natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Before explaining how to use the Script Builder, I provide a very brief introduction to all of the GUI components; for more infomation, use the "What 's This?" function.
Enne skriptilooja kasutamise selgitamist tutvustan lühidalt kõiki GUI elemente. Kui soovid nende kohta rohkem infot, kasuta võimalust "Mis see on?"
Script Builder Tool
Skriptilooja tööriist
The Script Builder is shown in the above screenshot. The box on the left is the Current Script box; it shows the list of commands that comprise the current working script. The box on the right is the Function Browser; it displays the list of all available script functions. Below the Function Browser, there is a small panel which will display short documentation about the script function highlighted in the Function Browser. The panel below the Current Script box is the Function Arguments panel; when a function is highlighted in the Current Script box, this panel will contain items for specifying values for any arguments that the highlighted function requires.
Nagu pildil näha, asub skriptilooja vasakul pool käesoleva skript i kast, kus on näha käsud, millest koosneb parajasti töötav skript. Paremal asub funktsioonivalija, mis näitab kõiki saadaolevaid skriptifunktsioone. Funktsioonivalija all on väike paneel, mis näitab valijas esile tõstetud funktsiooni kohta lühiinfot. Käesoleva skripti kasti all paikneb funktsiooni argumentide paneel, kus juhul, kui mõni funktsioon on ära märgitud käesoleva skripti kastis, on näha kõigi skriptile vajalike argumentide väärtused.
Along the top of the window, there is a row of buttons which operate on the script as a whole. From left to right, they are: New Script, Open Script, Save Script, Save Script As..., and Test Script. The function of these buttons should be obvious, except perhaps the last button. Pressing Test Script will attempt to run the current script in the main KStars window. You should move the Script Builder window out of the way before pressing this, so you can see the results.
Akna ülaosas on nupurida, mis võimaldab manipuleerida skripti kui tervikuga. Paremalt vasakule on nupud järgmised: Uus skript, Ava skript, Salvesta skript, Salvesta skript kui... ja Testi skripti. Nende mõte peaks olema ilmselge, kui vahest välja jätta viimane nupp. Klõps nupule Testi skripti püüab käivitada käesoleva skripti KStarsi peaaknas. Skriptilooja aken oleks mõttekas enne selle nupu kasutamist kuhugi kõrvale nihutada, et näha, mida skript siis KStarsis ette võtab.
In the centre of the window, there is a column of buttons which operate on individual script functions. From top to bottom, they are: Add Function, Remove Function, Copy Function, Move Up, and Move Down. Add Function adds the currently-highlighted function in the Function Browser to the Current Script box (you can also add a function by double-clicking on it). The rest of the buttons operate on the function highlighted in the Current Script box, either removing it, duplicating it, or changing its position in the current script.
Keset akent on nupurida, mis manipuleerib konkreetsete skriptifunktsioonidega. Ülalt alla on nupud järgmised: Lisa funktsioon, Eemalda funktsioon, Kopeeri funktsioon, Liiguta üles ja Liiguta alla. Lisa funktsioon lisab funktsioonivalijas parajasti esile tõstetud funktsiooni käesoleva skripti kasti (funktsiooni saab lisada ka selle nimel topeltklõpsu tehes). Ülejäänud nupud käivad käesoleva skripti kohta, eemaldades sealt esile tõstetud funktsiooni, kopeerides selle või muutes selle asukoha skriptis.
Using the Script Builder
Skriptilooja kasutamine
In order to illustrate using the Script Builder, we present a small tutorial example where we make a script that tracks the Moon while the clock runs at an accelerated rate.
Skriptilooja kasutamise selgitamiseks näitame, kuidas valmistada skript, mis jälgib Kuud, samal ajal kui kell töötab kiirendusega.
If we are going to track the Moon, we will need to point the display at it first. The lookToward function is used to do this. Highlight this function in the Function Browser, and note the documentation displayed in the panel below the Browser. Press the Add Function button to add this function to the Current Script box. The Function Arguments panel will now contain a combobox labelled dir, short for direction. This is the direction in which the display should be pointed. The combobox contains only the cardinal compass points, not the Moon or any other objects. You can either enter Moon in the box manually, or press the Object button to use the Find Object window to select the Moon from the list of named objects. Note that, as usual, centring on an object automatically engages object-tracking mode, so there is no need to add the setTracking function after lookToward.
Kui tahame Kuud jälgida, tuleb mõistagi kõigepealt vaade talle tsentreerida. Selleks tuleb kasutada funktsiooni lookToward. Märgi see funktsioonivalijas ning tutvu ka kasti alla ilmuva infoga. Klõpsa nupule Lisa funktsioon, et funktsioon liiguks käesoleva skripti kasti. Funktsiooni argumentide paneelil on nüüd näha liitkast märkega suund. See on suund, kuhu vaade tuleks tsentreerida. Liitkastis on ainult põhiilmakaared, mitte Kuu või mingeid muid taevakehasid. Soovi korral võib kirjutada kasti käsitsi Kuu või siis klõpsata nupule Objekt, mis avab objekti leidmise dialoogi, kus saab nimekirjast Kuu valida. Arvesta, et nagu ikka, toob objektile tsentreerimine automaatselt kaasa selle jälgimise, mistõttu ei ole funktsioonile lookToward vaja lisada funktsiooni setTracking.
Now that we have taken care of pointing at the Moon, we next want to make time pass at an accelerated rate. Use the setClockScale function for this. Add it to the script by double-clicking on it in the Function Browser. The Function Arguments panel contains a timestep spinbox for setting the desired time step for the simulation clock. Change the timestep to 3 hours.
Nüüd, kui vaade on suunatud Kuule, tuleb panna aeg kiiremini käima. Selleks sobib funktsioon setClockScale. Lisa see käesoleva skripti kasti, tehes funktsiooni nimel funktsioonivalijas topeltklõpsu. Funktsiooni argumentide paneelil on näha ajasammu kerimiskast, kus saab määrata kella vajaliku kiiruse. Määrame ajasammu väärtuseks 3 tundi.
OK, we have pointed at the Moon and accelerated the clock. Now we just want the script to wait for several seconds while the display tracks on the Moon. Add the waitFor function to the script, and use the Function Arguments panel to specify that it should wait for 20 seconds before continuing.
Vaade on nüüd Kuul ja kell kiirendatud. Veel läheb meil vaja, et skript ootaks mõned sekundid, kuni vaade Kuud jälgib. Lisame skriptile funktsiooni waitFor ja määrame funktsiooni argumentide paneelil, et enne jätkamist tuleks oodata 20 sekundit.
To finish up, let us reset the clock 's timestep to the normal value of 1 second. Add another instance of setClockScale, and set its value to 1 sec.
Lõpetuseks seame kella ajasammu tagasi normaalväärtusele 1 sekund. Selleks lisa veel kord setClockScale ning määra selle väärtuseks 1 sekund.
Actually, we are not quite done yet. We should probably make sure that the display is using Equatorial coordinates before the script tracks the Moon with an accelerated time step. Otherwise, if the display is using Horizontal coordinates, it will rotate very quickly through large angles as the Moon rises and sets. This can be very confusing, and is avoided by setting the View Option UseAltAz to false. To change any View Option, use the changeViewOption function. Add this function to the script, and examine the Function Arguments panel. There is a combobox which contains the list of all options which can be adjusted by changeViewOption. Since we know we want the UseAltAz option, we could simply select it from the combobox. However, the list is quite long, and there is no explanation of what each item is for. It therefore may be easier to press the Browse Tree button, which will open a window containing a tree view of the available options, organised by topic. In addition, each item has a short explanation of what the option does, and the data type of the option 's value. We find UseAltAz under the Skymap options category. Just highlight this item and press OK, and it will be selected in the combobox of the Function Arguments panel. Finally, make its value false or 0.
Tegelikult ei ole see veel aga kõik. Tõenäoliselt soovime, et vaade kasutaks ekvaatorilisi koordinaate, enne kui skript hakkab kiirendatud ajasammuga Kuud jälgima. Kui kasutada horisondilisi koordinaate, hakkaks vaade hirmsa kiirusega pöörlema vastavalt Kuu tõusudele ja loojumistele. See oleks usutavasti üpris häiriv ning me väldime seda nii, et seame vaatevaliku UseAltAz väärtuseks väär. Mis tahes vaatevaliku muutmiseks tuleb kasutada funktsiooni changeViewOption. Lisame selle skriptile ja uurime nüüd funktsiooni argumentide paneeli. Liitkastis on kirjas kõik vaatevalikud, mida saab changeViewOption abil kasutada. Me teame, et meil läheb vaja võimalust UseAltAz, mistõttu võime selle lihtsalt liitkastist valida. Kuid nimekiri on päris pikk ja mitte miski ei seleta, mida mingi element täpselt teeb. Seepärast on mõttekam vajutada nuppu Lehitse puud, mis avab akna, kus vaatevalikud on teemade järgi puusse koondatud. Peale selle on iga elemendi juures ka lühiseletus ning valiku väärtuse andmetüüp. UseAltAz on kirjas kategooria Taevakaardi valikud all. Märgime seal selle elemendi ning vajutame nuppu OK, mille järel see ongi valitud funktsiooni argumentide paneelil. Lõpuks määrame selle väärtuseks väär või 0.
One more step: changing UseAltAz at the end of the script does us no good; we need this to be changed before anything else happens. So, make sure this function is highlighted in the Current Script box, and press the Move Up button until it is the first function.
Ja veel üks asi: kui muuta UseAltAz skripti lõpus, ei ole sellest mingit tolku. See tuleb muuta enne seda, kui midagi üldse juhtuma hakkab. Seepärast märgi funktsioon käesoleva skripti kastis ära ning klõpsa nupule Liiguta üles, kuni sellest on saanud kõige esimene funktsioon.
Now that we have finished the script, we should save it to disk. Press the Save Script button. This will first open a window in which you can provide a name for the script, and fill in your name as the author. Enter Tracking the Moon for a name, and your name as the author, and press OK. Next, you will see the standard & kde; Save File dialog. Specify a filename for the script and press OK to save the script. Note that if your filename does not end with. kstars, this suffix will be automatically attached. If you are curious, you can examine the script file with any text editor.
Skript on valmis ja aeg on see kettale salvestada. Klõpsa nupule Salvesta skript. See avab akna, kus saab anda skriptile nime ning ennast selle autoriks tunnistada. Anna nimeks näiteks Kuu jälgimine ning kirjuta autori kohale enda nimi ja vajuta nupule OK. Seejärel ilmub tavapärane & kde; failisalvestamisdialoog. Siin tuleb määrata faili nimi ja skripti salvestamiseks klõpsata taas nupule OK. Pane tähele, et kui sa ei kirjuta ise failinime lõppu. kstars, lisatakse see laiend automaatselt. Kui huvi tunned, võid hiljem skripti uurida suvalise tekstiredaktoriga.
Now that we have a completed script, we can run it in a couple of ways. From a console prompt, you can simply execute the script as long as an instance of KStars is currently running. Alternatively, you can execute the script from within KStars using the Run Script item in the File menu.
Nüüd, kus skript on valmis, võib selle käivitada mitmel viisil. Konsoolilt saab selle edukalt käivitada juhul, kui KStars parajasti töötab. Skripti saab käivitada ka KStarsi seest, valides menüüst Fail käsu Käivita skript.
Sidereal Time literally means star time. The time we are used to using in our everyday lives is Solar Time. The fundamental unit of Solar Time is a Day: the time it takes the Sun to travel 360 degrees around the sky, due to the rotation of the Earth. Smaller units of Solar Time are just divisions of a Day:
Täheaeg tähendabki sõna otseses mõttes tähe aega. See, mida me igapäevaelus kasutame, on päikeseaeg. Selle põhiühik on päev ehk aeg, mis Päikesel kulub vastavalt Maa pöörlemisele taevalaotusel 360 kraadi läbimiseks. Päikeseaja väiksemad ühikud on päeva jaotised:
1/ 24 Day = 1 Hour
1/ 24 päevast = 1 tund
1/ 60 Hour = 1 Minute
1/ 60 tunnist = 1 minut
1/ 60 Minute = 1 Second
1/ 60 minutist = 1 sekund
However, there is a problem with Solar Time. The Earth does not actually spin around 360 degrees in one Solar Day. The Earth is in orbit around the Sun, and over the course of one day, it moves about one Degree along its orbit (360 degrees/ 365.25 Days for a full orbit = about one Degree per Day). So, in 24 hours, the direction toward the Sun changes by about a Degree. Therefore, the Earth has to spin 361 degrees to make the Sun look like it has travelled 360 degrees around the Sky.
Kuid päikeseajaga tekib üks probleem: nimelt ei tee Maa ühe päikesepäeva jooksul tegelikult päris 360- kraadilist pööret. Maa tiirleb ka ümber Päikese ning ühe päeva jooksul liigub sellel edasi umbes ühe kraadi võrra (360 kraadi: 365, 25 päeva (täisorbiit) = umbes üks kraad päevas). Nii muutub 24 tunni jooksul Maa asend Päikese suhtes umbes ühe kraadi võrra. Seepärast peaks Maa pöörlema 361 kraadi, et Päike paistaks nii, nagu oleks ta kulgenud taevalaotusel 360 kraadi.
In astronomy, we are concerned with how long it takes the Earth to spin with respect to the fixed stars, not the Sun. So, we would like a timescale that removes the complication of Earth 's orbit around the Sun, and just focuses on how long it takes the Earth to spin 360 degrees with respect to the stars. This rotational period is called a Sidereal Day. On average, it is 4 minutes shorter than a Solar Day, because of the extra 1 degree the Earth spins in a Solar Day. Rather than defining a Sidereal Day to be 23 hours, 56 minutes, we define Sidereal Hours, Minutes and Seconds that are the same fraction of a Day as their Solar counterparts. Therefore, one Solar Second = 1.00278 Sidereal Seconds.
Astronoome huvitab rohkem see, kui kaua võtab Maal aega pöörde tegemine fikseeritud ehk kinnistähtede, mitte aga Päikese suhtes. Seepärast on eelistatud ajaskaala, mis kõrvaldab Päikese ümber tiirlemisega kaasnevad probleemid ning võtab enda asjaks vaid selle, kui kaua kulub Maal 360- kraadise pöörde tegemiseks tähtede suhtes. Seda pöörlemisperioodi nimetataksegi tähepäevaks. Keskmiselt on see 4 minutit lühem kui päikesepäev, seda just tänu mainitud ühele lisakraadile. Selle asemel, et defineerida tähepäeva 23 tunni ja 56 minutiga, defineerime me hoopis siis tähetunnid, - minutid ja - sekundid, mis moodustavad tähepäevast sama murdosa nagu nende vasted päikesepäevast. Seetõttu on üks päikesesekund 1, 00278 tähesekundit.
The Sidereal Time is useful for determining where the stars are at any given time. Sidereal Time divides one full spin of the Earth into 24 Sidereal Hours; similarly, the map of the sky is divided into 24 Hours of Right Ascension. This is no coincidence; Local Sidereal Time (LST) indicates the Right Ascension on the sky that is currently crossing the Local Meridian. So, if a star has a Right Ascension of 05h 32m 24s, it will be on your meridian at LST=05:32:24. More generally, the difference between an object 's RA and the Local Sidereal Time tells you how far from the Meridian the object is. For example, the same object at LST=06:32:24 (one Sidereal Hour later), will be one Hour of Right Ascension west of your meridian, which is 15 degrees. This angular distance from the meridian is called the object 's Hour Angle.
Täheaega on hea kasutada tähtede asukoha määramiseks mingil ajahetkel. Täheaeg jagab Maa ühe täispöörde 24 tähetunniks ning sarnaselt sellele on ka taevakaart jagatud otsetõusu 24 tunniks. See ei ole kokkusattumus: kohalik täheaeg (KTA) osutab otsetõusu, mis hetkel läbib kohalikku meridiaani. Seega, kui tähe otsetõus on 05h 32m 24s, siis asub see sinu meridiaanil KTA järgi kell 05: 32: 34. Üldisemalt võttes annab erinevus objekti OT ja kohaliku täheaja vahel teada, kui kaugel meridiaanist taevakeha asub. Näiteks asub näiteks toodud taevakeha KTA 06: 32: 34 (üks tähetund hiljem) ühe otsetõusu tunni ehk 15 kraadi võrra meridiaanist lääne pool. Seda nurgaerinevust meridiaanist nimetatakse taevakeha tunninurgaks.
The Local Sidereal Time is displayed by & kstars; in the Time Info Box, with the label ST (you have to unshade the box by double-clicking it in order to see the sidereal time). Note that the changing sidereal seconds are not synchronised with the changing Local Time and Universal Time seconds. In fact, if you watch the clocks for a while, you will notice that the Sidereal seconds really are slightly shorter than the LT and UT seconds.
& kstars; näitab kohalikku täheaega ajainfo kastis märke TA: taga (selle nägemiseks tuleb kastile teha topeltklõps, et kaotada selle varjutamine). Pane tähele, et täheaja sekundite muutumine ei ole sünkroonis kohaliku aja ja maailmaaja sekundite muutumisega. Ja kui vaatad mõnda aega kella, siis märkad, et tähesekundid on natuke pikemad kui KA või MA sekundid.
Point to the Zenith (press Z or select Zenith from the Location menu). The Zenith is the point on the sky where you are looking straight up from the ground, and it is a point on your Local Meridian. Note the Right Ascension of the Zenith: it is exactly the same as your Local Sidereal Time.
Märgi ära seniit (selleks vajuta klahvile Z või vali menüüst Asukoht kirje Seniit). Seniit on punkt taevalaotusel, kui vaatad oma asukohalt maapinnal otse üles, ühtlasi on see punkt sinu kohalikul meridiaanil. Pane tähele seniidi otsetõusu: see on täpselt sama, mis sinu kohalik täheaeg.
A basic requirement for studying the heavens is determining where in the sky things are. To specify sky positions, astronomers have developed several coordinate systems. Each uses a coordinate grid projected on the Celestial Sphere, in analogy to the Geographic coordinate system used on the surface of the Earth. The coordinate systems differ only in their choice of the fundamental plane, which divides the sky into two equal hemispheres along a great circle. (the fundamental plane of the geographic system is the Earth 's equator). Each coordinate system is named for its choice of fundamental plane.
Taeva uurimisel on üks põhilisi elemente kindlakstegemine, kus siis taevakehad asuvad. Selleks on astronoomid töötanud välja mitu koordinaatide süsteemi. Kõik nad kasutavad taevasfäärile projitseeritavat koordinaatide võrgustikku, mis sarnaneb maapinna puhul kasutatava geograafilise koordinaatide süsteemiga. Koordinaatide süsteemid erinevad ainult selle poolest, mida võtta alustasandiks, mis jagab taeva kaheks võrdseks poolkeraks piki suurringi. (Geograafilise koordinaatide süsteemi alustasandiks on näiteks Maa ekvaator.) Koordinaatide süsteemid kannavadki nime vastavalt oma alustasandile.
The Equatorial Coordinate System
Ekvaatoriline koordinaatide süsteem
Celestial Equator Celestial Poles Geographic Coordinate System
Taevaekvaator Taevapoolused Geograafiline koordinaatide süsteem
Right Ascension
Otsetõus
Declination
Kääne
The Equatorial coordinate system is probably the most widely used celestial coordinate system. It is also the most closely related to the Geographic coordinate system, because they use the same fundamental plane, and the same poles. The projection of the Earth 's equator onto the celestial sphere is called the Celestial Equator. Similarly, projecting the geographic Poles onto the celestial sphere defines the North and South Celestial Poles.
Ekvaatoriline koordinaatide süsteem on vahest kõige enam kasutust leidnud. See on ka kõige tihedamalt seotud geograafilise koordinaatide süsteemiga, sest mõlemad kasutavad üht ja sama alustasandit ning pooluseid. Maa ekvaatori projektsiooni taevasfäärile nimetatakse taevaekvaatoriks. Samamoodi kujutab geograafiliste pooluste projektsioon taevasfäärile endast vastavalt põhja - ja lõuna taevapoolust.
However, there is an important difference between the equatorial and geographic coordinate systems: the geographic system is fixed to the Earth; it rotates as the Earth does. The Equatorial system is fixed to the stars actually, the equatorial coordinates are not quite fixed to the stars. See precession. Also, if Hour Angle is used in place of Right Ascension, then the Equatorial system is fixed to the Earth, not to the stars., so it appears to rotate across the sky with the stars, but of course it is really the Earth rotating under the fixed sky.
Kuid ekvaatoriline ja geograafiline koordinaatide süsteem siiski erinevad ühes olulises punktis. Geograafiline süsteem on seotud Maaga ning pöörleb vastavalt Maa pöörlemisele. Ekvaatoriline süsteem on aga seotud tähtedega Tegelikult ei ole ekvaatorilised koordinaadid tähtedega väga jäigalt seotud. Vaata selle kohta osa Pretsessioon. Kui kasutada otsetõusu asemel tunninurka, on aga ekvaatoriline süsteem seotud hoopis Maaga, mitte tähtedega., paistes sel moel pöörlevat taevas koos tähtedega, kuigi tegelikult on muidugi Maa see, mis paigalpüsivate tähtede all liigub.
The latitudinal (latitude-like) angle of the Equatorial system is called Declination (Dec for short). It measures the angle of an object above or below the Celestial Equator. The longitudinal angle is called the Right Ascension (RA for short). It measures the angle of an object East of the Vernal Equinox. Unlike longitude, Right Ascension is usually measured in hours instead of degrees, because the apparent rotation of the Equatorial coordinate system is closely related to Sidereal Time and Hour Angle. Since a full rotation of the sky takes 24 hours to complete, there are (360 degrees / 24 hours) = 15 degrees in one Hour of Right Ascension.
Ekvaatorilise süsteemi latitudinaalne (laiuskraadi- laadne) nurk kannab nimetust kääne (inglisekeelse lühendiga Dec). See mõõdab nurka taevakeha ja taevaekvaatori vahel. Longitudinaalset (pikkuskraadi- laadset) nurka nimetatakse otsetõus uks (lühend OT, inglise keeles RA). See mõõdab taevakeha nurka kevadpunkti suhtes. Erinevalt pikkuskraadist mõõdetakse otsetõusu enamasti tundides, mitte kraadides, sest ekvaatorilise koordinaatide süsteemi näiv pöörlemine on tihedalt seotud täheaja ja tunninurgaga. Kuna taeva täispöördeks kulub 24 tundi, on otsetõusu üks tund võrdne (360 kraadi: 24 tundi =) 15 kraadiga.
The Horizontal Coordinate System
Horisondiline koordinaatide süsteem
Horizon Zenith
Horisont Seniit
Azimuth
Asimuut
The Horizontal coordinate system uses the observer 's local horizon as the Fundamental Plane. This conveniently divides the sky into the upper hemisphere that you can see, and the lower hemisphere that you ca n't (because the Earth is in the way). The pole of the upper hemisphere is called the Zenith. The pole of the lower hemisphere is called the nadir. The angle of an object above or below the horizon is called the Altitude (Alt for short). The angle of an object around the horizon (measured from the North point, toward the East) is called the Azimuth. The Horizontal Coordinate System is sometimes also called the Alt/ Az Coordinate System.
Horisondiline koordinaatide süsteem kasutab alustasandina vaatleja kohalikku horisonti. See jagab taeva mugavalt ülemiseks poolkeraks, mida parajasti näha saab, ning alumiseks, mida ei näe, sest Maa jääb ette. Ülemise poolkera poolust nimetatakse seniidiks. Alumise poolkera poolus kannab nimetust nadiir. Taevakeha nurka horisondi suhtes nimetatakse kõrguseks (lühend h). Taevakeha nurka horisonditasandil (mõõdetakse põhjapunktist ida või lõunapunktist lääne poole) nimetatakse asimuudiks. Horisondilist koordinaatide süsteemi on vahel nimetatud ka kõrguse- asimuudi koordinaatide süsteemiks.