natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This will be the last chapter and step to mark your digital library with authorship, ownership and copyright or -left information. More than in'the good(?) old days' of paper copies, the ubiquitous internet makes it just too easy to'steal 'a picture from a web site. At the very least, for all images that will be exported and/ or published in any form, the authorship and copyright information should be part of their metadata. Nothing more simple to do with & digikam;: you can setup the default identity, and any images ingested be & digikam; will be automatically informed. I put copyleft in the title for a reason (citation from wikipedia):
Oma digikogu tähistamine autoriõiguse, omanikutähiste ja muu sellisega on meie viimane samm. Erinevalt paberkoopiate 'vanast heast (?) ajast' on kõikjalejõudva interneti ajastul piltide 'varastamine' veebilehekülgedelt liigagi lihtne. Minimaalselt tuleks kõik pildid, mis on kavas eksportida ja/ või mis tahes kujul avaldada, varustada autoriõiguse teabega metaandmetes. & digikam; is on see imelihtne: loo vaikeidentiteet ning kõik & digikam; i pildid võtavad selle info teadmiseks. Üks võimalus on ka niinimetatud copyleft, mille kohta Wikipedia ütleb järgmist:
& quot; Copyleft is a play on the word copyright and is the practice of using copyright law to remove restrictions on distributing copies and modified versions of a work for others and requiring that the same freedoms be preserved in modified versions.
& quot; Copyleft on mäng sõnal 'copyright' ('kopeerimisõigus', autoriõigus). Copyleft on juskui äraspidine autoriõigus: kui autoriõigus on loodud eesmärgiga säilitada autori kontroll teose kopeerimise, levitamise ning teosesse muudatuste tegemise üle, siis copyleft on loodud eesmärgiga säilitada teose levitamis - ning muutmisvabadus kasutajate ning järgmiste autorite jaoks.
Copyleft is a form of licensing and may be used to modify copyrights for works such as... music, and art. In general, copyright law allows an author to prohibit others from reproducing, adapting, or distributing copies of the author's work. In contrast, an author may, through a copyleft licensing scheme, give every person who receives a copy of a work permission to reproduce, adapt or distribute the work as long as any resulting copies or adaptations are also bound by the same copyleft licensing scheme. A widely used and originating copyleft license is the GNU General Public License. Similar licenses are available through Creative Commons - called Share-alike. quot;
Copyleft' i põhimõtet rakendatakse tavaliselt kasutuslitsentsi abil. Esimene ja kõige levinum copyleft litsents on GNU GPL. Copyleft' i litsentsid annavad tavaliselt kasutajale sellised õigused: vabadus kasutada ja uurida tööd (uurida programmi lähteteksti jms); vabadus tööd kopeerida ja teistega jagada; vabadus tööd muuta; vabadus levitada muudetud töid. Lisaks kopeerimisõiguste muutmisele kindlustavad need litsentsid, et koopia saajad ei või litsentsi muuta. Mõned seadused, mida kasutatakse copyleft- litsentside jaoks, võivad varieeruda erinevates riikides. Mõned copyleft- litsentsid ütlevad ära kõikidest garantiidest, aga sellise tarkvara müümine on keelatud mõnedes Euroopa riikides. quot;
And here follows a description of what should be supplied to & digikam; 's setup page as information:
Nüüd aga mõningate olulisemate asjade kirjeldus, mis leidub ka & digikam; i seadistusdialoogis:
Author (synonymous with Creator and By-line): This field should contain your name, or the name of the person who created the photograph. If it is not appropriate to add the name of the photographer (for example, if the identity of the photographer needs to be protected) the name of a company or organization can also be used. Once saved, this field should not be changed by anyone. This field does not support the use of commas or semi-colons as separator.
Autor (sama mis Looja): see väli peab sisaldama sinu või foto valmistanud isiku nime. Kui fotole ei saa lisada fotograafi nime (näiteks juhul, kui fotograafi isikut on vaja varjata), võib seal seista ka firma või organisatsiooni nimi. Pärast salvestamist ei tohiks keegi seda välja muuta. Väli ei toeta komade või semikoolonite kasutamist eraldajana.
Author title (synonymous with By-line title): Linked to Author. This field should contain the job title of the photographer. Examples might include titles such as: Staff Photographer, Freelance Photographer, or Independent Commercial Photographer. Since this is a qualifier for the Author field, the Author field must also be filled out.
Autori tiitel: see väli peab sisaldama fotograafi ametinimetust. Näited: koosseisuline fotograaf, vabakutseline fotograaf, iseseisev kutseline fotograaf. Et see on autorivälja täiendus, peab sel juhul täitma ka autorivälja.
Credit (synonymous to Provider): Use the Provider field to identify who is providing the photograph. This does not necessarily have to be the author. If a photographer is working for a news agency such as Reuters or the Associated Press, these organizations could be listed here as they are'providing 'the image for use by others. If the image is a stock photograph, then the group (agency) involved in supplying the image should be listed here.
Pakkuja: sellel väljal saab määrata, kes fotot pakub. See ei pea olema tingimata autor. Kui fotograaf töötab mõnes uudisteagentuuris, näiteks Reuters või Associated Press, siis tuleb siin just nemad määrata pakkujaks, kes 'pakub' pilti teistele kasutamiseks. Kui tegemist on pildipanga fotoga, siis tuleb siin ära märkida grupp (agentuur), mis pilti pakub.
Source: The Source field should be used to identify the original owner or copyright holder of the photograph. The value of this field should never be changed after the information is entered following the image's creation. You should consider this to be a write-once field. The source could be an individual, an agency, or a member of an agency. To aid in later searches, I suggest to separate any slashes '/ 'with a blank space. Use the form'photographer / agency' rather than'photographer/ agency. 'Source may also be different from Creator and from the names listed in the Copyright Notice.
Allikas: sellel väljal saab määrata foto algse omaniku või autoriõiguse valdaja. Seda välja ei tohiks pärast pildi loomist toimunud sisestamist enam muuta. Ehkki see ei ole muidugi otseselt keelatud, tuleb seda pidada vaid ühekordselt sisestatava teabega väljaks. Seal võib seista konkreetne isik, agentuur või agentuuri töötaja. Hilisemate otsingute hõlbustamiseks tuleks kaldkriipsude '/' ümbritseda tühikuga, s. t sisestada mitte kujul 'fotograaf/ agentuur', vaid 'fotograaf / agentuur'. Allikas peaks üldjuhul ka erinema loojast ning autoriõiguse väljal seisvatest nimedest.
Copyright Notice: The Copyright Notice should contain any necessary copyright notice for claiming the intellectual property, and should identify the current owner(s) of the copyright for the photograph. Usually, this would be the photographer, but if the image was done by an employee or as work-for-hire, then the agency or company should be listed. Use the form appropriate to your country. For the United States you would typically follow the form of © {date of first publication} name of copyright owner, as in'copr 2005 John Doe. 'The word'copyright' or the abbreviation'copr 'shall be used in place of the & copy; symbol as ASCII characters only are allowed. In some foreign countries only the copyright symbol is recognized and the abbreviation does not work. Using something like (c) where the parentheses form a partial circle is not sufficient. For additional protection worldwide, use of the phrase, 'all rights reserved' following the notice above is encouraged. In Europe you would use: Copyright {Year} {copyright owner}, all rights reserved. In Japan, for maximum protection, the following three items should appear in the copyright field of the IPTC Core: (a) the word, Copyright; (b) year of the first publication; and (c) name of the author. You may also wish to include the phrase'all rights reserved. '
Autoriõigus: see väli peaks sisaldama kogu vajalikku teavet, mis määrab kindlaks intellektuaalse omandi autoriõiguse, ning üldjuhul peaks seal seisma foto parajasti kehtiva autoriõiguse omaniku nimi. Tavaliselt on selleks fotograaf, aga kui pildi on teinud mõni koosseisuline või lepinguline töötaja, võib selleks olla ka agentuur või firma. Siin tuleks kasutada vormingut, mis sobib sinu kodumaale. Ingliskeelses maailmas on laiemalt levinud vorming '©2005 John Doe', mida kasutatakse tihtipeale ka Eestis. Pane tähele, et soovi korral võib sümboli & copy; asemel kasutada ka sõnu 'copyright' või 'autoriõigus'. Mõnes riigis tunnistatakse siiski ainult sümbolit. Kindlasti peaks tegemist olema korrektse sümboliga, s. t ring, milles on täht 'c', mitte aga näiteks lihtsalt sulgudesse asetatud täht. Täiendava kaitse huvides võib kasutada fraasi 'kõik õigused kaitstud' (inglise keeles 'all rights reserved'), millele järgneb autoriõiguse märge ülaltoodud kujul. Euroopas on kombeks kasutada vormingut: Copyright {Aasta} {Autoriõguse omanik}, all rights reserved. Jaapanis on maksimaalse kaitse huvides mõttekas kasutada järgmisi kolme elementi: (a) sõna Copyright, (b) esmaavaldamise aasta, (c) autori nimi; samuti võib lisada fraasi 'all rights reserved'.
Whereas it is paramount to fill-in the author and copyright sections, they represent no protection against fraud. Anyone with a bit more than basic computer knowledge is able to delete or modify image embedded metadata. The solution to this problem is called'digital watermarking '. To private persons this might be of little interest for the majority of photographs, but for professionals ans semi-professionals this protection is really important.
Ehkki autori ja autoriõiguse määramine on äärmiselt tähtis, ei kaitse see mõistagi pettuse ja võltsingute eest. Kõik, kes teavad veidigi arvutiasjandusest, suudavad põimitud metaandmeid kustutada või muuta. Selle vastu aitab asi, mida nimetatakse 'digitaalseks vesimärgiks'. Eraisikutele on see vähemalt enamikul juhtudel suhteliselt tarbetu, kuid professionaalidele ja isegi poolprofessionaalidele on see suureks abiks ja kaitseks.
Digital Watermarking refers to an invisible digital watermark that is being impressed on photographs as an element of digital rights management (DRM). The watermark contains the same information of authorship and copyright as described above, but the metadata is encrypted and saved in the actual image data (as opposed to the metadata section which is a separate section within the image file). This invisible imprint has holographic properties so that modifications done to an image (size, color, crop, up to a certain limit) will not destroy the copyright information. Only when an image is resized to a very small fraction like a thumbnail will the embedded information be lost, but then the image is of no value anymore to the copyright infringing party.
Digitaalne vesimärk tähendab nähtamatut digitaalset vesimärki, mis lisatakse fotole digiõiguste halduse (DRM) elemendina. Vesimärk sisaldab sama autoriõiguse teavet, mida kirjeldati eespool, aga metaandmed on krüptitud ja salvestatud otse pildiandmetesse (tavalised metaandmed on omaette sektsioon pildifailis). Sel nähtamatul pealetrükil on holograafilised omadused, nii et pildi muutmisel (suurus, värv, kärpimine teatud piirini) ei hävita autoriõiguse teavet. Alles siis, kui pildile antakse päris pisipildi suurus, läheb põimitud teave kaotsi, aga siis ei ole pildist enam kasu ka võimalikule autoriõiguse rikkujale.
The digital watermark will be unique per image. & digikam; will provide a plugin for DW in the near future that features batch processing.
Digitaalne vesimärk on igal pildil unikaalne. & digikam; pakub peagi ka digitaalse vesimärgi pluginat, mis võimaldab seda omistada ka pakktöötlusega.
Themes: disk errors, disk failures, power surges, ECC, transmission errors, storage media deterioration, recovery, redundancy, disaster prevention, lifetime, temperature, data size, common myths
Teemad: kettavead, voolukatkestused, ECC, ülekandevead, andmekandjate riknemine, taastamine, liiasus, õnnetuste vältimine, eluiga, temperatuur, andmte suurus, levinud müüdid
What are then the main factors of digital data loss?
Millised on digiandmete kao peamised tegurid?
Of course we're not talking about losing CDs on the road or in a fire - that kind of loss is just the same as traditional paper copies or negatives. We are talking about problems with the so called "New Media".
Me ei kõnele siin mõistagi CD lihtsast kaotamisest või hävimisest tules - selline andmekadu võib ähvardada sama hästi ka traditsioonilisi paberkoopiaid või negatiive. Siin tuleb juttu probleemidest, mis on omased just niinimetatud uutele andmekandjatele.
Problems with digital data can roughly be categorized into the following areas of concern:
Digiandmete probleemid võib jämedalt jagada järgmistesse alalõikudesse:
the physical deterioration of the media (all media deteriorate at different time scales)
andmekandja füüsiline riknemine (erineva aja jooksul riknevad kõik andmekandjad)
undetected transmission errors during data transfer
tuvastamata ülekandevead andmete ülekandmisel
the lack of support for long-date, undoubtedly proprietary, digital formats
ammuste ja sageli omanduslike digivormingute toetuse puudumine
ancient hardware.
vana riistvara
Kroll Ontrack, the worlds largest data recovery firm, have some interesting statistics on what actually causes data loss.
Maailma suurim andmetaastuse firma Kroll Ontrack on teinud huvitavat statistikat andmekao tegelike põhjuste kohta.
Cause of data loss
Andmekao põhjus
Perception
Arvamus
Reality
Tegelikkus
Hardware or system problem
Riistvara või süsteemi probleem
Human error
Inimlikud vead
Software corruption or problem
Tarkvara riknemine või probleem
Computer viruses
Arvutiviirused
Disaster
Õnnetus
1-2%
1- 2%
So let us analyze those cases step by step!
Analüüsime nüüd neid juhtumeid põhjalikumalt!
Physical deterioration
Füüsiline riknemine
CD, DVD, optical drives
CD, DVD, optilised seadmed
Physical deterioration of the media happens more rapidly with paper and CD-Rs than the average of film. Yet while film lasts longer (sometimes decades longer) than other forms of media, the right kind of backup of digital media never loses anything. Film decays - digital 1's and 0's do not, and film starts to decay the moment it's created and developed. It will never have the same color, contrast, & etc; that it did have a moment before. Digital does n't do that. However, digital is susceptible to corruption! And yes, physical media such as floppies and magnetic hard drives are also susceptible to the decay of the medium, just like CDs are. They just last longer.
Andmekandja füüsiline riknemine juhtub kergemini paberi ja CD- R- i kui tavalise filmi puhul. Aga ehkki film püsib kauem kui teised andmekandjad (mõnikord aastakümneid), on kaod digiandmekandja korraliku varundamise korral tegelikult välistatud. Film siiski halveneb, aga digitaalsed nullid ja ühed mitte. Sealjuures film hakkab halvenema kohe ilmutamise hetkest - juba hetk hiljem ei ole värvid, kontrast jms. enam sama. Digiandmetega midagi sellist ei juhtu. Samas võivad ka digiandmed rikneda. Ning füüsilised andmekandjad, näiteks disketid ja kõvakettad, võivad samamoodi halveneda nagu CD- d. Vahe on ainult selles, et nad püsivad kauem.
To combat the problem of CDs/ DVDs, they need to be properly cared for and not trusted for more than a few years. Thankfully you can purchase archive-quality CDs and DVDs which last longer, though they are much more difficult to obtain and are much more expensive. There are offers out there for gold-plated DVDs, & dollar; 2 a piece claiming 100 years storage life (if you care to believe it).
CD/ DVD- de probleemi lahendamiseks tuleb nende eest korralikult hoolt kanda ning usaldada neid mitte kauem kui mõni aasta. Õnneks on võimalik hankida ka arhiveerimiskvaliteediga CD/ DVD- sid, mis kestavad kauem, kuigi neid müüakse vähem ja nad on märksa kallimad. Pakutakse isegi kullast kattega DVD- sid, & dollar; 2 tükk, mis pidavat vastu pidama sada aastat (selle uskumine jääb küll sinu enda südametunnistusele...).
CD/ DVD disks may become unreadable, but you can reduce the risk using good disks and a good recorder, and storing them in a correct way. The best DVD recorders are not much more expensive than the cheapest, but they write in a much more reliable way. It's a matter of choosing the right one.
CD/ DVD- plaadid võivad muutuda loetamatuks, kuid seda riski saab vähendada, kui kasutada häid plaate ja korraliku salvestit ning salvestada andmed korrektselt. Paremad DVD- salvestid ei ole odavaimatest kuigi palju kallimad, aga nad kirjutavad andmeid palju usaldusväärsemalt. Tuleb lihtsalt valida õige kirjuti.
Essentially, CDs and DVDs are very prone to errors, even in a freshly written state. That's why they are heavily protected with a checksum mechanism (75% of data are effective data, the rest is formatting and checksum overhead). But even with that massive amount of protection they will suffer deterioration from chemical aging, ultra-violet exposure, scratches, dust, & etc;
Põhimõtteliselt on CD/ DVD- d üsna veaaltid isegi siis, kui nad on alles kirjutatud. Seepärast kaitstakse neid väga tugevasti kontrollsumma mehhanismidega (75% kirjutatud andmetest on tegelikud andmed, ülejäänud maht eraldatakse vormindus - ja kontrollsummateabele). Aga isegi nii tugevast kaitsest hoolimata kannatavad nad keemilise vananemise, ultraviolettkiirguse, kriimustuste, tolmu ja muude hädade käes.
For damaged CDs and DVDs, there is an inexpensive program called IsoBuster from which will do seeming miracles on CDs and DVDs. It runs on Windows and & Linux;; but not (yet) on Macs. Similarly, there are applications designed to get data from damaged floppies, hard drives, flash media such as camera memory and USB drives, and so forth.
Vigaste CD/ DVD- de jaoks on olemas üsna odav programm IsoBuster, mis tundub tegevat CD/ DVD- dega lausa imet. See töötab Windowsis ja & Linux; is, aga mitte veel Macis. Lisaks on rakendusi, mis hangivad andmeid vigastelt diskettidelt, kõvaketastelt, välkmälu- andmekandjatelt (kaamerate mälukaardid, USB- kettad) jne.
Optical media: Blu-ray disks seem to win the format war against'HD DVD '. A dual-layer Blu-ray disc can store 50 GB, almost six times the capacity of a dual layer DVD at 8.5 GB. Everything that has been said about CDs/ DVDs applies to Blu-ray disks as well.
Optilised andmekandjad: tundub, et Blu- ray plaadid on võitnud vormingusõja HD DVD vastu. Kahekihiline Blu- ray plaat mahutab 50 GB ehk peaaegu kuus korda rohkem kui kahekihiline DVD, mille maht on 8, 5 GB. Kõik, mis sai öeldud CD/ DVD- de kohta, kehtib ka Blu- ray plaatide puhul.
Best practice:
Parim käitumine:
Burn them slowly with a good recorder on archive quality media in an open, non-proprietary format, read the data back to verify, label them with some descriptive text + date & author, lock them away where it is clean, dark, animal safe and dry. And do not forget to copy them over to the next generation of media before you throw away your last piece of hardware or software able to read them.
Kirjuta andmed aeglaselt korraliku kirjutiga arhiveerimiskvaliteediga andmekandjale avatud vormingus, loe kontrollimiseks andmeid, märgista nad mingi kirjeldusega ning kuupäeva ja autori teabega ning säilita puhtas, pimedas, loomade eest kaitstud kuivas kohas. Ära unusta andmeid kopeerimast uue põlvkonna andmekandjatele, enne kui sa loobud viimasest riist - või tarkvarast, mis suudab neid lugeda.
Hard disks (hard drives, HDD)
Kõvakettad (HDD)
Disk manufacturers keep their statistics to themselves. A manufacturer guaranty buys you a new disk, but no data. Google for one has done a large scale study on HDD failure mechanisms: Disk Failures study
Kettatootjad varvajad kiivalt statistikat. Tootja garantii aitab sul osta uue ketta, aga mitte andmeid. Google on näiteks läbi viinud ulatusliku uuringu kõvaketta vigade mehhanismide kohta: Disk Failures study.
In a nutshell: Disks run longest when operating between 35°C and 45°C, at lower temperatures the error rates increases dramatically. Controller parts (electronics) are the foremost sources of failure, SMART does not diagnose any of this. Some SMART errors are indicative of imminent failure, in particular scan errors and relocation counts. Lifetime expectancy is 4-5 years.
Lühidalt: kettad töötavad kauem, kui temperatuur jääb 35°C ha 45°C vahele, sealjuures madalamal temperatuuril suureneb vigade arv jäsrult. Eelkõige on veaaltid kontrolleri osad (elektroonika), mida SMART kuidagi ei diagnoosi. Mõned SMART- i vead annavad märku peatsetest vigadest, eriti skaneerimisvead ja relokatsiooniprobleemid. Üldiselt on oodatav eluiga 4- 5 aastat.
But all depends much on the real use case and some luck. For example I have a Fujitsu notebook that is running 24/ 7 since 1998, almost ten years without the slightest hick up. Just luck? In general and contrary to intuition or ecological considerations, running a hard drive permanently results in a longer lifetime than switching it on and off all the time. It has even been reported that aggressive power management spinning down the drive can harm it quickly. Making it working hard shortens the lifetime somewhat. The worst factors for HDD probably are vibrations, shocks, and cold temperatures.
Siiski sõltub kõik konkreetsest kõvakettast ja teatud määral õnnest. Mul on näiteks Fujitsu sülearvuti, mis töötab ööpäevaringselt alates 1998. aastast, niisiis peaaegu kümme aastat, ilma et oleks tekkinud vähimatki probleemi. On see pelgalt õnn? Üldiselt võib öelda, et vastupidi keskkonnatundliku meele arvamusele toob kõvaketta pidev töötamine enamasti kaasa pikema eluea kui selle sage sisse - ja väljalülitamine. Leidub isegi teateid, et agressiivne voolutarbe haldus, mis vähendab kettapöördeid, võib seda kiiresti rikkuda. Samas vähendab suur koormus mõnevõrra eluiga. Kõige halvem on kõvakettale vibratsioon, elektrikatsestused ja külm.
If your disk is making weird noises, normal file recovery software isn’ t going to work. Do a quick backup if that is going to happen to you. (Use dd utility if possible, not a normal file backup since dd reads in a smooth, spiraling stream from beginning to end and does n't stress the mechanics). There are specialist companies that can recover data from otherwise destroyed drive, but they are costly, plan for 2000dollar; minimum charge.
Kui sinu kõvaketas teeb imelikke hääli, ei pruugi tavaline failide taastamise tarkvara töötada. Sel juhul oleks mõttekas teha kiiresti varukoopia. (Võimaluse korral tasuks kasutada utiliiti dd, mitte tavalist failide varundamist, sest dd loeb andmeid sujuva spiraalse voona algusest lõpuni ega koorma liigselt mehhaanikat.) On muidugi spetsiaalseid ettevõtteid, kes võivad taastada andmeid ka hävinud ketastelt, aga see on päris kallis, arvestada võib vähemalt hinnaga & dollar; 2000.
Power surges
Ülepinge ja elektrikatkestused
As much as 1% of all computers are affected by lightning and power surges every year.
Vähemalt 1% arvuteid puutub iga aasta kokku välgu, ülepinge ja elektrikatkestustega.
(This is about total data loss due to power surges. Of course you can have the occasional data loss due to power loss before saving files. But those losses can normally be restored without major difficulty.)
(See käib ülepingest põhjustatud täieliku andmekao kohta. Loomulikult on võimalik ka näiteks see, et ülepinge tõttu lähevad kaotsi salvestamata failide andmed, aga selliseid kaotusi on enamasti võimalik suhteliselt vähese vaevaga taastada.)