natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After initiation of the zoledronic acid infusion, plasma concentrations of the active substance increased rapidly, achieving their peak at the end of the infusion period, followed by a rapid decline to
Pärast zoledroonhappe infusiooni algust suureneb aktiivse toimeaine plasmakontsentratsioon kiiresti, saavutades maksimumi infusiooniperioodi lõpuks, millele järgneb kiire langus &lt; 10% maksimumist
After one year, the mean serum phosphorus level was 1.89 mmol/L with a significant reduction from baseline of 0.39 mmol/L and responder rate (phosphorus level &lt; 1.78 mmol/L) was 44%.
Ühe aasta pärast oli keskmine seerumi fosfori tase 1,89 mmol/l ja võrreldes esialgsega oli toimunud oluline vähenemine - 0,39 mmol/l ning ravile reageerijaid (fosfori tase &lt; 1,78 mmol/l) oli 44%.
After one year, the mean serum phosphorus level was 1.89 mmol/L with a significant reduction from baseline of 0.39 mmol/L and responder rate (phosphorus level &lt; 1.78 mmol/L) was 44%.
Ühe aasta pärast oli keskmine seerumi fosfori tase 1,89 mmol/l ja võrreldes esialgsega oli toimunud oluline vähenemine - 0,39 mmol/l – ning ravile reageerijaid (fosfori tase &lt; 1,78 mmol/l) oli 44%.
after previously having Infanrix Penta or another vaccine against whooping cough, your child had any problems, especially:
teie lapsel tekkisid probleemid pärast Infanrix Penta või mõne teise läkaköha vaktsiini eelmist manustamist, eriti: kõrge palavik ( &gt; 40 oC) kuni 48 tundi pärast vaktsineerimist
After the first injection, a moderate and transient local reaction ( &lt; 2 cm) is commonly observed.
Pärast esimest süsti võib sageli esineda mõõdukas ja mööduv paikne reaktsioon (≤ 2 cm).
After the platelet count has fallen to &lt; 150 x 109/l, resume dosing with once weekly dose reduced by 1 μg/kg
Kui trombotsüütide arv on langenud &lt; 150 x 109/l, jätkake iganädalast manustamist 1 µg/kg võrra vähendatud annusega
After three weeks of treatment, the improvement in inspiratory capacity with Ultibro Breezhaler was greater (320 ml, p &lt; 0.001) and exercise endurance time increased (59.5 seconds, p=0.006) compared to placebo.
Pärast kolm nädalat kestnud ravi oli inspiratoorse kapatsiteedi suurenemine Ultibro Breezhaler’i kasutamisel kasvanud (320 ml, p &lt; 0,001) ja koormustaluvuse aeg pikenenud (59,5 sekundit, p=0,006) võrreldes platseeboga.
After three weeks of treatment, the improvement in inspiratory capacity with Ulunar Breezhaler was greater (320 ml, p &lt; 0.001) and exercise endurance time increased (59.5 seconds, p=0.006) compared to placebo.
Pärast kolm nädalat kestnud ravi oli inspiratoorse kapatsiteedi suurenemine Ulunar Breezhaler’i kasutamisel kasvanud (320 ml, p &lt; 0,001) ja koormustaluvuse aeg pikenenud (59,5 sekundit, p=0,006) võrreldes platseeboga.
After three weeks of treatment, the improvement in inspiratory capacity with Xoterna Breezhaler was greater (320 ml, p &lt; 0.001) and exercise endurance time increased (59.5 seconds, p=0.006) compared to placebo.
Pärast kolm nädalat kestnud ravi oli inspiratoorse kapatsiteedi suurenemine Xoterna Breezhaler’i kasutamisel kasvanud (320 ml, p &lt; 0,001) ja koormustaluvuse aeg pikenenud (59,5 sekundit, p=0,006) võrreldes platseeboga.
Age &gt; 65 years
Vanus üle 65 aasta
Age &gt; 65 years.
Vanus üle 65 aasta.
Age greater than 75 years was a significant predictor of carboxy- and desmethyl- dabrafenib plasma concentrations with a 40% greater exposure in subjects ≥75 years of age, relative to subjects &lt; 75 years old.
75-aastastel ja vanematel isikutel oli karboksü- ja desmetüüldabrafeniibi plasmakontsentratsioon 40% kõrgem kui alla 75-aastastel.
Age group 4 (n=45): 1 to &lt; 2 years treated with daptomycin dosed at 10 mg/kg or SOC.
Vanuserühm 4 (n=45): 1 kuni &lt; 2 aastat, daptomütsiini raviannus 10 mg/kg või standardravi.
Age group 65 - &lt; 75years
65 – &lt; 75-aastaste vanuserühm
Age, gender, race or body mass index (≥30 kg/m2, &lt; 30 kg/m2) did not influence the response to amlodipine/valsartan.
Vanus, sugu, rass või kehamassi indeks (≥30 kg/m2, &lt; 30 kg/m2) ei mõjutanud amlodipiin/valsartaan ravile reageerimist.
Age, gender, race or body mass index (≥30 kg/m2, &lt; 30 kg/m2) did not influence the response to Copalia.
Vanus, sugu, rass või kehamassi indeks (≥30 kg/m2, &lt; 30 kg/m2) ei mõjutanud Copalia-ravile reageerimist.
Age, gender, race or body mass index (≥30 kg/m2, &lt; 30 kg/m2) did not influence the response to Dafiro.
Vanus, sugu, rass või kehamassi indeks (≥30 kg/m2, &lt; 30 kg/m2) ei mõjutanud Dafiro-ravile reageerimist.
Age, gender, race or body mass index (≥30 kg/m2, &lt; 30 kg/m2) did not influence the response to Exforge.
Vanus, sugu, rass või kehamassi indeks (≥30 kg/m2, &lt; 30 kg/m2) ei mõjutanud Exforge-ravile reageerimist.
Aged &lt; 2 years
Vaktsineeritud
Aged &lt; 8 years
Vanuses &lt; 2 aastat
Agranulocytosis (≥ 1/1000 to &lt; 1/100) and neutropenia have been reported; therefore, regular monitoring of patients taking Myclausen is advised (see section 4.4).
Kirjeldatud on agranulotsütoosi (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100) ja neutropeeniat, mistõttu on soovitatav Myclausenit kasutavate patsientide regulaarne jälgimine (vt lõik 4.4).
Agranulocytosis (≥1/1000 to &lt; 1/100) and neutropenia have been reported; therefore regular monitoring of patients taking CellCept is advised (see section 4.4).
Kirjeldatud on agranulotsütoosi (≥1/1000… &lt; 1/100) ja neutropeeniat, seetõttu on soovitatav CellCept`i kasutatavate patsientide regulaarne monitooring (vt lõik 4.4).
Agranulocytosis (≥1/1000 to &lt; 1/100) and neutropenia have been reported; therefore regular monitoring of patients taking Myfenax is advised (see section 4.4).
Kirjeldatud on agranulotsütoosi (≥ 1/1000... &lt; 1/100) ja neutropeeniat, mistõttu on soovitatav Myfenax’i kasutavate patsientide regulaarne jälgimine (vt lõik 4.4).
Agranulocytosis (≥1/1000 to &lt; 1/100) and neutropenia have been reported; therefore, regular monitoring of patients taking CellCept is advised (see section 4.4).
Kirjeldatud on agranulotsütoosi (≥1/1000… &lt; 1/100) ja neutropeeniat, mistõttu on soovitatav CellCept`i kasutavate patsientide regulaarne jälgimine (vt lõik 4.4).
Air travel ( &gt; 4 hours) may temporarily increase your risk of a blood clot, particularly if you have some of the other factors listed.
Lennureis (kestusega üle 4 tunni) võib ajutiselt suurendada verehüübe tekkeriski, eriti kui teil on mõni muu loetletud teguritest.
Alanine aminotransferase (ALT) or aspartate aminotransferase (AST) elevation &gt; 5 times upper limit of normal (ULN) with total bilirubin ≤2 times ULN
Alaniinaminotransferaasi (ALAT) või aspartaataminotransferaasi (ASAT) tõus &gt; 5 korda üle normi ülemise piiri (upper limit of normal - ULN) koos üldbilirubiini tõusuga ≤2 korda üle ULNi
Albumin &lt; 0.75 LLN or UPC &gt; 2 (2nd time)
Albumiin &lt; 0,75 LLN või UPC &gt; 2 (2. kord)
Albumin &lt; 0.75 LLN or UPC &gt; 2 (1st time)
Albumiin &lt; 0,75 LLN või UPC &gt; 2 (1. kord)
Albumin &lt; 1.5 g/dl
Albumiin &lt; 1,5 g/dl
Albumin &gt; 3.3 g/dl
Albumiin &gt; 3,3 g/dl
Alemtuzumab 12 mg/day led to significantly lower EDSS scores (improved compared to baseline) through 2 years of follow up, compared with IFNB-1a (p &lt; 0.0001).
Alemtuzumabiga 12 mg/päevas olid EDSS-skoorid (algväärtusega võrreldes paranenud) oluliselt madalamad, võrreldes IFNB-1a-ga (p &lt; 0,0001).
ALKP &lt; 2 x ULN) treatment with Vargatef should be interrupted.
&lt; 2 korda üle normi ülempiiri).
All 28 patients (100%) treated after withdrawal of THST and all 32 patients (100%) treated after Thyrogen administration had either no visible uptake of radioiodine in the thyroid bed or, if visible, thyroid bed uptake &lt; 0.1% of the administered activity of radioiodine.
Kõigil 28 patsiendil (100%), keda raviti pärast THST katkestamist, ja kõigil 32 patsiendil (100%), keda raviti pärast Thyrogen’i manustamist, puudus nähtav radiojoodi neeldumine kilpnäärme loožis või nähtavuse korral moodustas neeldumine kilpnäärme loožis &lt; 0.1% manustatud radiojoodi aktiivsusest.
All 5 patients had maximum ALT or AST levels &gt; 8 x ULN, which returned to baseline levels following interruption of dosing with ivacaftor granules.
Kõigi 5 patsiendi maksimaalne ALAT-i või ASAT-i sisaldus oli &gt; 8 × normi ülempiirist ning vähenes pärast ivakaftoori graanulite annustamise lõpetamist ravieelse tasemeni.
All adverse reactions are listed by System Organ Class and frequency: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); and rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Kõik kõrvaltoimed on loetletud organsüsteemide ja sageduse järgi: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000).
All bleeding events ≥ grade 2 occurred at platelet counts &lt; 50 x 109/l.
Kõik ≥ 2. astme veritsused esinesid trombotsüütide arvu korral &lt; 50 x 109/l.
All efficacy comparisons vs Placebo + MTX. ***p≤0.0001; **p &lt; 0.001; *p &lt; 0.05;
Kõik efektiivsuse võrdlused vs. platseebo + MTX. ***p≤0,0001; **p &lt; 0,001; *p &lt; 0,05;
All events occurring in the following age groups: 6-23 months, 2-8 years, 8-17 years, 18-60 years, &gt; 60 years
Kõik kõrvaltoimed, mis toimuvad järgnevates vanusegruppides: 6-23 kuud, 2-8 aastat, 8-17 aastat, 18-60 aastat, &gt; 60 aastased
All p-values are 2-sided. b Snapshot 26SEP11, Minimum follow-up time: 24 months c Snapshot 31AUG10, Minimum follow-up time: 12 months d MMR (3 log sensitivity) is defined as [(BCR Copies/Abl copies)IS] &lt; /= 0.001 and ABL copies &gt; /= 3,000 and CMR (4.5 log sensitivity) is defined as [(BCR Copies/Abl copies)IS] &lt; /= 0.000032 and ABL
Kõik p väärtused on kahepoolsed. b Andmete kogumise kuupäev 26. september 2011, minimaalne jälgimisaeg 24 kuud. c Andmete kogumise kuupäev 31. august 2010, minimaalne jälgimisaeg 12 kuud. d MMR (3 log tundlikkus) on määratletud kui [(BCR-i koopiad / Abl-i koopiad)IS] ≤ 0,001 ja ABL-i koopiad ≥ 3000 ja CMR (4,5 log tundlikkus) on määratletud kui [(BCR-i koopiad / Abl-i koopiad)IS]
All patients had ≥ 20% reduction in spleen volume after 18 months, and the vast majority (16/18) of patients achieved &gt; 30% reduction in spleen volume.
Pärast 18 kuud oli põrna maht vähenenud kõikidel patsientidel &gt; 20% ja valdaval enamusel (16/18) patsientidest oli põrna maht vähenenud &gt; 30%.
All patients met Rome II criteria for IBS-C and were required to report a mean abdominal pain score of ≥ 3 on a 0-to-10-point numeric rating scale (criteria that correspond to a moderate to severe IBS population), &lt; 3 complete spontaneous bowel movements and ≤ 5 SBMs per week during a 2-week baseline period.
Kõik patsiendid vastasid IBS-C Rooma II kriteeriumidele ja olid kohustatud teatama, kui neil esines 2- nädalase algperioodi jooksul kõhuvalu, mis ületas numbrilisel 0–10-punktisel skaalal skoori ≥ 3 (kriteerium on vastavuses mõõdukast kuni raske IBS-i populatsiooniga), ja kui neil esines &lt; 3 täielikku spontaanset defekatsiooni ja ≤ 5 SBM-i nädalas.
All subjects received open-label induction therapy at a dose based on their Baseline body weight: 160 mg at Week 0 and 80 mg at Week 2 for subjects ≥ 40 kg, and 80 mg and 40 mg, respectively, for subjects &lt; 40 kg.
Kõik uuritavad said avatud induktsioonravi annuses, mis põhines nende ravi alguse kehamassil: 160 mg 0-nädalal ja 80 mg 2. nädalal uuritavatel kehamassiga ≥ 40 kg, ja vastavalt 80 mg ja 40 mg uuritavatel kehamassiga &lt; 40 kg.
All three strengths of Instanyl showed statistically significant (p &lt; 0.001) higher pain intensity difference at 10 minutes (PID10) compared with placebo.
Kõigi kolme intranasaalse fentanüüli tugevuse korral täheldati platseeboga võrreldes statistiliselt olulist (p &lt; 0,001) erinevust 10. minuti valu erinevuse osas (PID10).
All three strengths of Instanyl showed statistically significant (p0.001) higher pain intensity difference at 10 minutes (PID10) compared with placebo.
Kõigi kolme intranasaalse fentanüüli tugevuse korral täheldati platseeboga võrreldes statistiliselt olulist (p &lt; 0,001) erinevust 10. minuti valu erinevuse osas (PID10).
Almost all fevers were mild or moderate ( &lt; 39.5°C) and transient (duration of ≤2 days). (See section 4.8).
Peaaegu kõik palavikud olid kerge või mõõduka raskusastmega ( &lt; 39,5 °C) ja mööduvad (kestus ≤2 päeva). (Vt lõik 4.8).
Almost half (45.8 %) of the RE-LY patients had a CrCL &gt; 50- &lt; 80 mL/min.
Peaaegu pooltel (45,8%) RE-LY patsientidest oli CrCL &gt; 50... &lt; 80 mL/min.
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.2 and 5.2).
Alogliptiini ei ole uuritud raske maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh’ skoor &gt; 9) ja seetõttu ei ole ravimi kasutamine sellistel patsientidel soovitatav (vt lõigud 4.2 ja 5.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.4 and 5.2).
Alogliptiini ei ole uuritud raske maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh’ skoor &gt; 9) ja seetõttu ei ole ravimi kasutamine sellistel patsientidel soovitatav (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9).
Raske maksakahjustusega (Child-Pugh’ skoor &gt; 9) patsientidel ei ole alogliptiini uuritud.
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9, see section 4.2).
Raske maksakahjustusega (Child-Pugh’ skoor &gt; 9) patsientidel ei ole alogliptiini uuritud (vt lõik 4.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.2, 4.3 and 5.2).
Alogliptiini ei ole uuritud raske maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh’ skoor &gt; 9) ja seetõttu ei ole kasutamine sellistel patsientidel soovitatav (vt lõigud 4.2, 4.3 ja 5.2).
Alopecia (G3/4: &lt; 0.1%);
Alopeetsia (3./4. aste: 0,1%);
Alopecia (persisting &lt; 3%); Skin toxicity (G3/4: 0.6%);
Naha toksilisus (3./4. aste: 0,6%);
Alopecia was observed in &gt; 80% of the patients treated with Abraxane.
Alopeetsiat täheldati &gt; 80% Abraxane’iga ravitud patsientidest.
Alopecia(G3/4: &lt; 0.1%);
Alopeetsia (3./4. aste: 0,1%);
Also, lamivudine-refractory patients who achieved HBV DNA &lt; 104 log10 copies/ml by PCR at Week 24 had a lower rate of resistance than those who did not (5-year cumulative probability 17.6% [n= 50] versus 60.5% [n= 135], respectively).
Ka lamivudiinravile refraktoorsetel patsientidel, kellel nädalaks 24 oli HBV DNA &lt; 104 log10 koopiat/ml PCR, oli resistentsuse määr väiksem kui neil, kes seda ei seda ei saavutanud (5 aasta kumulatiivne tõenäosus 17,6% [n=50] võrreldes vastavalt 60,5% [n=135]).
ALT &gt; 3 ULN and TBILI &gt; 2 ULN
ALAT &gt; 3 ULN ja TBILI &gt; 2 ULN
ALT or AST &lt; 3 X upper normal limit
ALT või AST &lt; 3 X ülemine normaalne piir
ALT or AST &gt; 3-times ULN with persistent symptoms of hepatic injury noted above.
ALAT või ASAT &gt; 3 korda normi ülempiirist püsivate eespool kirjeldatud maksakahjustuse sümptomitega.
ALT or AST &gt; 5-times ULN for more than 2 weeks
ALAT või ASAT &gt; 5 korda normi ülempiirist rohkem kui 2 nädala jooksul
ALT or AST &gt; 8-times ULN
ALAT või ASAT &gt; 8 korda normi ülempiirist
ALT or AST elevation &gt; 3 times ULN with concurrent total bilirubin elevation &gt; 2 times ULN (in the absence of cholestasis or haemolysis)
ALAT või ASAT tõus &gt; 3 korda üle ULNi koos üldbilirubiini tõusuga &gt; 2 korda üle ULNi (kolestaasi või hemolüüsi puudumisel)
ALT ≥2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and ≥2 x baseline value
ALAT ≥ 2 x algväärtusest; ja bilirubiin &gt; 2 x normivahemiku ülempiirist ja ≥ 2 x algväärtusest
ALT  2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and  2 x baseline value
ALAT  2 x algväärtusest; ja bilirubiin &gt; 2 x normivahemiku ülempiirist ja  2 x algväärtusest
ALT 2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and 2 x baseline value
ALAT  2 x algväärtusest; ja bilirubiin &gt; 2 x normivahemiku ülempiirist ja  2 x algväärtusest
Although a similar antiviral effect was observed between the abacavir and indinavir containing regimens in terms of proportion of patients with undetectable viral load ( 400 copies/ml; intention to treat analysis (ITT), 47 % versus 49 %; as treated analysis (AT), 86 % versus 94 % for abacavir and indinavir combinations respectively), results favoured the indinavir combination, particularly in the subset of patients with high viral load ( &gt; 100,000 copies/ml at baseline; ITT, 46 % versus 55 %; AT, 84 % versus 93 % for abacavir and indinavir respectively).
Kuigi abakaviiri ja indinaviiri sisaldavad kombinatsioonid olid sarnase viirusevastase toimega patsientide arvu osas, kellel saavutati mittesedastatav viiruse hulk (≤ 400 koopia/ml; abakaviiri ja indinaviiri kombinatsioonide puhul olid tulemused ITT (vastavalt määratud ravile) analüüsil vastavalt 47 % ja 49 % ning AT (vastavalt saadud ravile) analüüsil 86 % ja 94 %), osutus indinaviiri sisaldav kombinatsioon paremaks eelkõige suure viiruse hulgaga patsientide alagrupis ( &gt; 100 000 koopia/ml uuringu alustamisel; ITT 46 % ja 55 % ning AT 84 % ja 93 % vastavalt abakaviiri ja indinaviiri puhul).
Although a similar antiviral effect was observed between the abacavir and indinavir containing regimens in terms of proportion of patients with undetectable viral load (400 copies/ml; intention to treat analysis (ITT), 47% versus 49%; as treated analysis (AT), 86% versus 94% for abacavir and indinavir combinations respectively), results favoured the indinavir combination, particularly in the subset of patients with high viral load ( &gt; 100,000 copies/ml at baseline; ITT, 46% versus 55%; AT, 84% versus 93% for abacavir and indinavir respectively).
Kuigi abakaviiri ja indinaviiri sisaldavad kombinatsioonid olid sarnase viirusevastase toimega patsientide arvu osas, kellel saavutati mittesedastatav viiruse hulk (≤400 koopia/ml; abakaviiri ja indinaviiri kombinatsioonide puhul olid tulemused ITT (vastavalt määratud ravile) analüüsil vastavalt 47% ja 49% ning AT (vastavalt saadud ravile) analüüsil 86% ja 94%), osutus indinaviiri sisaldav kombinatsioon paremaks eelkõige suure viiruse hulgaga patsientide alagrupis ( &gt; 100 000 koopia/ml uuringu alustamisel; ITT 46% ja 55% ning AT 84% ja 93% vastavalt abakaviiri ja indinaviiri puhul).
Although limited by the small number of female subjects in study GS-US-183-0145, subgroup analysis by gender showed that the rates of virologic success in female subjects at weeks 48 and 96 (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) were numerically lower in the elvitegravir treatment arm than in the raltegravir treatment arm.
Uuringu GS-US-183-0145 alarühmade analüüs sugude lõikes (limiteeritud naiste väikese arvu tõttu) näitas, et viroloogilise õnnestumise määrad (HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml) olid naissoost uuringus osalejatel 48. ja 96. nädalal elvitegraviiri ravirühmas arvuliselt madalamad kui raltegraviiri ravirühmas.
Although MabThera is not myelosuppressive in monotherapy, caution should be exercised when considering treatment of patients with neutrophils &lt; 1.5 x 109/L and/or platelet counts &lt; 75 x 109/L as clinical experience in this population is limited.
Kuigi MabThera monoteraapiaga ei kaasne müelosupressiivset toimet, peab olema ettevaatlik patsientide puhul, kellel neutrofiilide arv on väiksem kui 1,5 x 109/l ja/või trombotsüütide arv alla 75 x 109/l, sest nende patsientidega on vähe kliinilisi kogemusi.
Although proteinuria ( &gt; 2 g/day) increased belimumab clearance and decreases in creatinine clearance decreased belimumab clearance, these effects were within the expected range of variability.
Kuigi proteinuuria ( 2 g ööpäevas) korral suurenes belimumabi kliirens ja kreatiniini kliirensi languse korral vähenes belimumabi kliirens, jäid need muutused oodatava variaabluse piiridesse.
Although the effect on disability progression was mainly seen in patients with baseline EDSS &lt; 3.5, evidence of efficacy was shown in patients with relapsing secondary progressive MS (SPMS) as defined by baseline EDSS ≥ 3.5 and at least one of the three: confirmed 24 week worsening of EDSS, or ≥ 20% decline on Timed 25-foot Walk (T25FW), or, ≥ 20% decline on 9-Hole Peg Test (9- HPT).
Ehkki toimet puude progresseerumisele täheldati peamiselt patsientidel, kellel ravieelne EDSS &lt; 3,5, näidati tõestatud efektiivsust sekundaarselt progresseeruva ägenemistega SM-ga patsientidel, määratletuna ravieelse EDSS ≥ 3,5 alusel ja vähemalt ühe näitaja alusel järgmisest kolmest näitajast: kinnitatud EDSS halvenemine 24. nädalal või ≥ 20% vähenemine T25FW sooritusel (Timed 25-foot Walk – aeg, mille jooksul kõnnitakse vahemaa 25 jalga) või ≥ 20% vähenemine 9-HPT (9-Hole Peg Test – 9 avasse torkamise test) sooritusel.
Amitraz degrades on the haircoat of the dog into N-methyl-N’-(2,4-xylyl) formamidine ( &lt; 5 % of amitraz concentrations).
Amitraas degradeerub koera karvkattel N-metüül-N’-(2,4-ksülüül)-formamidiiniks ( &lt; 5 % aine amitraas kontsentratsioonidest).
Among 49 patients who received at least one dose of Eviplera, 100% of patients remained suppressed (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) at week 12 and week 24.
49-st patsiendist, kes said vähemalt ühe annuse Eviplerat, 100% jäid 12. ja 24. nädalal supresseerituks (HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml).
Among all randomised patients analysed according to ITT, primary events occurred in 269 on rivaroxaban (2.12% per year) and 306 on warfarin (2.42% per year) (HR 0.88; 95% CI, 0.74 – 1.03; P &lt; 0.001 for non-inferiority; P=0.117 for superiority).
Kogu randomiseeritud ravikavatsusliku populatsiooni analüüsil leiti, et esmaseid haigusjuhte esines 269-l rivaroksabaan-ravi saanud (2,12% aastas) ja 306-l varfariin-ravi saanud (2,42% aastas) patsiendil (HR = 0,88; 95% CI 0,74…1,03; samaväärsus P &lt; 0,001; paremus P=0,117).
Among patients in the SBR arm who maintained their baseline regimen for 24 weeks and then switched to FTC/RPV/TDF, 92% (140/152) of patients had HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL after 24 weeks of FTC/RPV/TDF, consistent with the Week 24 results for patients who switched to FTC/RPV/TDF at baseline.
92% (140/152) varasema taustraviga jätkajate rühma patsientidel, kes jätkasid 24 nädala jooksul varasema taustraviga ja läksid siis üle FTC/RPV/TDF-le, oli pärast 24 nädalat FTC/RPV/TDF-ravi HIV-1 RNA &lt; 50 koopiat/ml, mis oli kooskõlas uuringu alguses FTC/RPV/TDF-le üle läinud patsientide 24. nädala näitajatega.
Among the 669 subjects randomized in this study (from 12 months to ≤17 years old), the abacavir/lamivudine once daily dosing group was demonstrated to be non-inferior to the twice daily group according to the pre-specified non-inferiority margin of -12%, for the primary endpoint of &lt; 80 c/mL at Week 48 as well as at Week 96 (secondary endpoint) and all other thresholds tested ( &lt; 200c/mL, &lt; 400c/mL, &lt; 1000c/mL), which all fell well within this non-inferiority margin.
Selles uuringus randomiseeritud 669 uuringualuse (vanuses 12 kuud kuni  17 aastat) seas saavutati abakaviiri/lamivudiini üks kord ööpäevas manustamise rühmas samaväärsed tulemused võrreldes kaks korda ööpäevas manustamise rühmaga vastavalt eelnevalt kindlaksmääratud samaväärsuse piirväärtusele -12% esmase tulemusnäitaja (viiruse hulk &lt; 80 koopiat/ml 48. nädalal) ja teisese tulemusnäitaja (96. nädalal) ning kõikide teiste uuritud läviväärtuste ( &lt; 200 koopiat/ml,
Among these, two cases of platelets &lt; 50 x 109/L were reported and attributed to the leukapheresis procedure.
Neist kahel uuritaval vähenes trombotsüütide arv alla 50 x 109/l, mille põhjuseks loeti leukafereesi.
Among these, two cases of platelets &lt; 50 x 109/l were reported and attributed to the leukapheresis procedure.
Nende seas kahel uuritaval vähenes trombotsüütide arv alla 50 x 109/l ja vajalikuks osutus leukaferees.