maksakahjustusega patsiente, kelle bilirubiin &gt; 1,5 korda normi ülemisest piirist ja/või aminotransferaas &gt; 3,0 korda normi ülemisest piirist (ilma maksa metastaasideta) või &gt; 5,0 korda ülemisest normi piirist (kaasnevad maksa metastaasid), ei ole spetsiaalselt uuritud.
However the largest benefit was observed in a predefined exploratory analysis in patients with EGFR activating mutations (n= 49) demonstrating a substantial PFS benefit (HR=0.10, 95% CI, 0.04 to 0.25; p &lt; 0.0001) and an overall survival HR of 0.83 (95% CI, 0.34 to 2.02).
Kuid suurimat kasu täheldati eelnevalt kindlaksmääratud uurivas analüüsis EGFR-i aktiveerivate mutatsioonidega patsientidel (n = 49), mis näitas olulist kasu progressioonivaba elulemuse osas (HR = 0,10; 95% CI; 0,04...0,25; p &lt; 0,0001) ja üldise elulemuse riskisuhte osas (HR) 0,83 (95% CI, 0,34...2,02).
However the potential absorption and accumulation of sevelamer during long-term chronic treatment ( &gt; one year) cannot be totally excluded (see section 5.2).
Sevelameeri võimalikku imendumist ja kumulatsiooni pikaajalise kroonilise (üle üheaastase) ravi käigus ei saa siiski täielikult välistada (vt lõik 5.2).
However the potential absorption and accumulation of sevelamer during long-term chronic treatment ( &gt; one year) cannot be totally excluded (see section 5.2).
Sevelameeri võimalikku imendumist ja kumulatsiooni pikaajalise kroonilise ravi (üle üheaastase) ravi käigus ei saa siiski täielikult välistada (vt lõik 5.2).
However, 1,611 patients (804 bosentan- and 807 placebo-treated patients) with severe chronic heart failure (CHF) were treated for a mean duration of 1.5 years in a placebo- controlled study (study AC-052-301/302 [ENABLE 1 &amp; 2]).
Siiski on teostatud platseebokontrolliga uuring 1611 raske kroonilise südamepuudulikkusega patsiendiga (804 bosentaan- ja 807 platseebo-ravi saanud patsienti), keda raviti keskmiselt 1,5 aasta vältel (uuring AC-052-301/302 [ENABLE 1 &amp; 2]).
However, 1,611 patients (804 bosentan- and 807 placebo-treated patients) with severe chronic heart failure (CHF) were treated for a mean duration of 1.5 years in a placebo-controlled study (study AC-052-301/302 [ENABLE 1 &amp; 2]).
Siiski on teostatud platseebokontrolliga uuring 1611 raske kroonilise südamepuudulikkusega patsiendiga (804 bosentaan- ja 807 platseebo-ravi saanud patsienti), keda raviti keskmiselt 1,5 aasta vältel (uuring AC-052-301/302 [ENABLE 1 &amp; 2]).
However, a post-exposure interval &gt; 1 hour does not preclude the administration and effective action of chelator, even if with reduced efficiency.
1 tunni, ei tähenda see, et kelaatori manustamine oleks välistatud ja toime vähem tõhus.
However, a slight increase in abortion/embryonal-foetal death was observed with high systemic exposure ( &gt; 100 x human exposure) in the 50 mg/kg/day high-dose group compared to placebo and other low-dose groups.
Kuid kõrge süsteemse ekspositsiooni ( &gt; 100 x inimese ekspositsioonist suuremate väärtuste) puhul 50 mg/kg/päevas suure annuse rühmas täheldati platseebo ja teiste väiksema annuse rühmadega võrreldes abortide ja embrüo/loote suremuse vähest suurenemist.
However, an evaluation with 50 mg opicapone was performed in subjects included in both phase 3 studies with GFR/1.73 m2 &lt; 60 mL/min (i.e. moderately decreased renal elimination capacity), and using pooled BIA 9-1103 data (major metabolite of opicapone).
Analüüsid teostati aga 50 mg opikapooni annusega mõlemas 3. faasi uuringus osalejatel, kelle GFR/1,73 m2 oli &lt; 60 ml/min (s.t mõõdukalt vähenenud neerudekaudne eritumisvõime) ning BIA 9- 1103 (opikapooni peamine metaboliit) koondandmete põhjal.
However, at high MPAG plasma concentrations ( &gt; 100µg/mL), small amounts of MPAG are removed.
MFHG suurte kontsentratsioonide korral ( &gt; 100 g/ml) on selle väiksed kogused siiski eemaldatavad.
However, at high MPAG plasma concentrations ( &gt; °100 g/mL), small amounts of MPAG are removed.
MFHG suurte kontsentratsioonide korral ( &gt; 100 μg/ml) on selle väiksed kogused siiski eemaldatavad.
However, at high MPAG plasma concentrations ( &gt; °100°g/mL), small amounts of MPAG are removed.
MFHG suurte kontsentratsioonide korral ( &gt; 100 μg/ml) on selle väiksed kogused siiski eemaldatavad.
However, clinical experience in patients &gt; 80 years of age is limited and caution should be exercised when treating this population.
Siiski on kliiniline kogemus vanemate kui 80-aastaste patsientidega piiratud ja tuleb olla ettevaatlik selle erirühma ravimisel.
However, during the period of administration of filgrastim for PBPC mobilisation, filgrastim should be discontinued or its dosage should be reduced if the leukocyte counts rise to &gt; 70 x 109/L.
Kui filgrastiimi manustatakse perifeerse vere vereloome tüvirakkude mobiliseerimiseks, tuleb juhtudel, kui leukotsüütide arv suureneb &gt; 70 x 109/l, filgrastiimi manustamine lõpetada või annust vähendada.
However, during the period of administration of filgrastim for PBPC mobilisation, filgrastim should be discontinued or its dosage should be reduced if the leukocyte counts rise to &gt; 70 x 109/L.
Kui filgrastiimi manustatakse perifeerse verre vereloome tüvirakkude mobiliseerimiseks, tuleb juhtudel, kui leukotsüütide arv suureneb &gt; 70 x 109/l, filgrastiimi manustamine lõpetada või annust vähendada.
However, during the period of administration of filgrastim for PBPC mobilisation, filgrastim should be discontinued or its dosage should be reduced if the leukocyte counts rise to &gt; 70 x 109/L.
Kui filgrastiimi manustatakse vereloome tüvirakkude mobiliseerimiseks perifeersesse verre, tuleks juhtudel, kui leukotsüütide arv suureneb &gt; 70 x 109/l, filgrastiimi manustamine lõpetada või annust vähendada.
However, during the period of administration of filgrastim for PBPC mobilisation, it should be discontinued or its dosage should be reduced if the leukocyte counts rise to &gt; 70 x 109/l.
Kui filgrastiimi manustatakse vererakkude progenitoorrakkude mobiliseerimiseks, tuleks juhtudel, kui leukotsüütide arv tõuseb &gt; 70 x 109/l, filgrastiimi manustamine lõpetada või annuseid vähendada.
However, in clinical studies to date, dizziness and somnolence were associated infrequently ( &lt; 5%) with the administration of Caelyx.
Siiski on tänaseks läbi viidud kliinilistes uuringutes Caelyx’iga harvadel juhtudel ( &lt; 5%) täheldatud pearinglust ja uimasust.
However, in field studies 10% of sero-negative dogs did not show seroconversion ( &gt; 0.1 IU/ml) 3–4 weeks after single primary vaccination against rabies.
Siiski näitavad väliuuringud, et 10%-l seronegatiivsetest koertest ei täheldatud 3–4 nädalat pärast esmast ühekordset marutaudivastast vaktsineerimist serokonverteerumist ( &gt; 0,1 RÜ/ml).
However, in field studies 10% of sero-negative dogs did not show seroconversion ( &gt; 0.1 IU/ml) 3–4 weeks after single primary vaccination against rabies.
Siiski näitavad väliuuringud, et 10%-l seronegatiivsetest koertest ei täheldatud 3–4 nädalat pärast esmast ühekordset marutaudivastast vaktsineerimist serokonversiooni ( &gt; 0,1 RÜ/ml).
However, in field studies 10% of seronegative dogs did not show seroconversion ( &gt; 0.1 IU/ml) 3–4 weeks after single primary vaccination against rabies.
Siiski näitavad väliuuringud, et 10%-l seronegatiivsetest koertest ei täheldatud 3–4 nädalat pärast esmast ühekordset marutaudivastast vaktsineerimist serokonverteerumist ( &gt; 0,1 RÜ/ml).
However, patients with age &gt; 75 years are potentially at risk for a higher frequency of serious adverse reactions.
Patsientidel vanuses &gt; 75 aastat võib siiski olla risk tõsiste kõrvaltoimete sageduse tõusuks .
However, Quinsair is not recommended for use in patients with severe renal impairment (creatinine clearance ˂ 20 ml/min, see section 4.2).
Quinsair’i ei ole sellegipoolest soovitatav kasutada patsientidel, kellel on raske neerufunktsiooni kahjustus (kreatiniini kliirens &lt; 20 ml/min, vt lõik 4.2).
However, subjects with baseline CD4 &gt; 100 cells/mm3, baseline HIV-1 RNA &lt; 5.0 log10 copies/ml, ≤ 10 prior ARVs, and/or other active ARVs in their OB regimen were more likely to achieve a HIV-1 RNA of &lt; 400 copies/ml (or &lt; 50 copies/ml) on either treatment (see Table 6).
Samas saavutasid HIV-1 RNA taseme &lt; 400 koopiat/ml (või &lt; 50 koopiat/ml) kummagi ravi puhul suurema tõenäosusega patsiendid, kelle CD4 algväärtus oli &gt; 100 rakku/mm3, HIV-1 RNA algväärtus &lt; 5,0 log10 koopiat/ml, kes olid eelnevalt kasutanud ≤ 10 retroviirusevastast ravimit ja/või kes kasutasid optimeeritud baasraviks (OB) teisi aktiivseid retroviirusevastaseid ravimeid (vt tabel 6).
However, the occurrence of cytopenias was also clearly dependent on the stage of the disease, the frequency of grade 3 or 4 neutropenias (ANC &lt; 1.0 x 109/l) and thrombocytopenias
Samas oli tsütopeeniate esinemine selgelt seotud haiguse faasiga – III ja IV astme neutropeenia (neutrofiilide absoluutarv &lt; 1,0 x 109/l) ja trombotsütopeenia (trombotsüütide arv
However, the occurrence of cytopenias was also clearly dependent on the stage of the disease, the frequency of grade 3 or 4 neutropenias (ANC &lt; 1.0 x 109/l) and thrombocytopenias (platelet
Samas oli tsütopeeniate esinemine selgelt seotud haiguse faasiga – III ja IV astme neutropeenia (neutrofiilide absoluutarv &lt; 1,0 x 109/l) ja trombotsütopeenia (trombotsüütide arv
However, the occurrence of cytopenias was also clearly dependent on the stage of the disease, the frequency of grade 3 or 4 neutropenias (ANC &lt; 1.0 x 109/l) and thrombocytopenias (platelet count
Samas oli tsütopeeniate esinemine selgelt seotud haiguse faasiga – III ja IV astme neutropeenia (neutrofiilide absoluutarv &lt; 1,0x109/l) ja trombotsütopeenia (trombotsüütide arv
However, the occurrence of cytopenias was also clearly dependent on the stage of the disease, the frequency of grade 3 or 4neutropenias (ANC &lt; 1.0x109/1) and thrombocytopenias (platelet count
Samas oli tsütopeeniate esinemine selgelt seotud haiguse faasiga – III ja IV astme neutropeenia (neutrofiilide absoluutarv &lt; 1,0 x 109/l) ja trombotsütopeenia (trombotsüütide arv
However, treatment with Esbriet reduced the decline of percent predicted FVC from Baseline at Weeks 24 (p &lt; 0.001),
Ravi Esbrietiga vähendas siiski eeldatava FVC protsendi vähenemist algtasemelt 24. nädalal (p &lt; 0,001), 36. nädalal (p = 0,011) ja
HR 0.53; p &lt; 0.0001
HR 0,53; p &lt; 0,0001
HR: 0.28 (0.19, 0.40) p &lt; 0.0001
HR: 0,28 (0,19; 0,40) p &lt; 0,0001
HRb (95% CI)=0.63 (0.50; 0.79) p-valued &lt; 0.001
HRb (95% CI) = 0,63 (0,50; 0,79) p-väärtusd &lt; 0,001
Human plasma protein binding of netupitant and its two major metabolites M1 and M3 is &gt; 99% at concentrations ranging from 10 to 1500 ng/mL.
Inimese plasmavalkude seondumine netupitandi ning selle kahe peamise metaboliidiga M1 ja M3 on &gt; 99% kontsentratsioonide vahemikus 10 ng/ml kuni
Humira treatment reduced the rate of progression of peripheral joint damage compared with placebo treatment as measured by change from baseline in mTSS (mean ± SD) 0.8 ± 2.5 in the placebo group (at Week 24) compared with 0.0 ± 1.9 (p &lt; 0.001) in the Humira group (at Week 48)).
Humira ravi pidurdas perifeerse liigesekahjustuse süvenemist platseeboga võrreldes, mõõdetuna lähteväärtuselt keskmise mTSS järgi (keskväärtus ± Standardhälve) 0,8 ± 2,5 platseebogrupis (24. nädalal) ja 0,0 ± 1,9 (p &lt; 0,001) Humira grupis (48.nädalal).
Humira treatment reduced the rate of progression of peripheral joint damage compared with placebo treatment as measured by change from baseline in mTSS (mean ± SD) 0.8 ± 2.5 in the placebo group (at Week 24) compared with 0.0 ± 1.9( p &lt; 0.001) in the Humira group (at Week 48).
Humira ravi pidurdas perifeerse liigesekahjustuse süvenemist platseeboga võrreldes, mõõdetuna lähteväärtuselt keskmise mTSS järgi (keskväärtus ± Standardhälve) 0,8 ± 2,5 platseebogrupis (24. nädalal) ja 0,0 ± 1,9 (p &lt; 0,001) Humira grupis (48.nädalal).
Humira treatment reduced the rate of progression of peripheral joint damage compared with placebo treatment as measured by change from baseline in mTSS (mean ± SD) 0.8 ± 2.5 in the placebo group (at Week 24) compared with 0.0 ± 1.9( p &lt; 0.001) in the Humira group (at Week 48).
Humira-ravi pidurdas perifeerse liigesekahjustuse süvenemist platseeboga võrreldes, mõõdetuna lähteväärtuselt keskmise mTSS järgi (keskväärtus ± standardhälve) 0,8 ± 2,5 platseebogrupis (24. nädalal) ja 0,0 ± 1,9 (p &lt; 0,001) Humira grupis (48. nädalal).
Humira treatment reduced the rate of progression of peripheral joint damage compared with placebo treatment as measured by change from baseline in mTSS (mean ± SD) 0.8 ± 2.5 in the placebo group (at Week 24) compared with 0.0 ± 1.9; (p &lt; 0.001) in the Humira group (at Week 48).
Humira ravi pidurdas perifeerse liigesekahjustuse süvenemist platseeboga võrreldes, mõõdetuna lähteväärtuselt keskmise mTSS järgi (keskväärtus ± Standardhälve) 0,8 ± 2,5 platseebogrupis (24. nädalal) ja 0,0 ± 1,9; p &lt; 0,001 Humira grupis (48.nädalal).
Humira was assessed in a multicenter, randomised, double-blind clinical trial designed to evaluate the efficacy and safety of induction and maintenance treatment with doses dependent on body weight ( &lt; 40 kg or ≥ 40 kg) in 192 paediatric subjects between the ages of 6 and 17 (inclusive) years, with moderate to severe Crohn´s disease (CD) defined as Paediatric Crohn's Disease Activity Index (PCDAI) score &gt; 30.
Humira’t uuriti mitmekeskuselises randomiseeritud topeltpimedas kliinilises uuringus, mis oli kavandatud selleks, et hinnata induktsioon- ja säilitusravi ohutust ja efektiivsust kehamassist sõltuvates annustes ( &lt; 40 kg või ≥ 40 kg) 192-l lapsel vanuses 6 kuni 17 (kaasa arvatud) aastat, kellel oli mõõdukas kuni raske Crohni tõbi (CD), mis on määratud kui laste Crohni tõve aktiivsuse indeksi (Paediatric Crohn’s Disease Activity Index – PCDAI) tulemus &gt; 30.
Humira was assessed in a multicenter, randomised, double-blind clinical trial designed to evaluate the efficacy and safety of induction and maintenance treatment with doses dependent on body weight ( &lt; 40 kg or ≥ 40 kg) in 192 paediatric subjects between the ages of 6 and 17 (inclusive) years, with moderate to severe Crohn´s disease (CD) defined as Paediatric Crohn's Disease Activity Index (PCDAI) score &gt; 30.
Humira’t uuriti mitmekeskuselises randomiseeritud topeltpimedas kliinilises uuringus, mis oli kavandatud selleks, et hinnata induktsioon- ja säilitusravi ohutust ja efektiivsust kehamassist sõltuvates annustes ( &lt; 40 kg või ≥ 40 kg) 192-l lapsel vanusevahemikus 6 kuni 17 (kaasa arvatud) aastat, kellel oli mõõdukas kuni raske Crohni tõbi (CD), mis on määratud kui laste Crohni tõve aktiivsuse indeksi (Paediatric Crohn’s Disease Activity Index – PCDAI) tulemus &gt; 30.