natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the display is in motion, & kstars; must recompute the screen coordinates of every object in its database, which involves some pretty heavy trigonometry. When scrolling the display (either with the arrow keys or by dragging with the mouse), the display may become slow and jerky, because the computer is having trouble keeping up. By excluding many of the objects, the computational load is greatly reduced, which allows for smoother scrolling. You can turn off this feature in the Configure & kstars; window, and you can also configure which objects get hidden.
Kui kujutist nihutatakse, peab & kstars; ümber arvutama iga oma andmebaasis leiduva objekti pikselkoordinaadid, mis tähendab päris korralikku matemaatikat. Kujutist kerides (kas nooleklahvi või hiirega) muutub see aeglaseks ja hüplevaks, sest arvuti ei suuda liikumisega kaasas käia. Kui jätta osa objekte kaasamata, kahaneb tunduvalt arvutamiskiirus, mis omakorda võimaldab sujuvamat kerimist. Selle võimaluse saab välja lülitada kstars; i seadistuste aknast, sealsamas saab ka valida, milliseid objekte varjata.
I do not understand all the terms used in & kstars;. Where can I learn more about the astronomy behind the program?
Ma ei saa aru kõigist mõistetest, mida & kstars; kasutab. Kust võiks leida seletusi kõigi nende astronoomiliste mõistete kohta?
The & kstars; Handbook includes the AstroInfo Project; a series of short, hyperlinked articles about astronomical topics that can be explored and illustrated with & kstars;. AstroInfo is a community effort, like GNUpedia or Everything2. If you 'd like to contribute to AstroInfo, please join our mailing list: kstars-info@lists. sourceforge. net.
& kstars; i käsiraamatus leidub ka AstroInfo projekt ehk valik lühikesi ja viidetega varustatud artikleid selliste astronoomiliste teemade kohta, mida & kstars; võimaldab näitlikustada. AstroInfo ei ole kellegi eraettevõtmine, vaid ühispanus, nagu näiteks GNUpedia või Everything2. Kui ka sina soovid anda oma panuse AstroInfosse, siis võiksid ühineda meie meililistiga kstars- info@ lists. sourceforge. net.
How accurate/ precise is & kstars;?
Kui täpne on & kstars;?
& kstars; is pretty accurate, but it is not (yet) as precise as it can possibly be. The problem with high-precision calculations is that you start having to deal with a large number of complicating factors. If you are not a professional astronomer, you will probably never have a problem with its accuracy or precision.
& kstars; on päris täpne, kuigi mitte (veel) nii täpne, kui ta võiks olla. Ülitäpsete arvutuste puhul tekitavad probleeme arvukad lisategurid. Kui sa ei ole just professionaalne astronoom, ei peaks sind tõenäoliselt sellised probleemid kunagi vaevama.
Here is a list of some of the complicating factors which limit the program 's precision:
Toome siin ära mõningad rakenduse täpsust piiravad tegurid:
Planet positions are only accurate for dates within 4000 years or so of the current epoch. The planet positions are predicted using a Fourier-like analysis of their orbits, as observed over the past few centuries. We learnt in school that planets follow simple elliptical orbits around the Sun, but this is not strictly true. It would be true only if there was only one planet in the Solar system, and if the Sun and the planet were both point masses. As it is, the planets are constantly tugging on each other, perturbing the orbits slightly, and tidal effects also induce precessional wobbling. In fact, recent analysis suggests that the planets 'orbits may not even be stable in the long term (i. e., millions or billions of years). As a rule of thumb, you can expect the position of a planet to be accurate to a few arcseconds between the dates -2000 and 6000.
Planeetide asukohad on täpsed ainult praeguse epohhi umbes 4000 aasta piires. Neid saab ennustada viimaste sajandite vaatluste põhjal planeetide orbiite Fourier 'analüüsi abil uurides. Koolis õpitakse, et planeetide orbiit ümber Päikese on lihtne ellips, kuid see ei ole päris õige. Täiesti korrektne oleks see juhul, kui Päikesesüsteemis oleks ainult üks planeet ning nii Päike kui too planeet oleks punktmassid. Tegelikkuses aga mõjutavad planeedid pidevalt üksteist, muutes kergelt üksteise orbiite, samuti tuleb arvestada pretsessiooni. Tänapäeval on isegi arvatud, et planeetide orbiidid ei pruugi kaugemale vaadates (s. t. miljonite või miljardite aastate pärast) sugugi stabiilsena püsida. Rusikareeglina on aga võimalik loota planeedi asukoha täpsust mõne kaaresekundilise eksimuse piires aastate - 2000 ja 6000 vahel.
Pluto is the exception to this; its position is perhaps ten times less precise than the positions of the other planets. Still, for dates near the present epoch, its position can be trusted to about an arcsecond.
Erand sellest reeglist on Pluuto, mille asukoht on vahest isegi kümneid kordi ebatäpsem kui teistel planeetidel. Kuid praeguse epohhi läheduses võib siiski ka selle asukohta nii ühe kaaresekundi sees kindlaks määrata.
The moon 's position is the most difficult to predict to high precision. This is because its motion is quite perturbed by the Earth. Also, since it is so nearby, even minute effects that would be undetectable in more distant bodies are easily apparent in the moon.
Kõige raskem on aga ülitäpselt kindlaks määrata Kuu asukohta, sest selle liikumist mõjutab väga tugevasti Maa. Pealegi on see meile nii lähedal, et isegi väikesed muudatused, mida kaugemate objektide korral ei pruugi tähele pannagi, on Kuu korral hõlpsasti tajutavad.
The objects with the worst long-term precision in the program are the comets and asteroids. We use a very simplistic orbital model for the minor planets that does not include third-body perturbations. Therefore, their positions can only be trusted for dates near the present epoch. Even for the present epoch, one can expect positional errors among the minor planets of order 10 arcseconds or more.
Rakenduse kõige ebatäpsemad objektid, kui aluseks võtta pikem ajavahemik, on komeedid ja asteroidid. Me kasutame väikeplaneetide jaoks tugevasti lihtsustatud orbiidimudelit, mis ei võta arvesse muude kehade mõjutusi. Seepärast saab nende asukohta usaldusväärseks pidada ainult käesolevale hetkele üsna lähedale jääval ajal. Isegi praeguse epohhi korral võib asteroidide ja komeetide asukohamäärangus ette tulla 10 kaaresekundi või suuremaidki eksimusi.
Why do I have to download an improved NGC/ IC catalogue and Messier object images? Why not just include them as part of the & kstars; distribution?
Miks ma pean korralikke NGC/ IC kataloogi ja Messieri objektide pilte alla laadima? Need võiks ju kohe & kstars; iga kaasas olla?
The author of the downloadable NGC/ IC catalogue has released it with the restriction that it may not be used commercially. For most & kstars; users, this is not a problem. However, it is technically against the & kstars; license (the GPL) to restrict usage in this way. We removed the Messier object images from the standard distribution for two reasons: to simply reduce the size of & kstars;, and also because of similar licensing concerns with a couple of the images. The inline images are significantly compressed to a very low quality from their original form, so I doubt there is a real copyright concern, but I did obtain explicit permission from the images 'authors to use the few images for which there was any question about it (see README. images). Still, just to be absolutely safe, I removed them from the standard distribution, and marked the download archive as being "free for non-commercial use".
Internetist allalaaditava NGC/ IC kataloogi autor seadis sellele piirangu, et kataloogi ei tohi kasutada kommertseesmärkidel. Enamikule & kstars; i kasutajatest see mõistagi probleem ei ole, kuid formaalselt keelab & kstars; i litsents (GPL) sellist piirangut seada. Messieri objektide pildid on eemaldatud kahel põhjusel: esiteks lihtsalt & kstars; i mahu vähendamiseks ning teiseks tekkis ka seal mõningate piltidega samalaadseid litsentsiprobleeme. Kaasapandud pildid on võrreldes originaalidega üpris madala kvaliteediga, nii et selles mõttes vaevalt mingeid autoriõiguse probleeme tekiks, kuid siiski taotlesin ma nende autoritelt otseselt õiguse kasutada pilte, mille puhul võis valitseda võimalik konfliktioht (vaata täpsemat infot failist README. images). Aga et kõik oleks absoluutselt kindel ja veatu, eemaldasin need standardversioonist ning märkisin allatõmmatava arhiivifaili "vabaks mittekommertslikuks kasutamiseks".
I am really enjoying the beautiful images I have downloaded through & kstars;! I would like to share them with the world; can I publish a calendar featuring these images (or are there any usage restrictions on the images)?
Mulle tõesti nii väga meeldivad need imeilusad pildid, mida ma & kstars; iga alla tõmbasin! Ma tahaks neid kogu maailmaga jagada! Kas ma võib nende piltidega näiteks kalendri trükkida (või on piltidel mingeid kasutamispiiranguid)?
It depends on the image, but many of the images restrict against commercial usage. The Image Viewer 's statusbar will usually contain information about the image 's copyright holder, and what usage restrictions apply. As a rule of thumb: anything published by NASA is in the public domain (including all HST images). For everything else, you can pretty safely assume that the images may not be used commercially without permission. When in doubt, contact the image 's copyright holder directly.
Sõltub pildist, aga üldiselt on paljusid pilte keelatud kasutada kommertseesmärkidel. Pildinäitaja olekuriba annab enamasti infot pildi autoriõiguse kohta ning toob ära võimalikud piirangud. Aga rusikareeglina võib teatavaks võtta, et kõik, mida on avaldanud NASA, on vaba igasuguseks kasutamiseks (sealhulgas Hubble' i kosmoseteleskoobi pildid). Kõige muu puhul võib vaikimisi eeldada, et neid ei tohi levitada kommertseesmärkidel ilma autorilt luba hankimata. Kui sa ei ole päris kindel, võta ise autoriga ühendust.
Can I help contribute to future versions of & kstars;?
Kas ka mina saan kaasa aidata & kstars; i tulevastele versioonidele?
Yes, definitely! Introduce yourself on our mailing list: kstars-devel@kde. org. If you want to help with the coding, download the latest CVS version of the code and dive right in. There are several README files in the distribution that explain some of the code 's subsystems. If you need ideas of what to work on, see the TODO file. You can submit patches to kstars-devel, and feel free to post any questions you have about the code there as well.
Otse loomulikult! Anna endast teada meie meililistis kstars- devel@ kde. org. Kui soovid kaasa aidata programmeerimisel, tõmba meie CVS- ist alla koodi uusim versioon ja asu selle kallal tegutsema. Paketiga käib kaasas mitu README faili, mis selgitavad vähemalt osaliselt koodi. Kui tahad teada, mille kallal eriti oleks vaja tegutseda, vaata faili TODO. Oma kaastöö võib saata meililisti kstars- devel ning mõistagi saab seal esitada ka mis tahes küsimusi, mis sul töös tekkida võivad.
If you are not into coding, we can still use your help with i18n, docs, AstroInfo articles, URL links, bug reports and feature requests.
Kui sa ei ole aga programmeerimisega heal jalal, võib sinu abi ometi ära kuluda tõlkimisel, dokumentide ja AstroInfo artiklite juures, URL viitade pakkumisel, veateadete saatmisel ning uute võimaluste ja soovide väljamõtlemisel.
The flux is the amount of energy that passes through a unit area each second.
Valgsus on energiakogus, mis läbib igas sekundis pinnaühikut.
Astronomers use flux to denote the apparent brightness of a celestial body. The apparent brightness is defined as the the amount of light received from a star above the earth atmosphere passing through a unit area each second. Therefore, the apparent brightness is simply the flux we receive from a star.
Astronoomid tähistavad valgsusega taevakehade näivate heledust. Näiv heledus defineeritakse tähelt saabuva valgushulgana pinnaühiku kohta sekundis, mistõttu näiv heledus ongi lihtsalt tähe valgsus.
The flux measures the rate of flow of energy that passes through each cm^2 (or any unit area) of an object 's surface each second. The detected flux depends on the distance from the source that radiates the energy. This is because the energy has to spread over a volume of space before it reaches us. Let us assume that we have an imaginary balloon that encloses a star. Each dot on the balloon represents a unit of energy emitted from the star. Initially, the dots in an area of one cm^2 are in close proximity to each other and the flux (energy emitted per square centimetre per second) is high. After a distance d, the volume and surface area of the balloon increased causing the dots to spread away from each. Consequently, the number of dots (or energy) enclosed in one cm^2 has decreased as illustrated in Figure 1.
Valgsus mõõdab energia voogu, mis igas sekundis läbib objekti iga ruutsentimeetrit (või mõnd muud pinnaühikut). Valgsus sõltub energiat kiirgava objekti kaugusest, sest energia hajub. Oletame, et meil on tegemist tähe ümber tõmmatud õhupalliga. Iga punkt pallil tähistab tähelt saabuva energia ühikut. Algselt on kõik ühe ruutsentimeetri punktid üksteisele väga lähedal ja valgsus (energia ruutsentimeetri kohta sekundis) on suur. Täitudes suureneb õhupalli ruum - ja pindala ning punktid hakkavad kaugenema. See tähendab, et ühel ruutsentimeetril olevate punktide (ehk siis energia) arv kahaneb, nagu näitab joonis 1.
The flux is inversely proportional to distance by a simple r^2 relation. Therefore, if the distance is doubled, we receive 1/ 2^2 or 1/ 4th of the original flux. From a fundamental standpoint, the flux is the luminosity per unit area:
Valgsus on pöördvõrdeline kaugusega väga lihtsa suhte r^2 alusel. Kui nüüd vahemaa kahekordistub, jõuab meieni 1/ 2^2 ehk veerand esialgsest valgsusest. Põhimõtteliselt on valgsus helendus pinnaühiku kohta:
where (4 * PI * R^2) is the surface area of a sphere (or a balloon!) with a radius R. Flux is measured in Watts/ m^2/ s or as commonly used by astronomers: Ergs/ cm^2/ s. For example, the luminosity of the sun is L = 3.90 * 10^26 W. That is, in one second the sun radiates 3.90 * 10^26 joules of energy into space. Thus, the flux we receive passing through one square centimetre from the sun at a distance of one AU (1.496 * 10^13 cm) is:
kus (4 * PI * R^2) on sfääri (või õhupalli!) pindala, mille raadius on R. Valgsuse mõõtühikuks on vatt/ m^2/ s või astronoomide seas rohkem pruugitav erg/ cm^2/ s. Nii on näiteks Päikese helendus L = 3, 90 * 10^26 W. See tähendab, et igas sekundis paiskab Päike kosmosesse 3, 90 * 10^26 džauli energiat. Järelikult on valgsus ühe ruutsentimeetri kohta juhul, kui asume Päikesest ühe aü (1, 496 * 10^13 cm) kaugusel:
Geographic Coordinate System
Geograafiline koordinaatide süsteem
Locations on Earth can be specified using a spherical coordinate system. The geographic (earth-mapping) coordinate system is aligned with the spin axis of the Earth. It defines two angles measured from the centre of the Earth. One angle, called the Latitude, measures the angle between any point and the Equator. The other angle, called the Longitude, measures the angle along the Equator from an arbitrary point on the Earth (Greenwich, England is the accepted zero-longitude point in most modern societies).
Asukohta Maal võib määrata sfäärilist koordinaatide süsteemi kasutades. Geograafiline (Maad kaardistav) koordinaatide süsteem on seotud Maa pöörlemisteljega. See määratleb kaks nurka, mida mõõdetakse Maa keskpunktist. Üks neist, mis kannab nimetust laius, mõõdab nurka suvalise punkti ja ekvaatori vahel. Teine, pikkus, mõõdab nurka piki ekvaatorit, kusjuures nullpunktiks on teatud kindel punkt Maal (üldreeglina loetakse tänapäeval nullkraadi punktiks Greenwichi Inglismaal).
By combining these two angles, any location on Earth can be specified. For example, Baltimore, Maryland (USA) has a latitude of 39.3 degrees North, and a longitude of 76.6 degrees West. So, a vector drawn from the centre of the Earth to a point 39.3 degrees above the Equator and 76.6 degrees west of Greenwich, England will pass through Baltimore.
Nende kahe nurga kombinatsiooniga saab määrata suvalise asukoha Maal. Näiteks Baltimore (Marylandi osariik, USA) asub kohas, mille laius on 39, 3 kraadi põhja ning pikkus 76, 6 kraadi läände. Seega läbib Baltimore' i vektor, mis on tõmmatud Maa keskpunktist punkti, mis asub 39, 3 kraadi ülalpool ekvaatorit ning 76, 6 kraadi lääne pool Greenwichi.
The Equator is obviously an important part of this coordinate system; it represents the zeropoint of the latitude angle, and the halfway point between the poles. The Equator is the Fundamental Plane of the geographic coordinate system. All Spherical Coordinate Systems define such a Fundamental Plane.
On selge, et selle koordinaatide süsteemi väga oluline osa on ekvaator, mis kujutab endast laiusnurga nullpunkti ja asub poolel teel pooluste vahel. Ekvaator on geograafilise koordinaatide süsteemi alustasand. Alustasand on element, mis on vajalik igale sfäärilisele koordinaatide süsteemile.
Lines of constant Latitude are called Parallels. They trace circles on the surface of the Earth, but the only parallel that is a Great Circle is the Equator (Latitude=0 degrees). Lines of constant Longitude are called Meridians. The Meridian passing through Greenwich is the Prime Meridian (longitude=0 degrees). Unlike Parallels, all Meridians are great circles, and Meridians are not parallel: they intersect at the north and south poles.
Joont, mille punktide laiuskraad on ühesugune, nimetatakse paralleeliks. Need kujutavad endast Maa pinnalaotusele tõmmatavaid ringjooni, kuid ainus paralleel, mida saab nimetada suurringiks, on ekvaator (laius=0 kraadi). Joont, mille punktide pikkuskraad on ühesugune, nimetatakse meridiaaniks. Meridiaani, mis läbib Greenwichi, nimetatakse algmeridiaaniks (pikkus=0 kraadi). Erinevalt paralleelidest on kõik meridiaanid suurringid ega ole omavahel paralleelsed: nad lõikuvad põhja - ja lõunapoolusel.
What is the longitude of the North Pole? Its latitude is 90 degrees North.
Mis on põhjapooluse pikkuskraad? Selle laiuskraad on 90 kraadi põhjalaiust.
This is a trick question. The Longitude is meaningless at the north pole (and the south pole too). It has all longitudes at the same time.
See on nipiga küsimus. Pikkuskraadil ei ole põhjapoolusel (samuti lõunapoolusel) mingit tähendust, siin esinevad kõik pikkuskraadid ühekorraga.
Consider a sphere, such as the Earth, or the Celestial Sphere. The intersection of any plane with the sphere will result in a circle on the surface of the sphere. If the plane happens to contain the centre of the sphere, the intersection circle is a Great Circle. Great circles are the largest circles that can be drawn on a sphere. Also, the shortest path between any two points on a sphere is always along a great circle.
Kujutage endale ette sfääri, näiteks Maad või taevasfääri. Suvalise tasapinna lõikumine sfääriga tekitab sfääri pinnal ringjoone. Kui tasapind hõlmab ka sfääri keskpunkti, nimetatakse lõikejoont suurringiks. Suurringid on suurimad ringjooned, mida sfäärile saab tõmmata. Samuti kulgeb lühim tee sfääri suvalise kahe punkti vahel alati piki suurringi.
Some examples of great circles on the celestial sphere include: the Horizon, the Celestial Equator, and the Ecliptic.
Mõned näited suurringide kohta taevasfääril: horisont, taevaekvaator, ekliptika.
Horizon
Horisont
The Horizon is the line that separates Earth from Sky. More precisely, it is the line that divides all of the directions you can possibly look into two categories: those which intersect the Earth, and those which do not. At many locations, the Horizon is obscured by trees, buildings, mountains & etc;. However, if you are on a ship at sea, the Horizon is strikingly apparent.
Horisont on joon, mis eraldab maad taevast. Täpsemalt öeldes on see joon, mis jagab kõik suunad, kuhu vaatleja vähegi võib vaadata, kahte kategooriasse: suundadeks, mis lõikuvad Maaga, ja suundadeks, mis Maaga ei lõiku. Paljudes asukohtades võivad horisonti ähmastada puud, ehitised, mäed & etc; Kuid näiteks merel laeval asudes saab horisondi mõiste väga hästi selgeks.
The horizon is the Fundamental Plane of the Horizontal Coordinate System. In other words, it is the locus of points which have an Altitude of zero degrees.
Horisont on horisondilise koordinaatide süsteemi alustasand. Teisisõnu on horisont koht, kus kõrgus on null kraadi.
Local Meridian Sidereal Time
Kohalik meridiaan Täheaeg
As explained in the Sidereal Time article, the Right Ascension of an object indicates the Sidereal Time at which it will transit across your Local Meridian. An object 's Hour Angle is defined as the difference between the current Local Sidereal Time and the Right Ascension of the object:
Artiklis "Täheaeg" selgitasime, et taevakeha otsetõus osutab täheajale, mil objekt ületab vaatleja kohaliku meridiaani. Taevakeha tunninurk tähendab erinevust kohaliku täheaja ning taevakeha otsetõusu vahel:
HA obj = LST - RA obj
TN obj = KTA + OT obj
Thus, the object 's Hour Angle indicates how much Sidereal Time has passed since the object was on the Local Meridian. It is also the angular distance between the object and the meridian, measured in hours (1 hour = 15 degrees). For example, if an object has an hour angle of 2.5 hours, it transited across the Local Meridian 2.5 hours ago, and is currently 37.5 degrees West of the Meridian. Negative Hour Angles indicate the time until the next transit across the Local Meridian. Of course, an Hour Angle of zero means the object is currently on the Local Meridian.
Seega näitab taevakeha tunninurk, kui palju täheaega on möödunud hetkest, mis objekt asus vaatleja kohalikul meridiaanil. Ühtlasi on see nurkkaugus taevakeha ja meridiaani vahel, mida mõõdetakse tundides (1 tund = 15 kraadi). Kui näiteks objekti tunninurk on 2, 5 tundi, ületas ta kohaliku meridiaani 2, 5 tunni eest ning on parajasti 37, 5 kraadi meridiaanist lääne pool. Negatiivne tunninurk näitab aega järgmise meridiaani ületuseni. Ja mõistagi tähendab nulliga võrduv tunninurk, et taevakeha asub parajasti kohalikul meridiaanil.
Astronomical Device Control with INDI
Astronoomiariista juhtimine INDI abil
INDI Control
INDI juhtimiskeskus
KStars provides an interface to configure and control astronomical instruments via the INDI protocol.
KStars pakub liidest astronoomiliste instrumentide seadistamiseks ja juhtimiseks INDI protokolli vahendusel.
The INDI protocol supports a variety of astronomical instruments such as CCD cameras and focusers. Currently, KStars supports the following devices:
INDI protokoll toetab paljusid astronoomilisi instrumente, ka näiteks CCD kaameraid ja fokuseerijaid. Praegu toetab KStars järgmisi seadmeid:
Supported Telescopes
Toetatud teleskoobid
Telescope
Teleskoop
Device driver
Seadme draiver
LX200 8"-12 "Classic
LX200 8 "- 12" Classic
LX200 Classic
indi_ lx200classic
Autostar based telescopes
Autostari teleskoobid
LX200 Autostar
indi_ lx200autostar
LX200 GPS 8"-16 "
LX200 GPS 8 "- 16"
LX200 Classic
indi_ lx200gps
NexStar GPS, CGE, AS-GT
NexStar GPS, CGE, AS- GT
Celestron GPS
indi_ celestrongps
New GT, NexStar 5i/ 8i
New GT, NexStar 5i/ 8i
Astro-Electronic FS-2
Astro- Electronic FS- 2
LX200 Classic
indi_ lx200basic
Supported Focusers
Toetatud fokuseerijad
Focuser
Fokuseerija
JMI NGF Series
JMI NGF seeria
Focuser
RoboFocus
Supported CCDs
Toetatud CCD- d
Finger Lakes Instruments CCDs
Finger Lakes Instrumentsi CCD- d
fliccd
indi_ fli_ ccd
Finger Lakes Instruments CCDs
Santa Barbara Instrumenti CCD- d
fliccd
indi_ sbig_ ccd
Supported CCDs
Apogee CCD- d
Supported Focusers
Toetatud ratasfiltrid
Supported Webcams
Toetatud veebikaamerad
Any Video4Linux compatible device
Iga Video4Linuxiga ühilduv seade
Philips webcam
Philipsi veebikaamera
v4lphilips
indi_ v4l_ philips
INDI Setup
INDI seadistamine
Setup
Seadistamine
KStars can control local and remote devices seamlessly via the INDI server/ client architecture. INDI devices may be run in three different modes:
KStars suudab tänu INDI server- kliendi arhitektuurile hiilgavalt juhtida nii kohalikke või võrguseadmeid. INDI seadmed võivad töötada kolmes erinevas režiimis: