natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, sRGB is both a working color space and an output color space for images intended for the web and for monitor display (if you have a spiffy new monitor with a gamut larger than the gamut covered by sRGB, obviously you might want to reconsider what output profile to use to best take advantage of your wonderful and hopefully calibrated and profiled monitor, but please convert your image to sRGB before sending it on to your friends!). sRGB is also the color space that a lot of home and mass-production commercial printers expect image files to be in when sent to the printer. It is also the color space that most programs assume if an image does not have an embedded color profile telling the program what color space should be used to interpret (translate) the RGB numbers. So if you choose to not use color-management, your color-management choices are simple - set everything to sRGB.
Esiteks on sRGB nii töö- värviruum kui väljundvärviruum piltide puhul, mis on mõeldud esitamiseks veebis ja monitoril (kui sul on uhke uus monitor, mille värviulatus on suurem kui sRGB- l, võib muidugi kaaluda ka, millist väljundprofiili uue imekena ja loodetavasti korralikult kalibreeritud ja profileeritud monitori puhul kasutada, kuid palun teisenda oma pilt kindlasti sRGB värviruumi, enne kui saadad selle oma sõpradele!). Samuti on sRGB värviruum, mida eeldab pildifailide puhul valdav osa noo koduseid kui ka kommertslikke printereid ja trükikodasid. See on ka värviruum, mida eeldab suur osa rakendustest, kui pildil puudub põimitud värviprofiil, mis annaks rakendusele teada, millist värviruumi kasutada RGB arvude interpreteerimisel. Nii et kui otsustad värvihaldust mitte kasutada, on sellega seotud valikud õige lihtsad - kõik on sRGB värviruumis.
Second, all jpegs (or tiffs, if you have an older Minolta Dimage camera) coming straight out of a camera (even if produced by point-and-shoots cameras that do n't allow you to save a raw file) start life inside the camera as a raw file produced by the camera's A to D converter. The processor inside the camera interpolates the raw file, assigns a camera profile, translates the resulting RGB numbers to a working space (usually sRGB but sometimes you can choose AdobeRGB, depending on the camera), does the jpeg compression, and stores the jpeg file on your camera card. So jpegs (or tiffs) from your camera NEVER need to be assigned a camera or input profile which is then translated to a working space via a PCS. Jpegs from a camera are already in a working space.
Teiseks alustavad kõik JPEG- failid (või TIFF- failid, kui tarvitusel on vanem Minolta Dimage kaamera), mis tulevad otse kaamerast (isegi kui nad on tehtud kompaktkaameraga, mis ei võimalda salvestada toorfailina), elu kaameras kaamera analoog- digitaalkonverteri loodud toorfailina. Kaamera protsessor interpoleerib toorfaili, omistab kaamera profiili, teisendab saadud RGB arvud tööruumi (tavaliselt sRGB, kuid mõnikord saab sõltuvalt kaamerast valida ka Adobe RGB), sooritab JPEG tihendamise ning salvestab JPEG- faili kaamera kaardile. Niisiis ei ole kaamerast pärit JPEG - või TIFF- failile vaja MITTE KUNAGI omistada kaamera profiili, mis seejärel teisendatakse PCS- i vahendusel tööruumi. Kaamera JPEG- failid on juba tööruumis.
Third, in case anyone is unsure on this point, note that an interpolated raw file is no longer a raw file - it has been interpolated and then output as a tiff whose RGB values need to be translated to a working space, using the camera profile, the PCS, and lcms. Fourth (strictly for future reference), to introduce a bit of commonly heard color-management terminology here - the camera profile and your printer's color profile are both device dependent, whereas the working space will be device-independent - it can be used with any image, with any properly color-managed software, without regard for where the image originated.
Kolmandaks, kui kellelgi peaks kahtlusi olema, siis interpoleeritud toorfail ei ole enam toorfail: seda on interpoleeritud ning seejärel väljastatud TIFF- failina, mille RGB väärtused tuleb teisendada tööruumi, kasutades selleks kaamera profiili, PCS - ja LCMS- i. Neljandaks (see on puhtalt edaspidise huvides) tasub veidi tähele panna sageli kõlavat värvihalduse terminoloogiat: kaamera ja printeri profiil on mõlemad seadmest sõltuvad, tööruum aga seadmest sõltumatu, sest seda saab kasutada mis tahes pildi ja mis tahes korraliku värvihaldusega tarkvara puhul ilma sellele mõtlemata, kust on pilt ise pärit.
Fifth, above I have used the words translate and translation as a descriptive metaphor for what lcms does when it translates RGB values from one color space to another via the PCS. The usual and correct terminology is convert and conversion, which I will use below. The four methods of conversion from one color space to another are: perceptual, relative colorimetric, absolute colorimetric, and saturation. Which method of conversion you should use for any given image processing step from raw file to final output image is beyond the scope of this tutorial. The standard advice is: when in doubt, use perceptual.
Viiendaks tuleb mainida, et ma olen kasutanud sõnu transleerima ja transleerimine, mis ju õieti tähendab tõlkimist või tõlgendamist, kui kirjeldasin, mida LCMS teeb, kui transleerib RGB väärtused ühest värviruumist teise PCS- i vahendusel. Täpsem termin oleks teisendamine, mida edaspidi kasutamegi. Ühest värviruumist teise saab teisendada neljal viisil: pertseptuaalne, suhteline kolorimeetriline, absoluutne kolorimeetriline ja küllastus. Millist meetodit igal pilditöötluse etapil toorfailist lõpliku pildini kasutada, väljub käesoleva käsiraamatu piiridest. Standardne nõuanne kõlab nii: kui kahtled, kasuta pertseptuaalset viisi.
Sixth (and again, strictly for future reference), assign a profile means change the meaning of the RGB numbers in an image by embedding a new profile without changing the actual RGB numbers associated with each pixel in the image; convert means embed a new profile, but also change the RGB numbers at the same time so that the meaning of the RGB values - that is, the real-world visible color represented by the trio of RGB numbers associated with each pixel in an image - remains the same before and after the conversion from one space to another. You should be able to do multiple conversions of an image from one working space to another, and with a properly color-managed image editor, even though all the RGB numbers in the image will change with each conversion, the image on your screen should look the same (leaving aside the usually unnoticeable small but inevitable changes from accumulated gamut mismatches and mathematical rounding errors). However, every time you assign a new working space profile rather than convert to a new working space, the appearance of the image should more or less drastically change (usually for the worse).
Kuuendaks (ka see on puhtalt edaspidisteks vajadusteks) tähendab profiili omistamine pildi RGB arvude tähenduse muutmist uue profiili põimimise kaudu, ilma et samas muudetakse pildi iga piksliga seotud RGB arve endid; teisendamine tähendab uue profiili põimimist, aga ka samal ajal RGB arvude muutmist nii, et RGB väärtuste tähendus - see tähendab tegeliku maailma nähtav värv, mida esindab pildi iga piksliga seotud RGB arvukolmik - oleks sama nii enne kui ka pärast ühest värviruumist teise teisendamist. Teoreetiliselt peaks olema võimalik pilti teisendada korduvalt ühest tööruumist teise ning kui kasutad värvihaldusega pildiredaktorit, peaks ekraanil nähtav pilt jääma samaks, isegi kui iga teisendamisega muutuvad pildi RGB arvud. Tegelikult aga halveneb pilt veidi iga teisendamisega selle käigus tekkivate ümardamisvigade tõttu, samuti värviulatuse lõigete tõttu, kui tegemist on teisendamisega suuremast tööruumist väiksemasse.
Finally, (and this is a crucially important point), color management is NOT only relevant if you shoot raw. Color management affects every stage of the image processing pipeline, whether you start with a raw file that you, yourself interpolate and translate into a tiff, or if you start with a jpeg or tiff produced by your camera.
Lõpuks (ja see on otsustava tähtsusega) EI OLE värvihaldus asjakohane ainult siis, kui pildistad toorfaile. Värvihaldus mõjutab pilditöötluse igat etappi sõltumata sellest, kas alustad toorfailiga, mida seejärel interpoleerid ja teisendad TIFF- failiks, või kaamera loodud JPEG - või TIFF- failiga.
Copyrighted and copyleft working spaces:
Autoriõigusega ja autoriõiguseta tööruumid:
I will take it as given that ALL the ordinarily encountered working spaces, such as:
Ma lähtun sellest, et KÕIK levinumad tööruumid, näiteks:
BruceRGB
BruceRGB
AdobeRGB, Adobe WideGamutRGB, and Kodak/ Adobe ProPhotoRGB (Kodak and Adobe ProPhoto are the same, just branded differently) and their non-branded, non-copyrighted counterparts (Oyranos includes a non-branded version of AdobeRGB
AdobeRGB, Adobe WideGamutRGB ja Kodak/ Adobe ProPhotoRGB (Kodak ja Adobe ProPhoto on samad, ainult erineva nimetusega) ning nende brändivabad autoriõiguseta analoogid (Oyranos sisaldab AdobeRGB brändimata versiooni)
and quite a few others that could be added to this list are all more or less suitable as working spaces. Which working space you should use depends only and solely on YOU, on YOUR requirements as the editor of YOUR digital images with YOUR eventual output intentions (web, fine art print, etc).
ning veel paljud tööruumid, mida võiks nimekirja lisada, sobivad enam- vähem korralikult tööruumideks. Millist tööruumi kasutada, sõltub ainuüksi sinust endast, sinu nõuetest oma digitaalpiltide redigeerijana ja sinu kavandatud väljundist (veeb, kunstiline trükk vms.).
However, as a critical aside, if you are using Adobe (or other copyrighted) working space profiles, these profiles contain copyright information that shows up in your image exif information. Lately I've been perusing the openicc mailing lists. Apparently lcms can be used to produce nonbranded, copyleft working space profiles that are just the same as - actually indistinguishable from - the branded, copyrighted working space profiles. It would be a wonderful addition to digikam if a set of "copyleft" working space profiles, including nonbranded, relabelled versions of ProPhotoRGB, AdobeRGB, and Adobe WidegamutRGB (perhaps in two flavors each: linear gamma and the usual gamma), could be bundled as part of the & digikam; package.
Oluline on aga tähele panna, et kui kasutad Adobe või mingeid muid autoriõigusega tööruumi profiile, sisaldavad need profiilid autoriõiguse teavet, mis on näha pildi EXIF- infos. Ma olen viimasel ajal palju lugenud openicc postiloendeid. LCMS suudab ilmselt luua brändimata autoriõiguseta tööruumi profiile, mis on sisuliselt eristamatud bränditud autoriõigusega tööruumi profiilidest. See oleks suurepärane lisandus & digikam;, kui sellega saaks kaasa panna mitmed autoriõiguseta tööruumi profiilid, sealhulgas ProPhotoRGB, AdobeRGB ja Adobe WidegamutRGB brändimata ning teise nimega versioonid (eriti hea oleks kõigist kaks varianti, üks lineaarse ja teine tavalise gammaga).
Which working space: gamma
Milline tööruum: gamma
Now, the next question is: which working space should I use? Wikipedia says:
Järgmine küsimus kõlab: milline tööruum valida? Wikipedia ütleb:
Working spaces, such as sRGB or Adobe RGB, are color spaces that facilitate good results while editing. For instance, pixels with equal values of RGB should appear neutral. Using a large (gamut) working space will lead to posterization, while using a small working space will lead to clipping. [2] This trade-off is a consideration for the critical image editor
Tööruumid, näiteks sRGB või Adobe RGB, on värviruumid, mis soodustavad redigeerimisel heade tulemuste saavutamist. Nii näiteks peaksid võrdsete RGB väärtustega pikslid paistma neutraalsetena. Suure (värviulatusega) tööruumi kasutamine võib kaasa tuua vöödistumist, väikese tööruumi kasutamine aga lõikeid. Piltide redigeerimiseks tuleb nende kahe vahel leida sobiv tasakaal.
Well, that quote from wikipedia is about as clear as mud and I do n't know if I will be able to explain it more clearly, but I will try. "[P]ixels with equal values of RGB should appear neutral" just means that for any given pixel in an image that has been converted to a suitable working space, if R=G=B you should see grey or black or white on your screen.
See Wikipedia tsitaat pole vahest kuigi selge ja ma ei tea, kas ma suudan seda paremini selgitada, aga ma vähemalt püüan. "Võrdsete RGB väärtustega pikslid peaksid paistma neutraalsetena" tähendab seda, et iga sobivasse tööruumi teisendatud pildi piksli puhul, kus R=G=B, peaksid nägema ekraanil halli või musta või valget.
I am not aware of a list of other technical requirements for a suitable working space, though undoubtedly someone has produced such a list. But most working space profiles are characterized by:
Teistest sobiva tööruumi tehnilistest tingimustest ei ole ma kuulnud, kuigi ma ei kahtle, et keegi on niisuguse nimekirja koostanud. Igal juhul iseloomustavad enamikku tööruumi profiile järgmised asjad:
RGB primaries which dictate the range of colors, that is, the gamut covered by a given profile
RGB põhivärvid, mis määravad kindlaks värvivahemiku, see tähendab värviulatuse, mida antud profiil võimaldab
white point, usually D50 or D65, which dictates the total dynamic range of the working space, from 0,0,0 (total black) to the brightest possible white
Valgepunkt, tavaliselt D50 või D65, mis määrab kindlaks tööruumi täieliku dünaamilise vahemiku alates 0, 0, 0 (täielik must) kuni heledaima võimaliku valgeni.
The practical consequences that result from using different RGB primaries, leading to larger or smaller working spaces, are discussed below. The practical consequences for different choices for the working space white point are beyond the scope of this tutorial. Here I will talk a little bit about the practical consequences of the working space gamma (for an excellent article and references, look up gamma on wikipedia).
Eri RGB põhivärvide kasutamise praktilistest tagajärgedest, mis toovad kaasa suurema või väiksema tööruumi, tuleb juttu allpool. Tööruumi eri valgepunkti valimise praktilised tagajärjed väljuvad käesoleva käsiraamatu piiridest. Siinkohal tahan aga kõnelda veidi tööruumi gamma praktilistest tagajärgedest (suurepärast ülevaadet ja viiteid vaata Wikipedia artiklis gamma kohta).
The gamma of a color profile dictates what power transform needs to take place to properly convert from an image's embedded color profile (perhaps your working color space) to another color profile with a different gamma, such as (i)the display profile used to display the image on the screen or (ii)perhaps to a new working space, or (iii)perhaps from your working space to your printer's color space.
Värviprofiili gamma määrab kindlaks, milline peab olema teisendus, et korralikult üle minna pilti põimitud värviprofiilist (mis võib olla näiteks sinu töö- värviruum) teise, erineva gammaga värviprofiili, näiteks sinu valitud tööruumi, või monitori profiilile pildi kuvamiseks ekraanil või ka ühest tööruumist teise või tööruumist printeri värviruumi.
Mathematically speaking, for a power transform you normalize the RGB numbers and raise the resulting numbers to an appropriate power depending on the respective gammas of the starting and ending color space, then renormalize the results to a new set of RGB numbers. Lcms does this for you when you ask lcms to convert from one color space to another; however, if ALL you are doing is a power transform, use imagemagick instead of lcms and just manipulate the RGB numbers directly - the results will be more accurate.
Matemaatiliselt väljendudes normaliseeritakse gammateisendusel RGB arvud ning võetakse saadud arvud sobivasse astmesse sõltuvalt lähte - ja sihtvärviruumi gammast ning seejärel normaliseeritakse tulemused uuteks RGB arvudeks. LCMS teeb seda sinu eest, kui lased LCMS- il teisendada ühest värviruumist teise. Aga kui KÕIK, mida sa soovid teha, on teisendamine ühest värviruumist samasse värviruumi, millel erineb ainult gamma, on mõttekas kasutada LCMS- i asemel imagemagickut ning muuta RGB arve otse.
One practical consequence of the gamma of a working space is that the higher the gamma, the more tones are available for editing in the shadows, with consequently fewer tones available in the highlights. So theoretically, if you are working on a very dark-toned (low key) image you might want a working space with a higher gamma. And if you are working on a high key image, say a picture taken in full noon sunlight of a wedding dress with snow as a backdrop, you might want to choose a working space with a lower gamma, so you have more available tonal gradations in the highlights. But in the real world of real image editing, almost everyone uses working spaces with either gamma 1.8 or 2.2.
Tööruumi gamma üks praktilisi tulemusi on see, et mida suurem on gamma, seda rohkem toone saab kasutada varjude redigeerimisel ning ühtlasi seda vähem toone jagub heledatele toonidele. Pildi gamma muutmine jagab ümber pildi heledamatele ja tumedamatele aladele jaguvate toonide arvu. Teoreetiliselt võiks juhul, kui töötad väga tumedates toonides pildiga, kasutada suurema gammaga tööruumi. Kui aga töötad heledates toonides pildiga, näiteks eredas päikesevalguses pildistatud pruutkleidis inimesega valge lume taustal, tasuks valida väiksema gammaga tööruum, et heledaid toone oleks rohkem saadaval. Reaalses pilditöötluses aga kasutavad peaaegu kõik tööruume gammaga 1, 8 või 2, 2.
Some people are trying to standardize on gamma 2.0. sRGB and LStar-RGB are not gamma-based working spaces. Rather, sRGB uses a hybrid gamma, and LStar-RGB uses a luminosity-based tonal response curve instead of a gamma value - see here for more information, and then google around for more in-depth information.
Mõned on üritanud standardida gammat 2. 0. sRGB ja LStar- RGB ei ole gammapõhised tööruumid. sRGB kasutab selle asemel hübriidgammat ja LStar- RGB heledusepõhist toonireaktsiooni kõverat. Täpsemat teavet leiab siit ning veel rohkem Google' i otsinguga.
In addition to gamma 1.8 and gamma 2.2 the only other gamma for a working space that gets much mention or use is gamma 1.0, also called linear gamma. Linear gamma is used in HDR (high dynamic range) imaging and also if one wants to avoid introducing gamma-induced errors into one's regular low dynamic range editing. Gamma-induced errors is a topic outside the scope of this tutorial, but see Gamma errors in picture scaling, for gamma-induced color shifts; and of course Timo Autiokari's somewhat infamous website.
Lisaks gammale 1, 8 ja 2, 2 mainitakse tööruumi korral sagedamini veel ainult lineaarset gammat, mille väärtus on 1, 0. Lineaarset gammat kasutatakse HDR (suure dünaamilise ulatusega) piltide puhul, samuti siis, kui soovitakse vältida gammast tingitud vigade sattumist tavapärastesse väikese dünaamilise ulatusega piltidesse. Gammast tingitud vigade tutvustamine ei mahu käesoleva käsiraamatu raamidesse. Soovi korral uuri gammast tingitud toonimuutuste kohta lehekülge Gamma errors, materjali piltide skaleerimise kohta ning muidugi ka Timo Autiokari teaberohket (ehkki mõneti lausa kurikuulsat) veebilehte.
Unfortunately and despite their undeniable mathematical advantages, linear gamma working spaces have so few tones in the shadows that (in my opinion) they are impossible to use for editing if one is working in 8-bits, and still problematic at 16-bits. When the day comes when we are all doing our editing on 32-bit files produced by our HDR cameras on our personal supercomputers, I predict that we will all be using working spaces with gamma 1; Adobe Lightroom is already using a linear gamma working space "under the hood" and Lightzone has always used a linear gamma working space.
Paraku - ja seda hoolimata kõigist vaieldamatutest matemaatilistest eelistest - on lineaarse gammaga tööruumidel varjudele nii vähe toone, et minu arvates on neid võimatu kasutada redigeerimiseks 8- bitiste piltide puhul ning palju parem pole asi ka 16- bitiste puhul. Kui peaks saabuma päev, mil me kõik redigeerime oma isiklikes superarvutites usinalt 32- bitiseid pilte, mida oleme teinud HDR- kaameratega, siis ma olen kindel, et me kasutame tõesti kõik tööruume, kus gamma on 1 Adobe Lightroom kasutab juba vargsi lineaarse gammaga tööruumi ning Lightzone on algusest peale kasutanud lineaarse gammaga tööruumi.
Which working space: large gamut or small gamut
Milline tööruum suur värviulatus või väike värviulatus
One MAJOR consideration in choosing a working space is that some working spaces are bigger than others, meaning they cover more of the visible spectrum (and perhaps even include some imaginary colors - mathematical constructs that do n't really exist). These bigger spaces offer the advantage of allowing you to keep all the colors captured by your camera and preserved by the lcms conversion from your camera profile to the really big profile connection space.
Üks TÄHTSAMAID kaalutlusi tööruumi valimisel on see, et mõned tööruumid on teistest suuremad, mis tähendab, et nad katavad paremini nähtavat spektrit (ning võivad sisaldada ka kujutletavaid värve, matemaatilisi konstruktsioone, mida tegelikult pole olemas). Suurema tööruumi eeliseks on see, et nendes saab säilitada kõik kaamera jäädvustatud värvid, mis säilivad ka siis, kui LCMS teisendab kaamera profiilist ülisuure ulatusega profiiliühendusruumi ja sealt uuesti sinu valitud tööruumi.
But keeping all the possible colors comes at a price. It seems that any given digital image (pictures of daffodils with saturated yellows being one common exception) likely only contains a small subset of all the possible visible colors that your camera is capable of capturing. This small subset is easily contained in one of the smaller working spaces. Using a very large working space mean that editing your image (applying curves, saturation, etc) can easily produce colors that your eventual output device (printer, monitor) simply cannot display. So the conversion from your working space to your output device space (say your printer) will have to remap the out of gamut colors in your edited image, some of which might even be totally imaginary, to your printer color space with its much smaller gamut, leading to inaccurate colors at best and at worst to banding (posterization - gaps in what should be a smooth color transition, say, across an expanse of blue sky) and clipping (your carefully crafted muted transitions across delicate shades of red, for example, might get remapped to a solid block of dull red after conversion to your printer's color space).
Kuid kõigi värvide säilitamisel on oma hind, nagu allpool selgitatakse. Tundub, et nagunii sisaldavad digitaalpildid vaid väikest osa kõigist võimalikest nähtavatest värvidest, mida kaamera suudab jäädvustada. Seda väikest alamhulka saab alal hoida ka mõnes väiksemas tööruumis (suuremat värviulatust nõudev erand võib olla väga suure värviküllastusega objektiga, näiteks kollase nartsissiga pilt). Väga suure tööruumi kasutamine tähendab seda, et pildi redigeerimisel (kõverate rakendamisel, küllastuse suurendamisel jne.) võivad kergesti tekkida värvid, mida sinu väljundseade (printer, monitor) lihtsalt ei suuda esitada. Sel juhul tuleb teisendamisel sinu tööruumist väljundseadme, näiteks printeri ruumi redigeeritud pildi värviulatusest välja jäävad värvid uuesti seostada sinu printeri tööruumis kättesaadava märksa väiksema hulga värvidega, kusjuures osa neist värvidest võivad olla puhtkujutletavad. Seoste muutmine toob parimal juhul kaasa ebatäpsed värvid ja küllastuse vähenemise. Halvimal juhul võivad aga tekkida niinimetatud vöödistumine (banding, lüngad muidu sujuvas värviüleminekus, näiteks sinises taevas) või lõiked (clipping, näiteks hoolikalt viimistletud mahedad üleminekud punaste toonide vahel võidakse teisendamisel printeri värviruumi seondada ühtseks kärtspunaseks).