natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An analysis of safety data in patients 60 years of age treated with capecitabine monotherapy and an analysis of patients treated with capecitabine plus docetaxel combination therapy showed an increase in the incidence of treatment-related grade 3 and 4 adverse reactions and treatment-related serious adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
Kapetsitabiini monoteraapiaga ja kapetsitabiini/dotsetakseeli kombinatsiooniga ravitud ≥60-aastastelt patsientidelt saadud ohutusandmete analüüsi põhjal suurenes raviga seotud 3. ja 4. astme ja raviga seotud raskete kõrvaltoimete esinemissagedus võrreldes &lt; 60-aastaste patsientidega.
An ECG should be performed on all patients prior to initiation of treatment: patients with a QT interval &gt; 450 msec should not use ritonavir-boosted Invirase.
Enne ravi alustamist tuleb kõikidele patsientidele teha EKG: patsiendid, kellel QT-intervall on &gt; 450 ms, ei tohi ritonaviiriga potentseeritud Invirase’t kasutada.
An improvement of 20% was seen in 48% of the subjects receiving rotigotine and in 19% of the subjects receiving placebo (Difference 29%, CI95% 18%; 39%, p &lt; 0.0001).
20%-line paranemine oli näha 48%-l rotigotiini saanud patsientidel ja 19%-l platseebot saanud patsientidel (erinevus 29% CI95% 18%; 39%, p &lt; 0,0001).
An increase in the concentration of enoxaparin sodium after using prophylactic doses (non-weight adjusted) has been observed in low-weight female patients ( &lt; 45 kg) and low-weight male patients ( &lt; 57 kg), which may lead to a higher risk of bleeding.
Madala kehakaaluga naispatsientidel ( &lt; 45 kg) ja madala kehakaaluga meespatsientidel ( &lt; 57 kg) on pärast naatriumenoksapariini (kaalule kohandamata) profülaktiliste annuste kasutamist täheldatud ravimi kontsentratsiooni suurenemist, mis võib põhjustada veritsusriski suurenemist.
An increase of &gt; 3 x ULN in alanine aminotransferase or aspartate aminotransferase was recorded in 12.8% of subjects in the cobicistat- boosted group and 9.0% in the ritonavir-boosted group.
Alaniinaminotransferaasi või aspartaataminotransferaasi tõusu ( &gt; 3 x normväärtuse ülemine piir) täheldati 12,8%-l kobitsistaadi abil võimendatud rühma uuringus osalejatest ja 9,0%-l ritonaviiri abil võimendatud rühma uuringus osalejatest.
An increased incidence of elevations of ALT or AST &gt; 5 times the ULN was reported in Zinbryta-treated patients compared to placebo (4% versus &lt; 1%) or interferon beta-1a (intramuscular) (6% versus 3%).
Zinbryta-ravi saanud patsientidel esines ALAT või ASAT aktiivsuse tõusu &gt; 5 korda ULN sagedamini kui platseebo (4% versus &lt; 1%) või (intramuskulaarse) beeta-1a interferooni kasutamisel (6% versus 3%).
An increased risk of cervical cancer in long-term users of COCs ( &gt; 5 years) has been reported in some epidemiological studies, but there continues to be controversy about the extent to which this finding is attributable to the confounding effects of sexual behaviour and other factors such as human papilloma virus (HPV).
Mõned epidemioloogilised uuringud on näidanud, et KSK pikaajaline kasutamine ( &gt; 5 aastat) suurendab emakakaelavähi tekke riski, aga jätkuvalt ollakse eriarvamustel, mil määral on see leid seotud muude teguritega (näiteks seksuaalkäitumine või inimese papilloomiviirus (HPV)).
An increased risk was observed in men with detectable HIV-1 RNA in plasma and CD4 counts &gt; 400 cells/mm3 (6.3 % versus 1.2 % for men with CD4 counts &lt; 400 cells/mm3).
Kõrgenenud riski täheldati plasmas tuvastatava HIV-1 RNA kogusega ja CD4 rakkude arvuga üle 400 raku/mm3 meestel (6,3%; versus 1,2% meestel CD4 arvuga alla 400 raku/mm3).
An infusion time of &gt; 2 hours should be considered to help reduce symptoms of anxiety and irritability, and to avoid unduly high maximum concentrations of clofarabine (see section 5.2).
Infusiooni kestus peaks olema &gt; 2 tunni, et vähendada paremini ärevuse ja ärrituvuse sümptomeid ning vältida klofarabiini ülemäära kõrgeid maksimumkontsentratsioone (vt lõik 5.2).
An OS analysis of the study, carried out as planned at 72% (N = 574) of events, demonstrated a clinically meaningful and statistically significant survival benefit of Lonsurf plus BSC compared to placebo plus BSC (hazard ratio: 0.68; 95% confidence interval [CI] [0.58 to 0.81]; p &lt; 0.0001) and a median OS of 7.1 months vs 5.3 months, respectively; with 1-year survival rates of 26.6% and 17.6%, respectively.
Uuringu üldise elulemuse analüüs teostati plaanipäraselt 72%-l (n=574) juhtudest ning mis näitas Lonsurf´i (koos parima toetava raviga) kliiniliselt tähendusrikast ja statistiliselt olulist kasu elulemusele võrreldes platseeboga (koos parima toetava raviga) (ohumäär: 0,68; 95% usaldusintervall [CI] [0,58 kuni 0,81]; p &lt; 0,0001) ja üldise elulemuse mediaan oli vastavalt 7,1 kuud vs 5,3 kuud; 1- aastase elulemuse määrad olid vastavalt 26,6% ja 17,6%.
Anaemia (Hb &lt; 10 g/dl) was observed in 46% of patients on Abraxane, and was severe (Hb &lt; 8 g/dl) in three cases.
Aneemiat (Hb &lt; 10 g/dl) täheldati 46% Abraxane’iga ravitud patsientidest ning kolmel juhul oli see raskekujuline (Hb &lt; 8 g/dl).
Anaemia (hemoglobin &lt; 9.4 g/dl) was reported in 12 % (23/194) of patients treated with PegIntron in combination with ribavirin.
Aneemiat (hemoglobiini &lt; 9,4 g/dl) täheldati 12%-l (23/194) patsientidest, kes said PegIntron’i kombinatsioonis ribaviriiniga.
Anaemia (hemoglobin &lt; 9.4 g/dl) was reported in 12 % (23/194) of patients treated with ViraferonPeg in combination with ribavirin.
Aneemiat (hemoglobiini &lt; 9,4 g/dl) täheldati 12%-l (23/194) patsientidest, kes said ViraferonPeg’i kombinatsioonis ribaviriiniga.
Anaemia a (haemoglobin &lt; 9.4 g/dl) was reported in 12 % (23/194) of patients treated with ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b.
Aneemiast (hemoglobiini &lt; 9,4 g/dl) teatati 12%-l (23/194) patsientidest, kes said ribaviriini kombinatsioonis peginterferooniga alfa-2b.
Anaerobes S  1 mg/l and R &gt; 1 mg/l
Anaeroobid S 1 mg/l ja R &gt; 1 mg/l
Analyses for both primary and secondary endpoints on various subgroups including age ( &lt; 65 years and ≥ 65 years); race (White and Non-White); region (North America, Europe, Middle East and Africa, and Asia Pacific); baseline corticosteroid use (yes and no); prior therapy (yes and no); and MCD histology (plasmatic and mixed histology) consistently showed that the treatment effect favoured the siltuximab arm except for the hyaline vascular subgroup in which no patient achieved the definition of the primary endpoint.
Primaarsete ja sekundaarsete tulemusnäitajate analüüsil erinevates alarühmades, sh vanus ( &lt; 65-aastased ja ≥ 65-aastased); rass (valge, mitte-valge); piirkond (Põhja-Ameerika, Euroopa, Kesk- Ida ja Aafrika ning Aasia-Vaikne ookean); ravieelne kortikosteroidide kasutamine (jah või ei); eelnev ravi (jah või ei); MCD histoloogia (plasmaatiline või segatüüpi histoloogia) leiti üheselt parem ravitulemus siltuksimabi harus, erandiks oli hüaliinvaskulaarne alarühm, milles ükski patsient ei saavutanud esmase tulemusnäitaja definitsioonile vastavat tulemust.
ANC &lt; 0.5
ANC &lt; 0,5
ANC &lt; 1 x 109/l neutropenia complicated by fever or infection
neutropeenia neutrofiilide absoluutarvuga &lt; 1 x 109/l, tüsistuseks palavik või infektsioon
ANC &lt; 1.0 x 109/l
Neutrofiilide absoluutarv on
ANC &lt; 1.0 x 109/l
on &lt; 1,0 x 109/l ja/või trombotsüüte
ANC &lt; 1.0 x 109/L and/or platelets &lt; 50 x 109/L
&lt; 1.0 x 109/l ja/või trombotsüüte &lt; 50 x 109/l
ANC &lt; 1.0 x 109/L and/or platelets &lt; 50 x 109/L
Kui neutrofiilide absoluutarv langeb
ANC &lt; 1.0 x 109/L and/or platelets &lt; 50 x 109/L
Neutrofiilide absoluutarv
ANC &lt; 1.0 x 109/l and/or platelets &lt; 50 x 109/l, repeat step 1 and resume imatinib at reduced dose of 300 mg.
&lt; 1,0 x 109/l ja/või trombotsüüte &lt; 50 x 109/l, korrata punkti 1 soovitust ja jätkata imatiniibravi vähendatud annusega 300 mg.
ANC &lt; 250/μl and/or platelet count ≤25,000/μl
ANC  250/l ja/või trombotsüüte  25 000/l
ANC &lt; 1.0x109/1
Neutrofiilide absoluutarv on
ANC &gt; 1.0 x 109/L for 3 consecutive days
Neutrofiilide absoluutarv &gt; 1,0 x 109/l kolmel järjestikusel päeval
ANC* &lt; 0.5 x 109/l or Febrile neutropenia (fever ≥38.5°C and ANC
ANC* &lt; 0,5 x 109/l või febriilne neutropeenia (palavik ≥ 38,5 °C ja ANC
ANC* &lt; 0.5 x 109/l or Febrile neutropenia (fever ≥38.5°C and ANC &lt; 1 x 109/l)
ANC* &lt; 0,5 x 109/l või febriilne neutropeenia (palavik ≥ 38,5 °C ja ANC
ANC* &lt; 1.0 x 109/L or
ANC* &lt; 1,0 x 109/l)
ANC* &lt; 1.0 x 109/l and/or platelet counts &lt; 50 x 109/l
ANC* &lt; 1,0 x 109/l ja/või trombotsüütide arv &lt; 50 x 109/l
ANCa &lt; 1.0×109/L
ANCa &lt; 1,0 x 109/l
and Hb increase &lt; 1 g/dl
ja Hgb sisalduse suurenemine &lt; 1 g/dl
and/or platelets &lt; 10 x 109/l
&lt; 0,5 x 109/l ja/või trombotsüüte &lt; 10 x 109/l
and/or platelets &lt; 10 x 109/l
&lt; 0,5x109/l ja/või trombotsüüte &lt; 10x109/l
and/or platelets &lt; 10 x 109/L
aNeutrofiilide
and/or platelets &lt; 50 x 109/l
&lt; 1,0 x 109/l ja/või trombotsüüte &lt; 50 x 109/l
and/or platelets &lt; 50 x 109/l
&lt; 50 x 109/l
and/or platelets &lt; 50 x 109/l
ja/või trombotsüüte &lt; 50x109/l
and/or platelets &lt; 50 x 109/l
trombotsüüte &lt; 50 x 109/l
and/or platelets &lt; 50 x 109/l
≥ 50 x 109/l.
Angiox is contraindicated in patients with severe renal insufficiency (glomerular filtration rate (GFR) &lt; 30 ml/min) and in dialysis-dependent patients.
Angiox on vastunäidustatud raske neerupuudulikkusega (glomerulaarfiltratsioon &lt; 30 ml/min) ja dialüüsravi vajavatele patsientidele.
Animal studies have shown a reduction in female fertility at high doses (systemic exposure &gt; 2.4 times the human exposure at the maximum recommended dose of 24 mg buprenorphine, based on AUC).
Loomkatsed on näidanud, et suurte annuste korral väheneb emase looma viljakus (kontsentratsioonikõvera aluse pindala põhjal on süsteemne ekspositsioon &gt; 2,4-korda ekspositsioonist inimesel buprenorfiini maksimaalse soovitatava annuse (24 mg) korral).
Anorexia (Grade 3-4 &lt; 1%)
Isutus (3.–4. aste &lt; 1%)
ANORO 55/22 micrograms improved exercise endurance time compared with placebo, as evaluated with the endurance shuttle walk test (ESWT), in one study but not the second and improved lung volume measures compared with placebo in both studies in adult COPD patients with hyperinflation (functional residual capacity [FRC] &gt; 120%).
ANORO 55/22 mikrogrammi toimel pikenes platseeboga võrreldes koormustaluvuse kestus, mille hindamiseks kasutati koormustaluvuse süstikkäimise testi (ESWT, endurance shuttle walk test), ühes uuringus, kuid mitte teises, ning mõlemas uuringus paranesid platseeboga võrreldes kopsumahu näitajad hüperinflatsiooniga täiskasvanud KOKi haigetel (funktsionaalne residuaalkapatsiteet [FRC] &gt; 120%).
Another patient had virus with Y93H at baseline and virologic failure and also developed low levels ( &lt; 5%) of NS5B NI RAVs N142T and E237G at failure.
Ühel teisel patsiendil oli ravieelselt ja viroloogilise ravivastuse puudumisel Y93H viirus ning temal tekkis ravivastuse puudumisel vähesel määral ( &lt; 5%) NS5B NI RAV-e N142T ja E237G.
Anti-tumour activity was not observed in two studies among a total of 30 children aged &gt; 3 years old with relapsed or progressive high-grade glioma when treated with bevacizumab and irinotecan.
Kasvajavastast toimet ei täheldatud kahes uuringus, kus osales kokku 30 üle 3-aastast retsidiveerunud või progresseerunud kõrgelt diferentseerunud glioomiga last, kui neid raviti bevatsizumabi ja irinotekaaniga.
Antibody-mediated pure red cell aplasia has been very rarely reported in &lt; 1/10,000 cases per patient year after months to years of treatment with epoetin alfa (see section 4.4).
Alfaepoetiini puhul on kuude- või aastatepikkuse ravi järel väga harva ( &lt; 1/10 000 juhtumit patsiendi kohta aastas) täheldatud antikehade poolt vahendatud isoleeritud erütrotsütaarse aplaasia (PRCA) teket (vt lõik 4.4).
Antimicrobial Susceptibility Testing (EUCAST) for Staphylococci and Streptococci (except S. pneumoniae) are Susceptible ≤ 1 mg/l and Resistant &gt; 1 mg/l.
S. pneumoniae) jaoks on tundlikkus ≤ 1 mg/l ja resistentsus &gt; 1 mg/l.
ap &lt; 0.0001 for assessment of non-inferiority to PRN
ap &lt; 0,0001 samaväärsuse hindamine RRN-raviskeemiga
ap &lt; 0.0001 for comparisons of ranibizumab arms vs. laser arm. n in D2301-E1 (RESTORE Extension) is the number of patients with a value at both D2301 (RESTORE) baseline (Month 0) and at the Month 36 visit.
ap &lt; 0,0001 ranibizumabi rühm versus laseri rühm. n on uuringus D2301-E1 (RESTORE Extension) patsientide arv väärtusega nii uuringus D2301 (RESTORE) algväärtusel (0. kuul) kui ka 36. kuu visiidil.
Apparently meaningful symptom improvement (MID=2 point change in FKSI- DRS score; p &lt; 0.001) and time to improvement (HR= 1.66 (1.33,2.08), p &lt; 0.001) were significantly better for patients on the nivolumab arm.
Selgelt märkimisväärne sümptomite paranemine (MID=FKSI-DRS skoori 2-punktiline muutus; p  0,001) ja paranemiseni kulunud aeg (HR = 1,66 (1,33;2,08), p &lt; 0,001) olid oluliselt paremad nivolumabi rühma patsientidel.
Approximately 25 % of patients treated with Taltz achieved a PASI score &lt; 5 by Week 2, more than 55 % achieved the PASI score &lt; 5 by Week 4, and increased to 85 % by Week 12 (compared to 3 %, 14 % and 50 % for etanercept).
Ligikaudu 25 % Taltz’iga ravi saanud patsientidest saavutas PASI skoori &lt; 5 2. nädalaks, enam kui 55 % saavutas PASI skoori &lt; 5 4. nädalaks ja see suurenes 85 %-ni 12. nädalaks (võrreldes 3 %, 14 % ja 50 % etanertsepti rühmas).
Approximately half of the patients who developed an ANC &lt; 1 x 109/ l did so within 8 weeks after starting therapy.
Umbes pooltel patsientidest, kellel tekkis ANC langus &lt; 1 x 109/l, ilmnes see 8 nädala jooksul pärast ravi alustamist.
aProportion of Patients with Measured GFR &lt; 60 ml/min/1.73 m2 or with a Decrease in Measured GFR ≥ 10 ml/min/1.73 m2 from Month 3 to Month 12. b Measured GFR was assessed by iothalamate at Year 1 and 2 only c Calculated GFR was assessed by MDRD formula at Month 1, Years 1, 2, and 3
aPatsientide osakaal, kelle mõõdetud glomerulaarfiltratsiooni tase oli &lt; 60 ml/min/1,73 m2 või kelle mõõdetud glomerulaarfiltratsiooni tase langes 3. kuni 12. kuuni ≥ 10 ml/min/1,73 m2. b Glomerulaarfiltratsiooni taset mõõdeti iotalamaadiga ainult 1. ja 2. aastal. c Glomerulaarfiltratsiooni tase arvutati MDRD valemiga 1. kuul, 1., 2. ja 3. aastal.
APV20002 is a 48 week, Phase II, open label study designed to evaluate the pharmacokinetics, safety, tolerability and antiviral activity of fosamprenavir with and without ritonavir in paediatric subjects 4 weeks to &lt; 2 years of age.
APV20002 on 48-nädalane II faasi avatud uuring milles hinnati fosamprenaviiri farmakokineetikat, ohutust, talutavust ja retroviirusevastast toimet manustamisel koos või ilma ritonaviiriga(ta) 4 nädala kuni &lt; 2-aastastel lastel.
are &lt; 8 years of age and weigh 25 kg or more or have a body surface area of 1.17 m2 or above according to the Mosteller formula.
alla 8 aasta vanused ja kaaluvad vähemalt 25 kg või kui nende kehapindala on Mostelleri valemi järgi vähemalt 1,17 m2.
are breast feeding (see section 4.6) already have severe bone marrow depression prior to starting first course, as evidenced by baseline neutrophils &lt; 1.5 x 109/l and/or a platelet count of &lt; 100 x 109/l.
rinnaga toitmine (vt lõik 4.6); raske luuüdi depressioon juba enne esimese ravikuuri alustamist, mida kinnitab neutrofiilide lähtesisaldus &lt; 1,5 · 109/l ja/või trombotsüütide sisaldus &lt; 100 · 109/l.
are breast feeding (see section 4.6) already have severe bone marrow depression prior to starting first course, as evidenced by baseline neutrophils &lt; 1.5 x 109/l and/or a platelet count of  100 x 109/l.
rinnaga toitmine (vt lõik 4.6) raske luuüdi depressioon juba enne esimese ravikuuri alustamist, mida kinnitab neutrofiilide lähtearv &lt; 1,5 x 109/l ja/või trombotsüütide arv &lt; 100 x 109/l.
are breast feeding (see section 4.6) already have severe bone marrow depression prior to starting first course, as evidenced by baseline neutrophils &lt; 1.5 x 109/l and/or a platelet count of  100 x 109/l.
rinnaga toitmine (vt lõik 4.6); raske luuüdi depressioon juba enne esimese ravikuuri alustamist, mida kinnitab neutrofiilide lähtearv &lt; 1,5 x 109/l ja/või trombotsüütide arv &lt; 100 x 109/l.
are breast feeding (see section 4.6) already have severe bone marrow depression prior to starting first course, as evidenced by baseline neutrophils &lt; 1.5 x 109/l and/or a platelet count of  100 x 109/l.
rinnaga toitmine (vt lõik 4.6); raske luuüdi depressioon juba enne esimese ravikuuri alustamist, mida kinnitab neutrofiilide lähtearv &lt; 1,5x109/l ja/või trombotsüütide arv &lt; 100x109/l.
are breast feeding (see section 4.6) already have severe bone marrow depression prior to starting first course, as evidenced by baseline neutrophils &lt; 1.5 x 109/l and/or a platelet count of &lt; 100 x 109/l.
rinnaga toitmine (vt lõik 4.6), raske luuüdi depressioon juba enne esimese ravikuuri alustamist, mida kinnitab ravieelne neutrofiilide arv &lt; 1,5 x 109/l ja/või trombotsüütide arv &lt; 100 x 109/l.
are breast-feeding (see section 4.6) already have severe bone marrow depression prior to starting first course, as evidenced by baseline neutrophils &lt; 1.5 x 109/l and/or a platelet count of &lt; 100 x 109/l.
rasedus või rinnaga toitmine (vt lõik 4.6); raske luuüdi depressioon esineb juba enne esimese ravikuuri alustamist, mida kinnitab ravieelne neutrofiilide arv &lt; 1,5 x 109/l ja/või trombotsüütide arv ≤ 100 x 109/l.
are breast-feeding (see section 4.6) already have severe bone marrow depression prior to starting first course, as evidenced by baseline neutrophils &lt; 1.5 x 109/l and/or a platelet count of &lt; 100 x 109/l.
rinnaga toitmine (vt lõik 4.6); raske luuüdi depressioon esineb juba enne esimese ravikuuri alustamist, seda kinnitab neutrofiilide lähtearv &lt; 1,5 x 109/l ja/või trombotsüütide arv ≤ 100 x 109/l.
are breast-feeding (see section 4.6). already have severe bone marrow depression prior to starting first course, as evidenced by baseline neutrophils &lt; 1.5 x 109/l and/or a platelet count &lt; 100 x 109/l.
rinnaga toitmine (vt lõik 4.6) raske luuüdi depressioon juba enne esimese ravikuuri alustamist, mida kinnitab neutrofiilide lähtearv &lt; 1,5 x 109/l ja/või trombotsüütide arv &lt; 100 x 109/l.
Are the Numbers 1, 2 &amp; 3 how I select my dose of medicine?
Kas valin numbrite 1, 2 &amp; 3 abil oma ravimiannuse?
ARIP IMD 50/25 mg: p value &lt; 0.0001
ARIP IMD 50/25 mg: p väärtus &lt; 0,0001
As an add-on therapy to metformin in an active-controlled non-inferiority study, dapagliflozin resulted in a statistically significant body weight change compared with glipizide of -4.65 kg at 52 weeks (p &lt; 0.0001, Table 2) that was sustained at 104 and 208 weeks (-5.06 kg and -4.38 kg, respectively).
Aktiivse kontrolliga mitte-halvemusuuringus metformiinile lisatud dapagliflosiin andis glipisiidiga võrreldes statistiliselt olulise kehakaalulanguse -4,65 kg 52 nädalaga (p &lt; 0,0001, tabel 2), mis püsis ka 104. ja 208. nädalal (vastavalt -5,06 kg ja -4,38 kg), võrreldes glipisiidiga.
As an add-on therapy to metformin in an active-controlled non-inferiority study, dapagliflozin resulted in a statistically significant body weight change compared with glipizide of -4.65 kg at 52 weeks (p &lt; 0.0001, Table 2) that was sustained at 104 and 208 weeks (-5.06 kg and –4.38 kg, respectively).
Aktiivse kontrolliga mitte-halvemusuuringus metformiinile lisatud dapagliflosiin andis glipisiidiga võrreldes statistiliselt olulise kehakaalulanguse -4,65 kg 52 nädalaga (p &lt; 0,0001, tabel 2), mis püsis ka 104. ja 208. nädalal (vastavalt -5,06 kg ja -4,38 kg), võrreldes glipisiidiga.
As an add-on therapy to metformin in an active-controlled non-inferiority study, dapagliflozin resulted in a statistically significant body weight change compared with glipizide of -4.65 kg at 52 weeks (p &lt; 0.0001, Table 2) that was sustained at 104 and 208 weeks (-5.06 kg and –4.38 kg, respectively).
Aktiivse kontrolliga mitte-halvemusuuringus metformiinile lisatud dapagliflosiin andis glipisiidiga võrreldes statistiliselt olulise kehakaalulanguse -4,65 kg 52 nädalaga (p &lt; 0,0001, tabel 2), mis püsis ka 104. ja 208. nädalal (vastavalt -5,06 kg ja -4,38 kg).
As an add-on therapy to metformin in an active-controlled non-inferiority study, dapagliflozin resulted in a statistically significant body weight reduction compared with glipizide of -4.65 kg at 52 weeks (p &lt; 0.0001, Table 3) that was sustained at 104 and 208 weeks (-5.06 kg and –4.38 kg, respectively).
Aktiivse kontrolliga mitte-halvemusuuringus metformiinile lisatud dapagliflosiin andis glipisiidiga võrreldes statistiliselt olulise kehakaalulanguse -4,65 kg 52 nädalaga (p &lt; 0,0001, tabel 3), mis püsis ka ja 208. nädalal (vastavalt -5,06 kg ja -4,38 kg).
As an adjunct to diet and exercise for the treatment of obese patients (BMI  30 kg/m2), or overweight patients (BMI &gt; 27 kg/m2) with associated risk factor(s), such as type 2 diabetes or dyslipidaemia (see section 5.1).
Lisaks dieedile ja kehalisele koormusele rasvunud patsientide (kehamassi indeks, BMI ≥ 30 kg/m2) raviks või ülekaaluliste patsientide (BMI &gt; 27 kg/m2) raviks kaasuva(te) riskifaktori(te), nt 2. tüüpi diabeedi või düslipideemia korral (vt lõik 5.1)
As dose adjustments of lamivudine and zidovudine may be necessary it is recommended that separate preparations of abacavir, lamivudine and zidovudine be administered to patients with reduced renal function (creatinine clearance  50 ml/min).
Kuna neerufunktsiooni langusega (kreatiniini kliirens &lt; 50 ml/min) patsientidel võib olla vajalik lamivudiini ja zidovudiini annuste kohandamine, on neile patsientidele soovitatav manustada zidovudiini, lamivudiini ja abakaviiri eraldi preparaatidena.
As expected, patients with poor performance status (PS &gt; 1) have a lower response rate and an increased incidence of complications such as fever, infection and sepsis (see section 4.8).
Halvas üldseisundis (performance status PS &gt; 1) patsientide ravivastus on oodatult langenud ning komplikatsioonide nagu palavik, infektsioon ja sepsis - oht on suurenenud (vt lõik 4.8).
As expected, patients with poor performance status (PS &gt; 1) have a lower response rate and an increased incidence of complications such as fever, infection and sepsis (see section 4.8).
Halvas üldseisundis (PS [performance status] &gt; ) patsientide ravivastus on oodatult langenud ning komplikatsioonide esinemissagedus suurenenud (nt palavik, infektsioon ja sepsis) (vt lõik 4.8).
As expected, patients with poor performance status (PS &gt; 1) have a lower response rate and an increased incidence of complications such as fever, infection and sepsis (see section 4.8).
Halvas üldseisundis (PS [performance status] &gt; ) patsientide ravivastus on oodatult langenud ning komplikatsioonide oht on suurenenud (nt palavik, infektsioon ja sepsis) (vt lõik 4.8).
As expected, patients with poor performance status (PS &gt; 1) have a lower response rate and an increased incidence of complications such as fever, infection and sepsis (see section 4.8).
Halvas üldseisundis (PS [performance status] &gt; 1) patsientide ravivastus on oodatult langenud ning komplikatsioonide oht on suurenenud (nt palavik, infektsioon ja sepsis) (vt lõik 4.8).
As expected, patients with poor performance status (PS &gt; 1) have a lower response rate and an increased incidence of complications such as fever, infection and sepsis (see section 4.8).
Halvas üldseisundis (PS [performance status] &gt; 1) patsientide ravivastus on oodatult langenud ning komplikatsioonide esinemissagedus suurenenud (nt palavik, infektsioon ja sepsis) (vt lõik 4.8).
As expected, patients with poor performance status (PS &gt; 1) have a lower response rate and an increased incidence of complications such as fever, infection and sepsis (see section 4.8).
Halvas üldseisundis (performance status, PS &gt; 1) patsientide ravivastus on oodatult langenud ning komplikatsioonide oht (nt palavik, infektsioon ja sepsis) on suurenenud (vt lõik 4.8).