natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Now that we have the time and location set, let us have a look around. You can pan the display using the arrow keys. If you hold down the & Shift; key before panning, the scrolling speed is increased. The display can also be panned by clicking and dragging with the mouse. Note that while the display is scrolling, not all objects are displayed. This is done to cut down on the CPU load of recomputing object positions, which makes the scrolling smoother (you can configure what gets hidden while scrolling in the Configure & kstars; window). There are several ways to change the magnification (or Zoom level) of the display:
Kui aeg ja asukoht on määratud, võib hakata uurima, mida siis üldse näha saab. Vaadet saab liigutada nooleklahvidega. Kui hoida samal ajal all klahvi & Shift;, liikumiskiirus kahekordistub. Vaadet saab liigutada ka hiirenuppu alla vajutades ning seda edasi lohistades. Pane tähele, et liigutamise ajal ei näidata mitte kõiki objekte. Selle põhjuseks on soov kahandada CPU koormust objektide asukoha ümberarvutamisel, mis muudab liigutamise sujuvamaks (kstars; i seadistuste aknas saab määrata, mis peaks liigutamise ajal varjatud olema). Vaate suuruse (suurendustaseme) muutmiseks on mitu võimalust:
Select Zoom to Angular Size... from the View menu. This allows you to specify the field-of-view angle for the display, in degrees.
Menüü Vaade käsk Suurendusnurk..., mis võimaldab kraadides määra vaatevälja nurga.
Zoom out until you can see a green curve; this represents your local horizon. If you have not adjusted the default & kstars; configuration, the display will be solid green below the horizon, representing the solid ground of the Earth. There is also a white curve, which represents the celestial equator, and a brown curve, which represents the Ecliptic, the path that the Sun appears to follow across the sky over the course of a year. The Sun is always found somewhere along the Ecliptic, and the planets are never far from it.
Vähenda vaadet, kuni näed rohelist joont. See kujutab sinu kohalikku horisonti. Kui sa ei ole & kstars; i seadeid muutnud, näed horisondi all ühtlast rohelist värvi, mis kujutab maapinda. Näha on ka valge joon, mis kujutab taevaekvaatorit (kujuteldav joon, mis jagab taevalaotuse põhja - ja lõunapoolkeraks). Pruun joon aga kujutab ekliptikat ehk rada, mida Päike paistab järgivat oma aastasel teekonnal. Seepärast võib Päikese alati leida kuskilt ekliptikalt ning üsna lähedal sellele on ka planeedid.
& kstars; displays thousands of celestial objects: stars, planets, comets, asteroids, clusters, nebulae and galaxies. You can interact with displayed objects to perform actions on them or obtain more information about them. Clicking on an object will identify it in the status bar, and simply hovering the mouse cursor on an object will label it temporarily in the map. Double-clicking will recenter the display on the object and begin tracking it (so that it will remain centered as time passes). Right clicking an object opens the object's popup menu, which provides more options.
& kstars; võib näidata tuhandeid taevakehasid: tähed, planeedid, komeedid, asteroidid, täheparved, udukogud, galaktikad. Näidatavate objektidega saab ette võtta mitmesuguseid toiminguid või selle kohta rohkem infot hankida. Klõps objektil toob olekuribale tema kohta käiva info, kui aga jätta hiir ilma klõpsamata mõneks hetkeks objekti kohale, näed sama infot ajutiselt ilmuvas tekstikastis hiirekursori juures. Topeltklõps tsentreerib vaate objektil ning lülitab sisse tema jälgimise (nii jääb vaade aja kulgedes objektile fokuseerituks). Klõps hiire parema nupuga avab hüpikmenüü, kus leiab lisainfot ja - võimalusi.
The top section contains some lines of information which are not selectable: the object's names ("M 42"; "Orion Nebula"), object type ("gaseous nebula"), and the constellation which contains the object ("Ori"). The next three lines show the object's rise, set, and transit times. If the rise and set times say "circumpolar", it means that the object is always above the horizon for the present location.
Ülemises osas asuvad infokirjed, mida ei saa valida. objekti nimed ("M 42"; "Orioni udu"), tüüpi ("gaasudukogu") ja tähtkuju, milles objekt asub ("Ori"). Järgmised kolm kirjet näitavad objekti tõusu, kulminatsiooni ja loojumise aega. Kui tõusu - ja loojumisaja kohal seisab "pooluselähedane", siis see objekt on antud asukohas alati horisondi kohal.
The middle section contains actions which can be performed on the selected object, such as Center and Track, Details..., and Attach Label. See the popup menu description for a full list and description of each action.
Keskmises osas on käsud, mida saab objekti kohta rakendada, näiteks Fokuseeri ja jälgi, Üksikasjad... ja Lisa silt. Kõigi toimingute täpsemaid kirjeldusi vaata hüpikmenüüd kirjeldavast osast.
The bottom section contains links to images and/ or informative webpages about the selected object. If you know of an additional & URL; with information or an image of the object, you can add a custom link to the object's popup menu using the Add Link... item.
Alumises osas on viidad valitud objekti piltidele ja/ või infomaterjalidele. Kui tead veel mõnda & URL; - i, mis pakub antud objekti kohta infot või kujutavat materjali, saad lisada omaloodud viida objekti hüpikmenüsse käsuga Lisa viit....
The window contains a list of all the named objects that & kstars; is aware of. Many of the objects only have a numeric catalog name (for example, NGC 3077), but some objects have a common name as well (for example, Whirlpool Galaxy). You can filter the list by name and by object type. To filter by name, enter a string in the edit box at the top of the window; the list will then only contain names which start with that string. To filter by type, select a type from the combo box at the bottom of the window.
Aken toob loendina ära kõik & kstars; i andmebaasis leiduvad nime kandvad objektid. Paljud neist on esindatud vaid katalooginimega (näiteks NGC 3077), mõned aga ka levinud nimetusega (näiteks Veekeerise galaktika). Otsingul saab rakendada nii nime kui objekti tüübi filtreid. Nime filtreerimiseks kirjuta akna ülaosas tekstikasti midagi ning näed, et nimekiri toob ära vaid sellised nimetused, mis vastavad sinu sisestatud tekstile. Tüübi järgi filtreerimiseks vali vajalik tüüp akna allosas olevast liitkastist.
To center the display on an object, highlight the desired object in the list, and press Ok. Note that if the object is below the horizon, the program will warn you that you may not see anything except the ground (you can make the ground invisible in the Display Options window, or by pressing the Ground button in the View toolbar).
Vaate fokuseerimiseks mingile objektile märgi nimekirjas soovitud element ning vajuta nupule OK. Pane tähele, et kui objekt asub horisondist allpool, hoiatab rakendus sind, et ainus, mida sa näha võid, on maapind (selle saab muuta nähtamatuks aknas Vaateseadistused või klõpsuga vaateriba nupul Maapind).
Centering and Tracking
Tsentreerimine ja jälgimine
& kstars; will automatically begin tracking on an object whenever one is centered in the display, either by using the Find Object window, by double-clicking on it, or by selecting Center and Track from its right -click popup menu. You can disengage tracking by panning the display, pressing the Lock icon in the Main toolbar, or selecting Track Object from the Pointing menu.
& kstars; lülitab objekti jälgimise automaatselt sisse, kui vaade on objektile tsentreeritud akna Objekti otsimine abil, topeltklõpsuga objektil või hiire parema nupuga avatava hüpikmenüü käsuga Fokuseeri ja jälgi. Jälgimise saab välja lülitada vaadet liigutades, vajutades põhitööriistaribal ikooni lukk või valides menüüst Fookus käsu Jälgi objekti.
Attached to centered object
Seotud tsentreeritud objektiga
When tracking on a Solar System body, & kstars; will automatically attach an orbit trail, showing the path of the body across the sky. You will likely need to change the clock's timestep to a large value (such as 1 day) to see the trail.
Päikesesüsteemi objekti jälgides lisab & kstars; sellele automaatselt orbiidi jälje, mis näitab objekti teekonda üle taevalaotuse. Jälje nägemiseks on usutavasti mõttekas anda kella ajatemplile suurem väärtus (näiteks 1 päev).
When you click on an object in the map, it becomes the selected object, and its name is identified in the statusbar. There are a number of quick key commands available which act on the selected object:
Taevakaardil mõnel objektil klõpsates muutub see valitud objekt iks ning selle nime näidatakse olekuribal. Valitud objektiga saab kiirklahve kasutades võtta ette mitmesuguseid asju:
Center and Track on the selected object
Vaate tsentreerimise valitud objektile ja selle jälgimise alustamine
Show the Details window for the selected object
Valitud objekti üksikasjaliku info akna näitamine
Toggle a visible name label on the selected object
Valitud objekti nimesildi näitamise sisse - ja väljalülitamine
Add the selected object to the Observing List
Valitud objekti lisamine vaatlusnimekirja.
Toggle a visible curve on the sky, showing the path of the object across the sky (only applicable to Solar System bodies)
Taevakaardil nähtava joone kujutamine, mis tähistab objekti teekonda üle taeva (ainult Päikesesüsteemi objektide puhul).
By holding down the & Alt; key, you can perform these actions on the centered object, rather than the selected object.
Klahvi & Alt; all hoides saab samu toiminguid ette võtta mitte valitud objektiga, vaid objektiga, millele vaade on parajasti tsentreeritud.
End of the Tour
Kiirtutvustuse lõpp
Retrograde Motion is most often used in reference to the motion of the outer planets (Mars, Jupiter, Saturn, and so forth). Though these planets appear to move from east to west on a nightly basis in response to the spin of the Earth, they are actually drifting slowly eastward with respect to the stationary stars, which can be observed by noting the position of these planets for several nights in a row. This motion is normal for these planets, however, and not considered Retrograde Motion. However, since the Earth completes its orbit in a shorter period of time than these outer planets, we occasionally overtake an outer planet, like a faster car on a multiple-lane highway. When this occurs, the planet we are passing will first appear to stop its eastward drift, and it will then appear to drift back toward the west. This is Retrograde Motion, since it is in a direction opposite that which is typical for planets. Finally, as the Earth swings past the planet in its orbit, they appear to resume their normal west-to-east drift on successive nights.
Retrograadse liikumise mõistet kasutatakse kõige sagedamini seoses välisplaneetide (Marss, Jupiter, Saturn ja nii edasi) liikumisega. Kuigi need planeedid paistavad vastavalt Maa pöörlemisele öises taevas liikuvat idast läände, kulgevad nad püsitähtede suhtes tegelikult aeglaselt itta, mida võib jälgida, kui märkida mainitud planeetide asukohad mitmel ööl järjest. See on nende planeetide puhul siiski loomulik ning seda ei peeta retrograadseks liikumiseks. Kuid et Maa teeb tiiru ümber Päikese lühema ajaga kui välisplaneedid, võime aeg- ajalt mõne neist nii- öelda kinni püüda (analoogiks näiteks kiire auto mitmerealisel maanteel). Kui see juhtub, paistab planeet, millest me möödume, esmalt peatavat oma ittaliikumise ning seejärel hakkavat liikuma taas läände. See on retrograadne liikumine, sest see on vastupidine suunale, mis on neile planeetidele tüüpiline. Lõpuks, kui Maa on planeedist mööda jõudnud, paistavad nad aga taastavat oma normaalse läänest itta kulgemise.
KDE applications can be controlled externally from another program, from a console prompt, or from a shell script using the Inter-process communication protocol (DCOP). KStars takes advantage of this feature to allow rather complex behaviors to be scripted and played back at any time. This can be used, for example, to create a classroom demo to illustrate an astronomical concept.
KDE rakendusi saab juhtida väljastpoolt mõnest muust rakendusest, konsoolilt või shelliskriptiga niinimetatud protsessidevahelist kommunikatsiooniprotokolli kasutades (DBus). KStars kasutab seda võimalust ära selleks, et võimaldada ka üpris keerukat käitumist kirja panna ning suvalisel ajal käivitada skripti abil. Seda on võimalik näiteks tarvitada koolitundides demona mõne astronoomilise mõiste selgitamisel.
The problem with DBus scripts is, writing them is a bit like programming, and can seem a daunting task to those who do not have programming experience. The Script Builder Tool provides a GUI point-and-click interface for constructing KStars DCOP scripts, making it very easy to create complex scripts.
DBus- skriptide hädaks on see, et nende kirjutamine näeb välja nagu korralik programmeerimine ja kui kasutajal ei ole programmeerimisega erilisi kokkupuuteid, võib see lausa eemale peletada. Skriptilooja pakub omalt poolt GUI, mis laseb ka lihtsalt hiirega klõpsates luua KStarsile DBus- skripte, olgu need siis kui tahes keerukad.
Before explaining how to use the Script Builder, I provide a very brief introduction to all of the GUI components; for more infomation, use the "What's This?" function.
Enne skriptilooja kasutamise selgitamist tutvustan lühidalt kõiki GUI elemente. Kui soovid nende kohta rohkem infot, kasuta võimalust "Mis see on?"
In the center of the window, there is a column of buttons which operate on individual script functions. From top to bottom, they are: Add Function, Remove Function, Copy Function, Move Up, and Move Down. Add Function adds the currently-highlighted function in the Function Browser to the Current Script box (you can also add a function by double-clicking on it). The rest of the buttons operate on the function highlighted in the Current Script box, either removing it, duplicating it, or changing its position in the current script.
Keset akent on nupurida, mis manipuleerib konkreetsete skriptifunktsioonidega. Ülalt alla on nupud järgmised: Lisa funktsioon, Eemalda funktsioon, Kopeeri funktsioon, Liiguta üles ja Liiguta alla. Lisa funktsioon lisab funktsioonivalijas parajasti esile tõstetud funktsiooni käesoleva skripti kasti (funktsiooni saab lisada ka selle nimel topeltklõpsu tehes). Ülejäänud nupud käivad käesoleva skripti kohta, eemaldades sealt esile tõstetud funktsiooni, kopeerides selle või muutes selle asukoha skriptis.
If we are going to track the Moon, we will need to point the display at it first. The lookToward function is used to do this. Highlight this function in the Function Browser, and note the documentation displayed in the panel below the Browser. Press the Add Function button to add this function to the Current Script box. The Function Arguments panel will now contain a combobox labeled dir, short for direction. This is the direction in which the display should be pointed. The combobox contains only the cardinal compass points, not the Moon or any other objects. You can either enter Moon in the box manually, or press the Object button to use the Find Object window to select the Moon from the list of named objects. Note that, as usual, centering on an object automatically engages object-tracking mode, so there is no need to add the setTracking function after lookToward.
Kui tahame Kuud jälgida, tuleb mõistagi kõigepealt vaade talle tsentreerida. Selleks tuleb kasutada funktsiooni lookToward. Märgi see funktsioonivalijas ning tutvu ka kasti alla ilmuva infoga. Klõpsa nupule Lisa funktsioon, et funktsioon liiguks käesoleva skripti kasti. Funktsiooni argumentide paneelil on nüüd näha liitkast märkega suund. See on suund, kuhu vaade tuleks tsentreerida. Liitkastis on ainult põhiilmakaared, mitte Kuu või mingeid muid taevakehasid. Soovi korral võib kirjutada kasti käsitsi Kuu või siis klõpsata nupule Objekt, mis avab objekti leidmise dialoogi, kus saab nimekirjast Kuu valida. Arvesta, et nagu ikka, toob objektile tsentreerimine automaatselt kaasa selle jälgimise, mistõttu ei ole funktsioonile lookToward vaja lisada funktsiooni setTracking.
To finish up, let us reset the clock's timestep to the normal value of 1 second. Add another instance of setClockScale, and set its value to 1 sec.
Lõpetuseks seame kella ajasammu tagasi normaalväärtusele 1 sekund. Selleks lisa veel kord setClockScale ning määra selle väärtuseks 1 sekund.
Actually, we are not quite done yet. We should probably make sure that the display is using Equatorial coordinates before the script tracks the Moon with an accelerated time step. Otherwise, if the display is using Horizontal coordinates, it will rotate very quickly through large angles as the Moon rises and sets. This can be very confusing, and is avoided by setting the View Option UseAltAz to false. To change any View Option, use the changeViewOption function. Add this function to the script, and examine the Function Arguments panel. There is a combobox which contains the list of all options which can be adjusted by changeViewOption. Since we know we want the UseAltAz option, we could simply select it from the combobox. However, the list is quite long, and there is no explanation of what each item is for. It therefore may be easier to press the Browse Tree button, which will open a window containing a tree view of the available options, organized by topic. In addition, each item has a short explanation of what the option does, and the data type of the option's value. We find UseAltAz under the Skymap options category. Just highlight this item and press OK, and it will be selected in the combobox of the Function Arguments panel. Finally, make its value false or 0.
Tegelikult ei ole see veel aga kõik. Tõenäoliselt soovime, et vaade kasutaks ekvaatorilisi koordinaate, enne kui skript hakkab kiirendatud ajasammuga Kuud jälgima. Kui kasutada horisondilisi koordinaate, hakkaks vaade hirmsa kiirusega pöörlema vastavalt Kuu tõusudele ja loojumistele. See oleks usutavasti üpris häiriv ning me väldime seda nii, et seame vaatevaliku UseAltAz väärtuseks väär. Mis tahes vaatevaliku muutmiseks tuleb kasutada funktsiooni changeViewOption. Lisame selle skriptile ja uurime nüüd funktsiooni argumentide paneeli. Liitkastis on kirjas kõik vaatevalikud, mida saab changeViewOption abil kasutada. Me teame, et meil läheb vaja võimalust UseAltAz, mistõttu võime selle lihtsalt liitkastist valida. Kuid nimekiri on päris pikk ja mitte miski ei seleta, mida mingi element täpselt teeb. Seepärast on mõttekam vajutada nuppu Lehitse puud, mis avab akna, kus vaatevalikud on teemade järgi puusse koondatud. Peale selle on iga elemendi juures ka lühiseletus ning valiku väärtuse andmetüüp. UseAltAz on kirjas kategooria Taevakaardi valikud all. Märgime seal selle elemendi ning vajutame nuppu OK, mille järel see ongi valitud funktsiooni argumentide paneelil. Lõpuks määrame selle väärtuseks väär või 0.
However, there is a problem with Solar Time. The Earth does not actually spin around 360 degrees in one Solar Day. The Earth is in orbit around the Sun, and over the course of one day, it moves about one Degree along its orbit (360 degrees/ 365.25 Days for a full orbit = about one Degree per Day). So, in 24 hours, the direction toward the Sun changes by about a Degree. Therefore, the Earth has to spin 361 degrees to make the Sun look like it has traveled 360 degrees around the Sky.
Kuid päikeseajaga tekib üks probleem: nimelt ei tee Maa ühe päikesepäeva jooksul tegelikult päris 360- kraadilist pööret. Maa tiirleb ka ümber Päikese ning ühe päeva jooksul liigub sellel edasi umbes ühe kraadi võrra (360 kraadi: 365, 25 päeva (täisorbiit) = umbes üks kraad päevas). Nii muutub 24 tunni jooksul Maa asend Päikese suhtes umbes ühe kraadi võrra. Seepärast peaks Maa pöörlema 361 kraadi, et Päike paistaks nii, nagu oleks ta kulgenud taevalaotusel 360 kraadi.
In astronomy, we are concerned with how long it takes the Earth to spin with respect to the fixed stars, not the Sun. So, we would like a timescale that removes the complication of Earth's orbit around the Sun, and just focuses on how long it takes the Earth to spin 360 degrees with respect to the stars. This rotational period is called a Sidereal Day. On average, it is 4 minutes shorter than a Solar Day, because of the extra 1 degree the Earth spins in a Solar Day. Rather than defining a Sidereal Day to be 23 hours, 56 minutes, we define Sidereal Hours, Minutes and Seconds that are the same fraction of a Day as their Solar counterparts. Therefore, one Solar Second = 1.00278 Sidereal Seconds.
Astronoome huvitab rohkem see, kui kaua võtab Maal aega pöörde tegemine fikseeritud ehk kinnistähtede, mitte aga Päikese suhtes. Seepärast on eelistatud ajaskaala, mis kõrvaldab Päikese ümber tiirlemisega kaasnevad probleemid ning võtab enda asjaks vaid selle, kui kaua kulub Maal 360- kraadise pöörde tegemiseks tähtede suhtes. Seda pöörlemisperioodi nimetataksegi tähepäevaks. Keskmiselt on see 4 minutit lühem kui päikesepäev, seda just tänu mainitud ühele lisakraadile. Selle asemel, et defineerida tähepäeva 23 tunni ja 56 minutiga, defineerime me hoopis siis tähetunnid, - minutid ja - sekundid, mis moodustavad tähepäevast sama murdosa nagu nende vasted päikesepäevast. Seetõttu on üks päikesesekund 1, 00278 tähesekundit.
The Sidereal Time is useful for determining where the stars are at any given time. Sidereal Time divides one full spin of the Earth into 24 Sidereal Hours; similarly, the map of the sky is divided into 24 Hours of Right Ascension. This is no coincidence; Local Sidereal Time (LST) indicates the Right Ascension on the sky that is currently crossing the Local Meridian. So, if a star has a Right Ascension of 05h 32m 24s, it will be on your meridian at LST=05:32:24. More generally, the difference between an object's RA and the Local Sidereal Time tells you how far from the Meridian the object is. For example, the same object at LST=06:32:24 (one Sidereal Hour later), will be one Hour of Right Ascension west of your meridian, which is 15 degrees. This angular distance from the meridian is called the object's Hour Angle.
Täheaega on hea kasutada tähtede asukoha määramiseks mingil ajahetkel. Täheaeg jagab Maa ühe täispöörde 24 tähetunniks ning sarnaselt sellele on ka taevakaart jagatud otsetõusu 24 tunniks. See ei ole kokkusattumus: kohalik täheaeg (KTA) osutab otsetõusu, mis hetkel läbib kohalikku meridiaani. Seega, kui tähe otsetõus on 05h 32m 24s, siis asub see sinu meridiaanil KTA järgi kell 05: 32: 34. Üldisemalt võttes annab erinevus objekti OT ja kohaliku täheaja vahel teada, kui kaugel meridiaanist taevakeha asub. Näiteks asub näiteks toodud taevakeha KTA 06: 32: 34 (üks tähetund hiljem) ühe otsetõusu tunni ehk 15 kraadi võrra meridiaanist lääne pool. Seda nurgaerinevust meridiaanist nimetatakse taevakeha tunninurgaks.
The Local Sidereal Time is displayed by & kstars; in the Time Info Box, with the label ST (you have to unshade the box by double-clicking it in order to see the sidereal time). Note that the changing sidereal seconds are not synchronized with the changing Local Time and Universal Time seconds. In fact, if you watch the clocks for a while, you will notice that the Sidereal seconds really are slightly shorter than the LT and UT seconds.
& kstars; näitab kohalikku täheaega ajainfo kastis märke TA: taga (selle nägemiseks tuleb kastile teha topeltklõps, et kaotada selle varjutamine). Pane tähele, et täheaja sekundite muutumine ei ole sünkroonis kohaliku aja ja maailmaaja sekundite muutumisega. Ja kui vaatad mõnda aega kella, siis märkad, et tähesekundid on natuke pikemad kui KA või MA sekundid.